bet · GK01KrU9 · 1997-04-24 00:00:00 — Med anledning av en motion föreslår utskottet att som sin meningskall ge regeringen till känna att en samlad översyn bör göras avutbildningarna för vuxna inom teckenspråksområdet. Vid översynen bör bl.a.förutsättningslöst prövas om och på vilket sätt den yrkesförberedandegrundutbildningen i teckenspråk bör förändras och förbättras och vilkaförändringar och förbättringar som behöver göras när det gäller utbildningenav teckenspråks/dövblindtolkar, teckenspråkslärare m.m. Det bör också prövas ivilken utsträckning teckenspråksutbildningarna inom folkhögskolan ochhögskolan bör samordnas.Utskottet föreslår också att med anledning av en annan motion somsin mening skall ge regeringen till känna att bör få iuppdrag att se över frågan om ansvarsfördelningen mellan bl.a. stat, kommunoch landsting när det gäller extrakostnader för funktionshindradesfolkhögskolestudier. Syftet med översynen är att funktionshindradesmöjligheter att få utbildning vid folkhögskola skall underlättas ochförbättras. 1996/97:Kr602 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samladöversyn av teckenspråks- och tolkutbildningarna.1996/97:Kr606 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om funktionshindrades reella möjligheter till utbildning och/ellerrehabilitering,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av finansieringsfrågorna för de extrakostnader som etthandikappat boende och omvårdnadsinsatser innebär.Ärendenas beredningKulturutskottet har berett , () vid , () vid , Handikappförbundens Samarbetsorgan ochSvenska tillfälle att yttra sig över motion 1996/97:Kr602 omutbildning av teckenspråkslärare och teckenspråkstolkar. har avstått från att avge yttrande. HandikappförbundensSamarbetsorgan har också avstått från att avge yttrande men lämnat motionenvidare till () som inkommit med ett yttrande.Även Teckenspråkstolkars Förening () och () har inkommit med yttranden över motionen.Vidare har kulturutskottet berett (Sisus, tidigare ),, Handikappförbundens Samarbetsorgan, och tillfälle att yttra sig över motion1996/97:Kr606 om funktionshindrade elever. har avståttfrån att avge yttrande.Remissyttrandena - med undantag av vissa bilagor - bifogas som bilaga 1 och2 till detta betänkande.Utbildning av teckenspråkslärare och teckenspråkstolkar (mot. 1996/97:Kr602)Tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva ochhörselskadadeEnligt 3 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall landsting erbjuda demsom är bosatta inom för vardagstolkning förbarndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Bestämmelsen gäller ävenkommun som inte ingår i ett landsting.Från anslaget B 1. Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdet(utgiftsområde 9) går statsbidrag ut till bl.a. tolktjänst. Statsbidrag frånanslaget syftar till att ge landstingen förutsättningar att bygga uttolktjänsten för döva och dövblinda m.fl. Statsbidraget lämnas enligtförordningen (1993:1284) om tillfälligt statsbidrag till utvecklingsinsatserinom habilitering och rehabilitering. Bidraget fördelas av . Isin rapport över handikappreformen har pekat på att deåtgärder som dittills vidtagits för att öka antalet tolkar varitotillräckliga. Vissa statsbidrag enligt förordningen upphör i och med utgångenav , medan statsbidraget till tolktjänst kvarstår och byggs ut (seprop. 1996/97:1, utgiftsområde 9 under anslaget B 1. Vissa statsbidrag inomäldre- och handikappområdet).Utbildning i teckenspråk samt utbildning av teckenspråkstolkar ochteckenspråkslärareGrundläggande utbildning i teckenspråkHörande elever kan läsa teckenspråk som B-språk på högstadium ochsom C-språk i gymnasieskolan. Teckenspråksutbildning kan också finnas inomkommunal vuxenutbildning.Teckenspråksutbildning av varierande längd för hörande ges i studiecirklar,på folkhögskolor, på Statens skolor för vuxna i och vid vissa AMU-grupper.Tvåårig teckenspråksutbildning ges vid vissa folkhögskolor. Medel tillutbildning på folkhögskolor utgår från anslaget L 1. Bidrag tillfolkbildningen (utgiftsområde 17) och fördelas av . Förmerkostnader för teckenspråksutbildning vid folkhögskola utgår medel frånanslaget L 2. Bidrag till vissa handikappåtgärder inom folkbildningen(utgiftsområde 17) och fördelas av vidStockholms universitet (TÖI).TolkutbildningTvåårig utbildning till teckenspråkstolk/dövblindtolk ges vid vissafolkhögskolor. Tolkutbildningen bygger i princip på den tvåårigateckenspråksutbildningen. De sökande till tolkutbildningen skall ha godkäntresultat från ett teckenspråkstest som anordnas av TÖI. Försöksverksamhetpågår med fyraårig utbildning till teckenspråkstolk/dövblindtolk, motsvarandeden tvååriga grundutbildningen i teckenspråk och den tvåårigatolkutbildningen. Medel till utbildning på folkhögskolor utgår från anslaget L1. Bidrag till folkbildningen (utgiftsområde 17) och fördelas avFolkbildningsrådet. För merkostnader för tolkutbildningen utgår medel frånanslaget L 2. Bidrag till vissa handikappåtgärder inom folkbildningen(utgiftsområde 17) och fördelas av TÖI. TÖI skall utöva tillsyn övertolkutbildningen och kontinuerligt följa upp och utvärdera den.Kompletterande teckenspråksutbildning om 20 poäng för teckenspråkstolkar gesvid . En högre tolkutbildning för redan verksamma tolkarges vid för dem som vill specialisera sig inomhögskoletolkning.Treårig utbildning till vuxendövtolk ges vid folkhögskola. Medel tillutbildning på folkhögskolor utgår från anslaget L 1. Bidrag tillfolkbildningen (utgiftsområde 17) och fördelas av . Förmerkostnader för tolkutbildningen utgår medel från anslaget L 2. Bidrag tillvissa handikappåtgärder inom folkbildningen (utgiftsområde 17) och fördelas avTÖI. TÖI skall utöva tillsyn över tolkutbildningen och kontinuerligt följa uppoch utvärdera den.LärarutbildningEttårig teckenspråkslärarutbildning ges vid folkhögskola. För hörandestuderande gäller samma antagningskrav som till tolkutbildningen, dvs. godkäntteckenspråkstest som anordnas av TÖI. Medel till utbildning på folkhögskolorutgår från anslaget L 1. Bidrag till folkbildningen (utgiftsområde 17) ochfördelas av . För merkostnader förteckenspråkslärarutbildningen utgår medel från anslaget L 2. Bidrag till vissahandikappåtgärder inom folkbildningen (utgiftsområde 17) och fördelas av TÖI.TÖI skall utöva tillsyn över teckenspråkslärarutbildningen och kontinuerligtfölja upp och utvärdera den.Påbyggnadsutbildning för tolklärare har anordnats vid Linköpingsuniversitet.Tidigare riksdagsbehandlingI budgetpropositionen uttalade regeringen att den såg med oro påatt tillgången på teckenspråkstolkar inte motsvarar behovet på arbetsmarknaden(prop. 1996/97:1, utgiftsområde 17, anslag L 2. Bidrag till vissahandikappåtgärder inom folkbildningen). TÖI hade föreslagit en kompletterandeutbildning i teckenspråk för redan verksamma teckenspråkslärare i syfte atthöja kvaliteten i teckenspråksutbildningen och därmed öka antaletpresumtiva tolkelever. Regeringen föreslog att skulle godkänna atthögst av anslaget L 2 skulle få användas för sådankompletterande utbildning för teckenspråkslärare. godkände förslaget(bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:131).Utredningen om utbildning i teckenspråk för föräldrar till döva barn m.m. (U1995:13)Utredningen om utbildning i teckenspråk för föräldrar till döva barn m.m.(TUFF) har i sitt betänkande (SOU 1996:102) påtalat bristen påteckenspråkslärare. Enligt utredningens mening bör en analys göras av vilkenkompetens lärarna på olika teckenspråksutbildningar bör ha, hur utbildningarnaskall se ut och vem som skall ansvara för utbildningarna.Funktionshindrade elever (mot. 1996/97:Kr606)riksdagsbehandlingUnder allmänna motionstiden väcktes en motion, 1993/94:So250 (c), om ettsamlat utbildningsstöd för alla vuxna med funktionshinder. I motionenpåtalades att stödet för funktionshindrade vuxnas studier var mycketsplittrat. Olika villkor gällde för olika studieformer och olika grupper avfunktionshindrade. Detta gällde både det pedagogiska stödet istudiesituationen och den enskildes finansiering av studierna. Motionärernaansåg att det behövdes ett samlat socialt och pedagogiskt utbildningsstöd somrör alla funktionshindrade och olika vuxenutbildningsformer. Socialutskottetredovisade det stöd som fanns inom gymnasieskolan, komvux, folkhögskolan,högskolan och andra eftergymnasiala studieformer. kundebekräfta den splittrade bild som påtalades i motionen. Socialutskottetredovisade också möjligheterna till personlig assistans enligt lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Socialutskottetkonstaterade att det inte fanns något speciellt stöd för funktionshindradeinom det allmänna studiestödssystemet.Socialutskottet remitterade motionen till socialförsäkrings-, utbildnings-och kulturutskotten. vitsordade de problem somtagits upp i motionen. utgick från attStudiestödsutredningen (U 1994:13) skulle beakta de funktionshindradesproblem. redovisade att avsåg att närmareutreda vilka stödinsatser för funktionshindrade som kan ingå i grundbidragettill folkhögskolorna och vilka behov som finns av riktade stöd.Kulturutskottet redovisade att arbete med utvärdering av folkbildningen pågickinom folkbildningen och genom en av regeringen tillkallad utredare. hänvisade till pågående utredningsarbete.Socialutskottet delade motionärernas uppfattning att stödet tillfunktionshindrade vuxna som studerar är splittrat. Med hänvisning tillpågående utredningsarbete avstyrkte socialutskottet motionen (bet.1994/95:SoU3). följde utskottets förslag.KunskapslyftskommitténKommittén om ett nationellt kunskapslyft för vuxna (U 1995:09), även kalladKunskapslyftskommittén, skall i ett första steg föreslå mål för ett nationelltkunskapslyft för vuxna som en del i en strategi för ett livslångt lärande(dir. 1995:67). Kommittén skall i ett andra steg bl.a. ta ställning tillvilket ansvar som skall vila på den offentligt finansierade utbildningen ochpå arbetslivet för olika typer av utbildningsinsatser. Den skall föreslåvilket ansvar varje individ bör ta för sin egen kompetensutveckling. Den skallockså analysera i vilken utsträckning nuvarande former för vuxenutbildning ochorganisationen av den samhällsstödda vuxenutbildningen tillfredsställer deökande behoven av återkommande utbildning. Kommittén skall vidare föreslå enansvarsfördelning som leder till en rationell användning av samhälletsresurser och till att så många vuxna som möjligt kan ta del av den utbildningde behöver och önskar. I tilläggsdirektiv (dir. 1996:71) har kommittén fått iuppdrag att samordna och utvärdera den femåriga vuxenutbildningssatsning somstartar under år 1997.Kunskapslyftskommittén har inte något särskilt uttalat uppdrag att arbetamed frågor som specifikt rör funktionshindrade vuxnas möjligheter tillutbildning och omvårdnad i anslutning till utbildningen. Teckenspråksutbildning m.m.I motion Kr602 (s) framhålls det paradoxala i en situation där staten gerstimulansbidrag för att landstingen skall anställa teckenspråkstolkar men därdet inte finns tillräckligt antal utbildade teckenspråkstolkar att anställa. Imotionen anges att det finns 821 vakanta tolktjänster.Motionärerna anför att tolkbristen förmodligen beror på ett föråldrat ochunderdimensionerat system för utbildning i teckenspråk och utbildning avteckenspråkstolkar. Staten har inte ett samlat ansvar för utbildningen ochdess kvalitet.Enligt motionen klarar få av dem som gått igenom den tvåårigateckenspråksutbildningen vid folkhögskola Tolk- och översättarinstitutets(TÖI:s) test inför tolkutbildningen. Den som fått godkänt resultat påteckenspråksutbildningen bör automatiskt vara behörig att antas tilltolkutbildningen. En förutsättning härför är att staten garanterartillräckligt hög kvalitet på den grundläggande teckenspråksutbildningen.Motionärerna anser att antalet platser inom tolkutbildningen bör ökas.Teckenspråks- och tolkutbildningarna bör utvecklas i samarbete med högskoloroch universitet. Behovet av förlängd grundutbildning i teckenspråk böranalyseras. Även behovet av fortbildning av verksamma tolkar bör enligtmotionen analyseras.Motionärerna föreslår att som sin mening skall ge regeringen tillkänna vad som anförts i motionen om en samlad översyn av teckenspråks- ochtolkutbildningarna.Utskottet har i det föregående i detta betänkande redovisat att landstingskall erbjuda dem som är bosatta inom förvardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade (3 a§ hälso- och sjukvårdslagen). Bestämmelsen gäller även kommun som inte ingår iett landsting. Ett särskilt statsbidrag går ut till landstingen för attstimulera utbyggnaden av tolktjänsten. har i sin rapport år1996 över handikappreformen pekat på att de åtgärder som dittills vidtagitsför att öka antalet tolkar varit otillräckliga. Det har inte funnitstillräckligt antal utbildade tolkar att anställa.Utskottet har remitterat motion Kr602 (s). Remissvaren finns intagna sombilaga 1 i detta betänkande.Av de inkomna svaren framgår bl.a. att det fanns 220 tolktjänster,varav 26 vakanta. Motionens uppgift om 821 vakanta tjänster torde avse behovetav nya tolktjänster med utgångspunkt i ett behov av totalt 1 000 tjänster, somberäknats av handikapputredning (SOU 1991:97) och redovisats iproposition 1992/93:159. I remissyttrandet från Tolk- och översättarinstitutetvid () anförs att antalet tjänster och antaletvakanser är ett osäkert mått att använda, då flera landsting uppgivit att nyatjänster inrättas endast om det finns tolkar att rekrytera.I det föregående har utskottet redovisat den utbildning som finns iteckenspråk och den utbildning som finns för blivande teckenspråkstolkar ochteckenspråkslärare.Sammanfattningsvis kan följande nämnas. Teckenspråk kan läsas pågrundskolans högstadium och i gymnasieskolan. Undervisning i teckenspråk påolika nivåer och av varierande längd för vuxna ges inom studieförbund, påfolkhögskolor, på Statens skolor för vuxna i och vid vissa AMU-grupper. På folkhögskolor ges tvåårig teckenspråksutbildning, tvåårigteckenspråks/dövblindtolkutbildning samt ettårig teckenspråkslärarutbildning.Denna utbildning på folkhögskola står under tillsyn av TÖI. För tillträde tillteckenspråks/dövblindtolkutbildningen samt teckenspråkslärarutbildningen krävsgodkänt resultat på ett särskilt teckenspråkstest som anordnas av TÖI. Vidfolkhögskola ges också treårig utbildning till vuxendövtolk. Kurser för högreteckenspråksundervisning, kurser för fortbildning och vidareutbildning avteckenspråkstolkar och teckenspråkslärare samt kurser för tolkutbildare ochlärarutbildare ges huvudsakligen vid universitet och högskola. Någonhögskoleutbildning av teckenspråkslärare finns inte.TÖI anför i sitt remissyttrande att orsaken till bristen påteckenspråks/dövblindtolkar är komplex. Dimensionering och kvalitet beror avtillgången på kompetenta lärare och av elevernas förutsättningar att kunnatillägna sig den språkliga och övriga kompetens som kan krävas för att kunnatolka. Vid den senaste teckenspråkstestningen godkändes 28 av 121 personer.Dessa siffror visar enligt TÖI att intresset för att lära sig teckenspråk ärstort men att svårigheterna att lära sig ett språk som inte är vokalt ochauditivt och som har en helt annan struktur och uppbyggnad än talat språk oftaunderskattas.Flera remissinstanser anger att de hittillsvarande åtgärderna för attavhjälpa tolkbristen har varit otillräckliga.I samtliga remissyttranden framhålls betydelsen av att det finns tillgång påkompetenta teckenspråkslärare för att grundutbildningen i teckenspråk skallkunna få en sådan kvalitet att flera studerande blir godkända i TÖI:steckenspråkstest och kan antas till tolk- och lärarutbildningarna inomfolkhögskolan. Det framhålls också att det är viktigt att kompetentateckenspråkslärare utbildas för hela utbildningsområdet, dvs. inte endast förfolkbildningens behov utan även för att tillgodose behoven inom övrigvuxenutbildning, inom skolan, inom universitet och högskolor m.m. Fortbildningoch kompletteringsutbildning för redan verksamma lärare förordas.Kompletterande teckenspråksutbildning för dem som inte klaratteckenspråkstestet inför tolk- och lärarutbildningen inom folkhögskolanförordas också. Vidare påtalas betydelsen av att verksamma tolkar med kortutbildning får kompletterande utbildning. Flera remissinstanser anser attteckenspråksutbildningen inom högskolan bör utvecklas. Det finns ocksåönskemål om att föra över vissa teckenspråksutbildningar från folkhögskolantill högskolan. Behovet av utbildning av tolk- och lärarutbildare påtalasockså.Utskottet erinrar om att de varierande formerna av utbildning inomteckenspråksområdet har vuxit fram allteftersom behov har uppstått ochresurser kunnat ställas till förfogande. Genom den nära kontakt som finnsmellan organisationer och folkbildning och genom beredvilligheten inomfolkbildningen att tillgodose påtalade utbildningsbehov har mycket av denteckenspråks-, tolk- och lärarutbildning som finns utvecklats inomfolkbildningen, i första hand inom folkhögskolorna när det gäller tolk- ochlärarutbildningen. har behoven av teckenspråksutbildning breddatsoch förändrats. Utbildning har anordnats även inom , gymnasieskolanoch högskolan. Teckenspråksutbildningens struktur har fått sin prägel av densuccessiva utbyggnad som skett inom olika utbildningsformer.Utskottet kan konstatera att enighet råder bland de myndigheter ochorganisationer som yttrat sig över motion Kr602 (s) om att det behövs ensamlad översyn av teckenspråksutbildningarna.Utskottet anser mot bakgrund av vad som anförs i motionen ochremissyttrandena att en samlad översyn bör göras av utbildningarna för vuxnainom teckenspråksområdet. Motionen tar i första hand upp deteckenspråksutbildningar som är förlagda till folkhögskola till vilka extramedel utgår via TÖI, som också utövar tillsyn över utbildningarna. översiktligt redovisat finns teckenspråksutbildning och vissa kurserför teckenspråks/dövblindtolkar och teckenspråkslärare även på högskolenivån.Utbildningarna inom folkhögskolan och på högskolenivån har nära samband medvarandra. Det är därför nödvändigt att en översyn avteckenspråksutbildningarna omfattar både den folkhögskoleförlagda utbildningenoch utbildningen inom högskolan. Kunskaper och resurser inom båda områdenabehöver tas till vara för att långsiktigt kunna höja kompetensen hosteckenspråkslärarna och avhjälpa bristen på teckenspråks/dövblindtolkar.Översynen bör grundas på en kartläggning av de teckenspråksutbildningar förvuxna som finns och de behov av olika slag av teckenspråksutbildningar påolika nivåer som föreligger. Vid översynen bör förutsättningslöst prövas omoch på vilket sätt den yrkesförberedande grundutbildningen i teckenspråk börförändras och förbättras och vilka förändringar och förbättringar som behövergöras när det gäller utbildningen av teckenspråks/dövblindtolkar ochutbildningen av teckenspråkslärare för olika slag av teckenspråksundervisninginom skolan, folkhögskolan, studieförbunden, övrig vuxenutbildning, högskolanoch universiteten, m.m. Som anförs i betänkandet (SOU 1996:102) TUFF -Teckenspråksutbildning för föräldrar behöver en analys göras av vilkenkompetens lärare behöver för olika teckenspråksutbildningar för barn ochvuxna, hur utbildningarna skall se ut och vilka som skall ansvara för sådanautbildningar. I sammanhanget bör också frågan om utbildning avteckenspråkstolkutbildare och teckenspråkslärarutbildare prövas. Det bör ocksåprövas i vilken utsträckning redan verksamma teckenspråks/dövblindtolkar ochteckenspråkslärare behöver fortbildning och vidareutbildning och på vad sättde kan erbjudas detta. Vid översynen bör prövas om och på vilket sättresurserna för teckenspråks-, tolk- och lärarutbildning inom folkhögskolan ochinom högskola och universitet behöver samordnas. Översynen bör ske i samrådmed berörda inom folkhögskolan och högskolan samt övriga berörda myndigheteroch organisationer. Översynsarbetet bör även ske i nära kontakt med den nyautredning om lärarutbildningen som regeringen beslutat att tillkalla(dir. 1997:54).Vad utskottet anfört om en samlad översyn av utbildningarna för vuxna inomteckenspråksområdet bör med anledning av motion Kr602 (s) som sinmening ge regeringen till känna.Funktionshindrade elever vid folkhögskolaI motion Kr606 (s) anförs att det krävs anpassad, förberedande elleryrkesinriktad utbildning för att gravt funktionshindrade skall ha möjlighetatt delta i arbetslivet. Det krävs vidare individanpassade studieplaner ochibland förlängd studietid. Många behöver också praktik ochfysisk och social träning. Motionärerna anser att utbildning på folkhögskolaär ett gott alternativ för funktionshindrade elever. Folkhögskolan kan erbjudaanpassade studier och aktiv fritid. Med ett anpassat och bra boende kanfolkhögskolestudier också göra att den funktionshindrade når en högre grad avsjälvständighet.Motionärerna anför att många funktionshindrade inte kan påbörja ellerfortsätta utbildning på folkhögskola på grund av problem med finansieringen avstudierna, framför allt när det gäller fysisk anpassning av bostaden understudietiden. fanns ett s.k. särskilt bidrag för sådan anpassning. måste skolorna förhandla med flera olika parter och inte sällan misslyckasman med att nå fram till en lösning på finansieringen. Det är enligtmotionärernas mening otillfredsställande och inhumant att funktionshindradeblir utsatta för lokalt godtycke och inte får möjlighet till studier som kanleda till ett mera självständigt liv och till delaktighet på arbetsmarknaden.Samhället bör ta på sig ansvaret för finansieringen av de extrakostnader somfysisk anpassning av boende och omvårdnadsinsatser innebär.Riksdagen bör enligt motionen som sin mening ge regeringen till känna vad imotionen anförts om funktionshindrades reella möjligheter till utbildningoch/eller rehabilitering (yrkande 1) och om en översyn avfinansieringsfrågorna för de extrakostnader som ett handikappat boende ochomvårdnadsinsatser innebär (yrkande 2).Utskottet har remissbehandlat motion Kr606 (s). Remissvaren finns intagna ibilaga 2 till detta betänkande. I svaren betonas särskilt att det -sedan det särskilda bidraget till bostadsanpassning m.m. har tagits bort - kanvara svårt och krångligt för en funktionshindrad som önskar studera påfolkhögskola att få tillräckliga bidrag till anpassning av bostad och tillomvårdnadsinsatser . Det kan vara nödvändigt att förhandlamed många olika instanser. I yttrandet från (Sisus) nämns som exempel att förhandlingar kan behöva ske medkommun, försäkringskassa, landsting, försäkringsbolag och arbetsförmedling.Folkhögskolorna försöker ofta bistå de funktionshindrade vid förhandlingarnamen flera sökande tvingas att avstå från folkhögskolestudier eftersomfinansieringen inte har kunnat lösas.Folkbildningsrådet redovisar i sitt yttrande att de medel som Sisusdisponerar under anslaget L 2. Bidrag till vissa handikappåtgärder inomfolkbildningen (inom utgiftsområde 17) räcker till bidrag till rörelsehindradefolkhögskolestuderande. Sisus har däremot inte samma möjlighet att lämnatillräckliga bidrag till andra folkhögskolestuderande med storafunktionshinder, såsom studerande med förvärvade hjärnskador, psykiskafunktionshinder, begåvningshandikapp, svår epilepsi, synskada och blindhet.Folkbildningsrådet anser att möjligheterna att få stöd vid folkhögskolestudierinte bör vara beroende av vilket handikapp den studerande har. Rådet harfunnit att kommunernas strävanden att minska sina kostnader har medförtsvårigheter för allt fler studerande att få medel till stöd vidfolkhögskolestudier.Både Sisus och förordar en skyndsam översyn av de frågorsom rör finansieringen av extrakostnader för boende och omvårdnad under vuxnafunktionshindrades utbildning. De önskar - liksom - ettklarläggande av hur ansvaret för finansieringen skall fördelas mellan stat,kommun och landsting. Handikappförbundens Samarbetsorgan och Sisus framhålleratt den enskilde inte skall behöva belastas med de merkostnader förutbildningen som beror på handikappet.