bet · GK01KU20 · 1997-05-15 00:00:00 — I betänkandet behandlas proposition 1996/97:105 om samverkan samtfyra följdmotioner och en motion från den allmänna motionstiden 1996.I propositionen föreslås bl.a. ändringar i kommunallagen vilka innebär delsatt det blir möjligt för kommuner och landsting att samverka med andrakommuner och landsting genom en gemensam nämnd, dels att bestämmelserna omkommunalförbund förenklas och tas in i lagen.Utskottet tillstyrker med vissa ändringar de föreslagna lagtexterna ipropositionens förslag. Samtliga motioner avstyrks. Till betänkandet harfogats fem reservationer. I proposition 1996/97:105 yrkas att antar regeringens förslag till1. lag om ändring i kommunallagen (1991:900),2. lag om ändring i (1987:10),3. lag om ändring i lagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektivpersontrafik,4. lag om ändring i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt.Lagförslagen återfinns som bilaga 1 till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen1996/97:K32 av () vari yrkas att avslårpropositionen i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K33 av m.fl. (m) vari yrkas att beslutar omförändringar av de framförda lagförslagen i syfte att skapa ökad konkurrens ienlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K34 av m.fl. (kd, m, fp) vari yrkas att riksdagenavslår regeringens förslag om en gemensam nämnd.1996/97:K35 av m.fl. (fp) vari yrkas att beslutar omförändringar av de framlagda lagförslagen i syfte att motverka att de ökadesamverkansmöjligheterna används till samverkan om näringsverksamhet i enlighetmed vad som anförts i motionen.Motion väckt under den allmänna motionstiden 19961996/97:K511 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en förändring avkommunallagen. Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås ändringar i kommunallagen (1991:900), plan- ochbygglagen (1987:10), lagen (1978:438) om huvudmannaskap för visskollektivtrafik och lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Vidareföreslås att kommunalförbundslagen (1985:894) skall upphöra att gälla.Förslaget till ändringar i kommunallagen innebär dels att det blir möjligtför kommuner och landsting att samverka med andra kommuner och landsting genomen gemensam nämnd, dels att bestämmelserna om kommunalförbund tas in i lagen.Förslaget om en gemensam nämnd innebär att kommuner och landsting fårsamverka om kommunala angelägenheter som är gemensamma. Den gemensamma nämndentillsätts i någon av de samverkande kommunerna eller landstingen och ingår idenna kommuns eller detta landstings organisation.Reglerna om kommunalförbund förenklas och moderniseras. Bland annat föreslåsatt det skall bli enklare att bilda ett kommunalförbund. Förbundsordningen gesen stärkt roll. En uppgift för kommunalförbundet behöver inte längre varagemensam för medlemmarna. med direktion ges möjlighet attinrätta nämnder. Medlemmarnas styrning och insyn stärks.Lagändringarna föreslås träda i kraft, i fråga om gemensam nämnd den 1augusti 1997, och i övrigt . Äldre föreskrifter föreslåsdock få tillämpas i fråga om kommunalförbund som bildas före den 1 januari1998, dock längst till och med . Äldre bestämmelser skallockså gälla i fråga om sådant beställarförbund och kommunalförbund som bildatsenligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordningmellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst.UtredningenRegeringen bemyndigade chefen för atttillkalla en parlamentarisk kommitté med uppgift att göra en samladutvärdering av de reformer och omfattande förändringar som har skett ikommunernas och landstingens organisation och verksamhetsformer samt föreslååtgärder som utvecklar och stärker medborgarnas inflytande över det fortsattaförnyelsearbetet (dir. 1994:151). Kommittén, som tillkallades av chefen förFinansdepartementet, antog namnet (Fi 1995:02).Regeringen beslutade att ge kommittén tilläggsdirektiv(dir. 1995:113) enligt vilka kommittén skulle göra en översyn avkommunalförbundslagen (1985:894). Översynen skulle även innefatta förslag tillandra former för samverkan.Kommittén lämnade delbetänkandet ochgemensam nämnd - två former för samverkan (SOU 1996:137). Betänkandethar remissbehandlats.Kommunal samverkanBakgrundPå förslag av regeringen har beslutat om olikaformer för samverkan.En försöksverksamhet med medborgarkontor inleddes . Med stödav en lag om försöksverksamhet på detta område (1994:686) kan en kommun träffaavtal, s.k. samverkansavtal, med en statlig myndighet, en allmänförsäkringskassa eller ett landsting om att åt dessa utföra sådanaförvaltningsuppgifter som inte innebär myndighetsutövning. I proposition1996/97:90 föreslår regeringen att lagen ersätts med en lag omförsöksverksamhet med samtjänst vid medborgarkontor. Förslaget innebär bl.a.att den pågående försöksverksamheten utvidgas genom en möjlighet även förstatliga myndigheter, en allmän försäkringskassa och ett landsting att inomramen för försöksverksamheten träffa samtjänstavtal om att också få utförasådana förvaltningsuppgifter för varandras räkning eller för en kommunsräkning. Genom beslut av (prop. 1995/96:167, bet. KU34)fick kommunala aktiebolag rätt att under vissa förutsättningar bedriva försökmed uppdragsverksamhet i andra kommuner eller landsting inom området förkollektivtrafik. Dessutom gavs kommuner och landsting möjlighet att anlita enannan kommun för att ombesörja vissa uppgifter och lämna uppdrag till anställdi en annan kommun att besluta på kommunens vägnar. En försöksverksamhet medgemensam landsting för sjukvårdssamverkan beslöts (prop. 1995/96:59, bet. I nu aktuell proposition föreslås bl.a. att detskall bli möjligt för kommuner och landsting att samverka med andra kommuneroch landsting genom en gemensam nämnd och att det skall bli enklare att bildakommunalförbund.MotionenI motion 1996/97:K32 av () hemställs att avslårpropositionen i enlighet med vad som anförts i motionen. Det är enligtmotionären ett stort problem att åtskilliga kommunala företag harbörjat sälja sina varor och tjänster på marknader som varitförbehållna privata företag. Detta är av flera skäl ägnat att inge oro.Kommuner och privata företag konkurrerar inte på lika villkor.Näringsverksamhet innefattar alltid ett risktagande, och det är betänkligt attdet är skattebetalarna som skall tillhandahålla riskkapitalet genom denkommunala beskattningsrätten. Till grund för propositionen ligger ettdelbetänkande från . är i sittremissyttrande över betänkandet mycket kritiskt mot kommitténs förslag ochavstyrker detsamma. Verket anför bl.a. att förslagen är generellt hållna ochger mycket vida ramar för kommuner att gemensamt bedriva verksamheter och attbedriva uppdragsverksamheter åt varandra. Utvecklingen , medett ökat inslag av kommunala aktörer som bedriver näringsverksamhet påkonkurrensmarknader, har enligt verket medfört ökade konkurrensproblem, ochrisken är stor att dessa problem ökar om de nu föreliggande förslagengenomförs. Enligt motionären bör propositionen avslås bl.a. på grund av dekonkurrensproblem som beskriver.Utskottets bedömningDen kommunala utvecklingen, inte minst på det ekonomiska området, harframkallat ett behov av ökad samverkan. Som utskottet ovan redovisathar också reformverksamheten på detta område varit intensiv. Utskottet ochriksdagen har i allt väsentligt ställt sig bakom regeringens förslag om nyaformer för samverkan.Utskottet delar regeringens uppfattning att det är viktigt att kommuner ochlandsting har tillgång till enkla och smidiga former för samverkan medvarandra. Utskottet anser också att det är viktigt att principfrågor som rört.ex. självstyrelse och demokrati belyses ordentligt.Regeringen bör, enligt utskottet, noga följa utvecklingen av verksamhet medkommunal samverkan med avseende på frågor om demokrati och service samt dessförenlighet med de kommunala kompetensreglerna. Utskottet delar inte deuppfattningar om ökande konkurrensproblem på det kommunala området somframförs i motion K32. Motionen avstyrks.Gemensam nämndPropositionenAllmäntNär det gäller reglering av gemensam nämnd finns det till skillnad från vadsom gäller kommunalförbund en relativt begränsad praktisk erfarenhet att byggapå. Regeringen har kunnat konstatera att endast ett försök har inletts enligtlagen (1995:1285) om försöksverksamhet med gemensam landsting.Försöket har dessutom varit i gång endast i ett halvt år.Den försökslag som finns gäller bara landsting. Det finns ett starktönskemål från kommunerna att permanent få möjligheten till en sådan samverkansom gemensam nämnd innebär. Regeringen ser inga hinder mot att redan nu läggafram förslag till permanent reglering av gemensam nämnd. Det finns i principtre vägar att reglera detta. En väg är att bygga ut den nu gällandeförsökslagen till en generell lag om gemensam nämnd. En annan väg är att göraändringarna i speciallagstiftningen. En tredje väg är att föra in reglerna ikommunallagen. Regeringen har stannat för att föreslå att bestämmelserna tasin i kommunallagen. Genom detta markeras att den gemensamma nämnden i huvudsakskall ses som vilken nämnd som helst. En permanent ordning kan ocksåpå ett annat sätt än en tidsbegränsad försöksverksamhet locka fler kommuneroch landsting att inleda ett samarbete.Enligt regeringen skall en gemensam nämnd vid tillämpningen av kommunallagenbehandlas som övriga nämnder om inget annat sägs. Förslaget finns intaget i 3kap. 3 b § kommunallagen.Samverkan i gemensam nämndLokaliseringsprincipen innebär att kommuners och landstings möjligheter attsamarbeta och utnyttja resurser på ett effektivt sätt i vissa fall ärbegränsade. Mot detta skall ställas det faktum att minskade ekonomiska ramarhar skapat behov av ökad flexibilitet och samverkan under de senaste åren.Regeringen anser att det är viktigt att kommuner och landsting har tillgångtill enkla och smidiga former för samverkan. Om kommuner och landsting fårmöjligheten att tillsätta en gemensam nämnd skulle det ge dem en ny möjlighetatt samarbeta inte bara över de geografiska gränserna utan även överhuvudmannaskapsgränserna. Härigenom ges de en möjlighet att samordnaförvaltningen i sina områden. En av utgångspunkterna för regleringen avsamverkan i gemensam nämnd bör vara att kommuner och landsting skall ha enmöjlighet att under så stor frihet som möjligt välja enkla och ändamålsenligalösningar. Detta utan att man ger efter på de krav som ställs ioffentligrättsligt hänseende. Därför bör den gemensamma nämnden ses som vilkenkommunal nämnd som helst och de nu gällande reglerna om nämnder ikommunallagen så långt det är möjligt tillämpas samt nya särregler tillskapasendast när det finns ett verkligt behov av det. Det är också viktigt attmedborgarnas insyn och möjlighet att följa och påverka verksamheten i desamverkande kommunerna och landstingen inte försämras.Regeringen föreslår att den gemensamma nämnden skall ingå i endast en av desamverkande kommunernas eller landstingens organisation. En annan ordningskulle göra nämndens ställning oklar. Kommunallagens regler om nämnder kommerdärmed att, med vissa kompletteringar, kunna tillämpas i stort sett fullt ut.Den gemensamma nämnden skall vara en myndighet liksom övriga nämnder.Inrättandet av en gemensam nämnd innebär inte att en ny juridisk persontillskapas. Detta är en väsentlig skillnad i förhållande till vad som gällerför kommunalförbund. Den gemensamma nämnden blir i stället att se som enföreträdare för alla de samverkande huvudmännen. En gemensam nämnd kan intefatta beslut, ingå avtal eller anställa personal i eget namn. Beslut fattasformellt av den kommunen eller det som tillsatt nämnden. Avtalträffas dock på samtliga huvudmäns vägnar, och personalen måste formellt varaanställd av någon av huvudmännen. Nämnden ansvarar gentemot respektivehuvudman för den verksamhet och de uppgifter som denna lägger på nämnden.En gemensam nämnd företräder samtliga huvudmän och ingår avtal för derasräkning. Det är alltså de samverkande kommunerna och landstingen som gentemotexterna avtalsparter är ansvariga för att avtal följs m.m. Om någonutomstående vill rikta civilrättsliga krav på grund av ett avtal som ingåttsmellan honom och de samverkande kommunerna eller landstingen är det dessa, ochinte den gemensamma nämnden, som är motparter.En viktig fråga är vilka verksamheter som bör kunna bli föremål för samverkaninom ramen för en gemensam nämnd. Syftet med att införa en generell möjlighetatt bilda gemensamma nämnder är att ge kommunerna och landstingen en enkel ochändamålsenlig offentligrättslig samarbetsform som inte innebär att det bildasen ny egen juridisk person. Eftersom detta behov finns inom alla kommunalaverksamheter är det mest naturliga att samarbetet skall kunna komma till ståndinom alla verksamheter.Konkurrensverket avstyrker som enda instans förslaget och anger att riskenär påtaglig att konkurrensproblem med anknytning till sektorförstärks om förslaget genomförs. Förslaget medför ytterligare undantag frånden s.k. lokaliseringsprincipen och frågor när kommuner och landsting fårbedriva s.k. extern uppdragsverksamhet. Med hänsyn till de konkurrensproblemsom kan uppstå bör enligt verket endast obligatorisk verksamhet kunna varasådan som kan bli föremål för samverkan i en gemensam nämnd.Regeringen ser inte att de skäl som framförts mot att samarbete skall kommatill stånd inom alla verksamheter - framför allt konkurrensmässiga skäl -utgör avgörande hinder mot detta. är samarbete genom bildande avkommunalförbund möjligt inom alla verksamheter för kommuner och landsting.Möjligheterna att utnyttja en gemensam nämnd bör enligt regeringen bli vida,och tillämpningen bör kunna tillåtas att variera utifrån behoven. Samarbete ien gemensam nämnd bör därför vara möjligt på alla områden.För den gemensamma nämnden skall det utfärdas ett reglemente. Reglementetskall antas av samtliga fullmäktige i de samverkande kommunerna ellerlandstingen. Förslaget genomförs genom ett tillägg till 6 kap. 32 §kommunallagen. Den gemensamma nämndens behörighet och befogenhet skall närmarepreciseras i en överenskommelse mellan de samverkande kommunerna ellerlandstingen. Förslaget finns intaget i 3 kap. 3 c § kommunallagen.Ordföranden, vice ordföranden och anställda som arbetar för den gemensammanämnden skall vara skyldiga att på begäran från fullmäktige i någon av desamverkande kommunerna eller landstingen lämna upplysningar vid dessfullmäktigesammanträden. Förslaget genomförs genom tillägg till 5 kap. 22 §kommunallagen. Ledamöterna i de samverkande kommunernas eller landstingensfullmäktige skall också ha en möjlighet att interpellera och ställa frågor omden gemensamma nämndens handläggning av ärenden. Förslagen genomförs genomtillägg till 5 kap. 52 och 54 §§ kommunallagen.Den gemensamma nämndens protokoll skall anslås på samtliga samverkandekommuners och landstings anslagstavlor. Förslaget genomförs som tillägg till 6kap. 30 § kommunallagen.Ledamöterna och ersättarna i den gemensamma nämnden skall väljas av desamverkande kommunerna och landstingen. Var och en av de samverkande parternaskall välja minst en ledamot och en ersättare. Antalet ersättare skall varalika stort som antalet ledamöter. Förslaget genomförs genom tillägg till 6kap. 9 § kommunallagen.Eftersom bara den som är valbar i den egna kommunen eller ärvalbar till ledamot och ersättare i den gemensamma nämnden finns enligtregeringen inget behov av ytterligare reglering i kommunallagen avvalbarheten.De förtroendevalda har rätt till ekonomiska förmåner av den kommun eller detlandsting som har valt dem. Förslaget finns intaget i 4 kap. 15 a §kommunallagen.De samverkande huvudmännen skall var och en revidera nämndens verksamhet.Förslaget genomförs genom ett tillägg till 9 kap. 2 § kommunallagen. De olikahuvudmännen skall var och en besluta om ansvarsfrihet såvitt avser deledamöter och ersättare som de valt. Förslaget genomförs genom tillägg till 9kap. 16 § kommunallagen.Medlemmarna i de olika samverkande kommunerna och landstingen kan begära attlagligheteten av gemensam nämnds beslut prövas av domstol. Förslaget genomförsgenom tillägg till 10 kap. 1, 7, 11 och 14 §§ kommunallagen. Tidsfristen föröverklagande av den gemensamma nämndens beslut räknas från det atttillkännagivandet att protokoll över beslutet justerats har anslagits påanslagstavlorna i samtliga samverkande kommuner och landsting. Förslagetgenomförs som tillägg till 10 kap. 6 § kommunallagen.Någon ytterligare reglering behövs inte när det gäller förvaltningsbesväreftersom talan mot beslut av en gemensam nämnd i ett förvaltningsärende liksomi dag får föras av den som beslutet går emot. Den gemensamma nämnden är denenskildes motpart vid en domstolsprövning.Budgeten för den gemensamma nämnden upprättas efter samråd med övrigasamverkande kommuner och landsting av den kommun eller det landsting somtillsatt den gemensamma nämnden. Förslaget genomförs genom tillägg till 8 kap.4 § kommunallagen.Reglerna om ett partssammansatt organ skall tillämpas på den gemensammanämnden. Organet kan handlägga ärenden som rör förhållanden mellan någon aveller samtliga huvudmän som arbetsgivare och anställda inom nämndens område.Förslaget genomförs genom tillägg till 7 kap. 1 § kommunallagen.Personalföreträdare i de samverkande kommunerna och landstingen har rätt attnärvara vid den gemensamma nämndens sammanträden i samma utsträckning som iövriga nämnder i sina respektive kommuner och landsting. Förslaget genomförsgenom ett tillägg till 7 kap. 8 § kommunallagen.En gemensam nämnd får uppdra åt en anställd i någon av de samverkandekommunerna eller landstingen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärendeeller en grupp av ärenden. Förslaget genomförs genom ett tillägg till 6 kap.33 § kommunallagen.Arkivlagens (1990:782) bestämmelser är tillämpliga på den gemensamma nämnden.Ytterligare reglering behövs därför inte. Datalagstiftningen utgör inte hindermot den föreslagna lagstiftningen.Nuvarande reglering av offentlighet hos kommunala myndigheter ochregleringen i sekretesslagen (1980:100) blir tillämpliga på den gemensammanämnden. Ytterligare reglering behövs därför inte.Samverkande parter kan i överenskommelsen och reglementet reglera frågan omförtroendenämnd.Sådana uppgifter som ankommer på kommun- eller landstingsstyrelse enligtlagen (1994:1720) om civilt försvar får inte fullgöras av en gemensam nämnd.Förslaget finns intaget i 3 kap. 3 a § kommunallagen.Lagen (1995:1285) om försöksverksamhet med gemensam ändras inte.MotionernaI motion 1996/97:K33 av m.fl. (m) begärs att beslutarom förändringar av de framförda lagförslagen i syfte att skapa ökad konkurrensi enlighet med vad som anförts i motionen. Motionärerna föreslår attlagförslagen ändras så att samverkan i gemensam nämnd ellerkommunalförbund skall få gälla tjänsteproduktion i egen regi endast om denföregåtts av konkurrensupphandling. eller kommunalförbund skalldärför i första hand förekomma för samverkan beträffande just upphandling samti tillämpbara fall myndighetsutövning. Om en möjlighet däremot införs som gerkommuner oinskränkt rätt att samverka beträffande tjänsteproduktion kommerdetta sannolikt att på många håll innebära ökad energiproduktion utanföregående upphandling. Detta skulle enligt motionärerna få negativasamhällsekonomiska verkningar och bl.a. leda till minskat antal företag påtjänstesektorn, vilket i sin tur leder till att färre arbeten skapas.Konkurrensverket har i sitt avstyrkande remissvar över förnyelsekommitténsförslag pekat på utvecklingen där flera kommunala aktörerbedriver näringsverksamhet på konkurrensmarknader. Dessa problem kommer enligtverket att förstärkas om förslaget genomförs. Effekten blir enligt verket attde vinster som anses vara förenade med den föreslagna samverkan går förlorade.I och med att den föreslagna samverkan bl.a. berör tekniska verksamheter ochtjänster som tillhandahålls på fungerande konkurrensmarknader blirsituationen särskilt betänklig om följden blir att egenenergiproduktion gynnaspå konkurrensupphandlingens bekostnad. Om extern uppdragsverksamhetfår ske i ökad utsträckning kan följden bli att privata företag slås ut, dådessa har andra förutsättningar att finansiera sin verksamhet och erhållariskkapital. Denna negativa utveckling påskyndas om en icke konkurrensutsattverksamhet får ekonomiskt stödja en konkurrensutsatt verksamhet inom sammaorganisation. En sådan subvention kan leda till en prissättning som intetäcker verksamhetens kostnader och leder obevekligt till ett otillbörligtgynnande av den kommunala verksamheten i egen regi.När det nu läggs fram förslag som möjliggör en vidgad samverkan börsålunda sådana begränsningar vidtas som leder till att de ovan redovisadekonkurrensfrågorna bemästras och att den nya samverkansformen i stället kanstimulera konkurrensutsättning. Det torde enligt motionärerna bäst kunna skegenom en bestämmelse som hindrar tjänsteproduktion i egenregi genom gemensamnämnd eller kommunalförbund om inte denna föregåtts av konkurrensupphandling.Därvid bör också klargöras tillämpningen av lagen om offentlig upphandling ianslutning till bildande av kommunalförbund och gemensam nämnd samt kommunersoch landstings eventuella beställningar av varor och tjänster från dessaorgan. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext.I motion 1996/97:K34 av m.fl. (kd, m, fp) yrkas attriksdagen avslår regeringens förslag om en gemensam nämnd. harkommunernas verksamhet enligt motionärerna förändrats på flera punkter. Denökade konkurrensen har minskat kommunernas kostnader och höjt kvaliteten påkommunal verksamhet. En annan trend inom verksamhet är dock att mångakommuner har börjat sälja tjänster och varor på marknader som förr varförbehållna de privata företagen. Kommuner och privata företag konkurrerarinte på lika villkor. Kommunerna har konkurrensfördelar framför privataföretag, främst tillgången till skattemedel. Den kommunala näringsverksamhetenkan därför skada den privata. Kommunerna har en helt annan roll än de privataföretagen. De har naturliga uppgifter i att lösa sina medlemmars gemensammaproblem t.ex. tillhandahålla vård åt sjuka, omsorg åt gamla och unga,utbildning åt barn osv. I kommunallagen finns ett par allmänt hållna ramar försådan verksamhet. Den s.k. lokaliseringsprincipen anger att en kommun bara fårengagera sig i det som har ett allmänt intresse för kommunen och dessmedlemmar. Den får i huvudsak agera bara inom sitt geografiska område. näringsprincipen anger att en kommun får driva näringsverksamhet bara omdet sker utan att syfta till vinst och för att förse kommunmedlemmarna medallmännyttiga tjänster. har påtalats att dessa gränser äroklara och att de ofta överskrids. De förslag som regeringen lägger fram ipropositionen fördunklar ytterligare ramarna för kommunalt företagande. Om degenomförs kommer de konkurrensproblem som är förknippade med kommunalnäringsverksamhet att öka. Såväl förslaget om en gemensam nämnd som förslagetom vidgade ramar för kommunalförbund är allmänt hållna. De innebär i praktikenstora undantag från lokaliseringsprincipen som därmed är så urholkad att detär tveksamt om den får någon betydelse. Förslagen öppnar också förkommunerna att fritt utföra uppdrag åt varandra. Detta kommer att öka detkommunala företagandet på områden där det finns en fungerandekonkurrens. Det är rimligt att kommunerna får samverka när det gällermyndighetsutövning. Men samverkan bör inte utsträckas till konkurrensutsattverksamhet. Lokaliseringsprincipen får inte urholkas.I motion 1996/97:K35 av m.fl. begärs att beslutarom förändringar av de framlagda lagförslagen i syfte att motverka att de ökadesamverkansmöjligheterna används till samverkan om näringsverksamhet i enlighetmed vad som anförts i motionen. Kommuner och landsting samverkar istor utsträckning inom både de frivilliga och obligatoriska verksamheterna,bland annat genom olika former av samarbetsavtal, gemensamma bolag ellerkommunalförbund. delar i huvudsak regeringens syn att gemensammanämnder kan erbjuda en smidigare och framför allt för insyn mer öppen lösningför samverkan.