bet · GK01UU6 · 1997-02-13 00:00:00 — Att förändra denna ordning är intepåkallat, inte heller att ytterligare bredda krigsmaterielbegreppet.Med det anförda avstyrks motionerna U2 (v) yrkande 6, U3 (mp) yrkande 2 ochU401 (mp) yrkande 6.I motion U405 (fp) yrkande 1 yrkas att någon sammanvägning av deförsvarspolitiska behoven och de utrikespolitiska villkoren i övrigt inte börske vid tillståndsprövningen.I betänkande 1992/93:UU1 anförde utskottet vid sin behandling av regeringensförslag till riktlinjer:Utskottet noterar att i propositionen anges två övergripande kriterier närundantag från de generella förbuden kan medges: dels att utlandssamverkan ärerforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov av materiel ellerkunnande eller i övrigt är säkerhetspolitisk önskvärd, dels att samverkan intestår i strid med principerna eller målen för utrikespolitik.Härigenom framhålls således tydligare än tidigare motiven för att tillåtautlandssamverkan, dvs. de försvars- och säkerhetspolitiska målsättningarna,och ett större ansvar och krav läggs på regeringen att motivera denutlandssamverkan som beviljas. betonas vikten av de utrikespolitiskaprinciperna och målen. Utskottet noterar att detta ligger i linje med vadutskottet angav i betänkandet 1987/88:30 och tillstyrker förslaget i dettahänseende.Denna utskottets bedömning kvarstår. Betoningen av de grundläggande säkerhets-och försvarspolitiska målsättningarna utgör en viktig grund för bedömningen avtillåtligheten av utlandssamverkan. Det gällande regelverket är enligtutskottets uppfattning ägnat att tillgodose såväl utrikespolitiska somförsvarspolitiska mål inom ramen för en säkerhetspolitisk helhetssyn.Med det anförda anser utskottet motion U405 (fp) yrkande 1 besvarad.Enligt 1a § andra stycket i lagen (1992:1300) om krigsmateriel respektive 1b §andra stycket i lagen (1991:341) om strategiska produkter skall Inspektionenför strategiska produkter/respektive en myndighet med eget yttrande överlämnaett ärende till regeringens prövning, om ärendet har principiell betydelseeller annars är av särskild vikt. I motion U3 (mp) yrkande 1 anförs att ettstörre antal ärenden än bör överlämnas till regeringen, nämligen allakrigsmaterielärenden där regeringens hållning är oklar.I detta sammanhang vill utskottet framhålla att det i lagtexten finns enuttrycklig skyldighet för myndigheten att överlämna ärenden av principiellvikt till regeringen. Vid behandlingen av regeringens förslag rörandeinrättande av (bet. 1995/96:UU3)tillstyrkte nämligen utskottet regeringens förslag, men med den ändringen attdet i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och lagen (1991:341) om strategiskaprodukter skall stå att ärenden av principiell vikt eller som annars är avsärskild vikt skall överlämnas till regeringen. (Regeringen använde ipropositionen uttrycket ?bör?). beslutade i enlighet med utskottetsförslag.Utskottet vill framhålla att det övergripande politiska ansvaret förhanteringen av krigsmaterielärenden åvilar regeringen. I detta sammanhang börnoteras att lagstiftningen ger regeringen möjlighet att meddela ytterligareföreskrifter om överlämnande av ärenden. Utskottet förutsätter att regeringenkommer att utnyttja denna möjlighet om det är nödvändigt för att styrautvecklingen av praxis. Även om sådana regeringens föreskrifter mednödvändighet måste vara av generell karaktär, hindrar inte detta ett snabbtoch effektivt överlämnande av ärenden.Med det anförda avstyrker utskottet motion U3 (mp) yrkande 1.Ett flertal motionsyrkanden behandlar följdleveransbegreppet. I motion U2 (v)yrkande 3 anförs att någon skillnad inte bör göras mellan nya leveranser ochföljdleveranser av krigsmateriel. I motion U4 (kd) yrkande 2 efterlyses enöversyn av reglerna på detta område, och i motion U401 (mp) yrkande 9 anförsatt hela vapensystem aldrig bör kunna klassificeras som följdleveranser. Ettsnarlikt yrkande (yrkande 10) framförs i motion U405 (fp). I motion U401 (mp)yrkande 10 anförs att all krigsmaterielexport skall avbrytas till länder somkommer i krig eller av andra orsaker inte längre uppfyller exportvillkoren. Iyrkande 11 i samma motion hävdas att leveransgarantier inte skall vara giltigaför det fall mottagarlandet kommer i krig.Uttolkningen av följdleveransbegreppet har utvecklats över tiden, allteftersompraktisk erfarenhet har vunnits rörande dessa frågor.Utvecklingen av praxis rörande följdleveransbegreppets tolkning är förnärvarande föremål för granskning. Innan dennagranskning är avslutad vill utskottet inte ta ställning till de yrkanden somavser följdleveransbegreppet eller föreslå förändringar rörande detta.Utskottet utgår från att regeringens vid lämpligt tillfälle utfördautvärdering av det gällande regelsystemet också kommer att omfattaföljdleveransbegreppet, som centralt vid tillståndsgivningen.Utskottet anser med det anförda motionerna U2 (v) yrkande 3, U4 (kd) yrkande2, U401 (mp) yrkande 9 samt U405 (fp) yrkande 10 besvarade.Två motionsyrkanden behandlar det fall där mottagarlandet råkar i krig ochpåfordrar ytterligare leveranser av svensk krigsmateriel. Sådana leveranser,liksom leveransgarantier för detta fall, bör enligt motionärerna varauteslutna.Utan att ta ställning till den hittillsvarande tillämpningen avföljdleveransbegreppet, konstaterar utskottet att det i vissa fall skullekunna innebära orimliga konsekvenser för mottagande stater, och för svensktutrikespolitiskt agerande, att generellt utesluta leveranser av krigsmaterieltill stater som råkar i väpnad konflikt. Av samma anledning kan man enligtutskottets uppfattning inte generellt avvisa giltigheten av leveranser i dessafall. Varje ärende rörande krigsmaterielexport måste bedömas på egna meriter,utgående från de av fastställda riktlinjerna.Motion U401 (mp) yrkandena 10 och 11 avstyrks.I motion U401 (mp) yrkande 7 anförs att slutanvändarintyg skall varanödvändiga vid all export av krigsmateriel, även beträffande utförsel avkomponenter.Riktlinjerna för krigsmaterielexporten anger att beträffande de fall då ettsamarbetsavtal med utländsk part förutsätter export från samarbetslandet tilltredje land, bör fråga om sådan export bedömas enligt svenska regler, i falldå den slutliga produkten kan sägas ha en övervägande svensk identitet. Sådanmateriel som har övervägande utländsk identitet bör bedömas enligtsamarbetslandets exportregler.Vid tillståndsgivning rörande svenska komponenter krävs regelmässigt etts.k. OPD, Declaration, vid utförsel av produkter som avsesanvändas i köparens egen produktion eller vid bearbetning av stapelvaror somkrut och sprängämnen, som kan anses sakna egen identitet. Det aktuella intygetinnebär att köparen intygar att de svenska komponenterna kommer att integrerasi en färdig produkt och att produktens identitet inte påverkas genom detta.All tillståndspliktig utlandssamverkan, även gällande komponentexport, skallske med iakttagande av de generella riktlinjerna. Detta innebär att även sådanutförsel skall vara säkerhetspolitiskt önskvärd och stå i överensstämmelse medSveriges utrikespolitik i övrigt. Utskottet finner det inte påkallat attförespråka en ändring av den nu gällande ordningen beträffandekomponentleveranser.Med det anförda avstyrks motion U401 (mp) yrkande 7.4.4.3 Generella begränsningar av krigsmaterielexporten m.m.I tre motionsyrkanden föreslås att den svenska krigsmaterielexporten på siktavvecklas, U2 (v) yrkande 1, U401 (mp) yrkande 1 och Sf13 (v) yrkande 2.Miljöpartiet yrkar i motion U401 (mp) yrkande 3 att bör avbryta allutveckling av offensiva vapensystem. Partiet understryker vidare (yrkande 15 isamma motion) att service och export av komponenter och reservdelar tillsmugglade krigsmaterielsystem måste förhindras. I motion U3 (mp) yrkande 4vill att export av mina 013 inte skall godkännas förexport.Folkpartiet anför i motion U405 (fp) yrkande 4 att svenskkrigsmaterielexport endast bör komma i fråga vad gäller stabila demokratier.Liknande yrkanden framförs i motion U623 (fp) yrkande 6, där det anförs attdemokratikriteriet bör få större genomslag i bedömningen avkrigsmaterielexporten.Utskottet har vid ett flertal tillfällen haft anledning att ta ställning tillyrkanden av innebörd att den svenska krigsmaterielexporten skall avvecklas ochhar konsekvent avstyrkt dessa. Senast skedde detta i betänkande 1994/95:UU20.Dessa utskottets tidigare gjorda ställningstaganden äger fortfarandegiltighet.Utskottet avstyrker motionerna U2 (v) yrkande 1, U401 (mp) yrkande 1 ochSf13 (v) yrkande 2.Vad gäller ett demokratirekvisit som förutsättning för svensk krigsmateriel-export, vill utskottet hänvisa till betänkande 1994/95:UU1, där utskottetframhöll att all utlandssamverkan på krigsmaterielområdet skall stå iöverensstämmelse med utrikespolitiska målsättningar. Bland dessanämndes främjandet av demokrati, av mänskliga rättigheter, av avspänning ochnedrustning samt av en höjd levnadsnivå i de fattiga länderna. Motionärernasönskemål synes i allt väsentligt vara tillgodosedda vad gäller motion U405(fp) yrkande 4. Utskottet förordar inte tillskapandet av ett nyttdemokratirekvisit, utöver de krav som innefattas i de övergripanderiktlinjerna.Med det anförda anser utskottet motion U405 (fp) yrkande 4 besvarad. MotionU623 (fp) yrkande 6 avstyrks.Riktlinjerna för krigsmaterielexport är gällande också beträffande materiel avoffensiv typ, varför utskottet inte ser anledning att påkalla åtgärdersyftande till ett stopp för utvecklingen av sådana system.Utskottet avstyrker med det anförda motion U401 (mp) yrkande 3.I motion U3 (mp) yrkande 4 vill motionärerna att all export av minan FFV 013stoppas.Regeringen beslutade , efter ett uttalande av , attSverige i samband med översynen av skulle föreslå ettinternationellt förbud mot antipersonella minor. Utskottet hade i betänkande1994/95:UU19 framhållit att ett sådant internationellt totalförbud utgör denenda verkliga lösningen på det humanitära problem som användningen av dessavapen ger upphov till. beträffande 1980 årsvapenkonvention ledde bl.a. till att ett reviderat protokoll om landminorantogs, som på praktiskt taget alla punkter är betydligt starkare utformat ändess föregångare . Regeringen avser förklara bundet avbestämmelserna i protokollet.I mars 1995 gav regeringen i uppdrag att utreda behovet avantipersonella minor i det svenska försvaret och konsekvenserna av attutnyttja andra försvarsalternativ i stället för sådana minor. På grundval av den utredningen föreslog regeringen iproposition 1996/97:4 Totalförsvar i förnyelse - etapp 2 ett totalförbud motanvändning av antipersonella minor i det svenska försvaret. Detta förslagtillstyrktes av försvarsutskottet i betänkande 1996/97:FöU1, och riksdagenfattade beslut i enlighet med försvarsutskottets förslag.Vad gäller minan FFV 013 konstaterar utskottet att denna inte räknas till des.k. Enligt vad utskottet inhämtat är den inte heller enantipersonell mina i den meningen att den ligger dold i marken och utlösesautomatiskt av förbipasserande. Detta vapen är konstruerat för försvar avfasta installationer, som t.ex. flygfält. Det åligger dock inte utskottet attgöra en närmare bedömning av det aktuella vapnet. All export, även beträffandedenna vapentyp, skall ske i enlighet med nu gällande riktlinjer. Ansvariga förden prövningen är , Exportkontrollrådetoch, ytterst, regeringen. Motion U3 (mp) yrkande 4 avstyrks.Alltsedan ett parlamentariskt sammansatt rådgivande organ först inrättades,1985, har gällt att reservdelsexport inte bör komma i fråga beträffande sy-stem som förts ut eller vidareexporterats utan den svenska regeringenstillstånd. Då riktlinjerna reviderades infördes detta synsätt explicit iriktlinjerna. Utskottet noterar att de nu gällande riktlinjerna uttryckligenföreskriver att tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare,med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligthinder möter.Enligt vad utskottet inhämtat har regeringen inlett ett arbete syftande tillatt införa tillståndsplikt för civila produkter som har ett direkt samband medkrigsmateriel som tidigare utförts illegalt eller krigsmateriel som tidigareutförts till någon annan än den som angivits som köpare, mottagare ellerslutanvändare i meddelat utförseltillstånd. Tillståndsplikten är tänkt attregleras i en generalklausul, och en förutsättning för att utförsel skallbetraktas som illegal skall vara att detta slagits fast i en svensklagakraftvunnen dom. En sådan skärpning skulle i väsentlig mån förbättrakontrollen av denna typ av affärer. skulle potentiella kundersincitament att köpa krigsmateriel på illegal väg försvagas betydligt.Utskottet noterar med tillfredsställelse denna regeringens ambition ochfinner att motionärernas önskemål i stort synes vara tillgodosedda.Utskottet anser motion U401 (mp) yrkande 15 med det anförda besvarad.4.4.4 Försvarsindustriellt samarbete och exportstödVänsterpartiet anför i motion U2 (v) yrkande 2 att regeringen måste verka fören mer restriktiv hållning från övriga EU-länder beträffande krigs-materielexporten. I motion U214 (v) yrkande 29 argumenterar partiet för enbättre kontroll av den internationella vapenhandeln. Ett liknande yrkandeframställs i motion U409 (s) yrkande 1. Även understryker, imotion U3 (kd) yrkande 3, vikten av att aktivt påverkar EU i riktningmot en gemensam restriktiv syn på krigsmaterielexport. I motion U515 (kd)yrkande 49 menar partiet att EU-ländernas vapenexportregler måste bli merrestriktiva. vill i motion U405 (fp) yrkande 7 att regeringenskall agera för att även mindre vapenaffärer skall rapporteras till . motsätter sig i motion U508 (v) yrkande 6 alltvapenteknologiskt samarbete inom EU. Också vill att regeringenskall verka för en ökad kontroll av den internationella vapenhandeln, motionSf13 (v) yrkande 3. Moderata samlingspartiet argumenterar i motion Fö501 (m)yrkande 3 till förmån för en harmonisering av krigsmateriellagstiftningen förde länder som är aktuella för samarbete med svensk försvarsindustri. I yrkande5 i samma motion föreslås inrättandet av en fast organisation för exportstöd.Artikel 223 i möjliggör för EU:s medlemsstater att undantatillverkning och handel med krigsmateriel från unionens regelverk, för attskydda egna väsentliga säkerhetsintressen. Detta innebär att det på dettaområde inte finns någon gemenskapskompetens. Reglerna rörandekrigsmaterielexport varierar sålunda kraftigt från land till land, både tillform och innehåll. Det är enligt utskottets bedömning knappast troligt attdetta förhållande kommer att ändras . Inom ramen för dennu pågående regeringskonferensen, som syftar till en omförhandling av , har den hittillsvarande tillämpningen av artikel 223 diskuterats,liksom en eventuell förändring av fördragstexten. Det framstår dock som mycketosannolikt att några regeländringar kommer till stånd inom ramen förkonferensen. Vad gäller en eventuell framtida harmonisering avexportlagstiftningen måste för vidkommande vår restriktivaexportpolitik tas som utgångspunkt. Under denna förutsättning ser utskottetpositivt på en harmonisering av lagstiftningen.Med det anförda anser utskottet motion Fö501 (m) yrkande 3 besvarad.Utskottet har tidigare (bet. 1994/95:UU20) välkomnat regeringens redovisadeambition att aktivt verka för en mer restriktiv syn inom EU påkrigsmaterielexporten. arbetar internationellt för en ökadrestriktivitet och för en större öppenhet vad gäller redovisningen av sådanexport.I december 1991 antog , med sommedförslagsställare, en resolution om att upprätta ett internationelltregister för medlemsstaternas export och import av vissa kategorier av tyngrekonventionella vapen. har alltsedan registrets inrättande lämnatuppgifter om den svenska krigsmaterielexporten. Avgörande för huruvidarapporteringsskyldighet föreligger är huruvida en viss typ av materiel kanhänföras till en av de sju kategorier som behandlas i registret. Då registretendast omfattar tyngre konventionella vapen, är dock värdet på dematerielleveranser som rapporteras dit typiskt sett tämligen högt. Vid enöversyn av vapenregistret, som ägde rum , fördes en preliminär diskussioninom en expertgrupp som tillsatts för att utarbeta rekommendationer tillgeneralförsamlingen om möjligheten av att utvidga registret till att omfattaäven handeldvapen. Någon sådan rekommendation lades dock ej fram förgeneralförsamlingen. FN:s vapenregister är föremål för en nyöversyn. Parallellt arbetar en expertgrupp som tillsatts avgeneralsekreteraren på uppdrag av generalförsamlingen med frågan omhandeldvapen i ett bredare perspektiv. stödde aktivt inrättandet avdenna expertgrupp och håller nära kontakt med gruppen. Förhoppningen är attgruppens rapport skall utmynna i konkreta förslag, som kan behandlas avgeneralförsamlingen vid höstens möte. Utskottet har förstått att regeringenavvaktar resultatet av detta arbete och ser positivt på ansträngningar attförbättra kontrollen även över lättare vapen.Med det anförda anser utskottet motion U405 (fp) yrkande 7 besvarad.Wassenaar-arrangemanget tillkom . Då nåddes överenskommelse om ettnytt arrangemang för exportkontroll, där nu 33 länder deltar. Syftet är attmotverka spridningen av både vapen och strategiskt känsliga produkter, s.k.dual use-produkter, som kan ha en destabiliserande verkan och hotainternationell och regional fred och säkerhet. Medlemsländernas frivilligarapportering beträffande konventionella vapen bygger på FN-registretsdefinition.Arrangemanget skall tillämpas globalt och icke-diskriminerande. Det är inteavsett att förhindra legitim handel. Avsikten är att deltagande stater genominformationsutbyte och diskussioner skall försöka nå fram till en gemensam synpå hur handeln med dessa produkter utvecklas och vilka risker den kan medföra.Samtliga EU:s medlemsländer deltar i detta samarbete. Ett huvudsyfte är attdiskutera politiskt och militärt instabila regioner i världen och om möjligtnå en samsyn rörande krigsmaterielexport till dessa. Sålunda har läget iAfghanistan varit uppe till diskussion, och tog initiativtill en belysning av läget i länderna vid de i december 1996 tillskapades ett sekretariat i , för vilket denösterrikiska staten betalar lokalkostnaderna. Ännu har ingen chef försekretariatet kunnat utses, varför krigsmaterielinspektören ,som är ordförande för , tillsvidare fullgör även denna uppgift. Regeringen och Inspektionen för strategiskaprodukter fäster stor vikt vid att skapa organisatoriska förutsättningar förett effektivt agerande inom ramen för Wassenaar-arrangemanget.Inom EU diskuteras krigsmaterielfrågor bl.a. i rådsarbetsgrupperna COARM ochPOLARM. Inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik strävarmedlemsstaterna efter en samsyn rörande uttolkningen och genomförandet av åttakriterier som medlemsländerna beslutat skall vara vägledande vid exportbeslut.Detta sker dels genom löpande informationsutbyte beträffande enskildamottagarländer, dels genom gemensamma vapenembargon. fattadeEU beslut om ett fortsatt krigsmaterielembargo gentemot länderna i det fornaJugoslavien, med undantag för och . Ett annat exempelutgör , där ett EU-embargo är i kraft . EU beslötvidare så sent som att införa ett vapenembargo motAfghanistan. Dialogen inom EU har också resulterat i gemensamma positioner itulltekniska frågor rörande den EU-interna handeln med krigsmateriel.Inom ramen för arbetet i COARM pågår en diskussion med detnederländska ordförandeskapet, som säger sig vilja åstadkomma en europeiskuppförandekod rörande illegal vapenhandel. En sådan skulle, föreställer mansig, förutsätta ett utökat samarbete mellan EU-ländernas tull- ochpolismyndigheter. Tankar finns också på att hjälpa länderna i tredje världenatt bygga upp sin kompetens på detta område. har ställt sig positivttill dessa ambitioner.Inom COARM deltar regeringen också aktivt i diskussioner syftande till ettbättre informationsutbyte beträffande situationen i de länder och regionervilka kan bli aktuella som mottagare för krigsmaterielexport från Europa.Enligt utskottets uppfattning innebär aktiva agerande på detta områdeatt motionärernas önskemål i allt väsentligt synes vara uppfyllda. Utskottetkonstaterar att regeringen lägger ned ett betydande arbete för att åstadkommaen begränsning och en förbättrad kontroll av den internationella handeln medkrigsmateriel och utgår från att så kommer att ske även framgent.Med det anförda anser utskottet motionerna U2 (v) yrkande 2, U4 (kd) yrkande3, U214 (v) yrkande 29, U401 (mp) yrkande 2, U409 (s) yrkande 1, U515 (kd)yrkande 49 och Sf13 (v) yrkande 3 besvarade.Vänsterpartiet motsätter sig i motion U508 (v) yrkande 6 det vapentekniskasamarbetet inom EU.Utskottet vill beträffande det förekommande försvarsmaterielsamarbetetmellan EU:s medlemsländer hänvisa till vad det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet i betänkande 1996/97:UFöU1 anförde beträffande Sverigesintresse av internationell samverkan på detta område: ?Försvarsindustrinsbidrag till Försvarsmaktens anpassningsförmåga avgörs inte bara av desstekniska kompetens, utan också av den industriella strukturen, i synnerhet vadavser internationellt samarbete. Ett kraftigt utökat och fördjupatinternationellt samarbete, mellan myndigheter och mellan företag, är enförutsättning såväl för att bevara svensk försvarsindustriell kompetens somför att möjliggöra Försvarsmaktens anpassningsförmåga. ?Utskottet anförde vid det tillfället vidare: ?En inhemsk försvarsindustriutgör i sig en säkerhetspolitisk tillgång. Med hänsyn till den begränsadeinhemska marknaden, de ökade svårigheterna att upprätthålla nödvändig breddinom den egna försvarsindustrin samt med hänsyn till strävan att bibehålla enhög teknisk nivå inom kritiska områden och en fortsatt kostnadseffektivmaterielförsörjning, framstår ett väsentligt utökat internationellt samarbetesom en förutsättning för den svenska försvarsindustrins överlevnad. ?Utskottet gör samma bedömning som det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet. Motion U508 (v) yrkande 6 avstyrks därmed.I motion Fö501 (m) yrkande 5 efterlyser Moderata samlingspartiet en fastorganisation för exportstöd beträffande krigsmateriel.Utskottet noterar att regeringen har uppmärksammat behovet av stöd försvenska exportsatsningar rörande krigsmateriel. I proposition 1996/97:4Totalförsvar i förnyelse, etapp 2, betonades vikten av att regeringen ochsvenska myndigheter på ett aktivt och strukturerat sätt stöttar försvarsindu-strins exportansträngningar av större materielprojekt. Det sammansattautrikes- och försvarsutskottet, som behandlade propositionen, anförde ibetänkande 1996/97:UFöU1 i denna fråga: ?Den traditionella, nationelltbaserade exportförsäljningen är ett nödvändigt komplement till det begränsadeantalet internationella utvecklingsprojekt, vilket är en förutsättning för ensvensk försvarsmaterielprofil. Utskottet ansluter sig därför till vadregeringen i den nu aktuella propositionen anför om stöd för svenskaexportansträngningar. ?Utskottet delar detta synsätt.Regeringen inrättade en särskild sakkunnigbefattning vidNärings- och och inremarknaden. Syftet med att skapa denna nya tjänst har varit att samordnaregeringskansliets medverkan i industrins marknadsföring utomlands av störreförsvarssystem. Den sakkunnige håller enligt vad utskottet erfarit närakontakt med försvarsindustrin och är också ett stöd för de svenska ambassaderutomlands som har anledning att agera i dessa frågor.Inom finns vidare en särskild statssekreterargrupp förförsvarsindustrifrågor, ledd av en statssekreterare i ochhandelsdepartementet. Till denna är knutna två interdepartementalaarbetsgrupper, en för försvarsindustrirelaterade frågor och en som behandlarförsvarsmateriel-exportfrågor.Motionärernas önskemål synes i allt väsentligt vara tillgodosedda. Med detanförda anser utskottet motion Fö501 (m) yrkande 5 besvarad.4.4.5 Krigsmaterielexport till enskilda stater och områdenVänsterpartiet vill i motion U2 (v) yrkandena 7-16 att krigsmaterielexportentill ett flertal länder stoppas.