bet · GL01SoU10 · 1997-12-02 00:00:00 — Nivån på denschabloniserade delen av försörjningsstödet skall fastställas av regeringen.Riksnormen skall täcka hushållens normala kostnader för livsmedel, kläder,skor, lek och fritid, hälsa och hygien, förbrukningsvaror samt dagstidning,telefon och TV-licens. I försörjningsstödet, men utanför den s.k. riksnormen,ingår också kostnader för boende, hushållsel, hemförsäkring, arbetsresor,läkarvård, akut tandvård, glasögon, avgifter till fackförening och a-kassa.Sådana kostnader skall behovsprövas utifrån den kostnad som kan beräknasuppkomma hjälp behövs och utifrån vad som är skäligt i detenskilda fallet. Vid skälighetsbedömningen bör en jämförelse göras mellan denenskildes kostnader och en låginkomsttagares.Vidare delade utskottet regeringens inställning att det är rimligt attriksnormen skall kunna frångås och bistånd lämnas med högre eller lägre beloppom särskilda skäl föreligger i det enskilda fallet. Exempel på fall närbiståndet kan beräknas till en högre nivå är enligt propositionen när ensökande av medicinska skäl har behov av särskild kost som är dyrare än vanligkost. Ett annat fall kan vara om en person på grund av rörelsehinder ellerandra skäl har svårigheter att upprätthålla kontakter med andra. Nivån kan dåbehöva höjas för att täcka extra utgifter för telefon och tidningar om dessautgifter inte täcks av annat särskilt stöd, t.ex. handikappersättning.Beslut om försörjningsstöd kan överklagas genom förvaltningsbesvär.Utskottet ansåg också att socialnämnden skall ha möjlighet (men inte enskyldighet) att utge annat ekonomiskt stöd än försörjningsstöd (§). gälla kostnader för flyttning, möbler, husgeråd, skuldsanering, meromfattande tandvårdsbehandling, rekreations- och semesterresor. Utskottetdelade därvid regeringens uppfattning att utrymme måste skapas för lokalakommunala bedömningar och att kommunen i varje enskilt fall får bestämma ombistånd skall utgå till sådana ändamål. Beslut om ekonomiskt bistånd till andraändamål än försörjning får ske genom kommunalbesvär. Detta innebär att någotannat beslut inte får sättas i det överklagade beslutets ställe.Sammanfattningsvis ansåg utskottet att förslagen i dessa delar utgjorde enbra avvägning mellan kommunens självbestämmande och den enskildes behov avtrygghet att få vissa grundläggande behov tillgodosedda när andra möjligheterinte står till buds. Motionsyrkanden bl.a. om avslag på förslaget om riksnormavstyrktes. följde utskottet (rskr. 1996/97:264). Ändringarna isocialtjänstlagen avseende rätten till bistånd träder i kraft den 1 januari1998.I samma betänkande tillstyrkte utskottet regeringens förslag om att gesocialtjänsten möjlighet att ställa krav på yngre personer som uppbärförsörjningsstöd att delta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhetsom utvecklar den enskildes möjligheter att försörja sig själva (6c- 6 e §§). Utskottet tillstyrkte också ändringar i SoL i förtydligande syftenär det gäller skyldighet att i högre utsträckning bistå medaktiva åtgärder och den enskildes eget ansvar att göra vad han eller hon kanför att bli självförsörjande.Motionsyrkanden om att rätt att ställa krav i samband medbiståndsprövningen även skall omfatta krav på att t.ex. en missbrukare skalldelta i ett visst rehabiliteringsprogram eller att lagregler införs som utövervad som följer av 6 c-6 e §§ vidgar möjligheterna att ställa krav på denenskilde när han eller hon ansöker om bistånd avstyrktes av utskottet. Dettablev också beslut.Utskottets bedömningRiksdagen har beslutat att komplettera 6 § SoL med bl.a. en bestämmelsesom preciserar rätten till försörjningsstöd och som innebär attförsörjningsstödet delas upp i en schabloniserad del som skall beräknas enligten för hela riket gällande riksnorm samt i en del som avser rätt tillersättning för skäliga kostnader för ett antal andra behovsposter (6 b § SoL).Utskottet anser inte att bör frångå sitt tidigare ställningstagande idenna fråga. Som tidigare nämnts kommer frågan om finansieringatt behandlas av utredningen om översyn av . Motion So615 (m)yrkande 4 avstyrks. Utskottet vidhåller också sin tidigare inställning när detgäller frågan om s.k. villkorat bistånd och avstyrker därmed yrkande 5 i motionSo615 (m).Enligt 33 § SoL får socialnämnden återkräva ekonomisk hjälp som den enskildehar erhållit för sin försörjning om det har lämnats som förskott på en förmåneller ersättning till den som är indragen i arbetskonflikt eller (fr.o.m. den 1januari 1998) till den som på grund av förhållanden som han eller hon intekunnat råda över hindrats från att förfoga över sina inkomster ellertillgångar. Kompletteringen avser bl.a. de fall då det uppstått felaktigheter itekniska system för löneutbetalningar och banktransaktioner. Annat ekonomisktstöd än försörjningsstöd enligt 6 b § får återkrävas om det har getts undervillkor om återbetalning. Bistånd till försörjning kan också utges med lägrenorm i de fall en sökande bedöms ha behov av bistånd endast under en kortaretid. Utskottet finner mot denna bakgrund ingen anledning att föreslå en sådanändring i socialtjänstlagen som yrkas i motion So615 (m) yrkande 6. Yrkandetavstyrks.I motion So670 riktas kritik mot att rätten till försörjningsstöd begränsatstill vissa i lagen angivna behov och att ekonomiskt bistånd till övriga behovblir ett frivilligt åtagande för kommunerna. Motionären befarar att dettakommer att drabba funktionshindrade på ett icke önskvärt sätt. Utskottet villerinra om att den enskilde genom biståndet skall tillförsäkras en skäliglevnadsnivå och att biståndet skall utformas så att det stärker den enskildesresurser att leva ett självständigt liv. Detta gäller oavsett om bistånd utgårmed stöd av 6 b eller . Ambitionsnivån skall således vara oförändrad även omkommunerna ges en större frihet att bestämma om delar av biståndet. Utskottetär inte nu berett att ta något initiativ med anledning av motionen. Utskottetanser dock att det är angeläget att regeringen följer effekterna av ändringarnai socialtjänstlagen när det gäller rätten till bistånd och återkommer tillriksdagen om det behövs. Utskottet utgår från att detta sker utan någottillkännagivande härom från . Motionerna So620 (m) och So670 (s)avstyrks därmed.Annat bistånd, m.m.I motion So430 av m.fl. (kd) yrkas att beslutar att6 f § SoL skall kompletteras med ?personligt stöd? (yrkande 11). Motionärernaär kritiska till de beslutade ändringarna i socialtjänstlagen sominnebär att avlösning och personligt stöd till funktionshindrade och derasfamiljer skall ligga utanför rätten till bistånd. 6 f § som reglerar rättentill annat bistånd än försörjningsstöd bör därför kompletteras att omfatta ävenpersonligt stöd.I motion So803 av m.fl. (m) yrkas att beslutar attkomplettera 6 f § SoL med en bestämmelse om avlösarservice (yrkande 6).Motionären anser att rätten till avlösarservice för en person som har enfunktionshindrad anhörig skall återinföras i socialtjänstlagen.I motion So440 av () hemställs om ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om ett förtydligande i socialtjänstlagennär det gäller kommunens stöd till anhörigvårdare (yrkande 1) och behovet avriktlinjer för stöd till anhörigvårdare (yrkande 2). Motionären anser att ettförtydligande behövs när det gäller kommunens ansvar för anhörigstöd enligtsocialtjänstlagen. Vidare bör ges i uppdrag att fastställaspeciella föreskrifter för hur stödet skall utformas. Enligt motionären bör enuppsökande verksamhet komma till stånd i de kommuner som saknar sådan.Omfattningen av avlastningen och övriga insatser bör läggas fast ochgaranteras.Bakgrund och tidigare behandlingI betänkande 1996/97:SoU18 tillstyrkte utskottet regeringens förslag att rättentill annat bistånd än försörjningsstöd skall omfatta färdtjänst, hjälp i hemmet(hemtjänst) och särskilt boende för service och omvårdnad för äldre ellerbostad med särskild service för funktionshindrade (6 f §). Dessa slags insatserutgjorde enligt utskottets mening grundläggande delar av den kommunala äldre-och handikappomsorgen. (har därefter beslutat om en ny lag omfärdtjänst, prop. 1996/97:115, bet. 1997/98:TU3, rskr. 1997/98:10). Lagen somträder i kraft ersätter socialtjänstlagens bestämmelser omfärdtjänst. )Utskottet delade också regeringens inställning att kommunen skall ha rätt(men inte en skyldighet) att utge annat ekonomiskt stöd än försörjningsstödeller bistånd i form av olika stöd, vård och behandlingsinsatser som inteomfattas av 6 f § (och som inte är hälso- och sjukvård) om det finns skäl fördet (§). Enligt nuvarande ordning kan beslut om bistånd som prövas enligt 6§ SoL överklagas genom förvaltningsbesvär, således även sådant bistånd somfr.o.m. skall rymmas under §. kommerbeslut om annat ekonomiskt stöd än försörjningsstöd eller om bistånd i form avsådana stöd, vård och behandlingsinsatser som ligger utanför 6 f § inte attkunna överklagas genom förvaltningsbesvär. Detta innebär att denförvaltningsdomstol som skall pröva det överklagade beslutet inte kan prövaskäligheten i det enskilda fallet eller sätta ett helt eller delvis nytt besluti det överklagade beslutets ställe. Överklagande får i stället ske genomkommunalbesvär, dvs. enligt den ordning som anges för laglighetsprövning i 10kap. kommunallagen.I betänkandet behandlades också motionsyrkanden om att annat bistånd enligt 6f § SoL skall kompletteras att omfatta även rätt till avlösning, ledsagning ochpersonligt stöd. Utskottet gjorde följande bedömning.Utskottet delar regeringens uppfattning att kommunerna bör ges större utrymmeän att besluta hur den enskildes behov av stöd, vård eller behandlingskall tillgodoses. Kommunerna har kostnadsansvaret och goda möjligheter attutforma insatserna efter individuella behov och lokala förutsättningar. Många ibehov av avlösning och ledsagning och liknande stödinsatser känner stor oroinför regeringens förslag att lägga dessa insatser utanför rätten till biståndoch därmed inskränka möjligheten till prövning av kommunala beslut i domstol.Utskottet har full förståelse för detta men utgår liksom regeringen från attden enskilde även fortsättningsvis kommer att få behovet av stöd, vård ellerbehandling tillgodosett av socialnämnden, även om han inte har möjlighet att fåbeslutet omprövat genom förvaltningsbesvär. Regeringens förslag innebär inteatt kommunernas ansvar enligt 10 § SoL eller enligt bestämmelserna om omsorgerom äldre människor och människor med funktionshinder i 19-21 §§ minskar.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det i propositionen föreslåsett tillägg i 5 § SoL som stadgar att socialnämnden genom stöd och avlösningbör underlätta för dem som vårdar närstående. Nämndens insatser skall vidareenligt 9 § SoL utformas och genomföras i samråd med den enskilde. Utskottetvill även betona att begreppet skälig levnadsnivå kvarstår i lagen och attnågon ändrad tolkning av dess innebörd inte är avsedd vad gäller insatsernaskvalitet och omfattning. I kan för övrigt ingå vissa inslag avavlösning och ledsagning.Motionerna avstyrktes. som följde utskottet antog 6 b och §§ SoLoch avslog motionsyrkandena (rskr. Lagändringarna (med undantag avfärdtjänst) träder i kraft den 1 januari 1998.Utskottet delade också regeringens inställning att det är viktigt attsynliggöra behovet av och utveckla stödet till dem som vårdar närstående. Detär enligt utskottets mening angeläget att de anhörigas ofta mycket påfrestandesituation förbättras. Utskottet såg därför positivt på förslaget att införa enbestämmelse i 5 § SoL om att socialnämnderna genom stöd och avlösning börunderlätta för dem som vårdar närstående som är långvarigt sjuka eller äldreeller som har funktionshinder. Utskottet hade inte något att invända mot attstödet till anhöriga blir en frivillig verksamhet för kommunerna och attkommunerna får ett avgörande i hur insatserna utformas. Genom den nyabestämmelsen markeras dock vikten av ansvar. Utskottet betonadeatt tidiga och förebyggande insatser, ett förbättrat och utvecklat innehåll iolika stödinsatser och en medveten strategi för att organisera stödet ärviktiga förutsättningar för att syftet med bestämmelsen skall kunna uppnås.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrker bifall tillmotionerna So430 (kd) yrkande 11, So803 (m) yrkande 6 och So440 (kd) yrkandena1 och 2.Vissa förutsättningar för ekonomiskt biståndI motion So633 av () begärs ett tillkännagivande om vad somanförts om socialbidrag för studerande ungdomar . Motionären anseratt ungdomar som fortfarande studerar skall ha en ovillkorlig rätttill socialbidrag för att fortsätta sina studier i de fall deras föräldrarvägrar att ta ansvar för den unges försörjning. Endera bör socialtjänstlagenändras eller en möjlighet införas för socialnämnden att kräva föräldrarna påett belopp motsvarande det som socialnämnden utbetalat.I motion Ub708 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivandeom vad som anförts om kommunernas betydelse för studenters ekonomi (yrkande 3).De största ekonomiska orättvisor som finns för studerande beror ofta påskillnaden i praxis mellan olika kommuner när det gäller möjligheten atterhålla socialbidrag under sommarferierna.I motion So656 av () begärs ett tillkännagivande om behovet avatt ändra gällande regler för att undanröja de problem som tas upp i motionen.Motionären anser det oacceptabelt att vissa kommuner nekat biståndssökandesocialbidrag med hänvisning till att den biståndssökande har tillgångar i formav pensionssparande. Med hänsyn till att det avdragsgilla sparandet är bundettill dess personen i fråga uppnått är det enligt motionären felatt neka socialbidrag med hänvisning till att personen har medel som han ipraktiken inte kan komma åt. Åtgärder behövs för att komma till rätta med dettamissförhållande, anser motionären.I motion So805 av m.fl. (mp) hemställs om att regeringen skallåterkomma med förslag som innebär att höjningen av barnbidraget inte skallräknas som inkomst och därmed kunna reducera socialbidraget (yrkande 1).I motion Sf256 av m.fl. (v) hemställs om en utredning av hurbarnfamiljer med inkomster under socialbidragsnormen skall få bättre ekonomiskavillkor. Motionärerna är positiva till den föreslagna höjningen av barnbidragetmen anser att denna höjning även skall komma de barnfamiljer till del som ärberoende av socialbidrag för sin försörjning. Med dagens regelsystem betyderett höjt barnbidrag ett sänkt socialbidrag. Om den uttalade politiskainriktningen är att stärka barnfamiljernas ekonomi, är det enligt motionärernasvårt att förklara varför inte familjer i de allra lägsta inkomstklassernaskall omfattas av förbättringen. Det är angeläget att en översyn av dessabrister i transfereringssystemen kommer till stånd.I motion So648 av m.fl. (v) yrkas att den nyasocialtjänstkommittén skall ges i uppdrag att lämna förslag till samordningmellan socialtjänstlagen och . Enligt motionären råder endiskrepans mellan socialtjänstlagen och . Enligt föräldrabalkenupphör föräldrarnas underhållsskyldighet när barnet fyller 18 år.Underhållsskyldigheten utsträcks dock om barnet går i skolan dock längst tilldess barnet fyller . Motionärerna anser det oacceptabelt att vissakommuner tillämpar en samboendenorm för livsmedel, kläder, hygienartiklar ochfritid för hemmaboende ungdomar . Föräldrar och barn, för vilkaunderhållsskyldigheten upphört, bör betraktas som enskilda individer vidbestämmande av socialbidrag för sådana poster.Bakgrund, m.m.För att en sökande skall ha rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen gälleratt denne har ett faktiskt behov och att biståndet inte kan tillgodoses påannat sätt, t.ex. genom arbete eller viss utbildning, genomsocialförsäkringsförmåner, genom föräldrars underhållsskyldighet, att behovetkan tillgodoses av annan huvudman eller genom att den sökande använder egnarealiserbara inkomster.Kommunen har enligt 3 § SoL det yttersta ansvaret för att den enskilde får detstöd och den hjälp som han eller hon behöver. Avsikten med bestämmelsen ärenligt lagens förarbeten inte att kommunen skall träda i en annan huvudmansställe, dvs. det yttersta ansvaret innebär inte någon inskränkning i det ansvarsom åvilar annan huvudman.Enligt (7 kap. 1 §) skall föräldrarna svara för underhåll åtbarnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnassamlade ekonomiska förmåga. Underhållsskyldigheten upphör när barnet . Går barnet i skolan eller återupptas skolgångeninnan barnet fyller , är föräldrarna underhållsskyldiga så längeskolgången pågår dock längst till dess barnet fyller . Till skolgångräknas studier i eller gymnasieskolan eller annan jämförbargrundutbildning.Förutom att en förälder som inte har vårdnaden om barnet och inte heller bortillsammans med barnet är skyldig att betala underhållsbidrag kan ävenföräldrar som har vårdnaden om ett barn av tingsrätten åläggas att betalaunderhåll om de försummar sin skyldighet att ansvara för barnet (7 kap. 2och 6 §§).Socialnämnden skall enligt 12 § SoL bl.a. verka för att barn och ungdomarväxer upp under trygga och goda förhållanden och i nära samarbete med hemmenfrämja en gynnsam fysisk och psykisk utveckling hos barn och ungdom.Ungdomar som har fyllt har rätt att själva söka bistånd enligtsocialtjänstlagen (56 § SoL). Vid behovsprövningen tas dock vanligtvis hänsyntill hela familjens ekonomiska situation.Enligt Allmänna råd 1992:4 måste kunnaingripa med ekonomisk hjälp även till en ung person vars försörjning åvilarvårdnadshavaren när inga andra möjligheter står till buds.Huvudregeln när det gäller vuxna studerande är att de skall kunna försörja sigsjälva genom de stödformer som finns inom studiemedelssystemet. Isocialstyrelsens Allmänna råd, 1992:4, sägs att bistånd bör kunna utgå tillstuderande i vissa akuta situationer. Som exempel anges studerande som uppbärstudiemedel under terminerna men är arbetslösa under sommarferierna. Det krävsdock att den biståndssökande stått till arbetsmarknadens förfogande, dvs. Genom den lagändring som beslutat om kommerkommunerna fr.o.m. att kunna kräva att ungdomar under 25 årsom uppbär försörjningsstöd skall delta i praktik eller annan kompetenshöjandeverksamhet. Åtgärderna för studerande får dock utformas med hänsyn till attbistånd i första hand söks därför att andra alternativ, t.ex. feriearbetesaknas.Som ovan nämnts är en grundläggande princip för rätt till bistånd att behovetinte kan tillgodoses på annat sätt. Finns t.ex. kontanter eller realiserbaratillgångar skall dessa användas för försörjningen. Socialministern har i svarpå fråga i angående socialbidrag och pensionssparande anfört att detkrävs synnerliga skäl för att få tillgång till pensionssparade medel och attpengarna skall bidra till en varaktig hjälp ur ekonomiska svårigheter. Huruvidareglerna för att bryta ett privat pensionssparande är alltför stränga ansåg sigsocialministern inte kunna uttala sig om. Hon ansåg också att det var förtidigt att uttala sig om det eventuellt kunde finnas behov av att göraändringar i socialtjänstlagen. Det kan dock finnas skäl att närmare följafrågan. Skulle det visa sig att det behövs förtydligande eller preciseringar avgällande bestämmelser är socialministern beredd att återkomma med förslag omändringar.Vid beräkning av socialbidrag läggs normalt normbeloppet för de familjer somingår i hushållet ihop till ett bruttobehov. Därefter dras familjens allainkomster från denna summa varefter familjens nettobehov täcks genomsocialbidrag. Lön eller annan inkomst efter skatt skall avräknas. Detta innebäratt även sjukpenning, föräldrapenning och eventuell pension avräknas, liksomandra inkomster t.ex. räntor, arvoden, underhållsbidrag och bidragsförskott.Barnbidrag, flerbarnstillägg och studiebidrag räknas också som inkomst ochavräknas från bruttobehovet. Handikappersättning är ersättning för demerkostnader som följer av vissa mer långvariga handikapp. Sådan ersättningreducerar inte socialbidraget. (Allmänna råd 1992:4).Utskottets bedömningUtskottet anser att motion So633 (s) i allt väsentligt är tillgodosedd genomföräldrabalkens regler om föräldrars underhållsskyldighet samtsocialtjänstlagens bestämmelser om bl.a. kommunens yttersta ansvar för att denenskilde får det stöd och den hjälp han eller hon behöver när inga andramöjligheter står till buds och allmänna skyldigheter som åligger socialnämndennär det gäller barn och ungdomar. Mot bakgrund av vad somgäller beträffande ekonomiskt bistånd till vuxna studerande finner utskottetinte skäl för att ta något initiativ med anledning av motion Ub708(v) yrkande 3. Motionen avstyrks.Barnfamiljernas ekonomiska situation kommer att förbättras genom attbarnbidragen och ersättningsnivån i föräldraförsäkringen höjs och flerbarns-tilläggen utökas fr.o.m. . Därigenom kommer också behovet avekonomiskt bistånd till försörjningen i form av socialbidrag att minska för debarnfamiljer som är beroende av socialbidrag och andra familjer kanundvika att hamna i ett sådant beroende. På samma sätt minskar behovet avsocialbidrag om lön eller andra bidrag höjs. Att slippa vara beroende avsocialbidrag för försörjningen eller att minska detta behov har enligtutskottet ett värde i sig. Utskottet vill också, som tidigare anförts,framhålla att socialbidragets syfte inte är att fungera som en långsiktigförsörjningskälla. Socialbidraget skall vara det yttersta skyddsnätet och trädain när enskilda och familjer av olika skäl inte kan klara sin försörjning påannat sätt eller då lön och andra inkomster, t. ex. olika statliga bidrag ochsocialförsäkringsförmåner, inte räcker till, dvs. vid tillfälliga ekonomiskabehov när i princip alla andra möjligheter uttömts. Utskottet delarmotionärernas oro för de barnfamiljer som uppbär socialbidrag och som inte fårsina inkomster ändrade trots att barnbidraget höjs. En lösning på problemen ärdock inte att föreslå en förändring av vilka inkomster som skall beaktas vidbestämmandet av socialbidraget eller att i övrigt ändra socialtjänstlagensbestämmelser om försörjningsstöd. I stället krävs fortsatta ansträngningar föratt hindra att människor hamnar i socialbidragsberoende och då främst attförbättra situationen på arbetsmarknaden. Genom att bekämpa arbetslöshetenmotverkas tendenserna till ökade klyftor i samhället mellan dem som har arbeteoch dem som är arbetslösa, mellan dem som kan försörja sig själva och dem sombehöver samhällets stöd. Det finns även skäl att erinra om att lägresocialbidragskostnader också innebär att kommunerna får ökade resurser förinsatser för barn, äldre och personer med funktionshinder. Den nyligentillsatta utredningen för översyn av vissa frågor rörande socialtjänstlagenskall enligt direktiven (1997:109) bl.a. analysera sambandet mellansocialbidraget och övriga trygghetssystem samt överväga hur systemen bättreskall kunna samverka i förhållande till varandra. Med det sagda avstyrkerutskottet motionerna So805 (mp) yrkande 1 och Sf256 (v).En grundläggande princip för rätt till bistånd är att behovet inte kantillgodoses på annat sätt. Finns t.ex. kontanter eller realiserbara tillgångari form av t.ex. banktillgodohavanden, aktier och obligationer skall dessa iförsta hand användas för försörjningen. Det skall således vara fråga omtillgångar som är tillgängliga för den enskilde. Utskottet är inte berett attnu ta något initiativ när det gäller frågan om individuellt pensionssparandeskall anses som realiserbar tillgång vid bedömningen av rätt till bistånd tillförsörjningen. Regeringen bör dock följa frågan och återkomma till riksdagenmed förslag till förtydliganden eller preciseringar av gällande bestämmelser omdet skulle visa sig nödvändigt. Motionen So656 (kd) avstyrks därmed.När det gäller den fråga som aktualiseras i motion So648 (v) kan nämnas attlivsmedel, kläder och skor, fritid och hygien räknas som personliga kostnaderoch förbrukningsvaror, dagstidning, telefon, TV-licens m.m. samt hushållsel ochhemförsäkring som gemensamma hushållskostnader enligt Socialstyrelsensändringar i allmänna råd om socialbidrag (SOSFS 1996:22). För personer som inteär att anse som samboende (dvs.