bet · GL01FiU9 · 1997-11-25 00:00:00 — Detta gör attkonjunkturförsämringar och andra störningar i ekonomin kan motverkas genom deautomatiska stabilisatorerna utan att underskottet underskrider referensvärdet.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att den svenska budgetutvecklingenkommer att övervakas inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten, även omSverige inte deltar i valutaunionen. Dessutom har i stabilitets- ochtillväxtpakten som medlemsland i EU åtagit sig att eftersträva ett mål för deoffentliga finanserna som ligger nära balans eller överskott. I förhållandetill detta åtagande är enligt utskottet de svenska budgetmålen väl avvägda.Om står utanför valutaunionen förblir penningpolitiken nationell.Beslutanderätten ligger kvar hos och lämnas således inte över tillden , . Utskottet vill dock understryka attprisstabilitet är en förutsättning för en framgångsrik ekonomisk politik. Dettagäller såväl innanför som utanför valutaunionen. Prisstabilitet ger en godgrund för att en ökning av tillväxten och sysselsättningen blir varaktig.Regeringen framhåller i propositionen att den stödjer penningpolitikensinriktning på prisstabilitet och inflationsmål. Genomfempartiöverenskommelsen om ställning stärks också förtroendet förpenningpolitikens inriktning på prisstabilitet. En proposition som bygger påfempartiöverenskommelsen har överlämnats till riksdagen.Sveriges medlemskap i innebär att i likhet med övrigamedlemsländer skall behandla sin valutapolitik som en fråga av gemensamtintresse. Utskottet delar regeringens ställningstagande att detta åtagandeuppfylls genom den nuvarande regimen med inflationsmål och rörlig växelkursinom ramen för en stabilitetsorienterad ekonomisk politik. Utskottet delarockså regeringens uppfattning att det inte är aktuellt att delta i deteuropeiska växelkurssamarbetet, . Erfarenheterna från den nu gällandepolitiken inriktad på prisstabilitet i kombination med rörlig växelkurs ärgoda.Utskottet gör även samma bedömning som regeringen vad gäller 2, dvs. detväxelkurssamarbete som ersätter när valutaunionen startar. 2 kanframför allt ses som ett direkt förberedande steg för ett inträde ivalutaunionen. Därför blir en anknytning av kronan till 2 sannolikt aktuellförst i samband med ett framtida svenskt deltagande i valutaunionen.I motion Fi6 (mp) kritiseras regeringen för att kraven på minskadarbetslöshet och minskad miljöskuld i konvergensprogram inte äruppfyllda. Utskottet vill hänvisa till avstämningen av konvergensprogrammet somredovisas i budgetpropositionens bilaga 3. I avstämningen ingår också engenomgång av miljöhänsynen i den ekonomiska politiken. Vad gällerarbetslösheten är det riktigt att arbetslösheten utvecklats svagare ände bedömningar som gjordes i det konvergensprogram som regeringen lade fram ijuni 1995. Anledningen är framför allt den oväntat svaga tillväxten under 1996till följd av den internationella konjunkturavmattningen. Utskottet vill erinraom att arbetslösheten har sjunkit relativt kraftigt . Ioktober 1997 var arbetslösheten enligt SCB:s statistik 6,8 %.Utskottet vill i anslutning till detta påminna om att huvudinriktningen i denekonomiska politiken är att halvera den öppna arbetslösheten fram till år 2000.Målet bekräftas också i den nu aktuella propositionen. gör regeringenbedömningen att möjligheterna att bekämpa arbetslösheten inte i någon högregrad skiljer sig mellan alternativen att delta respektive att inte delta ivalutaunionen. Utskottet delar denna uppfattning.Dessutom vill utskottet markera att sysselsättningen är en prioriterad frågaför regeringen även i EU-samarbetet. För svensk del är det därför en betydandeframgång att regeringskonferensen som avslutades i nåddeenighet om en ny avdelning om sysselsättning i EG-fördraget. Den nyaavdelningen innebär bl.a. vad gäller målen i fördragen att medlemsstaterna ochgemenskapen skall arbeta för en samordnad strategi för sysselsättning.Sysselsättningen skall beaktas vid utformningen och genomförandet av allgemenskapspolitik. Vidare innebär avdelningen att medlemsstaterna behållerkompetensen inom sysselsättningsområdet men att samordnings- ochövervakningsmekanismerna stärks. Sysselsättningspolitiken kommer därmed attbehandlas på ett sätt som delvis påminner om förfarandet som gäller förbudgetdisciplin. (stats- och regeringscheferna samtkommissionens ordförande) ska bl.a en gång ha en grundlig genomgång avsysselsättningen. skall utarbeta riktlinjer försysselsättningspolitiken. Dessutom skall rådet utifrån riktlinjerna utvärderagenomförandet i medlemsstaterna och kan ge rekommendationer till en medlemsstatsom driver en politik som är oförenlig med riktlinjerna. Rådet skall även kunnabesluta om så kallade stödåtgärder för att främja samarbetet mellanmedlemsstaterna och stödja deras arbete på sysselsättningsområdet. Det handlaremellertid inte om finanspolitiska stimulansåtgärder eller harmonisering avlagar och författningar, utan främst om stöd för informations- ocherfarenhetsutbyte.Fördragsändringen innebär dessutom att en rådgivande sysselsättningskommittémed två representanter från varje medlemsstat och kommissionen inrättas.Beträffande yrkandet i motion Fi203 (c) om direktiv till demokratiutredningenvill utskottet framhålla följande. Kommittén skall enligt direktiven (dir.1997:101) bl.a. överväga på vilket sätt - inom ramen för EU:s nuvarandebeslutsformer - kan förbättra de svenska medborgarnas inflytande över ochdelaktighet i samarbetet inom EU. Kommittén skall vidare kartlägga mediernasroll i det demokratiska samhället och hur moderna medier har förändrat detpolitiska arbetets villkor. Utredningen har påbörjat sitt arbete. Någonriksdagens åtgärd därutöver finner utskottet inte påkallad.Med hänvisning till vad som sagts ovan tillstyrker utskottet regeringensförslag till riktlinjer avseende den ekonomiska politiken och EMU (propo-sitionen yrkande 2).Motionerna Fi2 (v) yrkandena 1, 4 och 5, Fi3 (m) i denna del, Fi4 (c) yrkande1, Fi5 (fp) yrkande 2, Fi6 (mp) yrkandena 1 och 2, Fi7 (kd) yrkande 2, Fi203(c) samt Fi218 (c) yrkande 3 avstyrks.Formerna för beslutsfattande om framtida deltagande i valutaunionenPropositionenOm inte deltar i valutaunionen kommer , med den terminologi somanvänds i fördragstexterna, att bli en medlemsstat med undantag. Medlemsstatermed undantag deltar i den tredje etappen men på helt andra villkor än de ländersom inför euron.En medlemsstat med undantag som uppfyller de nödvändiga villkoren kan när somhelst upptas i valutaunionen. Förfarandet är i princip detsamma som när denförsta gruppen deltagare i valutaunionen utses, men det finns också vissaskillnader. Enligt regeringens bedömning kan följande komma att gälla.Minst en gång skall kommissionen och () rapportera till rådet om hur de berörda medlemsstaterna fullgör sinaförpliktelser när det gäller att förverkliga EMU. Rapporterna skall redogörabl.a. för hur konvergenskriterierna uppfylls. Sådana rapporter kan ocksåutarbetas på begäran av den berörda medlemsstaten. kommer sålunda attminst bli föremål för en sådan rapportering och har också rätt attbegära rapportering.Dessa rapporter kan följas av en prövning i rådet. Om finner attden berörda medlemsstaten uppfyller de nödvändiga villkoren för införande aveuron så upphävs undantaget. Beslutet skall föregås av överläggningar i rådet isammansättningen stats- eller regeringschefer och av hörande avEuropaparlamentet. Det får enligt regeringen förutsättas att den nationellabeslutsprocessen respekteras vid ett inträde efter den 1 januari 1999.Fördraget gör inte någon skillnad på inträdesvillkoren för de medlemsstatersom deltar från start och de som deltar . tydliggjordedetta vid sitt möte i . En princip om likabehandlingskall gälla. Fördraget ger ett visst utrymme för tolkning avkonvergenskriterierna. Då rådet väljer ut den första gruppendeltagare i valutaunionen är det att vänta att tolkningen av kriterierna kommeratt konkretiseras. Den tolkning som då görs kommer således att vara styrandeockså för hur kriterierna senare kommer att tillämpas. Konvergenskriteriernaskall således varken tolkas hårdare eller mjukare för medlemsstater varsdeltagande i valutaunionen prövas efter den 1 januari 1999.En annan fråga för medlemsstater som ansluter senare gäller de olika fasernai övergången till euron. Dessa har, vad gäller den första gruppen deltagare,preciserats av i . Det är troligt att enflexibilitet kommer att finnas för senare anslutande medlemsstater. De skullevisserligen inte få använda sammanlagt för att fullgöra övergångentill euron, men däremot skulle de kunna fullgöra övergången omdetta skulle visa sig möjligt och lämpligt. Övergången skulle anpassas till detberörda landets förutsättningar och önskningar.Sverige bör enligt regeringens uppfattning hålla dörren öppen för ett senaresvenskt inträde. bör upprätthålla största möjliga handlingsfrihet ochhandlingsberedskap , inte minst genom att den uppnåddaekonomiska styrkepositionen vårdas.Regeringen kommer noga att följa och värdera utvecklingen av EMU-frågan. Omregeringen efter finner att bör delta ivalutaunionen, så skall frågan underställas svenska folket för prövning. Det ärönskvärt att en sådan prövning sker i ett allmänt val, men det kan inte heltuteslutas att det i stället kan ske genom ett extraval eller en folkomröstning.Därefter ankommer det på att fatta slutligt beslut.MotionernaEnligt vad som anförs i motioner Fi4 och Fi218 tog det svenskafolket i folkomröstningen om EU-medlemskap inte ställning till fråganom ett eventuellt framtida medlemskap i . I motionerna framhålls följandecitat ur den proposition som låg till grund för folkomröstningen om EU-medlemskapet 1994 (prop. 1994/95:19):Om beslutar sig för ett deltagande i EMU:s tredje fas följer att beslutom utgivning av sedlar och mynt samt frågan om lagligt betalningsmedel överförstill den . Detta kräver också ändringar ibestämmelserna om sedelutgivningsrätten.Den nuvarande har enhälligt godkänt denna del av propositionen utaninvändningar. Den enda möjliga tolkning som kan göras, enligt motionärerna, äratt om eventuellt vill gå med i EMU:s tredje fas, såmåste regeringsformen ändras . Detta har svenska folketfolkomröstat om. Frångås detta kan EU-omröstningens demokratiska legitimitetifrågasättas. Grundlagen måste tas på största allvar och får inte manipulerasbort på det vis som riskerar att ske. Därmed öppnar man för svensktmedlemskap i den ekonomiska och monetära unionen redan under nästamandatperiod, vilket är oacceptabelt ur demokratisk utgångspunkt.Motionärerna erinrar om att i utredningen om ställning (Ds1997:50) har representant reserverat sig mot majoritetensståndpunkt och hävdar att måste föreläggas ett förslag om ändring iregeringsformen, avseende sedelutgivningsrätten, före ett eventuellt beslut omsvensk anslutning till EMU.Ett medlemskap i en ekonomisk och monetär union, med en gemensam valuta, ärett större steg än medlemskapet i EU. Därför är det viktigt att ett eventuelltsvenskt EMU-medlemskap föregås av en folkomröstning. Däremot är det inte,framhåller motionärerna, i närtid aktuellt med någon folkomröstning i fråganeftersom regeringen och en majoritet av inte föreslår något svensktmedlemskap i . Den logiska slutsatsen av detta, tillsammans med riksdagensenhälliga ställningstagande i grundlagsfrågan, är att ett svenskt EMU-medlemskap inte kan bli aktuellt förrän tidigast efter en folkomröstning på denordinarie valdagen år 2002.I motion Fi2 erinrar om att man länge har krävt enfolkomröstning om EMU-medlemskapet. Motionärerna anser att det är självklartatt svenska folket skall få ta ställning i frågan - efter en omfattande debatt- och förordar en rådgivande folkomröstning, där partierna förbinder sig attfölja utslaget.Motionärerna noterar att kravet på att folket i någon form skall få avgöraEMU-medlemskapet nu tycks vinna ökat stöd och motionärerna hänvisar tillställningstaganden från Socialdemokraterna och Moderata samlingspartiet.Vänsterpartiet har enligt motionärerna tidigare uttalat att man vill ha enfolkomröstning , och den kan gärna äga rum i anslutningtill valet till 1999. Självklart skall det bara finnas tvåalternativ vid folkomröstningen: ja eller nej till EMU.Enligt motion Fi219 kan det inte vara rimligt att i ett land medlångtgående demokratiska ambitioner avstå från en folkomröstning i EMU-frågansom har vittgående konsekvenser för svenska folkets framtida självbestämmandeoch som kräver flera grundlagsändringar. Det faktum att alla riksdagspartier ärmer eller mindre splittrade i frågan förstärker behovet av en folkomröstning.I motion Fi6 av m.fl. (mp) anförs att det är både märkligt ochoroväckande att regeringen inte har utlovat en folkomröstning i frågan. Istället har tankar på nyval förts fram, vilket skulle innebära att folketsställningstagande skulle göras avhängigt av partisympatier ellerregeringsfrågan. Med tanke på att EMU-frågan har en så stor betydelse förlandets självständighet och möjligheter , bör den avgöras för sig.En folkomröstning bör hållas före eller med valet till riksdagen1998. Av praktiska skäl och för att kunna göra folkomröstningen beslutandeföreslår motionärerna att den hålls som riksdagsvalet 1998.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar inledningsvis att alltsedan frågan om EMU förstaktualiserades i samband med förhandling om medlemskap i harSverige intagit den hållningen, att frågan om svenskt deltagande i valuta-unionen skall avgöras av riksdagen.Utskottet vill erinra om att i proposition 1994/95:19 om medlemskapi Europeiska unionen finns en utförlig redovisning av den svenska förhandlingenom medlemskap vad avser EMU och om den svenska beslutsordningen. att höll ett anförande vid förhandlingarnas öppnande den 1februari 1993. Det upprepades och registrerades imötesprotokollet. I anförandet, som återgavs som bilaga 1 till propositionen,sades det bl.a.: ?Ett slutligt svenskt ställningstagande avseende övergångenfrån den andra till den tredje fasen kommer att göras i ljuset av den fortsattautvecklingen och i enlighet med bestämmelserna i fördraget.? Det ansvarigastatsrådet informerade och sade då: ?I fråga omövergången från den andra till den tredje fasen i EMU är det ytterst riksdagensom skall ta ställning? 1993/94:21).I propositionen anger regeringen att om godkänner regeringensförslag att inte bör införa Europeiska unionens gemensamma valuta eurondå den tredje etappen av EMU inleds så kommer regeringen, företrädd avfinansministern och statsministern, att agera i överensstämmelse med dennauppfattning då gör sin prövning. Utskottet har ovantillstyrkt regeringens förslag i denna del och övergår således till attbehandla frågan om formerna för beslutsfattande rörande framtidadeltagande i valutaunionen.Utskottet delar regeringens uppfattning att bör upprätthålla störstamöjliga handlingsfrihet och handlingsberedskap . Utskottet villframhålla att den nya, stramare budgetprocessen bidrar till att hållastatsfinanserna under kontroll. Att de offentliga finanserna är i balans är,som utskottet anfört ovan, av stor betydelse oavsett ställningstagandet rörandedeltagande i valutaunionen.Ett annat sätt att upprätthålla handlingsfriheten rörande valutaunionen äratt fortsätta arbetet med nationella praktiska euroförberedelser så att eneventuell framtida övergång till euron kan genomföras på ett bra sätt.Regeringen redovisar i propositionen läget vad gäller de praktiskaeuroförberedelserna i . Även om inte deltar i valutaunionen frånstarten behöver vissa åtgärder vidtas som följd av att valutaunionen bildas.Arbetet med praktiska förberedelser kommer därför att fortsätta. Utskottetnoterar att regeringen anger att i den mån konkreta förslag kräver riksdagensmedverkan kommer de att överlämnas senare.Utskottet delar regeringens uppfattning att, om det efter den 1 januari 1999bedöms lämpligt att deltar i valutaunionen, frågan skall underställassvenska folket för prövning. Som regeringen anför är det önskvärt att en sådanprövning sker i ett allmänt val, men det kan inte helt uteslutas att det istället kan ske genom ett extraval eller en folkomröstning. Därefter ankommerdet på att fatta slutligt beslut.Vidare vill utskottet framhålla vad i propositionen anförs om att när Sverigestår utanför valutaunionen skärps kraven på att ha hög effektivitet i agerandetinom EU:s institutioner ytterligare. Det blir än viktigare att ha godsamordning och konsistens i agerandet för att kunna driva prioriterade frågor.Utskottet vill erinra om att tidigare uttalat att i enlighet medprinciperna för det svenska statsskicket bör utöva ett aktivt ochreellt inflytande som gör det möjligt att på förhand påverka de ståndpunktersom skall inta inför förhandlingar och beslutsfattande inom EU.Utskottet förutsätter, i enlighet med tidigare riksdagsuttalanden, attsamverkan mellan riksdag och regering sker under sådana former att svenskaintressen tillgodoses på bästa sätt (bet. 1996/97:KU2).När det gäller sedelutgivningsrätten vill utskottet erinra om att ifempartiöverenskommelsen om ställning sägs att bestämmelsen omsedelutgivningsrätten i 9 kap. 13 § regeringsformen bör anpassas till defaktiska förhållandena. Det är dock inget ovillkorligt krav att en ändring avregeringsformen träder i kraft med ett svenskt inträde ivalutaunionen. Ett lagförslag om ändring i regeringsformen bör emellertidlämnas till i samband med en svensk anslutning till valutaunionen.Regeringen har avgivit propositionen om ställning ochutskottet ser ingen anledning att närmare gå in på frågan i detta sammanhang.Utskottet återkommer till frågan i samband med behandlingen av nämndaproposition.Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna Fi2 (v) yrkandena 2 och3, Fi4 (c) yrkande 2, Fi6 (mp) yrkandena 4 och 5, Fi218 (c) yrkande 4 samtFi219 (mp) yrkande 17. beträffande deltagande i valutaunionenatt med bifall till proposition 1997/98:25 yrkande 1 och med avslagpå motionerna 1997/98:Fi3 i denna del, 1997/98:Fi5 yrkande 1, 1997/98:Fi6yrkande 3, 1997/98:Fi7 yrkande 1, 1997/98: Fi219 yrkande 16, 1997/98:Fi912yrkande 8, 1997/98:K715 yrkande 7 samt 1997/98:U501 yrkande 4 godkännervad i propositionen anförs om att inte bör införa Europeiskaunionens gemensamma valuta euron då den tredje etappen av den ekonomiskaoch monetära unionen (EMU) inleds,res. 1 (m)res. 2 (fp)res. 3 (v)res. 4 (mp)res. 5 (kd)2. beträffande EMU och inriktningen av den ekonomiska politikenatt med bifall till proposition 1997/98:25 yrkande 2 samt med avslagpå motionerna 1997/98:Fi2 yrkandena 1, 4 och 5, 1997/98:Fi3 i denna del,1997/98:Fi4 yrkande 1, 1997/98:Fi5 yrkande 2, 1997/98:Fi6 yrkandena 1 och2, 1997/98:Fi7 yrkande 2, 1997/98: Fi203 samt 1997/98:Fi218 yrkande 3godkänner de riktlinjer avseende den ekonomiska politiken och EMU somregeringen förordar,res. 6 (m, fp)res. 7 (c)res. 8 (v)res. 9 (mp)res. 10 (kd)3. beträffande formerna för beslutsfattande om framtidadeltagande i valutaunionenatt avslår motionerna 1997/98:Fi2 yrkandena 2 och 3, 1997/98:Fi4yrkande 2, 1997/98:Fi6 yrkandena 4 och 5, 1997/98: Fi218 yrkande 4 samt1997/98:Fi219 yrkande 17.res. 11 (c)res. 12 (v)res. 13 (mp)res. 14 (m) - motiv.res. 15 (fp) - motiv.res. 16 (kd) - motiv.Stockholm den 25 november 1997På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), AnneWibble (fp), (), (), (),Per (), () och (). deltagande i valutaunionen (mom. 1) (m), , och (alla m) anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ivalutaunionen bort ha följande lydelse:Utskottet delar Moderata samlingspartiets uppfattning att skall deltafullt ut i det europeiska valutasamarbetet. Den gemensamma valutan ärtillsammans med den inre marknaden det europeiska samarbetets viktigastepraktiska element i strävan att bygga en fredlig utveckling och en godekonomisk tillväxt. Genomförandet av dessa båda projekt ger EU styrka ochattraktionskraft för blivande medlemsländer. En gemensam marknad förutsätter engemensam valuta. För utskottet framstår ett svenskt utanförskap som en väg tillsjälvvald isolering. Effekterna skulle bli allvarliga för dem som inte harsärskilda möjligheter att hävda sig. Små företag och medborgare i gemen fårbetala mest om väljer att vända ryggen åt EMU-samarbetet. Ettutanförskap innebär att möjligheter att påverka hela EU-samarbetetsutveckling reduceras. Det begränsade inflytandet kommer inte att stanna vid detekonomiska och monetära området utan gälla mycket mer.Regeringens ?vänta och se?-politik riskerar att undergräva Sverigesförtroende som en konstruktiv medlem genom underlåtelsen att uppfylla defördragsmässiga förpliktelserna. Det europeiska samarbetet utvecklas inte genomatt man ställer sig utanför.Om står utanför kommer företag att drabbas av extra kostnader när detvingas att arbeta med dubbla valutor. För de små och medelstora företag somskall svara för den största delen av sysselsättningstillväxten i framtideninnebär detta att en särskilt tung sten läggs på börda. Osäkerheten om Sverigespenning- och valutapolitiska avsikter kommer vid ett utanförskap attförstärkas. Det innebär att företags intresse för att etablera sig i vårt landkommer att sjunka. Utanförskapet leder till högre räntor. Det slår negativt motföretagens investeringar och mot enskilda människors ekonomi. Högre räntor gördet dyrare att bo. Det kommer att kosta mer för enskilda människor att resatill andra länder. Svenska kronor måste växlas till euro. I andra riktningenförsvåras turismen genom att euro måste växlas till kronor.En första förutsättning för att skall kunna komma med i valuta-unionen redan vid starten är en skyndsam anslutning till . En sådananknytning kommer emellertid inte att ske för att skall kunnahävda att växelkurskriteriet har uppfyllts. kan därför formellt integöra anspråk på att få delta i valutaunionen från första början. uppfattning bör begära dispens från kravet påvalutastabilitet.Sammanfattningsvis skulle vid ett deltagande i valutaunionen få delav effektivitetsvinsterna för samhällsekonomin men avhända sig den penning- ochvalutapolitiska självständigheten. Den senare är dock i praktiken starktbegränsad även vid ett utanförskap. Engångskostnaderna för näringslivet attanpassa sig till euron är sannolikt ungefär lika stora om vi går med som om vistår utanför. Kraven på finanspolitisk återhållsamhet och strukturella reformerblir större vid ett utanförskap. De rent samhällsekonomiska vinsternaär större av att delta i valutaunionen än av att stå utanför.Utskottet tillstyrker således att inför Europeiska unionensgemensamma valuta euron då den tredje etappen av den ekonomiska och monetäraunionen inleds.Därmed tillstyrks motionerna Fi3 (m) i denna del och U501 (m) yrkande 4.Motion Fi5 (fp) yrkande 1 är därmed tillgodosedd. Propositionen liksom övrigamotioner avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande i valutaunionenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi3 i denna del och1997/98:U501 yrkande 4 samt med anledning av motion 1997/98:Fi5 yrkande 1och med avslag på proposition 1997/98:25 yrkande 1 samt motionerna1997/98:Fi6 yrkande 3, 1997/98:Fi7 yrkande 1, 1997/98: Fi219 yrkande 16,1997/98:Fi912 yrkande 8, 1997/98:K715 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. deltagande i valutaunionen (mom. 1) (fp)() anserdels att utskottets ställningstagande under rubriken ivalutaunionen bort ha följande lydelse:Utskottet delar liberalernas uppfattning att såväl politiska somekonomiska skäl talar för att ett deltagande i valutaunionen från den 1 januari1999 ligger i intresse.Utskottet vill framhålla att EMU inte är något självändamål utan ett medelför att föra medlemsländerna närmare varandra och öka välståndet i . Detfrämsta argumentet för en gemensam valuta är att en sådan knytermedlemsländerna närmare varandra. Den centrala tanken med det europeiskasamarbetet är att fred, frihet, demokrati och säkerhet kan garanteras förEuropas invånare. I detta arbete skall spela en aktiv och pådrivanderoll.