bet · GL01FiU7 · 1997-11-18 00:00:00 — Av andra stycket framgår vidare att den upphandlande enheteni förfrågningsunderlaget eller i annonsen om upphandling skall ange vilkaomständigheter som den tillmäter betydelse. Omständigheterna skall om möjligtanges efter angelägenhetsgrad, med det viktigaste först. Med stöd av detta kant.ex. krav i fråga om miljöpåverkan särskilt anges som relevant.Motionerna angående anbudsprövningenI ett antal motioner riktas kritik mot hur bestämmelsen i 1 kap. 22 § ärkonstruerad.I motionerna 1996/97:Fi804 av och båda (s)och 1996/97:Fi806 av m.fl. (fp, m, c, kd,) anförs attreglerna för värdering av anbud bör formuleras så att bättre överensstämmelsemed EG-direktivens text uppnås. Enligt tycks ett lågt anbudspris vara detfrämsta urvalskriteriet. Tillämpliga direktiv föreskriver dock att detekonomiskt mest fördelaktiga anbudet med hänsyn till samtliga omständigheterskall prioriteras. måste ändras så att bättre överensstämmelse med gällandedirektiv uppnås. I motion 1996/97:Fi95 av m.fl. (v, s, fp, mp),i denna del, och 1996/97:Fi806 (fp, m, c, kd,) påpekar motionärerna attpropositionens förslag beträffande ordningsföljden av urvalskriterierna avvikerfrån EG-direktiven. I direktiven nämns ?kvalitet? först och ?pris? sist medanpropositionen har ?pris? först vilket ger en olycklig signal till upphandlarna.Detta bör ändras. Motionärerna i 1996/97:Fi95 (v, s, fp, mp) anför vidare atttjänstedirektivet innehåller ett viktigt kriterium som även bör tas in i ,nämligen ?teknisk kompetens?. I tjänstedirektivet kommer det på plats nummertvå efter kvalitet. Tjänstedirektivet innehåller också en viktig vägledning somäven svenska upphandlare bör få del av, nämligen att tjänsteleverantörensförmåga och pålitlighet skall få spela en betydande roll.I motion 1997/98:Jo525 av och () yrkande 4förordas en ändring av så att det klart framgår att den upphandlandeenheten kan ställa specifika krav vid inköp av varor. De upphandlande enheternamåste ges möjlighet att kunna välja kravmärkta varor och välja bortgenmodifierade livsmedel.Utskottets ställningstagandeRegeringens förslag innebär att den inbördes ordningen mellan det ekonomisktmest fördelaktiga anbudet och lägsta pris i 1 kap. 22 § första stycket LOUändras. För att tydliggöra att lägsta pris inte är ett huvudalternativ föreslåsatt det ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet anges först i bestämmelsen.Ändringen överensstämmer med vad ett antal motionärer efterlyst.I 1 kap. 22 § andra stycket lämnas exempel på omständigheter som enupphandlande enhet får ta hänsyn till vid bedömningen av vilket anbud som ärdet ekonomiskt mest fördelaktiga. Som framgår ovan skall den upphandlandeenheten i förfrågningsunderlaget eller i annonsen om upphandling ange vilkaomständigheter den tillmäter betydelse och omständigheterna skall om möjligtanges efter angelägenhetsgrad, t.ex. kan kvalitetsaspekten särskilt lyftasfram. Vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktigaskall den upphandlande enheten göra en sammanvägning av de omständigheter somenheten tillmäter betydelse. Utskottet anser därför inte att det finnsanledning att ändra ordningsföljden mellan utvärderingskriterierna.Motionärerna i 1996/97:Fi95 (v, s, fp, mp) i denna del anser attexemplifieringen i andra stycket bör kompletteras med omständigheten ?tekniskkompetens?. Utskottet anser dock att den föreslagna omständigheten måste anseslikvärdig med omständigheten ?tekniska egenskaper? som finns med iexemplifieringen i andra stycket. Utskottet anser därför inte att andra stycketbehöver kompletteras på sätt som motionärerna föreslagit.Med det anförda bifaller utskottet propositionens förslag och avstyrkermotionerna 1996/97:Fi95 (v, s, fp, mp) i denna del, 1996/97:Fi804 (s),1996/97:Fi806 (fp, m, c, kd,) och 1997/98:Jo525 (c) yrkande 4 i de delarmotionerna inte kan anses tillgodosedda med vad utskottet anfört.Motionerna angående miljöhänsyn vid upphandlingEtt antal motionärer efterlyser att miljöhänsyn skall kunna tas vidupphandling.I motionerna 1996/97:Fi94 av () yrkande 1, 1996/97:Fi805 avCarina (), 1996/97:Jo727 av m.fl. (c) yrkande 19 och1997/98:Jo784 av m.fl. (c) yrkande 17 understryks vikten av attmiljöhänsyn skall kunna tas vid offentlig upphandling. Motionärerna i1996/97:Fi94 (c) yrkande 1, 1996/97:Jo727 (c) yrkande 19 och 1997/98:Jo784 (c)yrkande 17 anför att åtgärder bör vidtas för att förbättra miljöanpassningen avden offentliga upphandlingen. EU-direktiven på området bör förändras, vilket ären förutsättning för att kunna förändra i en mer miljövänlig riktning.Sverige bör verka för att nationella myndigheter ges möjlighet att ställamiljökrav även på produktion och transporter. Motionärerna i 1996/97:Jo727 (c)yrkande 18 och 1997/98:Jo784 av m.fl. (c) yrkande 18 anser attbättre information och kunskap om miljömässig upphandling är nödvändig för attförbättra upphandlingen ur miljösynpunkt. bör få i uppdrag attöka kunskaperna hos inköparna. I motion 1996/97:L712 av ()yrkande 2 förespråkas att den statliga upphandlingen måste utgöra ett gottexempel och skyndsamt bli miljöanpassad. I motion 1996/97:Jo714 av . (kd) yrkande 7 förordas en förändring av offentlig upphandling i mermiljövänlig riktning bl.a. genom att den s.k. substitutionsprincipen (dvs. attupphandlaren givet att allt annat är lika skall välja den produkt som är minstmiljöstörande) både nationellt och internationellt skall gälla även inom andraområden än kemikalier. I motionerna 1997/98:Fi803 av och () yrkandena 2 och 3 samt 1997/98:N310 av ochCarina () yrkande 1 anförs att bör ändras så att det blir möjligt förde upphandlande enheterna att ställa miljökrav även på transporter.Utskottets ställningstagandeUtskottet inleder med att konstatera att krav på miljöhänsyn inte får utformaspå ett sådant sätt att kraven innebär en uppenbar konkurrensbegränsning. Detföreligger således en viss intressekonflikt mellan å ena sidan principerna omicke-diskriminering och varors fria rörlighet och å andra sidan hänsynstagandetill miljön.I regeringens yttrande över , som avgavs i slutet avmars 1997, anför regeringen att grönboken lämnar ett visst utrymme för attställa miljökrav vid offentlig upphandling. Enligt regeringens uppfattningfinns det dock oklarheter såväl i direktiven som i grönboken om i vilkenutsträckning detta får ske. I har det exempelvis diskuterats om det vidupphandling av varor över huvud taget är möjligt att ställa miljökrav påproduktionen och transporten av varorna. Det föreligger därför ett stort behovav att utreda vilka miljökrav som får ställas eftersom det är viktigt att iframtiden kunna ta större miljöhänsyn i upphandlingssammanhang. Regeringenanser att man måste se till att upphandlingen sker under tillräckligkonkurrens.Utskottet anser att den omfattande offentliga upphandlingen bör vara etteffektivt instrument för att påverka utbudet på marknaden så att beståndet avprodukter snabbare kan anpassas till kraven på ekologisk hållbarhet. Somframgår av regeringens skrivelse 1997/98:13 Ekologisk hållbarhet anserregeringen att detta instrument bör användas än mer aktivt.Av skrivelsen Ekologisk hållbarhet framgår vidare att intresset för enmiljöanpassad offentlig upphandling finns inom flertalet av EU-länderna.Länderna har i samband med översynen av EU:s åtgärdsprogram för miljönpreliminärt kommit överens om att göra en översyn av gemenskapens regler föroffentlig upphandling så att miljöhänsyn i större utsträckning kan tas vidtillämpning av reglerna som en sund konkurrens bevaras.I skrivelsen Ekologisk hållbarhet redovisas att regeringen skall ge Nämndenför offentlig upphandling i uppdrag att tillsammans med ochKemikalieinspektionen ta fram underlag för en svensk ståndpunkt i EU. Den skallutgå från och andra internationella regler. I de fall önskvärdamiljökrav inte överensstämmer med bör förslag lämnas till hurupphandlingsdirektiven kan ändras så att reglerna blir tydliga och styr iriktning mot ekologisk hållbarhet. Utskottet vill understryka vikten av dettaarbete.För att den offentliga upphandlingen skall bli en pådrivande kraft i arbetetför ekologisk hållbarhet framgår av skrivelsen Ekologisk hållbarhet attregeringen anser att en delegation skall inrättas. Den skall vara pådrivandeför en miljöanpassad offentlig upphandling och skall initiera och utvecklakonkreta vägledningar för hur miljökrav kan ställas vid all offentligupphandling inom olika områden. Delegationen skall vidare särskilt prioriteraområden där upphandlingen kan få genomslag på utvecklingen i ekologiskt hållbarriktning. Delegationen skall också sprida kunskap, erfarenheter och godaexempel från t.ex. landstingens databas med upphandlingskriterier. För dettaändamål skall delegationen göra en sammanställning av arbete med miljöanpassadoffentlig upphandling. Delegationen skall också följa utvecklingen i andraländer, inom och utanför EU. Utskottet instämmer i regeringens överväganden.I sammanhanget bör också nämnas att , för offentlig upphandling arbetar med ett projekt vars syfte är attfå till stånd en miljöanpassning av den offentliga upphandlingen. Inom ramenför projektet har rapporten ?Offentlig upphandling med miljöhänsyn?,4508 givits ut. Nära kopplat till arbetet med attmiljöanpassa upphandlingen ligger ansträngningar att miljöanpassa helaverksamheter. Som en bilaga till Miljövårdsberedningens betänkande, SOU1996:112, Integrering av miljöhänsyn inom den statliga förvaltningen, finns enrapport, 1996:2, Miljöarbete i statliga myndigheter, som innehåller envägledning om hur den offentliga sektorn kan införa miljöledningssystem etc.Som ett komplement till rapporten har i samarbete medKemikalieinspektionen och utarbetat envägledningsstrategi för miljöanpassad offentlig upphandling.Av den ovan lämnade redogörelsen framgår att regeringen vidtar ett antalåtgärder för att miljöhänsyn i större utsträckning skall kunna tas vidoffentlig upphandling. De åtgärder som regeringen vidtar överensstämmer i alltväsentligt med vad som föreslås i motionerna 1996/97:Fi94 (c) yrkande 1,1996/97:Jo727 (c) yrkandena 18 och 19 samt 1997/98:Jo784 (c) yrkandena 17 och18.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1996/97:Fi94 (c) yrkande 1,1996/97:Fi805 (s), 1996/97:Jo714 (kd) yrkande 7, 1996/97:Jo727 (c) yrk- andena18 och 19, 1996/97:L712 (v) yrkande 2, 1997/98:Fi803 (mp) yrkandena 2 och 3,1997/98:N310 (s) yrkande 1 och 1997/98:Jo784 (c) yrkandena 17 och 18 i de delarmotionerna inte kan anses tillgodosedda med vad utskottet anfört.Upphandling av tjänsterMotionenI motion 1996/97:Fi95 av m.fl. (v, s, fp, mp), i denna del,anförs att direktiven ger de upphandlande enheterna möjlighet att användaupphandlingsformen förhandlad upphandling när de köper intellektuella tjänster.Den svenska lagen saknar motsvarande text. Vidare anför motionärerna attinnebörden av syftet med en formgivningstävling i 5 kap. 28 § bör förtydligas.Bestämmelsen bör bättre anpassas till tjänstedirektivet. Vad som anförts börges regeringen till känna.Utskottets ställningstagandeEnligt är det möjligt att använda förhandlad upphandling vid upphandling avintellektuella tjänster. Detta framgår av 5 kap. 16 och 17 §§ . Beträffandebestämmelsen i 5 kap. 28 § har kommissionen inte framfört någon kritikinnebärande att inte skulle överensstämma med aktuellt direktiv. Mot dennabakgrund avstyrker utskottet motion 1996/97:Fi95 (v, s, fp, mp) i denna del.Små företags möjligheter att delta i upphandlingMotionenI motion 1997/98:N306 av tredje vice talman m.fl. (fp)yrkande 3 anför motionärerna att den offentliga sektorn köper varortill betydande belopp. En tendens är att allt fler upphandlingar sker i såstora volymer att bara ett fåtal företag har kapacitet att klara dem. Enlösning kan vara att myndigheterna i högre utsträckning delar uppbeställningarna i mindre delar för att öka antalet anbudsgivare.Utskottets ställningstagandeI finns bestämmelser som innebär att de upphandlande enheterna inte fårdela upp en upphandling i olika delar vid beräkningen av om upphandlingenuppgår till tröskelvärdena. Värdet av upphandlingen avgör vilka regler i LOUsom skall tillämpas på upphandlingsförfarandet. Efter det att värdet av helaupphandlingen bestämts är de upphandlande enheterna oförhindrade att dela uppt.ex. upphandlingen av ett projekt i mindre delar. Utskottet vill understrykaatt detta kan skapa bättre förutsättningar för företag av olika storlek attdelta i upphandlingen.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 1997/98:N306 (fp) yrkande 3.SanktionerBakgrundBestämmelser angående sanktioner som kan tillgripas mot en upphandlande enhetsom inte följer återfinns bl.a. i 7 kap. . Bestämmelser om överprövningav en pågående upphandling finns i 7 kap. 1 och 2 §§ . Enligt 7 kap. 6 och 7§§ kan en upphandlande enhet bli skyldig att ersätta skada för enleverantör om skadan har uppkommit på grund av att bestämmelserna i inteföljts. får enligt lagen (1994:615) om ingripande mototillbörligt beteende avseende offentlig upphandling under vissaförutsättningar ingripa mot otillbörligt beteende avseende upphandling.MotionenI motion 1997/98:Fi802 av () yrkande 2 påpekas att ett sätt attskärpa reglerna beträffande den offentliga upphandlingen är att införasanktioner för de upphandlande enheter som inte följer LOU.Utskottets ställningstagandeAv det som ovan anförts framgår att det finns regler som innebär att enupphandlande enhet som inte följer kan drabbas av olika slags sanktioner.Utskottet föreslår med det anförda att motion 1997/98:Fi802 (fp) yrkande 2avstyrks.ÖverprövningGällande rätt och propositionenBestämmelser om överprövning av en pågående upphandling finns i 7 kap. 1 och2 §§ . Bestämmelsen i 7 kap. 1 § riktar sig främst till den leverantör somfinner att en pågående upphandling sker på ett sådant sätt att han inte kandelta på ett korrekt och i lagen förutsatt sätt. Exempel på en sådan situationkan vara att annonsen är så utformad att den utesluter en leverantör fråndeltagande. Den som är berättigad att påtala ett missförhållande är den somantingen lidit skada eller kan komma att lida skada på grund avmissförhållandet. Avsikten med bestämmelsen är att en domstol skall kunnaingripa innan någon faktisk skada uppkommer. Domstolen får förordna om åtgärdersom framgår av 2 §, t.ex. att upphandlingen skall göras om eller att den fåravslutas först sedan rättelse gjorts. I 7 kap. 1 § andra stycket anges en sistatidpunkt för prövning av en ansökan om åtgärd under ett pågåendeupphandlingsförfarande. Enligt nu gällande lydelse är denna tidpunkt den dåbeslut om leverantör fattats. Efter denna tidpunkt är en leverantör som ansersig felaktigt behandlad hänvisad till att väcka skadeståndstalan vid allmändomstol. Anledningen till att en ansökan om åtgärd under ett pågåendeupphandlingsförfarande inte får prövas efter det att beslut om leverantörfattats är att det inte ansetts vara en tillfredsställande ordning att ettcivilrättsligt bindande kontrakt skall kunna upphävas i administrativ ordning.I propositionen föreslår regeringen att den tidpunkt efter vilken länsrättensmöjlighet att pröva en ansökan om åtgärd under ett pågåendeupphandlingsförfarande upphör skall preciseras. Det föreslås att länsrättensprövningsrätt skall upphöra efter det att avtal om upphandling slutits.Ändringen föreslås för att paragrafen bättre skall stämma överens meddirektivens lydelse.MotionenI motion 1997/98:Fi802 av () yrkande 1 framför motionärensynpunkten att blir tandlös eftersom en anbudsgivare inte kan begäraöverprövning av upphandlingen i länsrätten efter det att den upphandlandeenheten antagit ett anbud. Motionären anser att en möjlighet till rättvisupphandling är att komplettera lagen med en tidsfrist där man har påsig att begära överprövning.Utskottets ställningstagandeMotionärens förslag innebär att ett civilrättsligt bindande kontrakt skullekunna upphävas i administrativ ordning. Utskottet anser i enlighet med vad somframgår ovan att en sådan ordning inte skulle vara tillfredsställande.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionens förslag och avstyrkermotion 1997/98:Fi802 (fp) yrkande 1. Utskottet återkommer i nästföljandeavsnitt till frågan om skadestånd vid upphandling.Skadestånd vid upphandlingBakgrundSkadeståndsreglerna i härrör från två direktiv (89/665/EEC och 92/13/EEG).I båda direktiven föreskrivs att ersättning skall kunna utgå till dem som liditskada av en överträdelse. Av direktiven framgår dock inte vad ersättningenomfattar.Till grund för implementeringen låg två promemorior som togs fram av enarbetsgrupp inom (Ds 1992:4 och 1992:62). Enligt Ds 1992:4skulle skadeståndsskyldigheten motsvara det negativa kontraktsintresset, dvs.ersättning för nedlagda kostnader. Några remissinstanser, bl.a.Kommunförbundet, ansåg att denna begränsning var bra. universitetansåg dock att det borde vara möjligt att få skadestånd som motsvarar hela denlidna skadan inklusive utebliven vinst, dvs. ersättning motsvarande detpositiva kontraktsintresset. Motiveringen härför var bl.a. att möjligheter tillfullt skadestånd står bäst i överensstämmelse med direktivtexten och att sådanaregler skapar ett effektivare överprövningssystem.I förslaget till (prop. 1992/93:88) förordade regeringen att direktivenskulle implementeras genom två bestämmelser, 7 kap. 6 och 7 §§. Enligt 7 kap. 6§ skall en upphandlande enhet som inte följt bestämmelserna i ersättadärigenom uppkommen skada för leverantören. I förarbetena uttaladedepartementetschefen att hon ansåg det lämpligt att bestämmaskadeståndsskyldighetens omfattning på sätt som universitetföreslagit, dvs. att skadeståndsskyldigheten skall omfatta hela den lidnaskadan.Jan , professor emeritus i civilrätt, har framfört kritik motbestämmelsen i 7 kap. 6 §. Han anser det uppseendeväckande och inte rimligt attdet utanför kontraktsförhållanden skall vara möjligt att ge ersättning eftersamma principer som endast gäller vid ingångna avtal. Han anser att enjämförelse som ligger nära till hands är principer för skadestånd utanförkontraktsförhållande vid skada till följd av fel eller försummelse vidmyndighetsutövning. Detta skulle närmast innebära ett med hänsyn till kostnaderoch utsikter till vinst skäligt belopp (Skadeståndsrätt, femte upplagan, s. ).Förbundsjuristen och adjungerade professorn anser attden nuvarande regleringen kan missbrukas och leda till omfattande ochtidskrävande processer. De förespråkar i 1996 s. 644 attersättningen skall begränsas till det negativa kontraktsintresset.MotionenI motion 1996/97:Fi809 av och () anförs att harskapat stora problem för flera kommuner. Ett av de stora felen är att den somanser sig felaktigt förbigången vid en upphandling inte bara kan vinnaskadestånd som ersätter kostnaderna för att förbereda ett anbud och fördeltagandet i själva upphandlingen utan även för utebliven vinst. Denna frågahar uppmärksammats och kritiserats i doktrinen (rättslitteraturen).Motionärerna förespråkar att bör ändras så att skadeståndsersättning somutgår enligt lagen skall begränsas till det negativa kontraktsintresset (dvs.ersättning för nedlagda kostnader). bör hos regeringen begära förslagtill ändring på sätt som angetts.Utskottets ställningstagandeSom framgår ovan är innebörden av direktivtexten oklar. Något rättsfall frånEG-domstolen som ger ledning för hur direktivtexten skall tolkas finns inte.Bestämmelsen i 7 kap. 6 § har också kritiserats.Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 1996/97:Fi809 att denskadeståndsersättning som kan utgå enligt 7 kap. 6 § framstår som alltföromfattande. Utskottet har inhämtat att den 15 september 1997meddelat prövningstillstånd i ett mål om skadestånd enligt . Innan ställningtas till hur den aktuella regeln bör ändras anser utskottet att det finns skälatt avvakta Högsta domstolens avgörande. Utskottet utgår från att regeringennoga följer ärendet och återkommer till riksdagen.Vad utskottet anfört med anledning av motion 1996/97:Fi809 (v) bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Verksamhet i offentlig egenregi och obligatorisk upphandlingMotionernaI motionerna 1996/97:N206 av m.fl. (m) yrkande 2, 1996/97: N250 avKarin Falkmer m.fl. (m) yrkande 4, 1996/97:Fi807 av och () yrkande 2 och 1997/98:N271 av m.fl. (m) yrkande 5ställs krav på att all offentlig verksamhet där det föreligger förutsättningarför konkurrens - också sådan som bedrivs i förvaltningsform - bör bli föremålför upphandling. I motionerna 1996/97: N206 (m) yrkande 3, 1997/98:Fi205 avCarl Bildt m.fl. yrkande 13, 1997/98:N271 (m) yrkande 3 och 1997/98:Fi801 avGullan och () yrkande 2 anför motionärerna attkommunerna bör åläggas att upphandla i konkurrens. En lagstadgad rätt förprivata entreprenörer att utmana offentlig näringsverksamhet bör införas. LOUbör också kompletteras med en regel om att upphandlingar inte får avbrytas utanaffärsmässiga skäl. Möjligheterna att överklaga offentlig näringsverksamhet börförbättras. bör kompletteras med en regel om att all offentlignäringsverksamhet måste grundas på formella beslut av stat, kommun ellerlandsting. bör också utvidgas till att omfatta upphandling avverksamhet i egen regi. Motionärerna i motion 1997/98:Fi205 (m) yrkande 13anser också att kommunallagen bör ses över så att reglerna för vad som ärtillåten och otillåten verksamhet preciseras och att möjligheternastärks att rättsligt pröva om sådan verksamhet är kompetensenlig. Det böromgående införas ett krav på att kommuner inte skall få erbjuda kommunalatjänster på den konkurrensutsatta marknaden. Motionärernas uppfattning är ocksåatt bör ges en starkare ställning. Motionären i motion1996/97:Fi807 (m) yrkandena 3 och 4 anser vidare att krav måste ställas på attden kommunala verksamheten utsätts för konkurrens så att tjänster kan erbjudasden öppna marknaden samt att möjligheterna för kommuner och landsting attbedriva näringsverksamhet kraftigt bör begränsas. Motionärerna i motionerna1997/98:N271 (m) yrkande 6 och 1997/98:Fi801 (m) yrkande 4 anför att i vissafall tycks myndigheternas agerande främst syfta till att öka myndighetensintäkter. Krav bör ställas på att den egna verksamheten måste utsättas förkonkurrens innan tjänster får erbjudas den öppna marknaden.Motionärerna i motionerna 1996/97:Fi807 (m) yrkande 1, 1996/97:N250 (m)yrkande 5, 1997/98:Fi205 (m) yrkande 14, 1997/98:N271 (m) yrkande 4 och1997/98:Fi801 (m) yrkande 1 anser att statligt, kommunalt ellerlandstingskommunalt företagande aldrig kan förenas med sund och rättviskonkurrens. Det bör därför införas en lag om konkurrensneutralitet vidoffentlig prissättning med krav på att offentlig näringsverksamhet skallredovisas helt skild från annan verksamhet.I motionerna 1996/97:Fi801 yrkande 4 och 1996/97:L212 yrkande 3, båda avBengt (), anför motionären att den självklara utgångspunktenför den offentliga förvaltningen måste vara att det skall gälla en i principobligatorisk upphandlingsskyldighet. Som en följd härav anser motionären imotion 1996/97:Fi801 (fp) yrkande 5 att det i sådant fall blir nödvändigt attutvidga möjligheterna att använda direktupphandling och att begränsningarna fördirektupphandling måste anges tydligare i lagen. I lagtexten bör det då ocksåbetonas att det generella kravet att beslutet måste styras av affärsmässighetdär prisfrågan är ett viktigt moment även gäller vid direktupphandling (yrkande6). Ytterligare en följd blir att det måste råda offentlighet iupphandlingsärendet när beslutet är fattat (yrkande 7).Utskottets ställningstagandeAll offentlig upphandling regleras i . Enligt 1 kap. 4 § skallupphandling göras med utnyttjande av de konkurrensmöjligheter som finns ochäven i övrigt genomföras affärsmässigt.En rad olika åtgärder vidtas för att utveckla den offentliga stöder aktivt sina medlemmar då de i störreutsträckning vill konkurrensutsätta verksamheten.