bet · GK01NU8 · 1997-04-22 00:00:00 — De nya GATT- och WTO-handelsreglerna kör över århundranden avdemokratiskt framväxta lagstiftningar och gör såväl demokratisk som ekonomisktillväxt i omöjlig, heter det. En av slutsatserna i motionen är attfattiga länder blir fattigare och kommer att användas som arbetsmarknads- ochresursreserv för de multinationella bolagen. Vidare anser motionärerna att deninternationella handel som sker mellan olika delar inom samma transnationellaföretag måste göras synlig. Här intas ståndpunkten att aktivt måsteverka för att i internationella sammanhang minska dessa företags makt, infly-tande och världsstyrande roll. I motionen uppmärksammas också förekomsten avstatsstöd till företag, en fråga som även tas upp i motionerna 1996/97:Fi213(mp), 1996/97:N12 (mp) och 1996/97:N247 (mp). I motionerna sägs att en friarehandel mellan länder kan åstadkommas endast om förutsättningarna är likartadevad gäller subventioner och stöd av olika slag. Motionärerna menar att uppen-bara handelshinder som tullar, importavgifter och importkvoter oftakompletteras av mer dolda skydd som t.ex. statliga subventioner till vissanäringar, vilket leder till snedvridande effekter i den internationellakonkurrensen.Utskottet vill understryka det starka samband som råder mellan enliberaliserad världshandel och förutsättningarna för att åstadkomma ekonomiskutveckling, tillväxt och sysselsättning. Minskade restriktioner för detgränsöverskridande varu- och tjänsteutbudet ger positiva effekter i deenskilda ländernas ekonomier och avspeglas i form av förbättradkonkurrenskraft, ökade varuflöden och en förbättrad tillväxt. Förhållandetgäller för såväl i-länder som . Utskottet välkomnar slutsatsen iSingapore-deklarationen där det sägs att världshandelns ökning, underlättad avliberaliseringen av handeln, har skapat fler och bättre betaldaarbetstillfällen i många länder. bör även fortsättningsvis deltaaktivt i ett systematiskt arbete för att befästa och stärka förtroendet fördet multilaterala handelssy-stemet, liksom för WTO. Frihandel är en av deviktigaste förutsättningarna för näringslivets tillväxt och konkurrenskraft.Att värna frihandelns principer och ständigt uppmärksamma protektionistiskainslag i det internationella handelsutbytet måste vara hörnstener i densvenska handelspolitiken.Utskottets uppfattning är vidare att de synpunkter som framförs i motion1996/97:N8 (v) om vikten av att handels- och näringspolitiken samordnas föratt bidra till näringslivets förnyelse ligger i linje med vad som nyssanförts. En friare världshandel med ökande varuströmmar leder till ökatkonkurrenstryck, krav på effektivare produktionsformer och därmed förnyelse avnäringslivet. Att i en skrivelse om handelspolitiken behandla effekter påsysselsättning och välfärd som följer av spekulation i räntenivåer och valu-takurser - som begärs i den nyssnämnda motionen - vore enligt utskottetsförmenande inte meningsfullt. I stället är det allmänt sett den ekonomiskapolitik som förs i de enskilda länderna som avgör var de internationellakapitalförvaltarna anser det vara tryggast att placera de tillgångar varsavkastning de ansvarar för. En effektiv ekonomisk politik som innebär attenskilda stater långsiktigt förmår att finansiera bl.a. sina välfärdspolitiskaåtaganden blir också i långt mindre grad påverkad av t.ex. de ränterörelsersom förekommer och som är en ofrånkomlig del av en avreglerad kapitalmarknad.I detta perspektiv spelar ägandeformerna ingen större roll; utskottet harsvårt att se att ett ökat offentligt ägande kan motverka störningar som ärföljden av ekonomisk misshushållning.Utskottet har tidigare behandlat frågor om transnationella företags internatransaktioner och förekomst av statssubventioner till företag, somuppmärksammas i motioner från företrädare för de gröna. Vadgäller den förstnämnda frågan anförde utskottet i det utrikeshandelspolitiskabetänkandet (bet. 1994/95:NU22 s. 18) att det är en viktig uppgiftför nationer och internationella organ att tillse att koncerner som verkar iflera länder inte äventyrar de landvinningar som uppnåtts ifrihandelsförhandlingarna genom att missbruka sin dominerande ställning. Härborde , sade utskottet, verka för en bredare tillämpning avkonkurrensreglerna. Vad gäller subventioner till företag pekade utskottet påvikten av att det finns gemensamma regler för statsstöd som gör attkonkurrensen mellan företagen kan ske på lika villkor. På denna punkt utgickutskottet ifrån att även fortsättningsvis kommer att verka för attsnedvridande subventioner avvecklas. I båda dessa frågor vidhåller utskottetsin uppfattning; något initiativ från sida är inte erforderligt.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet här aktuella motioner iberörda delar.Handel och arbetsvillkor och miljöFrågan om sambandet mellan handel och arbetsvillkor har under ett tiotal årvarit en tvistefråga inom handelspolitiken. I skrivelsen påpekas att en enigu-landskrets har motsatt sig varje diskussion av frågan inom WTO. Ländernaupplever det som ett hot mot möjligheten att konkurrera genom lägre löner. Iskrivelsen hänvisas till studier som visar på att handel är att föredraframför restriktioner för att förbättra arbetsvillkoren. var det ingen part som drev frågan om att nyttjasanktioner för att uppnå mål på arbetsrättsområdet. I ministerdeklarationenkunde länderna enas om att utpeka den Internationella arbetsorganisationen() som det behöriga organet för att bedöma de grundläggande arbetsnormerna.Skrivningarna om arbetsvillkor kom därmed - sägs det i skrivelsen - attomfatta den för viktiga frågan om en koppling mellan WTO och genomen hänvisning till samarbete mellan de två organisationernas sekretariat. Ideklarationen sägs att regeringarna motsätter sig nyttjandet avarbetsrättsfrågor för protektionistiska syften. Regeringen vill i skrivelsenframhålla betydelsen av att WTO:s medlemsländer i uttalat sitt stödför arbete på detta område. I deklararationen ligger, enligt svenskuppfattning, underförstått att frågan kan komma att tas upp igen vid kommandeministermöten inom WTO, beroende på utvecklingen inom ILO.De tendenser till förtäckt protektionism som framskymtar när begreppetsocialklausul förs fram måste med kraft motverka, anförs det i motion1996/97:N10 (m). De brister som föreligger i många riskerar attytterligare förvärras om fattiga länder skulle utsättas för handelshinder. Motbakgrund av att i Singaporeöverenskommelsen tilldelas en central roll föratt fastställa och behandla arbetsnormer vill motionärerna fästauppmärksamheten på bristerna i . På denna punkt sägs att deolika knappast är bra instrument för att stärka respektenför de grundläggande mänskliga och medborgerliga rättigheterna påarbetslivsområdet.Utskottet har vid olika tillfällen behandlat frågan om handel ocharbetsvillkor. I tidigare nämnda betänkande 1994/95:NU22 (s. 16) om vissautrikeshandelsfrågor anförde utskottet att krav i fråga om arbetsvillkor börintegreras i reglerna för den internationella handeln. Det är viktigt, menadeutskottet, att en noggrann analys görs av de effekter som regler omarbetsvillkor kan få på långsiktiga utvecklingsmöjligheter. Ilikhet med vad som gäller inom handelspolitiken i övrigt måste strävan vara,underströk utskottet, att reglerna formuleras så att handelsåtgärderna riktademot arbetsvillkor skall grundas på internationella överenskommelser och varaicke-diskriminerande. I denna del fogades en motivreservation (m, c, fp, kds)till betänkandet där tveksamhet uttrycktes huruvida det är möjligt attintegrera regler om arbetsvillkor i de internationella avtalen och samtidigtbehålla en i verklig mening fri handel. Det finns, framhölls det, en risk föratt bestämmelser om arbetsvillkor kan få en motsatt verkan i förhållande tillden avsedda.I skrivelsen sägs vidare att också kopplingen mellan handel och miljö är enkontroversiell fråga i WTO-sammanhang. Även här råder i många enutbredd misstänksamhet mot att miljöhänsyn skall användas i protektionistisktsyfte från i-ländernas sida. I Singaporedeklarationen framhålls att för handel och miljö gett ett viktigt bidrag till genomförandet avsitt arbetsprogram. Mot bakgrund därav gav ministrarna kommittén i uppdrag attfortsätta att granska och slutföra sitt arbete beträffande omfattningen av deömsesidiga sambanden mellan handel, ekonomisk utveckling och skydd av miljön.Emellertid anser regeringen att resultatet från kommitténs arbete intemotsvarar EU:s och ambitionsnivå för arbetet. Avsikten är därför från svensk sida aktivt skall delta i arbetet att finna en samsyn ochskapa en plattform för att driva dessa frågor framåt.I motion 1996/97:N10 (m) anförs att bör avvisa försök att medmiljöfrågorna som utgångspunkt göra ingrepp i det internationellahandelssystemets allmänna regler. Miljöklausuler kan leda till införandet avprotektionistiska handelsregler som hindrar i deras utveckling moten bättre ekonomisk situation och förmåga att komma till rätta med egna mil-jöproblem. Den grundläggande principen bör vara, menar motionärerna, attområden där man inte kan komma överens på ett globalt plan inte får bliföremål för handelshindrande åtgärder.De ökade koldioxidutsläppen sker från den växande transportsektorn,påpekas det i motion 1996/97:N8 (v). Dessa miljökostnader måste betalas fulltut, sägs det. Ett liknande budskap framförs i motion 1996/97:N12 (mp). Detfinns en grundläggande motsättning mellan en alltmer expanderande världshandeloch de miljöproblem som transporterna förorsakar. Värdet av en friare rörlig-het för varor och personer måste vägas mot de i grunden ohållbara miljöproblemsom en alltför stor rörlighet orsakar, heter det. Ekonomiska styrmedel därvarje transportmedel får betala för den miljöpåverkan den orsakar bör aktivtutnyttjas, anför motionärerna vidare. De menar att överenskommelse bör nås idet internationella samarbetet om gemensamma miniminivåer för beskattning avtransporternas externa effekter. I motionen sägs också att det bästa vore omen överenskommelse kunde nås inom WTO om vissa minimistandarder när det gällerbåde miljö och arbetsvillkor. En liknande ståndpunkt, dock mer långtgående,uttrycks i motion 1996/97:N237 (mp) med innebörden att miljö- ochsocialklausuler måste gälla utan att detta skall betraktas som icke-tariffärahandelshinder. Miljö och hälsa måste gå före frihandel, framhålls det.I regeringens skrivelser internationella samarbete för hållbarutveckling (skr. 1996/97:2) och På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle(skr. 1996/97:50) behandlas frågan om samspelet mellan handel och miljö. I denförstnämnda skrivelsen (s. 32) hänvisas till att en arbetsgrupp inom förhandel och miljö presenterade en rapport med slutsatser ochrekommendationer i ämnet. Gruppen har fått ett förnyat mandat att fortsättasitt arbete med att analysera förhållandet mellan handels- och miljöpolitiken.Resultatet av studien skall presenteras . Syftet är bl.a.att resultaten skall utgöra ett analytiskt underlag för kommande förhandlingari WTO. I den andra skrivelsen (s. 89) sägs att regeringen inom ramen för denpågående regeringskonferensen (IGC) har föreslagit att EU:s regeringskonferensskall klarlägga staternas rätt att i vissa fall tillämpa miljöregler för varorsom är strängare än EU:s gemensamma regler. Målsättningen för är ocksåatt övrig nationell miljöpolitik - som inte är kopplad till produkter - skallbehållas och förstärkas. De multilaterala handelsreglerna skall stödja inter-nationella miljökonventioner. Vidare anser regeringen att handelsreglerna inteskall motverka utan stödja en internationalisering av miljökostnader pånationell och internationell nivå.Utskottet har vid tidigare tillfällen behandlat yrkanden liknande dem som nuär aktuella. I det utrikeshandelspolitiska betänkandet (bet.1994/95:NU22 s. 12) anförde utskottet att strävan efter en miljömässigthållbar utveckling måste ges en hög prioritet vid utformningen av han-delspolitiken. Utskottet ansåg att handels- och miljöpolitiken skall varaömsesidigt stödjande och att handelsåtgärderna skall kunna vidtas inte enbartmot miljöskadliga produkter utan även mot process- och produktionsmetoder.Dock ville utskottet understryka att miljökraven inte får bli diskriminerandemot andra länder. Det ligger i intresse, underströks det, att tillseatt i de fall handelsåtgärderna är motiverade, så skall dessa vidtas efterinternationella överenskommelser och att åtgärder vidtagna ensidigt avenskilda länder inte kan godtas.I betänkande 1994/95:NU8 (s. 10) om anslutning till togs upp frågan om sambandet mellan handel ochmiljöstörningar från trafiken. På denna punkt anförde utskottet att fråganligger utanför kompetensområdet för /WTO. Dock erinrades om att en radinitiativ har tagits för att lyfta fram miljöaspekterna i handeln och attSverige hade för avsikt att bl.a. inom ramen för EU-samarbetet ge prioritet åtmiljöfrågor. Något särskilt initiativ från sida speciellt inriktatmot att belysa sambandet mellan trafik och handel var därför enligt utskottetsmening inte erforderligt.Utrikesutskottet vill i sitt yttrande fästa uppmärksamhet på att frågan omhandelspolitikens roll i förhållande till andra politikområden, inklusive demålkonflikter som måste hanteras, fortlöpande beaktas såväl inom EU som vidutformningen av svensk utrikespolitik. bedömning är att desvenska positionerna på området - sådana de i olika sammanhang har redovisats- är väl avvägda och att regeringen i fortsättningen bör agera påhittillsvarande sätt.Den lämnade redogörelsen visar, enligt näringsutskottets mening, på ettaktivt intresse för frågorna om arbetsvillkor och miljö i den internationellahandelspolitiken och att deltar på ett konstruktivt sätt i dessadiskussioner. Utskottet vill framhålla betydelsen av den koppling som finnsmellan öppnare handel mellan länder och förutsättningarna för att åtgärdabristande arbetsvillkor och miljöskydd. Utskottet instämmer iutrikesutskottets ståndpunkt att de svenska positionerna på området är välavvägda och att regeringen i fortsättningen bör agera på hittillsvarande sätt.Med det sagda avstyrker utskottet här aktuella motioner i berörda delar.Handel och fattigdomsbekämpningWTO är den organisation som måste förändras för att världshandeln skall få enmer ekologisk och rättvis inriktning, sägs det i motion 1996/97:N11 (s).Sverige måste på ett ännu tydligare sätt påverka EU i denna riktning.Maastrichtfördraget innebär att frågor som rör handel, skuld, strukturanpass-ningsprogram och mänskliga rättigheter skall samordnas medbiståndsmålet, anför motionären. Om detta skall lyckas, fortsätter hon, krävsen bättre analys av handelspolitikens effekter på situation vadgäller fattigdom och miljö.I det utrikeshandelspolitiska betänkandet (bet. 1994/95:NU22 s. 10) våren1995 framhöll utskottet att frihandel är en avgörande drivkraft för denglobala utvecklingen. Enligt utskottets uppfattning främjas u-ländernasutveckling bäst genom en konsekvent bedriven frihandelspolitik, som syftartill att efter hand ge dem fritt tillträde till i-ländernas marknader.Utskottet anförde också att kommer att verka för att berättigade u-landsintressen skall tillvaratas såväl inom EU som inom WTO.EU:s relationer till staterna söder om exklusive reglerasav den s.k. . I ett svar på en fråga (1996/97:409) avLena Klevenås (s) om denna konvention erinrade handelsminister att den nuvarande - IV - löper ut i februari 2000.Förhandlingar om det nya avtalet med de länder som omfattas av konventionenskall påbörjas . Konventionen täcker ett mycket brett spektrumav områden, bl.a. handel, bistånd, råvarufrågor och kultur. Statsrådetsuppfattning var att efterföljaren till IV måste vara helt förenlig medWTO:s regler. På så sätt garanteras en långsiktighet i reglerna för samarbetetpå handelns område. I svaret underströks att handelsfrågorna är komplexa ochcentrala för utformningen av det avtal som skall bilda efterföljaren till LoméIV. har mot denna bakgrund initierat särskilda studier för att belysabl.a. villkoren för marknadstillträde och de s.k. MUL-ländernas (de minstutvecklade ländernas) särskilda förhållanden.Samtidigt besvarades en annan fråga (1996/97:422) av () omUruguayrundans utfästelser till de fattigaste länderna. Härvid betonadestatsrådet att de åtgärder som vidtagits för att stärka och koordinera dettekniska biståndet från WTO och övriga organisationer väl motsvarar deutfästelser som gjordes i det s.k. gentemot alla u-länder.Handelsministern framhöll också att det svenska aktiva deltagandet i demultilaterala organisationer som svarar för genomförandet av det tekniskabiståndet på handelsområdet redan har resulterat i en ökad fokusering på deminst utvecklade ländernas problem och skapat möjligheter för att ett ökatbistånd skall kunna bedrivas bättre koordinerat.I utrikesutskottets yttrande påpekas att EU:s relationer till ett stortantal , närmare 70 stycken, regleras av . Omfattandebiståndsresurser är knutna till avtalet. Konventionen innehåller merlångtgående handelspreferenser än vad som ges inom ramen för bl.a. EU:sallmänna preferenssystem. Mot bakgrund av att ärdiskriminerande i förhållande till andra och inte heller syftar tillatt uppnå ömsesidig frihandel eller en tullunion mellan EU och berörda har den fått ett särskilt undantag i WTO. har ocksånyligen vid en föredragning av biståndsminister informerats omatt svenska positioner förbereds inom införförhandlingarna om det avtal som skall ersätta den nuvarande Lomékonventionen.Härvid beaktas inte bara handelspolitiska aspekter utan även förhållanden avden art som motionären nämner och som har att göra med att avtalsparterna äru-länder. Diskussioner om hur den framtida strategin gentemot dessa länderskall utformas har också inletts i EU-kretsen med aktivt svenskt deltagande.Utrikesutskottet noterar att det är angeläget att behandla de minst utveckladeländerna enhetligt och på ett WTO-förenligt sätt. Med det sagda som bakgrundmenar utrikesutskottet att det inte föreligger något behov av att tillmötesgåmotionärens yrkande.Näringsutskottet instämmer i utrikesutskottets bedömning att såväl frånsvensk sida som inom EU anläggs i en rad sammanhang ett sammanhållet synsättpå frågor som rör handel, miljö och utveckling. Av den här lämnaderedogörelsen framgår att är och kommer att vara aktivt både i WTO-sammanhang och i EU-arbetet vad gäller utformningen av den globalahandelspolitiken i förhållande till intressen. Det är angeläget,menar utskottet, att olika politikområden, som t.ex. handels- ochbiståndspolitiken, samordnas och samverkar så att de fattiga länderna blirdelaktiga i den ökade globaliseringen. Utskottet vill dock understryka - ilikhet med vad som anförs från utrikesutskottets sida - att det är angelägetatt behandla de minst utvecklade länderna enhetligt och på ett WTO-förenligtsätt. Utskottet noterar också att ett WTO-program för stöd till de minstutvecklade länderna - där agerar för att få till stånd snabba konkretaresultat - skall diskuteras vid ett högnivåmöte mellan WTO, (för handel och utveckling) och ITC (International Trade Center), somenligt planerna skall avhållas under sommaren 1997.Med det sagda avstyrker utskottet den här aktuella motionen.Handel och djurskyddI motion 1996/97:N12 (mp) riktas kritik mot att regeringens skrivelse intebehandlar frågor som rör handelspolitiken i relation till djurskyddet.Motionärerna anser att det föreligger ett stort behov av att regeringen iframtida skrivelser redovisar arbetet med denna fråga tydligare, förslagsvisunder egen rubrik. Det är viktigt att lyfter fram frågan om hur djurbehandlas vid tolkningen av WTO-avtalen, sägs det. Den gemensammahandelspolitiken bör vara utformad på ett sådant sätt att den främjar arbetetför djurens välbefinnande och stödjer olika instrument, t.ex. produktmärkning,som underlättar för konsumenterna att ta hänsyn till hur djur behandlats då degör sina val av varor. Likalydande krav framförs i motionerna 1996/97:U12(mp), 1996/97:N9 (v, c) och 1996/97:N237 (mp).I betänkande 1994/95:NU8 med anledning av anslutning till WTOframhöll utskottet beträffande frågan om djurskyddsaspekter i samband medhandel att varit pådrivande inom för att påskynda analysen avrelationen mellan handel och produktionsmetoder. Utskottet utgick från attSverige även fortsättningsvis kommer att driva denna linje och såg det ocksåsom naturligt att djurskyddsaspekter beaktas i internationella handelspo-litiska sammanhang.Som en kompletterande uppgift kan nämnas att stödjer och deltar iden s.k. (Convention on International Trade and EndangeredSpecies), som reglerar handel med utrotningshotade djur. deltar ocksåinom ramen för EU-medlemskapet i arbetet med att ta fram ett internationelltavtal om standarder för humana fångstmetoder. I diskussioner om miljömärkninginom WTO betonar särskilt att handelsreglerna måste ge utrymme förlivscykelbaserade märkningskriterier. I första hand gäller detta demärkningssystem som beaktar produktionsrelaterade miljöfrågor.Utskottet anser att det är angeläget att internationellt verkar förett förbättrat djurskydd. Dessa frågor hanteras bäst inom ramen förinternationellt konventionsarbete där handelsåtgärder kan utgöra en viktigkomponent. Även i denna fråga är det utskottets bedömning att ensidigtvidtagna åtgärder som inte har grund i internationella överenskommelserriskerar att motverka sitt syfte; det globala djurskyddet skulle inte främjasav sådana, unilateralt fattade beslut. Utskottet erinrar om att både Sverigeoch EU i WTO:s arbete med handel och miljö verkar för att handelsregelverketskall kunna stödja handelsbegränsande åtgärder vidtagna inom ramen förmiljökonventioner. Beträffande frågan om att på ett tydligare sätt lyfta framdjurskyddet i framtida redogörelser om handelspolitiken menar utskottet att ensådan begäran bör kunna tillgodoses inom ramen för det arbete som bedrivs inomEU, där frågan kommit att uppmärksammas i allt högre grad - delvis som enföljd av svenska initiativ. Utskottet utgår från att regeringen inom ramen förEU-samarbetet fortsatt framhåller betydelsen av förbättrat djurskydd ochbättre djurtransporter som en viktig del i en handelspolitik, till gagn förbåde producenter och konsumenter.Med det anförda avstyrks motionerna i här aktuella delar.RättvisemärkningProduktionen i vissa länder sker ofta genom hård exploatering av människor ochförödelse av naturen, anförs det i motion 1996/97:N235 (s). Lösningen påproblemet är inte att upphöra med importen utan konstruktiva lösningar måsteenligt motionärerna sökas för att stimulera social utveckling och bättremiljöanpassning i de exporterande länderna. Ett sådant sätt kan vara attinföra rättvisemärkning (fair trade), menar motionärerna. I flera länder harsärskilda märkningssystem för fair trade tagits fram. Det påpekas dock imotionen att många problem kan vara förknippade med märkning av sådanaprodukter. Ett värdefullt bidrag för fortsättningen vore, sägs det, attanalysera erfarenheterna i de länder där man kommit längre. I motionen begärsatt hos regeringen skall begära en sådan studie och översikt.I betänkandet om vissa utrikeshandelsfrågor (bet. 1994/95: NU22s. 17) hänvisade utskottet beträffande rättvisemärkning till att det iinternationella sammanhang görs flera studier av sambanden mellan handel ochmiljö och handel och arbetsvillkor. Vidare erinrades om avsikt attverka för att erfarenheterna från den nordiska miljömärkningen skall tillförasEG:s miljömärkningssystem.Enligt uppgift har ett arbete bedrivits blandett antal ideella, kyrkliga och fackliga organisationer för att införa enrättvisemärkning i . Den första produkten med rättvisemärkning - kaffe-introducerades . presenterade de nyssnämndaorganisationerna - som samverkar inom ramen för Föreningen förRättvisemärkning - det märke som inledningsvis kommer att finnas på kaffe ochte.