bet · GK01KU15 · 1997-02-25 00:00:00 — Vissa tryck- och yttrandefrihetsrättsliga frågor I betänkandet behandlas ett antal motioner från den allmänna motionstiden 1996i tryck- och yttrandefrihetsrättsliga ämnen, nämligen- biografcensur, åtgärder mot våldsskildringar m.m.,- ytterligare åtgärder mot barnpornografi etc.Utskottet avstyrker samtliga motioner. Fyra reservationer har avgivits. 1996/97:K208 av och () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till en snar, effektiv, klar och heltäckandelagstiftning inklusive förslag till grundlagsändring som kriminaliserarinnehav av barnpornografi i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K404 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring avbrottsbalkens och tryckfrihetsförordningens förbud mot hets mot folkgrupp tillatt även omfatta homosexuella.1996/97:K405 av förste vice talman m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen begär förslag till lagstiftning om förändring av jurysystemet ienlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K406 av () vari yrkas att beslutar attpreskriptionstiden vid spridning av rasistisk musik bör förlängas till fem år.1996/97:K415 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag om förlängd preskriptionstid till för misstänktayttrandefrihetsbrott genom upptagningar.1996/97:K416 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till sådan lagändring att preskriptionstiden för rasistisk textförlängs.1996/97:K418 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attanspelningspornografi i alla dess former förbjuds.1996/97:K422 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omhets mot homosexuella i tryckfrihetsförordning och brottsbalk.1996/97:K428 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förlängning avpreskriptionstiden vid utgivning av rasistisk eller nazistisk musik.1996/97:K433 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att beslutar om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen,2. att beslutar om ändring i ,3. att beslutar om ändring i lagen om granskning och kontroll avfilmer och videogram,4. att beslutar om ändring i lagen om pliktexemplar av dokument.1996/97:K709 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av forskning vad gäller underhållningsvåldets påverkan påbarn och ungdomar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om informationsverksamhet ute i skolorna om våldets konsekvenser,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om trailrar på TV, video och bio,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förekomsten av underhållningsvåld på TV och tidigkväll,5. att hos regeringen begär ett förslag till lag om obligatoriskförhandsgranskning av de filmer och videogram som säljs eller uthyrs tillallmänheten,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om internationella överenskommelser i syfte att begränsa utbudet avunderhållningsvåld.1996/97:Ju506 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att kriminalisera innehav av barnpornografi.1996/97:Ju903 av m.fl. (c) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en 18-årsgräns för filmer och videogram.1996/97:Ju917 av m.fl. (c) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om beslut om förslag till lagändring.1996/97:Kr4 av m.fl. (mp) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att obligatorisk videogramkontroll skall införas,1996/97:Kr257 av m.fl. (mp) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag om obligatorisk kontroll avalla videogram i enlighet med vad som anförts i motionen. Biografcensur, åtgärder mot våldsskildringar, m.m.MotionernaI motion 1996/97:K433 av m.fl. (fp) hemställs att riksdagenbeslutar om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen (yrkande 1), (yrkande 2), lagen om granskning och kontroll av filmer och videogram (yrkande3) och lagen om pliktexemplar av dokument (yrkande 4). tillhör de länder som har vuxencensur för film. Filmcensuren ärden enda form av censur som finns i öppna samhällen. Detta är svårförenligtmed yttrandefriheten och en onödig inskränkning i människors fria val.Förhandsgranskningen av biograffilm för vuxna bör avskaffas. I stället bör enny åldersgräns införas för offentlig visning av filmer och videogram.Om filmen skall visas för yngre personer måste den genomgå en granskningliknande den vi har . Därmed förvinner de sista resterna av vuxencensurensamtidigt som staten har kvar möjligheten att kontrollera filmer som riktarsig till barn och ungdomar. bör också förbudet att lämna ut filmertill barn skärpas. Lagen bör, i linje med vad som föreslås gällabiograffilm, omfatta ungdomar i . Utlämnande till densenare gruppen får ej ske om det är grovt våld som skildras. Motionärernalägger i motionen fram förslag till ändringar i yttrandefrihetsgrundlagen,, lagen om granskning och kontroll av filmer och videogram ochlagen om pliktexemplar av dokument.I motion 1996/97:K709 av m.fl. (kd) hemställs att hosregeringen begär ett förslag till lag om obligatorisk förhandsgranskning av defilmer och videogram som säljs eller uthyrs till allmänheten (yrkande 5) samtger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av forskning vadgäller underhållningsvåldets påverkan på barn och ungdomar (yrkande 1), ominformationsverksamhet ute i skolorna om våldets konsekvenser (yrkande 2), omtrailrar på TV, video och bio (yrkande 3), om förekomsten avunderhållningsvåld på TV och kväll (yrkande 4) samt ominternationella överenskommelser i syfte att begränsa utbudet avunderhållningsvåld (yrkande 6). Motionärerna anför bl.a. följande.Skälet till att så många extremvåldsfilmer finns på den svarta marknaden är,enligt motionärerna, inte bara den olagliga importen utan också att vi saknarförhandsgranskning i . Obligatorisk förhandsgranskning av videogram ären nödvändighet för att stoppa videovåldet. Kunskaper om bildvåldets effekterhar ökat . Man har kunnat konstatera att våldsinslagen i mediernakan leda till aggressioner på kort sikt. På lång sikt är det däremot svårareatt dra slutsatser om orsakssambanden. Forskning bedrivs på området, de filmersom visas på biograferna förhandsgranskas och vissa åldersgränser har sattsupp på biograferna. Allt detta är bra men mycket återstår att göra. Enallsidig forskning är nödvändig. En fråga som ligger nära detta område är deninformation som bör ges ute i skolorna om det verkliga våldets konsekvenser.Informationsverksamhet ute i skolorna är nödvändig för att i möjligaste månförhindra det våld som genereras av underhållningsvåldet. Trailer är denprogramtyp som innehåller största delen våld. Visandet av en trailer kräversärskilt ansvar. Reklam för ett program med våldsinslag ska visas medåterhållsamhet. På TV får de inte förekomma under de tider som barnkan förväntas vara uppe. Vad gäller trailrar på bio och video ska samma reglergälla. Det är viktigt att program med våldsinslag inte sänds på de tider närman kan förvänta sig att barn är uppe. bör inom det nordiskasamarbetets ram och i den Europeiska unionen följa utvecklingen påmedieområdet och verka för gemensamma regler som begränsar utbudet av grovtunderhållningsvåld.I motion 1996/97:Kr257 av m.fl. (mp) yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om obligatorisk kontroll av alla videogram ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 3).I motion 1996/97:Kr4 av m.fl. (mp) yrkas att gerregeringen till känna vad som anförts om att obligatorisk videogramkontrollskall införas (yrkande 10). Motionärerna anför följande. Statens biografbyråsköter kontrollen av film och videogram. Kontrollen av videogram är i dagfrivillig. Medievåld kan ses som en form av utövande informationsvåld. Barnsoch ungdomars världsbild präglas vid tidiga år. I denna ingår föreställningarom vilken typ av våld som bejakas - alternativt inte bestraffas - avsamhället. Kontrollen skall utsträckas till att gälla samtliga videogram.Avgifter för granskning skall därför kvarstå oförändrade för att finansierautökad verksamhet.I motion 1996/97:Ju903 av m.fl. (c) hemställs om etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om en 18-årsgränsför filmer och videogram (yrkande 6). har medieutbudet ochantalet våldsskildringar i medierna ökat. Vi måste, enligt motionärerna, påbred front begränsa våldsutbudet. är den högsta åldersgränsen föruthyrning av videogram . En tvingande 18-årsgräns för filmer, som skallvisas på biografer eller hyras ut som videogram kan, enligt motionärerna,innebära en förbättring mot dagens regler. Med en sådan regel kantillgängligheten för de grövsta våldsskildringarna minska för ungdomar. Attinföra en sådan åldersgräns tvingar filmproducenterna att inte göra filmernavåldsammare än att de kan tillåtas för den så kommersiellt viktigaungdomspubliken. På så sätt kan ett tryck på ytterligare självsanering skapasinom branschen.BakgrundBestämmelser om censurAv 1 kap. 3 § YGL framgår att det inte får förekomma att något som är avsettatt framföras i ett radioprogram, en ljudupptagning eller film först måstegranskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Genom lag får dockmeddelas föreskrifter om granskning och godkännande av filmer som skall visasoffentligt. Sådana föreskrifter finns i lagen (1990:886) om granskning ochkontroll av filmer och videogram. Av lagens 1 § framgår att framställningen ien film eller ett videogram skall vara granskad och godkänd av Statensbiografbyrå, innan den får visas vid allmän sammankomst eller offentligtillställning. Enligt 4 § får framställningen i en film eller ett videogrameller en del därav inte godkännas för visning, om händelserna skildras påsådant sätt och i sådant sammanhang att framställningen kan verka förråande.Vid bedömningen skall särskilt beaktas om framställningen innehåller närgångnaeller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, skildrarsexuellt våld eller tvång eller skildrar barn i pornografiska sammanhang.Enligt 5 § får framställningen i en film eller ett videogram inte godkännasför visning för barn , eller , om denkan vålla barn i den aktuella åldersgruppen psykisk skada.Utan hinder av regeringsformens bestämmelser om mötesfrihet får i lagföreskrivas att filmer och videogram icke får förevisas offentligt, om de ejdessförinnan har godkänts för sådan visning. (Punkt 4 övergångsbestämmelsernatill lagen (1976:871) om ändring i regeringsformen, senast ändrad SFS1985:862). Det är som utövar tillsyn över efterlevnaden avlagen. Byrån skall därvid verka för att överträdelser av bestämmelsernabeivras.Bestämmelser om förbud att sprida våldsskildringar m.m.Enligt 1 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) är varje svensk medborgaregentemot det allmänna tillförsäkrad rätt att i ljudradio, television och vissaliknande överföringar, filmer, videogram och andra upptagningar av rörligabilder samt ljudupptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känsloroch i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst.Enligt 16 kap. 10 b § döms den som i stillbild eller i en film,ett videogram, ett televisionsprogram eller andra rörliga bilder skildrarsexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden eller bilderna sprids ellersom sprider en sådan skildring för olaga våldsskildring till böter ellerfängelse i högst . Detsamma gäller den som i rörliga bilder närgångeteller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt attbilderna sprids eller som sprider en sådan skildring. Samma gäller om någon avoaktsamhet sprider våldsskildringar och spridningen sker i yrkesmässigverksamhet eller eljest i förvärvssyfte. Dessa bestämmelser gäller dock intefilmer eller videogram som har godkänt för visning. Begåsgärningen i t.ex. en film eller videogram skall den enligt 5 kap. 1 § YGLanses som yttrandefrihetsbrott.Utan hinder av YGL gäller, enligt lagens 3 kap. 11 §, det som föreskrivs ilag för det fall att någon i förvärvssyfte till den som är under femton årlämnar ut filmer med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär somåterger våld eller hot om våld mot människor eller djur. Enligt 16 kap. 10 cbrottsbalken döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte till den som är lämnarut en film, ett videogram eller en annan upptagning av rörliga bilder medingående skildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hotom våld mot människor eller djur för otillåten utlämning av film ellervideogram till böter eller fängelse . Bestämmelsen gällerinte filmer eller videogram som godkänt för visning förnågon åldersgrupp av barn under femton år.Det är som utövar tillsyn över efterlevnaden avbestämmelserna när det gäller rörliga bilder. Byrån ska verka för attöverträdelser av bestämmelserna beivras.Genom radio- och TV-lagen (1996:844) infördes en ny bestämmelse enligt vilkenTV-program som innehåller ingående våldsskildringar av verklighetstrogenkaraktär eller med pornografiska bilder inte får sändas och påsådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se programmen,såvida det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt. Bestämmelsen som finnsi lagens 6 kap. 2 § trädde i kraft den 1 december 1996.Om någon vid upprepade tillfällen sänder våldsskildringar ellerpornografiska bilder i televisionen på tider och på sätt som avses i 6 kap. 2§, får Justitiekanslern enligt 10 kap. 11 §, förelägga honom eller henne attinte på nytt sända sådana program på tider och på sådant sätt att det finns enbetydande risk för att barn kan se programmen. Föreläggandet får förenas medvite.Utredningar m.m.Rådet mot skadliga våldsskildringar, , inrättades år 1990som ett organ med uppgift att samordna verksamhet mot skadligavåldsskildringar i rörliga bilder.Enligt direktiven (dir. 1990:40) är en grundläggande uppgift för rådet attvara ett samarbetsorgan för , , , , , Arkivet för ljudoch bild och . Tyngdpunkten i rådets samordnande uppgifter skallligga på information och utbildning. Rådet skall i sitt arbete prioriterafrågan om vilka konkreta åtgärder som behöver vidtas inom utbildningsväsendetoch i lärarutbildningen för att det förebyggande arbetet skall kunnaförbättras. Rådet kan ta initiativ till projekt inom forskning,utbildningsväsende och föreningsliv. Det kan t.ex. gälla studier av skildasamhällsgruppers videokonsumtion, lokala projekt med ambition att kartläggautbudet, arbete med medieprogram eller kvalitetsinbrytningar påvideomarknaden. Rådets uppgift skall enligt direktiven vara att föreslå deprojekt som här kan vara lämpliga. Ansvaret för vad barn ser i sina hem liggerenligt direktiven naturligt i första hand på föräldrarna. Men även skolan harhär en viktig roll. Den rörliga bilden måste ägnas en stor och kvalificeraduppmärksamhet. Den delen av mediekunskapen måste fogas in i skolans arbete såatt alla elever kommer i kontakt med den. Det blir, enligt direktiven, en avrådets viktigaste uppgifter att - i samråd med framför allt Skolöverstyrelsenoch Svenska filminstituet - utforma de åtgärder som här kan vara motiverade.Våldsskildringsrådet överlämnade betänkandet (SOU 1993:39) En gränsför filmcensuren. Rådet föreslog att vuxencensuren skulle tas bort. Rådetförordade också att åldersgränserna för filmvisning på biografer skulle finnaskvar oförändrade och att en ytterligare gräns vid införs. Betänkandethar remissbehandlats.Utskottet har inhämtat att betänkande bereds inomregeringskansliet, men att det inte är aktuellt med någraförslag.Våldsskildringsrådet har avgivit ett antal rapporter och skrifter. Bland dessakan i rådets skriftserie nämnas nr 9: Våldsskildringar i TV-nyheter, nr 10:Våldet i bildmedierna, reflektioner utifrån en attitydundersökning samt frånhösten 1996, nr 16: Toppmötet om TV och barns rättigheter.Rådet har också givit ut skriften - en studie i sexsvenska TV-kanaler, som bygger på en veckas granskning av programutbudet iSVT:s två kanaler, TV3, TV4, Kanal fem och TV 1000.Nordiska Dokumentationscentralen för Masskommunikationsforskning (Nordicom)finns i och har funnits . Nordicoms uppgift är attsprida kunskap om medie- och kommunikationsforskningen i de nordiska länderna.Genom olika nationella och nordiska kanaler förmedlar Nordicom kunskap omforskningen och dess resultat till forskare, studenter, beslutsfattare,mediepraktiker, journalister, informatörer, lärare och den intresseradeallmänheten.Nordicom fick i uppdrag av att bilda ett informationscentrum,International Clearinghouse on Children and Violence on the Screen, för attsprida information i hela världen om forskning kring barn, ungdomar ochmedievåld.I departementspromemorian Allas vårt ansvar - ett nationelltbrottsförebyggande program (Ds 1996:59) presenteras första etappen iregeringens nationella brottsförebyggande arbete. En utgångspunkt förregeringens arbete är att det samhällsproblem som brottsligheten utgör måsteangripas utifrån en bred kriminalpolitisk ansats. Programmet har i huvudsaktre byggstenar.1. Regeringen och regeringens myndigheter skall i ökad utsträckninguppmärksamma hur samhällsutvecklingen i stort och politiska beslut på andraområden än det rent kriminalpolitiska påverkar brottsligheten. 2.Lagstiftningen och myndighetsarbetet inom det kriminalpolitiska fältet skallutvecklas och effektiviseras. Åtgärder skall vidtas för att stödja ochfrämja det medborgerliga engagemanget och samverkan mellan myndigheter,företag, organisationer och enskilda i lokal brottsförebyggande verksamhet.Det presenterade programmet skall enligt regeringen ses som en början på ettbrett upplagt arbete för att skapa förutsättningar för ett långsiktigt ochuthålligt brottsförebyggande arbete inom alla samhällssektorer. En kommittéges i uppdrag att verka för att intentionerna i programmet genomförs, särskiltpå lokal nivå. En central uppgift för kommittén blir att genomföra och följaupp det rådslag som regeringen initierat.Utskottets tidigare behandlingI samband med behandling av proposition 1989/90:70 omvåldsskildringar i rörliga bilder m.m., i vilken lagen om granskning ochkontroll av film och videogram föreslogs, yttrade bl.a.följande till kulturutskottet (1989/90:KU7y) när det gällde frågan omförhandsgranskning av film och videogram för privat bruk. Mot obligatoriskförhandsgranskning kan anföras viktiga principiella invändningar. Den utgör enform av censur och innebär därför ett allvarligt ingrepp i yttrandefriheten.Den enda form av censur som förekommer i vårt land är den sedan längeförekommande förhandsgranskningen av filmer och videogram som skall visasoffentligt. När det gäller förhandsgranskning av filmer och videogram som äravsedda för privat bruk gör sig emellertid enligt utskottet de principiellainvändningarna mot censur gällande i avsevärt högre grad. har detinte förekommit någon censur av yttranden som är avsedda att spridas tillmedborgarna i deras hem. Att införa obligatorisk förhandsgranskning avvideogram och filmer som är avsedda för privat bruk skulle därför innebära ettbetydande avsteg från de principer som gäller på det yttrandefrihetsrättsligaområdet. För en sådan censur krävs således mycket starka skäl. Det är inteförenligt med regeringsformen att införa förhandsgranskning för att komma tillrätta med problemet med våldsskildringarna, om det finns någon annan likaeffektiv och mindre ingripande metod. Utskottet anser att det åtgärdsprogamsom läggs fram i propositionen - särskilt när det gäller förslagen omstraffbestämmelserna och om bättre kontroll och tillsyn - har godaförutsättningar att få större effekt än obligatorisk förhandsgranskning. Ilikhet med regeringen finner utskottet därför att det inte bör införas enlagstiftning om obligatorisk förhandsgranskning av videogram som sprids tillden enskilde konsumenten genom uthyrning eller försäljning.När det gällde frågan om avskaffande av vuxencensuren uttalade utskottetföljande. Enligt utskottets mening framstår det som helt klart att det börförekomma förhandsgranskning av filmer och videogram som skall visasoffentligt för barn. En förhandsgranskning av filmer avsedda att visasoffentligt för barn inger inte heller några större yttrandefrihetsrättsligabetänkligheter. En mycket mera komplicerad fråga är om förhandsgranskningenockså skall gälla för vuxna. Här gör sig givetvis de yttrandefrihetsrättsligaaspekterna gällande med betydande styrka. Det kan dock knappast hävdas att enlagstiftning som går ut på att förhindra offentlig visning av mycket extremavåldsskildringar av spekulativ karaktär eller av barnpornografi utgör en faraför yttrandefriheten. Det förekommer tendenser till spekulation i våld påmediemarknaden. Enligt utskottet måste samhället ange gränser för vad som kantolereras när det gäller offentligt visade skildringar med sådant innehåll.Utskottet anser att filmcensuren bör vara kvar och bedrivas i huvudsak på detsätt som sker i dag.I betänkandet 1993/94:KU2 behandlade utskottet ett motionsyrkande omavskaffande av biografcensuren. Utskottet hänvisade till beredningen iregeringskansliet av förslag om avskaffande av denstatliga förhandsgranskningen av filmer som skall visas offentligt för vuxna.Utskottet uttalade att beredningen inte borde föregripas genom något uttalandefrån sida och avstyrkte därför motionen.Utskottet behandlade i betänkandet 1994/95:KU14 bl.a. en motion vari yrkadesatt förhandsgranskningen av biograffilm för vuxna skulle avskaffas och att istället en ny åldersgräns borde införas för offentlig visning avfilmer och videogram samt en motion vari förordades en tvingande 18-årsgränsbåde för filmer som skall visas på biografer och för distribution viavideogram. Utskottet gjorde följande bedömning. Våldsbrottsligheten är ettallvarligt samhällsproblem. har förekommit flera fall avoprovocerat våld där unga människor är inblandade. Händelserna har gett upphovtill oro på många håll. I motionerna finns också uttryck för sådan oro. Enrad åtgärder har vidtagits för att begränsa skadeverkningarna avvåldsskildringarna i medierna. De flesta videogram som distribueras är numeraockså föremål för frivillig förhandsgranskning. Utskottet har dock tidigareuttalat sig mot obligatorisk förhandsgranskning. Utskottet har erfarit attregeringen skall inleda ett brett upplagt arbete mot våldet i samhället.Utskottet utgår från att regeringen redovisar resultatet av arbetet och attregeringen förelägger förslag till lämpliga åtgärder. De ämnen somtas upp i motionerna bör enligt utskottets mening kunna bli föremål för ensamlad analys och bedömning i det sammanhanget. Mot den bakgrunden börriksdagen inte nu ta ställning i sak till de olika frågor som tas upp imotionerna. bör däremot med anledning av motionerna göra etttillkännagivande i enlighet med det anförda.Konstitutionsutskottet behandlade i betänkandet också motionsyrkanden omytterligare forskning om negativ påverkan av våldet i medierna. Utskottetkonstaterade i sin bedömning att en av uppgifter är attta initiativ till projekt inom forskning, utbildningsväsende och föreningsliv.Som exempel på sådana projekt nämner utskottet en TV-våldsundersökning somgjordes vid , Medier och Kommunikation vidStockholms universitet. Vad som förespråkades i motionerna kunde enligtutskottet tillgodses genom rådets verksamhet. Några åtgärder från riksdagenssida med anledning av motionerna var därför inte påkallade. Utskottetavstyrkte motionerna.I betänkandet 1995/96:KU29 behandlades ett motionsyrkande om internationellaöverenskommelser i syfte att begränsa utbudet av underhållningsvåld. Utskottetredovisade konvention om gränsöverskridande television och EG:sTV-direktiv. Vidare redovisades Rådets för mångfald inom massmedierna uppgiftatt bl.a. följa den internationella utvecklingen, särskilt inom EU ochEuroparådet samt de nordiska länderna.