bet · GL01JuU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Enligt vår uppfattning är emellertid denutvidgning av tillämpningsområdet för försöksverksamheten från fängelse i tvåmånader till fängelse inte godtagbar. Det går nämligen inte attbortse från att den brottslighet som leder till tre månaders fängelse ofta ärav betydligt allvarligare beskaffenhet än den brottslighet som leder till tvåmånaders fängelse. Med den begränsning vi vill ha i användningen av elektroniskövervakning ser vi inget hinder mot att låta sådan övervakning vara ensjälvständig påföljd.Såvitt gäller samhällstjänst konstaterar vi att unga brottslingar inte nåttsav denna nya påföljd i den utsträckning som åsyftats. Skälet är som vi ser detden lagtekniska kontruktion som valts, nämligen en form av skyddstillsyn. Föratt ta till vara samhällstjänstens förtjänster bör reglerna ändras så attsamhällstjänst blir en självständig påföljd.Slutligen anser vi att villkorligt fängelse bör införas som en särskildpåföljd. Det är eftersträvansvärt med ett varierat utbud av påföljder så att enså lämplig påföljd som möjligt kan väljas i varje enskilt fall. Särskiltangeläget är detta när det gäller valet av påföljd för unga brottslingar.Villkorligt fängelse skulle vara värt att pröva inte minst avseende ungavanekriminella som återfaller i relativt sett mindre allvarliga brott.Regeringen bör återkomma till med ett förslag om utformning avpåföljdssystemet i enlighet med vad som anförts.Vi anser att utskottets hemställan under moment 40 bort ha följande lydelse:40. beträffande alternativa påföljderatt med bifall till motion 1997/98:Ju904 yrkande 29 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 33.34. Utbildning i fängelserna (mom. 41)(), (), (m), (),() och () anför:Vi anser att fängelsetiden bör användas till något meningsfullt. Detta bör skeså långt det är möjligt utan att syftet med fängelsestraffet går förlorat.Intagna som är narkomaner måste exempelvis få vård och behandling. Insatsernapå detta område är alldeles avgörande för den intagnes möjligheter att återgåtill ett hederligt liv efter avtjänat straff. Därför är det av centralbetydelse att det arbete som inleddes under den förra mandatperioden och sombl.a. innebär att de intagna skall differentieras efter vård-, behandlings- ochterapibehov ges förutsättningar att vidareutvecklas.Bland dem som tas in på anstalt finns det många som inte kan läsa och skrivaoch som aldrig haft en anställning. Möjligheten till grundläggandeskolutbildning och arbete inom kriminalvården är en förutsättning för att deintagna skall ha en rimlig chans till en ny start. Det är därför av vikt attkriminalvården har de resurser som krävs för att fängelsetiden skall kunnaanvändas till något meningsfullt. I detta sammanhang finns det dock skäl attunderstryka att för de brottslingar som skall utvisas efter avtjänat strafftorde det inte vara meningsfullt med undervisning i svenska eller medrehabilitering som syftar till en återanpassning till det svenska samhället.Denna grupp bör i stället förberedas för ett normalt liv i det land han ellerhon skall utvisas till. Det ankommer på regeringen att vidta erforderligaåtgärder.Vi anser att utskottets hemställan under moment 41 bort ha följande lydelse:41. beträffande utbildning i fängelsernaatt med bifall till motion 1997/98:Ju904 yrkande 24 och med avslag påmotion 1997/98:Ju929 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 34.35. Utbildning i fängelserna (mom. 41)() och () anför:Vi anser att en viktig fråga för att möjliggöra en återanpassning tillsamhället är utbildning. En mycket stor del av internerna saknar grundläggandekunskaper och har läs- och skrivsvårigheter. Det är därför viktigt att ge deintagna möjlighet att komplettera sina kunskaper. Utbildningen inom fängelsernamåste utvecklas och erfarenheterna från vuxenutbildningen tas till vara. Detankommer på regeringen att vidta erforderliga åtgärder.Vi anser att utskottets hemställan under moment 41 bort ha följande lydelse:41. beträffande utbildning i fängelsernaatt med bifall till motion 1997/98:Ju929 yrkande 9 och med avslag påmotion 1997/98:Ju904 yrkande 24 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 35.36. Besökslägenheter (mom. 42)(), () och () anför:Vi anser att särskilda åtgärder är påkallade när det gäller barn vars föräldrarsitter i fängelse. Dessa barn befinner sig ofta i en svår situation och måstefå stöd och hjälp. Anstalterna måste anpassas efter barns och föräldrars behovav umgänge. Arbetet inom kriminalvården med att förbättra besöksmöjligheternamed särskilda besökslägenheter måste fortsätta. Målet bör vara att alla slutnaanstalter har sådana lägenheter där barnen kan träffa sina föräldrar undermänskligare förhållanden och än den vanliga besökstidenmedger. Enligt vår mening är det angeläget att något görs snabbt. Det ankommerpå regeringen att vidta lämpliga åtgärder.Vi anser att utskottets hemställan under moment 42 bort ha följande lydelse:42. beträffande besökslägenheteratt med bifall till motion 1997/98:Ju929 yrkande 16 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 36.37. Rymningar (mom. 43)(), (), (m) och ()anför:Vi anser att det i princip skall vara omöjligt att rymma från slutna anstalter.Den borgerliga regeringen satsade på säkerhetshöjandeåtgärder på de tre tyngsta anstalterna, och rymningarna har minskat de senasteåren. De säkerhetshöjande åtgärder som den föregående regeringen investerade ihar således gett god utdelning i form av ökad säkerhet framför allt förallmänheten. Det är angeläget att säkerheten bibehålls och även i framtidenligger på en hög nivå. Allmänhetens skyddsintresse måste alltid sättas ifrämsta rummet. Det åligger regeringen att bevaka dessa frågor och vidtaerforderliga åtgärder.Vi anser att utskottets hemställan under moment 43 bort ha följande lydelse:43. beträffande rymningaratt med bifall till motionerna 1996/97:Ju901 yrkande 24 och1997/98:Ju904 yrkande 25 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 37.38. Intagna med psykiska störningar (mom. 44)(), (), (), (m), (), (), () och RolfÅbjörnsson (kd) anför:Vi anser att intagna med psykiska störningar ställer särskilda krav påverksamheten inom kriminalvården. Antalet intagna med sådana störningar pålandets kriminalvårdsanstalter är stort och kan förväntas öka ytterligare. Detfaktum att psykiskt störda döms till fängelse leder till en allmän ohälsa blandde intagna och resulterar i ett hårdare klimat på anstalterna. Anstaltsförtryckmed fasta hierarkier där tjallare och informatörer stämplas får lättare attutvecklas. Vårdarna har ingen eller otillräcklig utbildning för att hanteradessa intagna.Förutom att mer allmänt se över situationen beträffande de psykiskt stördafinns det vissa åtgärder som kan vidtas . När det gäller möjligheternaatt inom kriminalvårdens ram erbjuda vård och behandling för dessa intagnatvingas vi visserligen konstatera att de ofta är begränsade. En möjlighetskulle dock vara att kriminalvården ges möjlighet att ge dessa intagna det stödoch den rehabilitering som behövs för att de skall kunna återgå till ettnormalt liv efter anstaltsvistelsen. I den mån dessa intagna vårdas inom denallmänna sjukvården bör de hållas avskilda från sådana patienter som intebegått brott.Vi anser också att arbete med att inrätta särskildastödavdelningar för intagna som har särskilda problem på grund avpersonlighetsstörningar eller psykisk särart måste intensifieras.Det bör ankomma på regeringen att vidta erforderliga åtgärder.Vi anser att utskottets hemställan under moment 44 bort ha följande lydelse:44. beträffande intagna med psykiska störningaratt med anledning av motionerna 1996/97:Ju505, 1996/97:Ju903 yrkande24, 1997/98:Ju910 yrkande 25 och 1997/98:Ju925 yrkande 14 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 38.39. Åtgärder mot narkotika i anstalterna (mom. 45)(), (), (m), (),() och () anför:Vi anser att regeringen inte tar tillräckligt allvarligt på problemet mednarkotika i landets fängelser. Såväl missbrukare som andra intagna skall harätt att slippa narkotika under tid då de undergår fängelsestraff.Många av dem som döms till fängelse är narkotikamissbrukare. Om de tillåtsfortsätta missbruket inne på anstalten innebär det en ökad risk att de återgårtill brottslig verksamhet efter anstaltsvistelsen.Om fängelserna inte kan hållas fria3 från narkotika innebär det dessutom atttrovärdigheten i hela narkotikapolitiken hotas.Målsättningen måste alltså vara att alla anstalter skall vara fria frånnarkotika. Det krävs betydande åtgärder för att åstadkomma detta. Enligt vårmening bör utarbeta en åtgärdsplan. I det följanderedovisar vi några exempel som bör tas upp i en sådan plan. De angivna exemplenpå åtgärder bör även omfatta dopningsmedel.Enligt vår mening bör internationella erfarenheter tas till vara i störreutsträckning för att bekämpa narkotikan. Ett gemensamt mönster som visar en genomgång av hur man arbetar med frågan i en rad andra länder,exempelvis och , är att man använder sig av narkotikahundar.Avvecklandet av visitationspatrullerna inom den svenska kriminalvården harenligt vår mening inneburit förlorad kompetens och försämrat informationsflödepå narkotikabekämpningsområdet. Vi anser att det på nytt måste byggas upp eneffektiv narkotikabekämpning inom kriminalvården. När visitationspatrullernaavskaffades var det för övrigt meningen att skulleredovisa narkotikabeslagen i sin årsredovisning. Detta kom bara att ske en gångeftersom statistiken bedömdes undermålig. Mot denna bakgrund anser vi attnarkotikabeslagen före och efter visitationspa-trullens avveckling bör redovisas.Ytterligare en tänkbar åtgärd är att som ett första steg hålla åtminstone enanstalt i varje kriminalvårdsregion helt drogfri. Det skulle på kort sikt kunnabidra till att personer utan missbruksproblem och personer som vill komma bortfrån sådana slipper komma i kontakt med narkotika under anstaltstiden.Vi anser också att möjligheterna till provtagning bör användas i fortsattstor utsträckning. Detta bör ske så länge som narkotikasituationen påfängelserna inte är tillfredsställande. Personalen på anstalternas olikaavdelningar bör göra narkotikavisitationer, dvs. genomsöka anstalterna efternarkotika. Detta bör ske oregelbundet men ofta. Vidare bör urinprov tasfrekvent.Det ankommer på regeringen av vidta erforderliga åtgärder med anledning avdet anförda. Härutöver bör regeringen ges i uppdrag att redovisanarkotikasituationen på samtliga anstalter. En sådan redovisning bör ocksåinnehålla uppgift om de åtgärder som planeras på respektive anstalt. Iredovisningen bör även anges i vilken utsträckning man har för avsikt attanvända sig av narkotikahundar.Slutligen anser vi att de lagliga befogenheterna för personalen att ingripaför att kontrollera förekomsten av narkotika bör utökas. Regeringen bör därföråterkomma till antingen med förslag till lagändringar som tillgodoserdet nu anförda eller låta utreda behovet av lagändringar. Vad vi med anledningav här aktuella motioner anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 45 bort ha följande lydelse:45. beträffande åtgärder mot narkotika i anstalternaatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju507, 1996/97:Ju511,1996/97:Ju901 yrkande 21 (delvis), 1996/97:So657 yrkande 4, 1997/98:Ju501,1997/98:Ju504, 1997/98:Ju505, 1997/98:Ju509, 1997/98:Ju904 yrkande 22 (delvis), 1997/98:Ju910 yrkande 24,1997/98:Ju923 yrkande 8 (delvis), 1997/98:So628 yrkande 10 (delvis) och1997/98:So675 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 39.40. Åtgärder mot narkotika i anstalterna (mom. 45)() anför:Jag anser att regeringen inte tar tillräckligt allvarligt på problemet mednarkotika i landets fängelser. Såväl missbrukare som andra intagna skall harätt att slippa narkotika under tid då de undergår fängelsestraff.Många av dem som döms till fängelse är narkotikamissbrukare. Om de kanfortsätta missbruket inne på anstalten innebär det en ökad risk att de återgårtill brottslig verksamhet efter anstaltsvistelsen.Om fängelserna inte kan hållas fria från narkotika innebär det dessutom atttrovärdigheten i hela narkotikapolitiken hotas.Målsättningen måste alltså vara att alla anstalter skall vara fria frånnarkotika. Mot den bakgrunden anser jag det vara fel att, - såsom förespråkas imotion Ju504 - som ett första steg göra en anstalt i varje region fri frånnarkotika. En sådan ordning innebär som jag ser det att ribban sätts alldelesför lågt.Det krävs betydande åtgärder för att åstadkomma narkotikafria anstalter.Enligt min mening bör utarbeta en åtgärdsplan. I detföljande redovisar jag några exempel som bör tas upp i en sådan plan. Deangivna exemplen på åtgärder bör även omfatta dopningsmedel.Enligt min mening bör internationella erfarenheter tas till vara i störreutsträckning för att bekämpa narkotikan. Ett gemensamt mönster som visar en genomgång av hur man arbetar med frågan i en rad andra länder,exempelvis och , är att man använder sig av narkotikahundar.Avvecklandet av visitationspatrullerna inom den svenska kriminalvården harenligt min mening inneburit förlorad kompetens och försämrat informationsflödepå narkotikabekämpningsområdet. Jag anser att det på nytt måste byggas upp eneffektiv narkotikabekämpning inom kriminalvården. När visitationspatrullernaavskaffades var det för övrigt meningen att skulleredovisa narkotikabeslagen i sin årsredovisning. Detta kom bara att ske en gångeftersom statistiken bedömdes undermålig. Mot denna bakgrund anser jag attnarkotikabeslagen före och efter visitationspatrullens avveckling börredovisas. Vad jag nu anfört om konsekvenserna av avskaffandet avvisitationspatrullerna innebär emellertid inte att jag vill ha tillbakapatrullerna. I stället bör någon annan form av effektiv bekämpning avnarkotikaproblemet organiseras inom kriminalvården.Jag anser vidare att möjligheterna till provtagning bör användas i fortsattstor utsträckning. Detta bör ske så länge som narkotikasituationen påfängelserna inte är tillfredsställande. Personalen på anstalternas olikaavdelningar bör göra narkotikavisitationer, dvs. genomsöka anstalterna efternarkotika. Detta bör ske oregelbundet men ofta. Vidare bör urinprov tasfrekvent.Det ankommer på regeringen av vidta erforderliga åtgärder med anledning avdet anförda. Härutöver bör regeringen ges i uppdrag att redovisanarkotikasituationen på samtliga anstalter. En sådan redovisning bör ocksåinnehålla uppgift om de åtgärder som planeras på respektive anstalt. Iredovisningen bör även anges i vilken utsträckning man har för avsikt attanvända sig av narkotikahundar.Slutligen anser jag att de lagliga befogenheterna för personalen att ingripaför att kontrollera förekomsten av narkotika bör utökas. Regeringen bör därförmed anledning av motionerna 1996/97:Ju507, 1996/97:Ju511, 1996/97:Ju901, Ju501,Ju505, Ju509, Ju904, Ju910, Ju923, So628 och So675 i nu behandlade delarantingen återkomma till med förslag till lagändringar som tillgodoserdet nu anförda eller låta utreda behovet av lagändringar.Det sagda innebär att jag avstyrker motionerna 1996/97:So657 i nu behandladdel och Ju504.Jag anser att utskottets hemställan under moment 45 bort ha följande lydelse:45. beträffande åtgärder mot narkotika i anstalternaatt med avslag på motionerna 1996/97:So657 yrkande 4 och1997/98:Ju504 samt med anledning av motionerna 1996/97:Ju507,1996/97:Ju511, 1996/97:Ju901 yrkande 21 (delvis), 1997/98:Ju501,1997/98:Ju505, 1997/98:Ju509, 1997/98:Ju904 yrkande 22 (delvis),1997/98:Ju910 yrkande 24, 1997/98:Ju923 yrkande 8 (delvis), 1997/98:So628yrkande 10 (delvis) och 1997/98:So675 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 40.41. Kontrollerade besök (mom. 46)(), (), (m) och ()anför:Vi anser att besök skall kunna kontrolleras inte enbart enligt nuvarandeordning - där en tjänsteman är närvarande - utan även på så sätt att denintagne och besökaren varken kan överlämna föremål till varandra eller hafysisk kontakt. Detta kan åstadkommas genom att den intagne och besökarenskiljs åt med hjälp av en glasruta. Det bör ankomma på regeringen att vidtaåtgärder med anledning av det anförda.Vi anser att utskottets hemställan under moment 46 bort ha följande lydelse:46. beträffande kontrollerade besökatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju901 yrkande 21 (delvis),1997/98:Ju904 yrkande 22 (delvis), 1997/98:Ju923 yrkande 8 (delvis) och1997/98:So628 yrkande 10 (delvis) som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 41.42. m.m. (mom. 47)(), (), (), (m), (), (), () och RolfÅbjörnsson (kd) anför:Vi har ingen erinran mot sammanslagningen av . Däremot framstår de medel som tillförts för den kraftigtutvidgade verksamheten som otillräckliga. Skälen till detta är flera. som behövs för den utökade verksamheten är med nödvändighet störreän den föreslagna. Detta hänger samman med ett större behov av kvalificeradeforskare. Härtill kommer att de administrativa resurserna ärotillräckliga. Mot denna bakgrund anser vi att en ekonomisk konsekvensanalysbör genomföras när det gäller BRÅ:s nya organisation.Enligt vår mening är det vidare viktigt att den nya organisationen byggs uppsuccessivt och på ett sätt som inte äventyrar BRÅ:s goda renommé. Höga kravmåste alltså ställas även i fortsättningen när det gäller kompetens ochkvalitet.Vi anser också att fördelningen av forskningsmedel avseende ekonomiskbrottslighet är en viktig fråga. Vi delar den uppfattning som kommit tilluttryck i BRÅ:s remissyttrande över departementspromemorian Forskning förrättsväsendet, nämligen att det i första hand bör vara en uppgift föruniversitets- och högskolevärlden att bygga upp en forskning om ekonomiskbrottslighet. För det fall detta inte sker anser vi att det är särskilt viktigtatt den forskning som kommer till stånd med hjälp av medel från BRÅ sker inomramen för ett väl genomarbetat forskningsprogram. Utan ett sådant program finnsdet stor risk att den långsiktiga vetenskapliga kunskapsuppbyggnaden får ståtillbaka för mindre, kortsiktiga forskningsprojekt, vars intresseriktningenbart blir beroende av den enskilde forskarens intresseinriktning.Det ankommer på regeringen att vidta erforderliga åtgärder och bevakautvecklingen vid BRÅ.Vi anser att utskottets hemställan under moment 47 bort ha följande lydelse:47. beträffande m.matt med bifall till motion 1997/98:Ju915 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 42.43. En konsumentrepresentant i (mom. 49)() anför:Gentekniknämndens uppgift är bl.a. att bevaka de etiska frågorna när det gällergenteknik och ge råd som främjar en etiskt försvarbar och säker användning avgentekniken. Nämnden består av två jurister, representanter förriksdagspartierna och företrädare för den vetenskapliga världen. Enligt minmening är det självklart att konsumentintressena också bör vara företrädda inämnden. Detta kan ske genom att en representant för konsumentrådbereds plats i nämnden. Det finns ingen anledning att avvakta det pågåendeutredningsarbetet för att lösa denna enkla fråga. Regeringen bör alltså få iuppdrag att göra erforderliga ändringar i instruktion för atttillgodose vad som anförts. Detta bör med bifall till motion Jo543i denna del som sin mening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 49 bort ha följande lydelse:49. beträffande en konsumentrepresentant i Gentekniknämndenatt med bifall till motion 1997/98:Jo543 yrkande 10 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 43.44. Alla dömdas skyldighet att bidra till brottsofferfonden (mom. 50)() anför:Jag anser att de medel som kan ställas till brottsofferfondens disposition böröka. Ett sätt att tillgodose det intresset är att alla som döms för brottåläggs att bidra till fonden, och det oavsett om fängelse ingår i straffskalaneller inte. Regeringen bör därför enligt min mening återkomma till riksdagenmed ett förslag som tillgodoser detta.Jag anser att utskottets hemställan under moment 50 bort ha följande lydelse:50. beträffande alla dömdas skyldighet att bidra till brottsofferfondenatt med bifall till motion 1997/98:Ju910 yrkande 33 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 44.45. Avdraget på de intagnas ersättning (mom. 51)(), (), (), (m), (), (), () och RolfÅbjörnsson (kd) anför:Vi anser att landets fångar bör vara med och finansiera brottsofferfonden.Enligt vår bestämda mening bör den ursprungliga finansieringen avbrottsofferfonden skyndsamt återställas. Härigenom skulle vi på ett påtagligtsätt ånyo lyfta fram brottsoffren och tydligt markera att statsmakten står påderas sida, vilket också var det bakomliggande syftet med att inrättabrottsofferfonden. Det ligger också en betydande pedagogisk poäng i att deintagna regelbundet påminns om att de betalar till brottsofferfonden. Inteminst är det viktigt att förbättra förutsättningarna för ekonomiskt bidrag tillideella organisationer, t.ex. brottsoffer- och kvinnojourer; dessa utför ettvärdefullt socialt och stödjande arbetet på brottsofferområdet.Det bör ankomma på regeringen att vidta åtgärder med anledning av detanförda.Vi anser att utskottets hemställan under moment 51 bort ha följande lydelse:51. beträffande avdraget på de intagnas ersättningatt med bifall till motion 1997/98:Ju914 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 45.46. Höjning av avgiften till brottsofferfonden (mom. 53)(), (), (m), (),() och () anför:De medel som flyter in till brottsofferfonden används för verksamhet som gagnarbrottsoffren. Vi anser att avgiften - som uppgår till - är låg,och fonden behöver förstärkas genom en avgiftshöjning. Enligt vår mening är detinte självklart att omfattar frågan omfondavgiftens storlek. Utredningens direktiv bör därför kompletteras så attfrågan klart omfattas av uppdraget. Vad vi nu med anledning av motion Ju932 idenna del anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 53 bort ha följande lydelse:53. beträffande höjning av avgiften till brottsofferfondenatt med anledning av motion 1997/98:Ju932 yrkande 5 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 46.47. Resurser till kvinno- och brottsofferjourer (mom. 54)(), () och () anför:Vi anser att brottsofferjourerna utför ett mycket betydelsefullt arbete genomatt utgöra ett stöd till de människor som utsatts för brott. är tyvärrsituationen svår för många jourer. De har inget ekonomiskt statligt stöd och iett läge där många kommuner har en svår ekonomisk situation minskas oftabidragen till organisationer. Få kommuner är dessutom beredda att satsa på nyaverksamheter. Det är därför svårt att starta nya brottsofferjourer. I Englandutgår statligt stöd, och det anser vi att det bör göra även i . Vi anseratt regeringen bör se över denna fråga och återkomma med ett förslag. Detta börriksdagen med anledning av motionerna Ju926 och Ju932 som sin mening geregeringen till känna. Vi är däremot inte beredda att nu tillstyrka en ordningsom innebär att brottsofferfondens medel skall få användas till driftsbidragtill jourerna. Motion Ju910 bör alltså avslås.Vi anser att utskottets hemställan under moment 54 bort ha följande lydelse:54. beträffande resurser till kvinno- och brottsofferjoureratt med bifall till motionerna 1997/98:Ju926 och 1997/98:Ju932yrkande 1 och med avslag på motion 1997/98:Ju910 yrkande 32 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 47.48. Resurser till kvinno- och brottsofferjourer (mom. 54)() anför:Jag anser att brottsoffer- och kvinnojourer gör ett mycket värdefullt arbeteoch utgör ett viktigt stöd för dem som utsatts för brott. För att brottsoffrensbehov skall kunna tillgodoses på ett bra sätt bör jourerna byggas ut. Målet börvara minst en brottsofferjour i varje polisområde och en kvinnojour i varjekommun. Jourerna har trots sina omfattande och behövliga insatser länge haftsmå resurser till sitt förfogande.