bet · GL01KU4 · 1997-11-04 00:00:00 — Föratt göra detta möjligt bör regeringen lämna förslag till omnödvändiga ändringar i kommunallagen.I motion 1996/97:K534 begär och () attkommunallagstiftningen ändras så att möjlighet ges att genomföra försök meddirektval till stadsdels/kommundelsnämnder redan i valet . Ett argument fördetta är att ett sådant försök bl.a. skulle göra det möjligt att ta reda påeffekterna av att stadsdels- eller kommundelsnämnder kan få en majoritet sominte motsvarar den som finns i kommunfullmäktige. Motionärerna framhåller attStockholms stad hos regeringen hemställt om att få genomföra ett sådant försök.I motion 1996/97:K530 föreslår och () attregeringen tillmötesgår framställan om lagändring sommöjliggör försök med direktval av stadsdelsnämnder i samband med valet 1998.Enligt motionärerna har det ansvariga departementet meddelat att man inte avseratt tillmötesgå en framställan om sådana lagändringar som skulle möjliggöraförsök med direktval till några av stadsdelsnämnderna i vid valet1998. bör enligt motionärerna som sin mening ge regeringen till kännaatt den bör tillmötesgå framställan.I motion 1996/97:Sf632 yrkande 11 föreslår m.fl. (c) attökat självstyre införs i form av direktvalda lokala stadsdelsstyrelser iinvandrartäta områden, varigenom lokalt engagemang, delaktighet och ansvar förnärområdet skulle uppmuntras. Dessa lokalt valda organ bör enligt motionärernakopplas till ett nationellt program för särskilda insatser i invandrartätaområden. Regeringen bör enligt motionärerna återkomma med förslag till ökatlokalt självstyre i enlighet med intentionerna i motionen.I motion 1997/98:K202 hemställer m.fl. (m) att hosregeringen begär en utredning om möjligheten att införa nyval på kommun- ochlandstingsnivå i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 7). Fråganhar enligt motionärerna aktualiserats som en följd av senare års avslöjanden omkommunpolitikers affärer, brott och andra oegentligheter. Vad frågan yttersthandlar om enligt motionärerna är hur väljarnas berättigade krav ochförväntningar skall kunna tillgodoses när väljarna inte längre hyser någotförtroende för den sittande politiska majoriteten.Liknande synpunkter framförs i motion 1997/98:K205 av (). Detborde enligt motionärens mening finnas möjligheter för fullmäktige i kommuneroch landsting att begära misstroendeförklaring mot den politiska ledningen ochatt nyval anordnas om en sådan omröstning går ledningen emot.I motion 1997/98:K208 hemställer () att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om försöksverksamhet med sänktrösträttsålder i kommunalvalet (yrkande 1). Enligt motionären är detnödvändigt att samhället bättre tar till vara unga människors värderingar,engagemang och vilja till inflytande i den demokratiska processen. Det kan skegenom bl.a. förändringar i rösträttsåldern. Motionären framhåller också attgenomsnittsåldern för förstagångsväljare, på grund av de fyraårigamandatperioderna, höjs till 20 år.I motion 1997/98:K258 hemställer m.fl. (fp) att hosregeringen begär förslag om möjlighet till direktvalda kommundelsnämnder(yrkande 4). Motionärerna framhåller bl.a. att en politisk majoritet iStockholms stad inte fått regeringens tillstånd att göra försök med direktvaldastadsdelsnämnder. I motionen hemställs också att hos regeringen begärförslag om möjlighet till extraval i kommuner och landsting (yrkande 5). Ensådan möjlighet kommer enligt motionärerna att vara värdefull i fall där depolitiska förutsättningarna ändras , t.ex. dåsamarbetsförhållandena inom en regerande majoritet drastiskt förändras.I motion 1997/98:K259 hemställer () att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utjämningsmandat vidval till kommunfullmäktige. Enligt motionären bör det i vallagen införas enbestämmelse om utjämningsmandat vid val till kommunfullmäktige i likhet med vadsom gäller vid val till . De nuvarande bestämmelsernainnebär enligt motionären att ett parti kan hamna utanför fullmäktige, ompartiets röster är jämnt fördelade över kommunen, vilket utgör ett demokratisktproblem.I motion 1997/98:K509 hemställer m.fl. (mp) att riksdagenbeslutar om sådana ändringar i kommunallagen att dels misstroendeförklaring kanriktas från kommunfullmäktige gentemot kommunstyrelse och enskiltmajoritetskommunalråd (yrkande 2), dels en majoritet av fullmäktige kan utlysanyval enligt samma principer som gäller i (yrkande 3). Motionärernakonstaterar att det inte finns någon motsvarighet till misstroendeförklaringoch nyval i kommuner och landsting men att det finns skäl att införa en nyordning i detta avseende.I motion 1997/98:K516 föreslår () att hos regeringenbegär en översyn av reglerna för antalet ledamöter i kommunfullmäktige ienlighet med vad som anförs i motionen (yrkande 1). Enligt motionen är reglernaför minsta antal ledamöter i fullmäktige stelbenta och dåligt anpassade tillverksamheten i dagens kommuner. En förbättring av den medborgerligaförankringen, insynen och arbetsförhållandena i kommunalpolitiken bör enligtmotionären kunna ske på annat sätt än genom bibehållandet av detaljerade regleri detta avseende.I motion 1997/98:K527 hemställer m.fl. (s) att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring ikommunallagen avseende dels möjligheten att utlysa nyval, dels införande av ettsystem med ersättare motsvarande det som finns i . Argumenten imotionen för att införa ett upplösningsinstitut och möjlighet till nyvalöverensstämmer i stort sett med vad som framförs i andra motioner med sammainriktning. När det gäller frågan om ersättare anser motionären att detnuvarande systemet med ersättare i styrelser och nämnder medför problem förpartier med få mandat.BakgrundRösträttsålderRösträtt vid val av ledamöter och ersättare i kommunfullmäktige har enligt4 kap. 2 § kommunallagen den som är folkbokförd i kommunen, senast på valdagenfyller och är medborgare i eller i någon annan av EU:smedlemsstater eller är medborgare i eller eller, för det fall deär andra utlänningar, har varit folkbokförda i i följd förevaldagen. Enligt 3 § har den som är röstberättigad vid val av fullmäktige inomen kommun i också rösträtt vid val av landstingsfullmäktige.Rösträtten sänktes 1969, liksom den civila myndighetsåldern, från till20 år. Genom regeringsform sänktes rösträttsåldern ytterligare tillnuvarande 18 år.Ungdomspolitiska kommittén har i sitt slutbetänkande (SOU 1997:71) föreslagitatt en försöksverksamhet med sänkt rösträttsålder till för val tillkommunfullmäktige skall genomföras. Försöksverksamheten föreslås omfatta etttiotal kommuner och inledas med valet . Verksamheten föreslås utvärderas aven särskild utredning.Konstitutionsutskottet har behandlat frågan om en sänkning av rösträttsåldernsenast under förra (bet. 1996/97:KU16), varvid utskottet vidhöll sintidigare åsikt att det inte fanns skäl att sänka rösträttsåldern under denålder som gäller för rösträtt och i civilrättsligt avseende.Valkretsindelning och regler för mandatfördelning vid fullmäktigevalBestämmelser om den kommunala valkretsindelningen finns i vallagen (1997:157) i2 kap. 3-12 §§. Bestämmelser om utjämningsmandat och småpartispärr ilandstingsval finns i 3 kap. 4-6 §§ och 18 kap. 24-29 §§.För val av landstingsledamöter indelas landstingen i valkretsar. För val avkommunfullmäktige gäller att kommunerna skall delas in i valkretsar, om detfinns fler än 24 000 röstberättigade invånare i kommunen eller det skall utsesminst 51 fullmäktige för kommunen. Kommunen får också indelas i valkretsar, omdet finns fler än 6 000 röstberättigade i kommunen.Ett helt proportionellt valsystem innebär bl.a. att, sedan de fastavalkretsmandaten fördelats, avvikelser från ett proportionellt resultatkorrigeras med hjälp av utjämningsmandat. För val till landstingsfullmäktigeinfördes ett helt proportionellt system vid valet . För fördelningen avmandaten i har spärren satts till av rösterna i helalandstinget. Mandaten i utgörs av fasta valkretsmandatoch utjämningsmandat. Fördelningen av mandaten i kommunfullmäktige sker förvarje valkrets proportionellt med hjälp av den jämkade uddatalsmetoden. Någotutjämningsförfarande mellan valkretsarna förekommer inte och inte heller någonsärskild småpartispärr.Frågan om att införa ett mer proportionellt system också för val tillkommunfullmäktige har utretts utan att det lett till lagstiftning.Senast övervägdes frågan av vallagskommitté, som inte kunde enas ifrågan på grund av bl.a. oenighet om det angelägna i att ha likartade systemför val till landstings- och kommunfullmäktige. Kommittén lade därför inte framnågot förslag. Inte heller i vallagspropositionen (prop. 1996/97:70) föreslogsnågon ändring av gällande ordning. 1996/97:KU16)delade regeringens uppfattning att det inte borde införas några regler omutjämningsmandat eller småpartispärr vid kommunfullmäktigeval i den nyavallagen och tillstyrkte propositionens förslag i denna del.Antalet ledamöter i fullmäktigeEnligt 5 kap. 1 § kommunallagen är det fullmäktige som bestämmer hur mångaledamöter som fullmäktige skall ha. Antalet skall bestämmas till ett udda taloch till minst 31 i kommuner med 12 000 röstberättigade invånare eller därunderoch i landsting med 140 000 röstberättigade invånare eller därunder, till minst41 i kommuner med över 12 000 t.o.m. 24 000 röstberättigade invånare, tillminst 51 i kommuner med över 24 000 t.o.m. 36 000 röstberättigade invånare ochi landsting med över 140 000 t.o.m. 200 000 röstberättigade invånare, tillminst 61 i kommuner med över 36 000 röstberättigade invånare och 71 i landstingmed över 200 000 röstberättigade invånare. I och i landstingmed över 300 000 röstberättigade invånare skall dock antalet ledamöterbestämmas till minst 101.Vid skilda tillfällen har det föreslagits att latitudsystemet skall ersättasav en regel med en fast minimigräns, men någon ändring med den innebörden harinte genomförts. Ett argument mot en ändring är att en fast minimigräns skullekunna utnyttjas som en form av spärr mot småpartier och därmed motverka dekommunala intressena (SOU 1990:24 s. 24, prop. 1990/91:117 s. 79). Någonmaximigräns finns inte i lagen, varför fullmäktigeförsamlingen alltid kan görasstörre än vad lagen kräver.Konstitutionsutskottet har (bet. 1993/94:KU9, 1995/96:KU9) avstyrkt motioner med motiveringen att de gällande reglerna bör behållasav demokratiska skäl. I det förstnämnda betänkandet hänvisade utskottet tillLokaldemokratikommitténs bedömning att en allmän regel om lägsta antalledamöter skulle kunna fungera som en reell spärr för de mindre partierna.Ersättare i fullmäktige och nämnderFör ledamöterna i fullmäktige skall det enligt 5 kap. 4 § kommunallagen finnasersättare. I en kommun bestämmer kommunfullmäktige det antal ersättare somskall ligga till grund för tillämpningen av bestämmelserna i 18 kap. 55 §vallagen (1997:157). Antalet skall utgöra en viss andel, dock högst hälften avdet antal platser som varje parti får i kommunen. Föreskrifter om att utseersättare i fullmäktige finns i vallagen. En ersättare skall enligt 5 kap. 12 §kommunallagen tjänstgöra för en ledamot som är förhindrad att inställa sig tillett sammanträde eller att vidare delta i ett sammanträde. Om ersättarnastjänstgöring, bl.a. avseende ordningen mellan ersättarna, finns bestämmelser i6 kap. 13-17 §§.Ledamöter och ersättare i en nämnd väljs enligt 6 kap. 9 § kommunallagen avfullmäktige till det antal som fullmäktige bestämmer. I styrelsen får antaletledamöter inte vara mindre än fem och antalet ersättare bör vara lika stort somantalet ledamöter. I en s.k. gemensam nämnd skall antalet ersättare vara likastort som antalet ledamöter. Den sistnämnda bestämmelsen träder i kraft den 1januari 1998. Enligt 10 § skall fullmäktige besluta om ersättarnas tjänstgöringi nämnderna. Några bestämmelser om turordningen mellan ersättarna i nämndernafinns numera inte i kommunallagen. Det anses naturligt att turordningen görsupp i samband med valet mellan de i fullmäktige representerade politiskapartierna.Entledigande av förtroendevalda/nyvalMandattiden för fullmäktige, styrelsen och övriga nämnder i kommuner ochlandsting regleras i 5 kap. 5 § respektive 6 kap. 12 och 13 §§ kommunallagen.Enligt 5 kap. 5 § skall ledamöterna och ersättarna i fullmäktige väljas räknat fr.o.m. valåret. Om valprövningsnämnden harbeslutat om omval enligt 19 kap. 21 § vallagen (1997:157) skall mandattidendock förlängas till dess omvalet har avslutats. I räknasmandattiden fr.o.m. valåret. Enligt 6 kap. 12 § skallledamöterna och ersättarna i styrelsen väljas räknat fr.o.m. den 1januari året då val av fullmäktige ägt rum i hela landet.Fullmäktige får dock bestämma att styrelsens mandattid skall räknas fr.o.m. detsammanträde då valet förrättas intill det sammanträde då val av styrelseförrättas nästa gång. I ett sådant fall skall nyvalda fullmäktige väljastyrelse vid fullmäktiges första sammanträde. Enligt 6 kap. 13 § bestämmerfullmäktige mandattiderna för andra nämnder än styrelsen.En förtroendevalds uppdrag kan enligt kommunallagen upphöra vid särskildasituationer. Enligt 4 kap. 9 § skall fullmäktige befria en förtroendevald frånuppdraget när den förtroendevalde önskar avgå, om det inte finns särskilda skälmot det. Fullmäktige får enligt 4 kap. 10 § återkalla uppdraget för enförtroendevald som valts av fullmäktige om den förtroendevalde har vägratsansvarsfrihet eller genom dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brottför vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver.Fullmäktige får enligt 4 kap. 10 a §, som trädde i kraft ,återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd där den politiskamajoriteten är densamma som i fullmäktige, eller vid förändringar inämndorganisationen. Förtroendeuppdragen upphör att gälla när val av nyaledamöter och ersättare har förrättats eller när en ny nämndorganisation träderi kraft.En sådan situation som avses i den nämnda paragrafen kan enligt prop.1993/94:188 uppstå till följd av att det politiska majoritetsförhållandetskiftat på grund av att ett parti, som till en börjaningått i majoriteten, senare valt att i stället samarbeta med oppositionen,varigenom en ny majoritet bildats. Den yttersta konsekvensen av en sådansituation är enligt propositionen att styrelsen och övriga nämnder inte längrehar fullmäktiges förtroende. Med hänsyn till att det på nivå intefinns någon möjlighet till misstroendeförklaring i fullmäktige och inte någonmöjlighet att utlysa nyval borde det enligt propositionen tillskapasmöjligheter att under löpande mandatperiod göra förändringar i nämndernassammansättning så att dessa speglar den politiska majoriteten i fullmäktige dåmajoriteten skiftat.Konstitutionsutskottet avstyrkte /en motion enligtvilken lagstiftningen borde ändras så att det skulle bli möjligt att i kommuneroch landsting utlysa nyval under en pågående mandatperiod (1995/96:KU9). borde man, innan någon ändring av kommunallagen föreslås, underytterligare avvakta erfarenheterna av de nya bestämmelserna ikommunallagen om möjligheten att återkalla uppdragen för samtligaförtroendevalda i en nämnd.Direktval till kommundelsorganVid den kommunallagsrevision som fattade beslut om infördes ikommunallagen ett kapitel som innehåller grundläggande föreskrifter omkommunernas och landstingens politiska organ och uppgiftsfördelningen mellandem. Enligt den nya lagstiftningen, som trädde i kraft ,krävs endast att det i varje kommun och landsting skall finnas en styrelse medvissa övergripande uppgifter. På de specialreglerade områdena gavs kommunernaoch landstingen ökad frihet att bestämma vilka nämnder som skall finnas för attfullgöra uppgifterna och bestämma om deras verksamhetsområden och inbördesförhållanden. Av den nya kommunallagen framgår också att det är möjligt attinrätta nämnder på lokal nivå, s.k. kommundels- eller stadsdelsnämnder.Enligt 3 kap. 4 § kommunallagen skall fullmäktige, om inte något annat ärsärskilt föreskrivet, bestämma nämndernas verksamhetsområden och inbördesförhållanden. Fullmäktige får därvid bestämma att en nämnd skall ha hand om eneller flera verksamheter i hela kommunen eller eller för en del avkommunen eller . Fullmäktige får vidare bestämma att en nämnd skallha hand om verksamheten vid en eller flera anläggningar, vara underställd enannan nämnd eller vara gemensam med en annan kommun eller ett annat landsting.Enligt 6 kap. 9 § väljs ledamöter och ersättare i en nämnd av fullmäktige tilldet antal som fullmäktige bestämmer. Ledamöter och ersättare i en gemensamnämnd väljs av fullmäktige i de samverkande kommunerna och landstingen. Tillkommundelsnämnderna förs vanligen uppgifter från flera sektorsområden, iallmänhet grundskola samt social-, fritids- och kulturverksamheterna.Möjligheten för fullmäktige att utse lokala beslutande nämnder har funnitssedan början av 1980-talet. finns det kommundels- eller stadsdels-nämnder omfattande hela kommunens territorium i 16 kommuner. I fem kommunerfinns det kommundelsorgan i delar av kommunen.Ledamöterna i en kommundelsnämnd brukar utses på samma sätt som ledamöterna ien annan nämnd, nämligen proportionellt i förhållande tillmandatställningen i fullmäktige. Om de i fullmäktige representerade partiernaär överens, kan också andra krav ställas upp för dem som kandiderar, t.ex. attde skall vara bosatta i den kommundel i vars lokala nämnd de skall ingå.Partierna kan också komma överens om att sammansättningen av en kommundelsnämndskall motsvara valresultatet i just den kommundelen. Det finns också exempel påen lokal nämnd som utsetts av fullmäktige efter en omröstning bland medborgarnai den aktuella kommundelen där valet var ett rent personval och därkandidaterna inte representerade något politiskt parti. Detta har skett iHudiksvalls kommun i kommundelen Svågadalen.Frågan om direktval till lokala kommunala nämnder har ventilerats från tidtill annan under . Den har varit föremål för behandling i bl.a.Kommunaldemokratiska kommittén (Ds Kn 1981:8) och kommunallagskommitté(SOU 1990:24) samt i proposition 1990/91:117 om en ny kommunallag.Kommunaldemokratiska kommittén diskuterade i sitt betänkande för- och nackdelarmed direktval men avstod från ett eget ställningstagande. Kommunallagskommitténbedömde att fullmäktige skulle tveka att anförtro verkligt viktiga uppgiftertill organ som man inte själv utsett och som ibland skulle ha en annanpartipolitisk sammansättning än fullmäktige. Det fanns enligt kommittén en riskatt uppgiftsöverföringen från fullmäktige till ett direktvalt organ skulleåtföljas av så detaljerade föreskrifter att reformen bara skulle ge ett sken avökad demokrati.I propositionen om en ny kommunallag (prop. 1990/91:117) anfördes bl.a. attdet starkaste skälet till att regeringen inte i detta sammanhang lade fram ettförslag om direktval var att en sådan ordning skulle kunna begränsafullmäktiges möjligheter att ta det totala ansvaret för verksamheten. Därigenomskulle en oklarhet uppstå om hur valutslaget skulle komma att påverkaverksamheten. Särskilt tydligt skulle detta bli i ett system där fullmäktigestyr genom att ange mål och allmänna riktlinjer. Konstitutionsutskottetavstyrkte, med hänvisning till tidigare ställningstaganden, flera motioner somväckts med anledning av propositionen och i vilka yrkades att direktval tilllokala nämnder skulle bli möjligt (1990/91:KU38), och följdeutskottet. Utskottet har senare (1992/93:KU4) gjort samma bedömning ochavstyrkt motioner med liknande yrkanden.Demokratiutvecklingskommittén, som haft i uppdrag att utreda och föreslååtgärder som kan öka medborgarnas möjligheter till inflytande och delaktighet isamhällsutvecklingen (dir. 1995:56), har i sitt betänkande (SOU 1996:162) bl.a.föreslagit att en dispenslagstiftning införs med verkan årsval och två mandatperioder framåt som gör det möjligt för kommuner att inrättadirektvalda lokala organ. Enligt kommittén skulle möjligheter till direktvalkunna ge kommundelsnämnderna nya förutsättningar att minska avståndet mellanväljare och valda och utveckla medborgarinflytandet och den lokala demokratin.Förslaget bereds i . Enligt uppgift frånInrikesdepartementet kommer regeringen inte att lägga fram något förslag omlagstiftning med anledning av kommittéförslaget i denna del.Utskottets bedömningI motion 1997/98:K208 yrkande 1 (c) föreslås att en försöksverksamhet medsänkt rösträttsålder genomförs kommunalval. Utskottet finner ingenanledning att ändra sin tidigare uttalade ståndpunkt med innebörd att det intefinns skäl att sänka rösträttsåldern under den ålder som gällerför rösträtt och i civilrättsligt avseende. Motionen avstyrks.I motion 1997/98:K259 (v) föreslås att ett system med utjämningsmandat införsvid val av kommunfullmäktige. Utskottet anser att en så viktig fråga som denhär aktuella kräver bred politisk uppslutning, om man vill ändra den rådandeordningen. Utskottet konstaterar att en sådan enighet inte var möjlig attåstadkomma inom 1993 års vallagskommitté och att regeringen därför inte ladefram något förslag på detta område i samband med vallagsproposition.Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks motionen.I motion 1997/98:K516 yrkande 1 (m) föreslås att en översyn kommer till ståndbeträffande reglerna om antalet ledamöter i kommunfullmäktige. Utskottet hartidigare avstyrkt motioner med samma innehåll med motiveringen att de gällandereglerna bör bibehållas av demokratiska skäl. Utskottet har därvid framfört atten generell regel om lägsta antal ledamöter kan fungera som en spärr försmåpartier. Utskottet står fast vid denna ståndpunkt och avstyrker motionen.I motion 1997/98:K527 delvis (s) föreslås att ett system med ersättaremotsvarande det som finns i införs även i kommuner och landsting.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det finns avsevärda skillnadermellan ersättarsystemet i och i kommuner och landsting. Motionärernapåstår att en ersättare i en nämnd inte kan tjänstgöra en längre tidför en ledamot som inte kan delta i sammanträdena på grund av sjukdom etc. Idetta hänseende finns emellertid i kommunallagen inte någon begränsning, ävenom det är underförstått att en ersättare går in endast vid enstaka tillfällen.Problem som är förknippade med en längre tids frånvaro går enligt utskottetsmening att lösa genom att nämndledamoten avgår från sitt uppdrag under denaktuella tiden för att återväljas senare, då ersättaren lämnar sitt tillfälligauppdrag. När det gäller uppdrag som kommunalråd och motsvarande möter det ingethinder att en tjänsteförrättande befattningshavare utses . mening är de problem som behandlas i motionen inte av den arten attdet krävs lagstiftning för att råda bot på dem. Med hänvisning till vadutskottet här anfört avstyrks motionen.I sex motioner, varav två moderata (1997/98:K202 yrkande 7, K205), tvåfolkpartistiska (1996/97:K527 yrkande 1, 1997/98:K258 yrkande 5), enmiljöpartistisk (1997/98:K509 yrkandena 2 och 3) samt en socialdemokratisk(1997/98:K527 delvis), föreslås att möjlighet införs till upplösning avfullmäktige och därav följande nyval. I vissa motioner föreslås också attinstitutet misstroendeförklaring införs i fullmäktige. Som skäl för förslagenanges bl.a. att tillväxten av lokala småpartier i många fall medför attlokalpolitiken destabiliseras eller att enskilda ledande personer eller enmajoritet tappar förtroendet hos allmänheten och/eller fullmäktige till följdav kriminellt eller olämpligt beteende. I fall som dessa bör det vara möjligtatt förfara som på central politisk nivå, menar motionärerna, dvs. uttalamisstroende mot den sittande ledningen, upplösa den parlamentariskaförsamlingen och utlysa nyval.Som framgått av vad utskottet redovisat i det föregående finns det en regel ikommunallagen som infördes och som gör det möjligt förfullmäktige att återkalla samtliga uppdrag i en nämnd när den politiskamajoriteten är densamma som i fullmäktige. /96 årsriksmöte avstyrkte utskottet en motion enligt vilken lagstiftningen bordeändras så att det skulle bli möjligt att i kommuner och landsting utlysa nyvalunder en pågående mandatperiod (1995/96:KU9).