bet · GL01FiU9 · 1997-11-25 00:00:00 — Möjligheterna ökar avsevärt om är med i den grupp länder som gåri spetsen när det ekonomiska samarbetet fördjupas i och med EMU:s tredje steg.Möjligheterna att påverka utvecklingen på viktiga områden somöstutvidgningen, brottsbekämpningen och gemensamma insatser för miljön ökar omSverige aktivt arbetar för fortsatt integration.Också de ekonomiska argumenten för ett svenskt medlemskap i valuta- unionenfrån starten är enligt utskottet starka. För en liten,exportberoende nation med en inflations- och devalveringshistoria, är det integratis att ?vänta och se?. Utskottet vill erinra om att enligt regeringensbedömning uppfyller konvergenskraven och därmed kan ett utanförskaptolkas som att vill förbehålla sig rätten att återfalla i entraditionell devalverings- och inflationspolitik.Den tydligaste konsekvensen av ett utanförskap är osäkerheten. Osäkerhet ominriktningen på den ekonomiska politiken och den framtida kronkursen. Dennaosäkerhet kommer att visa sig genom bl.a. högre räntor, fortsatt risk för storasvängningar i värdet på den svenska kronan, färre investeringar i ,sämre sysselsättningsutveckling samt högre kostnader i företagen förkurssäkring och valutaväxling.Därmed tillstyrks motion Fi5 (fp) yrkande 1. Motionerna Fi3 (m) i denna deloch U501 (m) yrkande 4 är därmed tillgodosedda. Propositionen liksom övrigamotioner avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande i valutaunionenatt med bifall till motion 1997/98:Fi5 yrkande 1 och med anledning avmotionerna 1997/98:Fi3 i denna del samt 1997/98:U501 yrkande 4 och medavslag på proposition 1997/98:25 yrkande 1 samt motionerna 1997/98:Fi6yrkande 3, 1997/98:Fi7 yrkande 1, 1997/98: Fi219 yrkande 16, 1997/98:Fi912yrkande 8 och 1997/98:K715 yrkande 7 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,3. deltagande i valutaunionen (mom. 1) (v)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ivalutaunionen bort ha följande lydelse:Regeringen föreslår i propositionen att inte går med i från startden . Utskottet välkomnar detta förslag. Men finns detanledning att begrunda regeringens egentliga avsikter. Motivet till attregeringen säger nej till EMU är att det svenska folket till övervägande del ärkritiskt till ett deltagande i valutaunionen. Den socialdemokratiska regeringenframför ingen kritik mot i sak.Regeringens förslag ligger i linje med den tidigare som ocksåföreslog att skulle avvakta med ett deltagande i . I utredningenframhölls att inte uppvisar den löneflexibilitet ocharbetskraftsrörlighet som krävs om negativa ekonomiska chocker skall kunnapareras utan att leda till massarbetslöshet. Utskottet menar i likhet med LO isitt remissvar att analys vilar på felaktig grund. Försämradarbetsrättslig lagstiftning och ökad lönespridning är inga garantier förflexibilitet. Däremot vet vi säkert att denna typ av förändringar leder tillsocial utslagning. Precis som också framhåller i sittremissvar till drabbas kvinnor genomgående negativt av enstörre lönespridning. Hela lider av ett stortlegitimitetsproblem. Projektet förutsätter större sociala klyftor ochkönsorättvisor. Den ekonomiska politik som följer i EMU:s spår drabbar kvinnorhårdare än män. Krav på sänkta offentliga utgifter går ut över framför alltkvinnor som arbetar med vård och omsorg.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att propositionens yrkande omatt inte skall delta i valutaunionen från ärtillgodosett. Motionerna Fi6 (mp) yrkande 3, Fi219 (mp) yrkande 16 och Fi912(c) yrkande 8 är också tillgodosedda. Övriga motioner avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande i valutaunionenatt med anledning av proposition 1997/98:25 yrkande 1 och motionerna1997/98:Fi6 yrkande 3, 1997/98:Fi219 yrkande 16 och 1997/98:Fi912 yrkande8 samt med avslag på motionerna 1997/98:Fi3 i denna del, 1997/98:U501yrkande 4, 1997/98:Fi5 yrkande 1, 1997/98:Fi7 yrkande 1 och 1997/98:K715yrkande 7 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. deltagande i valutaunionen (mom. 1) (mp)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ivalutaunionen bort ha följande lydelse:Utskottet delar de grönas uppfattning att valutaunionen framstårmer som ett hot än som en möjlighet för och . En sådan union ökarde ekonomiska skillnaderna och de sociala spänningarna och hotar dengrundläggande idén att skapa ett fredligt, samarbetande Europa.Den planerade valutaunionen avser att omfatta alla stater som är medlemmar iEU. Dessa stater har emellertid i hög grad olika förutsättningar, olikakulturer, olika handelsmönster, olika välfärdssystem, olika näringsliv ocholika ekonomiska konjunkturer. Det råder därför en stor samstämmighet blandekonomisk expertis att EU inte är något optimalt valutaområde. Det innebär kan emotse en rad ekonomiska förluster både för EU som helhet och för deenskilda medlemsstaterna om valutaunionen ändå genomförs.Genomförs ändå valutaunionen kommer de ekonomiska nackdelarna tvinga fram engemensam finanspolitik inom EU. Det innebär att både skattesystemen ochutgiftssystem i medlemsländerna måste likriktas i betydligt större utsträckningän vad som annars skulle behövas. blir då endast ett utkantslän medbegränsat ekonomiskt självstyre. För att kunna konkurrera framgångsrikt medandra ekonomiska stormakter som och kommer EU att bedriva enekonomisk politik där resurser koncentreras och stordriftsfördelar utnyttjas ihögre grad. Också det medför stor risk för att blir ett utkantslän somdräneras på kapital, naturresurser och kompetens.Sverige löper dessutom en särskilt stor ekonomisk risk genom sina delvisannorlunda handelsförbindelser och ekonomiskt beroende av regioner utanför EU.Det gäller särskilt det stora dollarberoendet i svensk exportindustri. Dettainnebär att omvärldsförändringar kan slå väsentligt annorlunda mot änmot EU:s dominerande länder. Det innebär också att den penning- ochvalutapolitik som kommer att tillämpas i EMU emellanåt kommer att vara tillnackdel för jämfört med andra presumtiva EMU-länder. passarhelt enkelt särskilt dåligt in i den planerade valutaunionen.Utskottet anser att riskerna med EMU för svenskt vidkommande är oacceptablaoch anser därför att skall stanna utanför EMU. är etthögriskprojekt som mycket väl kan spåra ur och verka destabiliserande på bådeekonomi och samhälle i . Utskottet är därför av den uppfattningen att densvenska regeringen skall motarbeta hela EMU-projektet.Utskottet tillstyrker således motionerna Fi6 (mp) yrkande 3 och Fi219 (mp)yrkande 16 medan propositionen liksom övriga motioner avstyrks i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande i valutaunionenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi6 yrkande 3 och1997/98:Fi219 yrkande 16 samt med avslag på proposition 1997/98: 25yrkande 1 och motionerna 1997/98:Fi3 i denna del samt 1997/98:U501 yrkande4, 1997/98:Fi5 yrkande 1, 1997/98:Fi7 yrkande 1, 1997/98:Fi912 yrkande 8och 1997/98:K715 yrkande 7 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,5. deltagande i valutaunionen (mom. 1) (kd)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ivalutaunionen bort ha följande lydelse:Utskottet delar uppfattning att inte skall varaett av de länder som deltar när den tredje etappen av EMU av allt att dömainleds . Enligt utskottet är den sammanlagda bilden av densvenska ekonomins funktionssätt sådan att, framför allt vad gällerarbetsmarknaden, ett svenskt medlemskap i inte går att förorda underöverskådlig tid.Utskottet anser, i likhet med både och regeringen, att dennegativa folkopinionen utgör ett hinder för ett svenskt EMU-medlemskap. Att tasteget in i en ekonomisk och monetär union mot folkets vilja riskerar attäventyra hela EU-medlemskapet.Även att stå utanför EMU medför emellertid risker och negativa konse-kvenser. inflytande i EU-samarbetet riskerar att försvagas vid ettutanförskap. skulle dock få ökad förståelse för sitt utanförskap om tvåorsaker tydligt angavs: för det första att inte har genomfört denekonomiska strukturanpassning som krävs för ett EMU-medlemskap och för detandra att det svenska EU-medlemskapet inte skall äventyras. Propositionensskrivningar på dessa avgörande punkter är inte tillfredsställande.Eftersom tillväxtfrämjande och strukturella åtgärder avvisats är det interealistiskt att kunna skapa förutsättningar som gör detmöjligt för att utan långtgående skadeverkningar ansluta sig till EMU.Utskottet tillstyrker således motionerna Fi7 (kd) yrkande 1 och K715 (kd)yrkande 7. Propositionens yrkande 1 är därmed tillgodosett. Övriga motioneravstyrks i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande i valutaunionenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi7 yrkande 1 och 1997/98:K715yrkande 7 samt med anledning av proposition 1997/98:25 yrkande 1 och medavslag på motionerna 1997/98:Fi3 i denna del samt 1997/98:U501 yrkande 4,1997/98:Fi5 yrkande 1, 1997/98:Fi6 yrkande 3, 1997/98:Fi219 yrkande 16 och1997/98:Fi912 yrkande 8 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken (mom. 2) (m, fp)(), (), () ()och Per () anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken och inriktningen avden ekonomiska politiken bort ha följande lydelse:Utskottet anser att går miste om de effektivitetsvinster somvalutaunionen genererar så länge står utanför. De mest omedelbaraeffekterna är att transaktionskostnaderna för valutaväxlingar, valutasäkringaretc. förblir lika höga som . Växelkursen kommer att svänga mot euronoch den svenska räntenivån kommer att ligga över euro-räntan. Långsiktigtinnebär det högre räntor, lägre privat konsumtion, lägre investeringar (bådeinhemska och utländska) och därmed sämre sysselsättning. Ett utanförvalutaunionen blir ett mindre attraktivt alternativ för t.ex. investerare frånUSA eller som vill få tillgång till den europeiska marknaden. Högreräntor och större svängningar i värdet på den svenska valutan innebär ocksåosäkerhet för både hushåll och företag.Vidare anser utskottet att osäkerheten om inriktningen på den ekonomiskapolitiken ökar vid ett utanförskap. Går med i valutaunionen försvinnermöjligheten att devalvera. Därmed blir det mindre riskfyllt att investera isvenska räntebärande värdepapper när den s.k. riskpremien försvinner. StårSverige utanför tvingas många företag att ändå anpassa sig och använda kronoroch euro parallellt. Det leder till merkonstnader och därmed färre jobb.Framför allt är det kunskapsintensiv industri och tjänstesektor som förlorarvid ett utanförskap, dvs. just de delar av ekonomin som har stor potential attskapa nya arbetstillfällen. Anledningen är att den privata konsumtionen ochefterfrågan på tjänster kan väntas bli lägre och kunskapsöverföringen viautländska företagsinvesteringar bli mindre.Utskottet vill också framhålla att ekonomisk-politiskahandlingsfrihet inte ökar genom ett utanförskap. Dagens internationaliseradefinansmarknader gör att det inte finns något utrymme för ett litet land iEuropas utkant att alltför markant avvika. Vad gäller finanspolitiken kommerkraven på snarare att vara större, t.ex. vad gäller ettkonkurrenskraftigt skattesystem. Finanspolitiken kommer att vara kringskuren avsamma regler som gäller för de länder som deltar, även om sanktionerna omreglerna bryts är större vid medlemskap. Dock kommer toleransen och deinformella kraven från de finansiella marknaderna att vara hårdare vid ettutanförskap på grund av historia medåterkommande perioder av överhettning, inflation, kostnadskris och påföljandedevalvering. På marknaden uppfattas sannolikt sanktionsmöjligheten som enförsäkring mot en lössläppt finanspolitik.Utskottet anser att även den valuta- och penningpolitiska handlingsfrihetenär begränsad vid ett utanförskap. Den penningpolitik som kommer att föras inomeuro-området bestämmer i hög grad förutsättningarna för den svenskapenningpolitiken. Utanförskapet innebär också att avhänder sigmöjligheten att vara med och utarbeta riktlinjer för den europeiskacentralbankens politik.Behovet av en självständig penningpolitik är också enligt utskottet tämligenbegränsat. Anledningen är att en historisk genomgång visar att efterfrågan påsvensk och europeisk export förändrats på ungefär samma sätt. Däremot har flerasvenska ekonomiska störningar orsakats av den egna finanspolitiken. Menmöjligheterna att med penningpolitik avhjälpa inhemskt skapade kostnadskriserär försvinnande små även om står utanför EMU:s tredje fas.Utskottet vill också framhålla att strukturella problem, som t.ex.den dåligt fungerande lönebildningen och statsfinansernas storakonjunkturkänslighet, måste lösas oavsett om går med i valutaunioneneller ej. Men enligt utskottet är dessa problem lättare att åtgärda om denekonomiska utvecklingen är positiv, dvs. vid ett EMU-medlemskap, än om Sverigevid ett utanförskap också skulle tvingas hantera ekonomiskatrovärdighetsproblem, högre räntor och en instabil växelkurs.Vad utskottet ovan anfört med anledning av Moderata samlingspartiets motionFi3 och liberalernas motion Fi5 bör som sin mening geregeringen till känna. Utskottet noterar att i motion Fi7företräder ett delvis liknande synsätt, men drar andra slutsatser. Motionenavstyrks därför, liksom propositionen och övriga motioner.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande EMU och inriktningen av den ekonomiska politikenatt med anledning av motionerna 1997/98:Fi3 i denna del och1997/98:Fi5 yrkande 2 samt med avslag på proposition 1997/98:25 yrkande 2och motionerna 1997/98:Fi2 yrkandena 1, 4 och 5, 1997/98:Fi4 yrkande 1,1997/98:Fi6 yrkandena 1 och 2, 1997/98: Fi7 yrkande 2, 1997/98:Fi203 samt1997/98:Fi218 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken,7. EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken (mom. 2) (c)() anserdels att det stycke i utskottets ställningstagande under rubriken ochinriktningen av den ekonomiska politiken som börjar med ?Utskottet vill i? ochslutar med ?delar denna uppfattning? bort ha följande lydelse:Utskottet vill i anslutning till detta påminna om att huvudinriktningen i denekonomiska politiken är att halvera den öppna arbetslösheten fram till år 2000.Utskottet anser också att möjligheterna att bekämpa arbetslösheten är större omSverige står utanför valutaunionen. Utskottet delar EMU-utredningensuppfattning att riskerna för en ökad arbetslöshet är betydligt större vid ettEMU-medlemskap än om står utanför valutaunionen, eftersom denekonomisk-politiska handlingsfriheten beskärs vid ett medlemskap. Specielltgäller detta om drabbas av en s.k asymmetrisk chock. Ompenningpolitiken t.ex. inte kan anpassas till nationella omständigheter ärrisken betydande att tillväxten och därmed sysselsättningen hämmas. Utskottetvill framhålla att en nationell penningpolitik har ett definitivt värde som ettinstrument i den samlade ekonomiska politiken.dels att det stycke i utskottets ställningstagande under rubriken ochinriktningen av den ekonomiska politiken som börjar med ?Med hänvisning till?och slutar med ?yrkande 3 avstyrks? bort ha följande lydelse:Vad utskottet anfört med anledning av motioner Fi4 och Fi218bör som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet avstyrker detsom sägs om EMU och den ekonomiska politiken i propositionen och övrigamotioner.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande EMU och inriktningen av den ekonomiska politikenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi4 yrkande 1 och1997/98:Fi218 yrkande 3 samt med avslag på proposition 1997/98:25 yrkande2 och motionerna 1997/98:Fi2 yrkandena 1, 4 och 5, 1997/98: Fi3 i dennadel, 1997/98:Fi5 yrkande 2, 1997/98:Fi6 yrkandena 1 och 2, 1997/98:Fi7yrkande 2 samt 1997/98:Fi203 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken,8. EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken (mom. 2) (v)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken och inriktningen avden ekonomiska politiken bort ha följande lydelse:Utskottet ställer sig starkt avvisande till den syn på valutaunionen ochförsvaret av de senaste årens konvergenspolitik som framförs i propositionen.Enligt utskottet är det orimligt att binda upp den ekonomiska politiken vidrigida normer. Politiken måste i stället vara flexibel för att kunna anpassastill kraven på hög sysselsättning och ekonomisk tillväxt. EMU-politiken harvarit alltför fokuserad på prisstabilitet trots att resursutnyttjandet iflertalet EU-länder varit lågt . Sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitiken har fått en underordnad betydelse med den följden attarbetslösheten i både och övriga bitit sig fast på höga nivåer.Utskottet delar inte heller propositionens beskrivning av de senastedecenniernas ekonomiska utveckling. Historien målas i mörka färger för att detekonomisk-politiska regimskifte som regeringen indirekt förordar skall framståi positiv dager. Faktum är att lyckadesförena full sysselsättning och hög ekonomisk tillväxt med låga prisökningar.Egentligen var det först en bit in som började avvikafrån Europamönstret genom en inflation som låg över genomsnittet i Europa.Detsamma gäller statsfinanserna. Historiskt sett har haft, och harfortfarande, en mycket låg offentlig nettoskuld. Dessutom är det fel attbeskriva de stora budgetunderskotten i termer av dåligoch ansvarslös politik. Utan en statlig skulduppbyggnad hade krisen i början av1990-talet förvärrats, produktionen hade fallit ytterligare och arbetslöshetenhade blivit ännu mer omfattande.Utskottet anser också att målet om överskott i de offentliga finanserna i enekonomi som präglas av massarbetslöshet och obefintlig inflation speglar ettöverdrivet sparande. Det är ett sparande som sker på bekostnad av produktionoch konsumtion i den privata sektorn och som riskerar att permanenta ett svagtresursutnyttjande i ekonomin.Enligt utskottet bör inte fullfölja EMU-anpassningen. Den omöjliggören tillväxt- och sysselsättningsorienterad ekonomisk politik. Den fullasysselsättningen måste vara det överordnade målet i den ekonomiska politiken.EMU-politikens åtstramning måste vändas i expansion. Det gäller inte baraSverige utan i samtliga EU-länder måste ett större finanspolitiskt utrymmeskapas för åtgärder som ökar sysselsättningen. Därför anser utskottet attSverige bör ta initiativ till ett mellanstatligt samarbete för att bekämpaarbetslösheten. En finanspolitisk expansion motsvarande av BNP i t.ex. EU:s10 största länder skulle ge mycket positiva resultat visar de analyser somgjorts. Närmare 5 miljoner nya arbetstillfällen skulle skapas i under entreårsperiod. I skulle resultatet bli 150 000 jobb under sammatidsrymd.Utskottet vill peka på hur oberoende och EMU kanpåverka statens kostnader för att återfinansiera statsskulden. I hardelstaterna en relativt stor ekonomisk-politisk frihet men de saknar inflytandeöver den federala . Vid budgetsvårigheter är det emellertid nästanomöjligt att höja skatterna på grund av arbetskraftens och kapitalets rörlighetöver delstatsgränserna. En dyr upplåning i kombination med en hårdskattekonkurrens tvingar därför fram en stram ekonomisk politik med en ensidiginriktning på utgiftsnedskärningar. I är dock delstaternas bruttoskulderlåga, medan EU-ländernas skulder är relativt omfattande. Detta talar för attproblemen kan bli mycket stora vid övergången till en gemensam valuta.Spekulationsattacker och räntehöjningar kan tvinga fram en snabbskuldamortering med negativa effekter på sysselsättning och tillväxt. Högaräntenivåer innebär i sin tur att det krävs större budgetöverskott för atthålla statsskulden oförändrad som andel av BNP, dvs. tendensen mot en alltmerstram och tillväxthämmande politik förstärks.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi2 börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet avstyrker det somsägs om EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken i propositionen ochövriga motioner.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande EMU och inriktningen av den ekonomiska politikenatt med bifall till motion 1997/98:Fi2 yrkandena 1, 4 och 5 samt medavslag på proposition 1997/98:25 yrkande 2 och motionerna 1997/98:Fi3 idenna del, 1997/98:Fi4 yrkande 1, 1997/98:Fi5 yrkande 2, 1997/98:Fi6yrkandena 1 och 2, 1997/98:Fi7 yrkande 2, 1997/98: Fi203 samt1997/98:Fi218 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken,9. EMU och inriktningen av den ekonomiska politiken (mom. 2) (mp)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken och inriktningen avden ekonomiska politiken bort ha följande lydelse:Utskottet anser att riskerna med EMU för svensk del är oacceptabla och attSverige därför måste stanna utanför valutaunionen.När står utanför EMU måste enligt utskottet finanspolitiken bedrivasså att de offentliga finanserna går med i överskott över enkonjunkturcykel så att statsskulden minskar. De offentliga finansernaskonjunkturkänslighet bör också reduceras ytterligare för att minska riskernaför framtida kostnadskriser vid lågkonjunkturer. Utskottet vill framhålla attarbetslösheten på kort sikt bör sänkas genom sänkt skatt på arbete och sänktarbetstid. Det kommer att ställa stora krav på arbetsmarknaden ochlönebildningen så att produktivitetsutvecklingen i första hand växlas mot sänktarbetstid i stället för högre månadslön till dem som redan har jobb. På längresikt måste enligt utskottets mening skatterna på arbete sänkas ytterligaregenom en växling mot högre energi- och miljöskatter.Dessutom bör villkoren för tillväxt i de små och medelstora företagenförbättras genom bl.a. förenklade regler och förbättrade möjligheter tilluppbyggnad av eget kapital. Miljöskulden måste också minskas och en offensivpolitik bedrivas för att göra till ett föregångsland ur ekologisksynpunkt. Det kommer att ge svenskt näringsliv betydande konkurrensfördelar.Enligt utskottet bör penningpolitiken inriktas på såväl lägre räntor som låginflation. Vad gäller valutapolitiken bör den även i fortsättningen bygga på enflytande kronkurs och inriktas på ett stabilt värde på kronan gentemotomvärlden. Svensk ekonomisk politik får inte återgå till den?devalveringspolitik? som rådde under 1970- och 1980-talen.Svensk handelspolitik bör enligt utskottet inriktas mot ökad frihandel ochett bättre utnyttjande av den globaliserade ekonomin. Utanför EU slipperSverige ett antal handelsrestriktioner som hämmar den svenskaekonomins utveckling. Emellertid måste tillräckliga social- och miljöklausulerinföras i handelsavtalen, speciellt i WTO-systemet.Utskottet anser att den presenterade uppläggningen av den ekonomiskapolitiken innebär goda förutsättningar för att utanför EMU får lägrerealräntor, lägre arbetslöshet och en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling.Med denna ekonomiska politik klarar också de övergripande ekonomiskakraven i konvergensprogrammet. Det är viktigt för annars är risken stor atträntenivån stiger när ställer sig utanför EMU. Utskottet kan konstateraatt kraven på minskad arbetslöshet och minskad miljöskuld i det svenskakonvergensprogrammet inte är uppfyllda.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi6 bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.