bet · GL01SoU2 · 1997-09-02 00:00:00 — Samma kvalitetskrav skall gälla för den privataverksamheten som inom verksamhet, heter det i motionen.KvalitetsfrågorI motion So291 av m.fl.(m) hemställs att hos regeringenbegär en lagstiftning innebärande rättighet för patienter att fårehabilitering hos kvalitetsgodkänd vårdgivare i enlighet med vad som anförtsi motionen (yrkande 1) samt att hos regeringen begär en modell förkvalitetsgranskning och nationell standard i enlighet med vad som anförts imotionen (yrkande 2). Motionärerna anser att kvalitetssäkring för vården börutformas så att patienterna får möjlighet att kräva rehabilitering på enhetsom är kvalitetsgodkänd. På så vis skapas ett efterfrågetryck som påskyndarkvalitetsarbetet. En sådan lagstiftning gör det möjligt att bygga påfrivillighet, och ett eget engagemang från professionen och kvalitetsarbetetblir på det sättet inte en pålaga utan en möjlighet. Modellen med professionensom granskare av varandra är att föredra framför särskilda organisationereftersom det ger ett lärande i vården i stort. Utbildning av granskningsteamkan ske genom eller genom en för professionen gemensamgranskningsorganisation enligt kanadensisk modell. I finns granskningoch kvalitetsarbete inom all vård med särskilda standarder för respektivevård/specialitet. Den kanadensiska modellen bygger enligt uppgift på attprofessionen själv har kvalitetsteam som granskar sina kollegor. Teamen bestårav sjuksköterskor, läkare, sjukhuschefer och ibland även sjukgymnaster m.fl.I motion So802 av m.fl. (kd) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omackrediteringssystem (yrkande 3). Motionärerna anser att ettackrediteringssystem bör införas på nationell eller regional nivå. Det finnsredan i flera länder. Ett ackrediteringssystem innebär att en vårdproducent,privat eller offentlig, måste vara godkänd kvalitetsmässigt för att fåtillstånd att verka för pengar. Systemet skulle också fungerasom en form av konsumentupplysning till patienterna, heter det i motionen.Vidare begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförtsom kvalitetskontroll och kvalitetssäkringssystem (yrkande 4). hargenom en överenskommelse med WHO inlett ett arbete med att ta fram etteffektivt kvalitetssäkringssystem för hälso- och sjukvården. Motionärernaanser att detta arbete bör påskyndas och konkretiseras efter de senaste årensutveckling mot mångfald, konkurrens och ekonomistyrning.Vårdkedjor, vårdnivå, m.m.I motion So207 av m.fl. (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadskontroll(yrkande 7). Motionärerna anser att det av flera skäl är viktigt att vård gespå ?rätt nivå?. Om en patient går till en specialistläkare på ett sjukhus meden åkomma som lika gärna, eller bättre, hade kunnat hanteras av enallmänläkare finns risk att patienten slussas runt mellan flera läkare innanhan eller hon hamnar rätt. Dessutom blir kostnaderna högre, eftersom ett besökhos specialistläkare i normalfallet kostar mer. Remisstvång är enligtmotionärerna inte en bra lösning eftersom det minskar den enskildes frihet ochtillgången till vård. En bättre lösning är att styra med patientavgifter.Egenvård kan också vara ett sätt att hålla kostnaderna nere i den öppnavården, och att förebygga sjukdom. För vårdgivarna kan det vara ettbra konkurrensmedel att erbjuda utbildning i egenvård eller annan typ avförebyggande vård. Om har överblick över hela vårdkedjor gesmöjlighet att sträva mot en bättre hälsa och en bättre ekonomi genom blandannat förebyggande vård, rehabiliteringsinsatser och utvärdering avvårdinsatserna, heter det i motionen.I motion So261 av m.fl. (c) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vård på likavillkor ( yrkande 6). En väl utbyggd och fungerande hälso- och sjukvård är enav grundstenarna i ett välfärdssamhälle. Vården skall vara av god kvalitet ochfinnas tillgänglig för alla människor, oavsett ålder, bostadsort ellerinkomst. Alla människor måste erbjudas en god vård. De ekonomiskaförutsättningarna får, enligt motionärerna, inte avgöra vårdinsatsen. Enfortsatt mänsklig vård kräver ett nytänkande baserat på omtanke och omsorg.Motionärerna anser att det fortfarande finns effektiviseringsvinster att görainom sjukvården. Det krävs även nya organisatoriska förändringar,administrativ förnyelse och rationaliseringar för att frigöra resurser tillförebyggande insatser samt kostnadsökningar på grund av en ökad andel äldre.Vården måste enligt motionärerna ges på rätt vårdnivå. Primärvården bör få ettökat ansvar för medborgarna i omgivningen, heter det i motionen. I yrkande 7hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vägledare genom vårdkedjan. Det kan vara svårt atthitta rätt inom sjukvårdens organisation. Det saknas i vårdkedjan en vägledaresom följer patienten till annan vård. Många människor upplever att de blirslussade mellan olika vårdgivare utan att någon tar helhetsansvaret.Motionärerna anser att vårdcentralen skall vara stadsdelens, förortens ellerbyns medicinska centrum. Där bör finnas ett team av läkaredistriktssköterskor, administrativ personal, m.m. Distriktsläkaren bör varaden i teamet som är ytterst ansvarig för att patienten kommer till rättinstans. I yrkande 9 begärs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om närhet till vård. Motionärerna anser att denlokala nivån i vården bör stärkas. Det skapar trygghet. En förstärkt lokalvårdorganisation leder till att närheten till vården ökar. Läkaren vidvårdcentralen bör remittera vidare på samma sätt som , men bör själv fåavgöra till vilken enhet i landet patienten skall remitteras. Läkaren kanockså nyttja möjligheten till specialistkompetens med hjälp av telemedicin.Den nya tekniken kommer att ge möjligheter att decentralisera denspecialiserade vården och utveckla kompetensen vid vårdcentralerna.Hemsjukvården har också möjligheter att utvecklas ytterligare, heter det imotionen.I motion So802 av m.fl. (kd) hemställs att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om lokala och regionalasamarbetsorgan (yrkande 8). Motionärerna anser att det ur flera aspekter ärbåde positivt och utvecklande att det finns flera olika huvudmän på den s.k.vårdmarknaden. Det skapar en bättre vårdkvalitet och ger incitament förutveckling. Det borde enligt motionärerna vara en självklarhet att de olikaaktörerna visar förmåga att samarbeta. Ett samarbete som sätterpatienten/vårdtagaren i centrum, heter det i motionen. Motionärerna anser attdet skall tillsättas lokala och regionala samarbetsorgan för att utvecklasamarbetsformer som sätter patienten i centrum.I motion So410 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande omprioritering av närsjukvården. Motionärerna anser att även den specialiseradeslutna och öppna vården, den så kallade akutsjukvården bör prioriteras.Motionärerna säger sig vilja värna om de små akutsjukhusen och derastillgänglighet. Staten bör markera inriktning, heter det i motionen (yrkande10). I yrkande 11 begärs att ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sjukhusstruktur. Motionärerna har begränsad förståelse fördagens uppdelning av länsdelssjukhus, länssjukhus och regionsjukhus. Dennauppdelning har mer historiska motiv än praktiska. Risken finns attlänssjukhusen tar över ansvarsområden på regionsjukhusens bekostnad. Detta kanleda till att regionsjukhusens existens hotas, heter det i motionen.I motion So277 av m.fl. (fp) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fler husläkare(yrkande 6) samt att ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att husläkarna skall få ett utökat budgetansvar (yrkande 7).Motionärerna anför att husläkarreformen innebar en påtaglig utökning avantalet läkare i primärvården och därmed en höjd vårdkvalitet. Den storatillströmningen till husläkarna visar att människor har förtroende för sinahusläkare. innebär en förutsättning för en ändradvårdstruktur, där alltfler insatser sker hos husläkare ochdistriktssköterskor och färre patienter behöver besöka sjukhus.Tillgängligheten behöver dock förbättras ännu mer, enligt motionärerna. Föratt primärvården skall klara ett större åtagande än och arbetamer förebyggande bör primärvården förstärkas successivt med fler husläkareheter det i motionen. Ett mål bör vara att sikta mot ett genomsnitt på ca 1500 patienter per husläkare . Antalet läkare i primärvårdenbör därför öka från dagens ca 4 000 till ca 6 000 läkare, enligt motionärerna.Husläkarmottagningarnas budgetansvar bör utökas till fler vårdinsatser somriktas till mottagningens egna patienter. Kostnader som läkaren självinitierar och kan påverka, t.ex. laboratorieprover och röntgen, samthusläkarens egen förskrivning till sina patienter, bör också läggas in. Vidarebör man pröva former för att föra in sjukvårdskostnader för planeradevårdinsatser på sjukhus i husläkarmottagningens budget. All planerad vård börinitieras av husläkaren och patienten tillsammans. Motionärerna hemställervidare att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att alla patienter skall få rätt till en egen sjuksköterska(yrkande 12) Motionärerna anser att varje patient skall få sin egensjuksköterska från inskrivning till utskrivning på sjukhus. Kontinuitetenförbättras och ger förutsättningar för goda och förtroendefulla relationermellan patient och vårdpersonal. Motionärerna anser vidare att patienten skallha rätt till en egen specialistläkare (yrkande 13). Vidare hemställermotionärerna att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fler vårdkedjeavtal och sammanhållna vårdkedjor (yrkande14). Motionärerna anför att i har tagit framSveriges första ersättningsmodell för en komplett vårdkedja. Vårdkedjan gällerryggmärgsskadade patienter och vårdkedjeavtalet täcker alla kostnader under deförsta två åren. Vårdkedjan består av ett fyrtiotal olika delar. Avtalet ärenligt motionärerna en garanti för att patienterna skall få en riktigt godvård med alla nödvändiga insatser. Genom avtalet delas kostnaderna solidarisktöver länet. Motionärerna anser att sjukvården bör ta fasta på detta godaexempel och försöka skapa sammanhållna vårdkedjor för patientgrupper som är ibehov av flera olika insatser inom sjukvården. Vidare hemställer motionärernaatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom satsningar på centrumbildningar (yrkande 15). En patientorienterad sjukvårdstår för ett synsätt där kompetensen förs till patienten i stället förtvärtom. Centrumbildningar är ett sätt att åstadkomma detta. Encentrumbildning är t.ex. ett centrum för hjärt- och lungsjukdomar, därpatienten med en hjärt- eller lungsjukdom både kan få träffa sin kardiolog ochden hjärtkirurg som eventuellt skall operera och kan få sinhjärtkateterisering utförd liksom andra undersökningar. Det innebär dels attpatienten alltid kan besöka samma plats på sjukhuset, dels att de läkare somhar hand om just den patienten har nära till att prata med varandra. Denkunskapsspridning om olika sjukdomstillstånd som behövs utåt, t.ex. tillhusläkare, sjukhem och hemsjukvård, underlättas av att byggsupp, heter det i motionen. Motionärerna hemställer vidare att somsin mening skall ge regeringen till känna vad i motionen anförts omdistriktssköterskornas utökade ansvar (yrkande 16). Distriktssköterskan är encentral person i primärvården. Det finns enligt motionärerna flera områden därsärskilda distriktssköterskemottagningar bör utökas så att man tillvaratar denkunskap som vidareutbildade distriktssköterskor har. Som exempel nämnermotionärerna kostinformation, bantargrupper, sluta-röka-grupper allergi-resp. diabetesmottagning. Motionärerna anser vidare att distriktssköterskornasförskrivningsrätt bör utökas. I yrkande 17 begärs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ökad satsning påhemsjukvården. Många svårt sjuka människor vill vårdas hemma i stället för atttillbringa långa perioder på sjukhus. Omhändertagandet i hemsjukvård ochhemvård bör enligt motionärerna även inriktas på mer akuta och kortvarigabehov. Sjukhusets kvalificerade resurser bör enligt motionärerna föras ut tillpatientens egen bostad. Hemsjukvården skall enligt motionärerna vara ettfrivilligt val för patienten och dennes anhöriga. Hemsjukvården skall syftatill en kvalitetsförbättring för patienten, inte till att göra besparingar isjukvården. I yrkande 18 begärs ett tillkännagivande att bejakafrivilliginsatser i vården. Motionärerna anser att idealiteten inte bara ärett sätt att få fler tjänster utförda, den tillför också samhället värden somatt vi faktiskt har ett ansvar för varandra och att det är fint att bry sig. Iyrkande 19 hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om valfrihet i valet av sjukhus. Motionärerna anser attpatienter som behöver vård på sjukhus skall ha möjlighet att påverka vidvilket sjukhus som de skall få vård. En sådan påverkansmöjlighet förpatienten sätter press på sjukhusklinikerna att höja kvaliteten på vården ochge patienten ett bra bemötande, heter det i motionen. I yrkande 23 i sammamotion begärs ett tillkännagivande om att stärka insatserna för omvårdnad.Insatserna måste enligt motionärerna ges tydliga mål. Omvårdnadskvalitet ärsvårt att mäta men kan följas upp genom enkäter intervjuer ochkvalitetsrevisioner. Det handlar enligt motionärerna om såväl attityder ochförhållningssätt som teknologier i vården. En god kvalitet på omvårdnadenförutsätter att omvårdnadsfrågorna, kvalitet och vårdutveckling har en centralroll i sjukvårdsorganisationen. I yrkande 31 begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mer vård förpengarna. I yrkande 32 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförtsom en kostnadseffektiv sjukvårdsorganisation. När det inte finns obegränsatmed pengar att erbjuda blir det än viktigare att vi använder det vi har medförnuft. Vården skall, enligt motionärerna, kunna bli bättre även med deekonomiska villkor som väntar. En faktor bakom lyckade rationaliseringar ikommuner och landsting tycks enligt motionärerna vara personalens deltagandeoch engagemang. Ingen förändring blir hållbar i längden om den inte kan samlastöd hos dem som skall leva med den. Många förslag till förändringar kan barakomma från dem som är engagerade i den berörda verksamheten.Personalens deltagande är därför nyckeln till att få en organisation därkostnadsmedvetandet kvarstår även efter det att det akuta besparingstrycketförsvunnit, heter det i motionen. Motionärerna anser vidare attresurshållningen måste bli en integrerad del av den medicinska professionellaorganisationen och yrkesetiken. På de kliniker där man lyckats bäst medeffektiviseringar och kvalitetshöjningar genomsyras arbetet ofta av dennainställning, enligt motionärerna. Att vara bäst handlar inte längre om att hamest resurser utan om att använda dem effektivast. Framgång och status i yrketnås inte bara genom de medicinska resultaten utan även genom att ge mer vårdför pengarna. Därigenom ges patienterna en ökad kvalitet genom korta köer ochett professionellt bemötande, heter det i motionen.I motion So423 (fp) av samma motionärer begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om att äldre skall slippa köa på akuten (yrkande 21).Landstingen bör kunna erbjuda direktintag till geriatriska kliniker för äldrepatienter som söker akut och inte behöver vård på annan klinik eller kan fåvård i hemmet. Det är fel att gamla skall behöva sitta och vänta i kön påsjukhusens akutmottagningar, heter det i motionen.I motion So204 av () begärs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering och behandling avtrafikoffer. Enligt motionen skadas ca 80 000 personer i trafiken. grupp människor får fysiska och psykiska men. Det saknas ett allmäntpsykosocialt omhändertagande för trafikoffer. En följd av en trafikskada kanvara att den skadade måste byta arbetsuppgifter. Vidare uppstår det i flerafall svårigheter för trafikskadade när deras fall prövas av försäkringskassaoch försäkringsbolag. Motionären anser att stora grupper av medborgare verkarundandragna adekvata vårdinsatser vilket antingen beror på fastlåsta rutiner,bristande resurser eller svag tilltro till patientens version avkroppstillståndet. Enligt motionären behövs en utvärdering av den hjälptrafikoffer erhåller som ett underlag för eventuella åtgärder frånriksdagens sida.I motion So294 av m.fl. (v) begärs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omrehabiliteringsverksamheten (yrkande 7). Motionärerna anser att rehabiliteringoch hjälpmedelsförsörjning bör organiseras efter lokala förhållanden, eftersomsmå och stora kommuner samt landstingens primärvård har helt olikaförutsättningar. Få vårdplatser, korta vårdtider, utvecklad primärvård, högrekompetens, bättre hjälpmedel etc. förskjuter en stor del av vård ochrehabilitering till hemmen. Det innebär att resurserna flyttas längre ut iorganisationen och närmare människan, men det skapar också arbetsmiljöproblem,ensamarbete samt resor och transporter av material vilket enligt motionärernabör uppmärksammas. I yrkande 9 i samma motion begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omambulansverksamheten. Motionärerna anför att det är viktigt med kortinställelsetid, men vad som kan betraktas som skäligt måste tillåtas varieraberoende på geografi, sjukhustäthet etc. I glesbygd med långa avstånd mellansjukhusen är det enligt motionärerna viktigt med hög kompetens och ett välutbyggt ambulansnät. Det kan också vara befogat med ambulanshelikopter ellermilitärens helikoptrar. Ett samarbete mellan landstingen bör kunna utvecklasenligt motionärerna.FolkhälsofrågorI motion 1996/97:So261 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivandeav vad i motionen anförts om ökade sociala skillnader (yrkande 2).Motionärerna pekar på att det har kommit flera studier somvisar att skillnaderna i hälsa mellan bl.a. olika socialgrupper ökar igen.Motionärerna menar att det är viktigt att studera barns hälsa eftersom denutgör en mätare på vad som kan komma att hända framöver. Studier visar attbarn i torftiga bostadsområden och barn till lågutbildade föräldrar har högredödlighet och oftare drabbas av olycksfall. Med växande skillnader i barnslivsvillkor finns det enligt motionärerna starka skäl att inom ramen för enallmän mödra- och barnhälsovård pröva hur dess insatser kan göras effektivareför särskilt utsatta föräldrar och barn. I motionen begärs vidare etttillkännagivande av vad i motionen anförts om hälsoarbete i samverkan (yrkande3). Motionärerna menar att landstingen och kommunerna inte ensamma kan bedrivaett framgångsrikt hälsoarbete. En samlad hälsopolitik kräver insatser frånolika sektorer i samhället. Ett framgångsrikt hälsoarbete förutsätter enligtmotionärerna också att de ideella organisationernas och folkrörelsernasinsatser tas till vara. Motionärerna begär även ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om helhetssyn i vården (yrkande 8). Motionärerna anser attvårdens organisation måste utgå från ett medborgarper-spektiv och se till helamänniskan. De medicinska och sociala förutsättningarna skall ses i ettsammanhang. Enligt motionärerna skall vårdcentralen ansvara för detkontinuerliga folkhälsoarbetet. Framtidens hälso- och sjukvård kommer i ökadutsträckning att handla om att få människor att ändra beteenden. Ettlångsiktigt arbete bör ske genom information, egenvårdsupplysning, m.m. Med enförstärkt lokal vårdorganisation med ett helhetsperspektiv förbättras dessainsatser, menar motionärerna. I motionen begärs även ett tillkännagivande avvad som anförts om förebyggande insatser (yrkande 13). Det förebyggandearbetet inom mödra- och barnhälsovården, exempelvis olycksfallsprofylaxen ochvaccinationsprogrammen, måste enligt motionärerna ges fortsatt utrymme inomprimärvården.I motion 1996/97:So280 av m.fl. (fp) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett effektivtfolkhälsoarbete (yrkande 1). De samhällsmedicinska enheterna och olikakunskapscentra måste enligt motionärerna bidra med den vetenskapliga kompetenssom är nödvändig som stöd för det praktiska folkhälsoarbetet. Vi vet merom vilka problem som finns än hur vi skall kunna lösa dem. Motionärerna anseratt ett stort värde ligger i att kunna ta vara på effekter av själva processeni en metod. S.k. självhjälpsgrupper och andra slags nätverk är därförintressanta metoder som bör bli vanligare i folkhälsoarbetet, anförs det. Förett lyckat folkhälsoarbete krävs enligt motionärerna att samarbetet mellanvetenskaplig expertis på central nivå och folkhälsans aktörer på lokal nivåfungerar. De s.k. hälsoprogrammen måste t.ex. utnyttjas bättre. Motionärernaanser vidare att det behövs särskilda utbildningsinsatser för viktiga s.k.nyckelgrupper, exempelvis barnomsorgspersonal, samt att den kunskap som finnsinom frivilligorganisationerna liksom engagemanget hos alla ?eldsjälar? måstetas till vara. I motionen begärs vidare ett tillkännagivande av vad somanförts om folkhälsoarbete nära människor (yrkande 2). Motionärerna anser attdet praktiska folkhälsoarbetet i huvudsak skall bedrivas lokalt och utifrån desärskilda folkhälsoproblem och förutsättningar som finns i ett visstgeografiskt område samt att skall förmedla kunskap attanvändas i det lokala arbetet. Det krävs enligt motionärerna samverkan mellankommunen, , myndigheter och frivilligorganisationer. Inom allakommuner bör det därför finnas en lokal folkhälsogrupp som arbetar över bl.a.myndighetsgränserna. Motionärerna menar att kommunerna måste ta ett störreansvar för folkhälsofrågorna. Folkhälsogruppernas mål skall vara välförankrade och accepterade både bland dem som fattar besluten och dem somskall verkställa dessa. Hälsoekonomiska bokslut, vilka bör beskriva processeroch konkreta förändringar mellan åren, är enligt motionärerna ett sätt attsystematiskt följa upp folkhälsoarbetet i kommuner och landsting. Motionärernabegär även ett tillkännagivande av vad i motionen anförts om politikers roll ifolkhälsoarbetet (yrkande 3). Motionärerna anser att politikerna behövs ifolkhälsoarbetet, dels eftersom det kan uppstå konflikter mellan människorspersonliga integritet och exempelvis behovet av information för ändamålsenligainsatser för en bättre hälsa, dels såsom en direkt kanal mellanfolkhälsogrupperna och de politiska beslutsfattarna. Folkhälsogrupperna börledas av politiker för att därmed också få tyngd och status, ansermotionärerna. I samma motion begärs ett tillkännagivande av vad som anförts omfolkrörelser och föreningar (yrkande 4). Frivilligorganisationer somnykterhetsrörelsen borde enligt motionärerna i betydligt högre grad än i daginvolveras i folkhälsoarbetet då de skapar legitimitet åt ett arbete somannars riskerar att bli en angelägenhet för experter och myndigheter.Föreningar och samfund har exempelvis stora möjligheter att genom personligtengagemang bidra till att minska ofrivillig ensamhet och därtill relateradehälsorisker. Motionärerna yrkar vidare ett tillkännagivande av vad i motionenanförts om arbetslivet och folkhälsoarbetet (yrkande 5). En rad hälsoproblemhänför sig till förhållandena på arbetsplatsen, t.ex. psykosociala problem,stress eller fysisk påfrestning. Det är enligt motionärerna viktigt attstimulera arbetsgivare att minska risken för ohälsa på arbetsplatsen genomexempelvis förändrad arbetsorganisation och förbättringar i arbetsmiljön.Företagshälsovården har här ett stort ansvar. Motionärerna menar att ävenhälso- och sjukvården på olika sätt bör kunna stötta företagen i detförebyggande arbetet. I motionen begärs även ett tillkännagivande av vad somanförts om finansiering av folkhälsoarbete (yrkande 6). De förebyggandeinsatsernas eventuella ekonomiska vinster är långsiktiga. Enligt motionärernakrävs det därför särskilda ?öronmärkta? pengar för att dessa insatser inteskall prioriteras lågt när de ställs mot åtgärder, vård och behandling som haromedelbar och uppenbar nytta.