bet · GK01KU23 · 1997-04-10 00:00:00 — Utskottet redogjorde i sittbetänkande 1995/96:KU24 för promemoria Ju 1994:ESekretess vid samarbetet mot ungdomsbrott och ekobrott och konstaterade attfrågor om sekretess i samband med samarbetet vid ungdomsbrott var föremål förberedning inom regeringskansliet.Från har inhämtats att frågan är föremålför beredning. Vidare har inhämtats att en skrift med arbetsnamnet Med respektför sekretessen - visst går det att samarbeta håller på att tas fram. Iskriften ges en redogörelse bl.a. för samverkan i olika delar av landet mellanskola, polis och socialtjänst för att hjälpa ungdomar i riskzonen. Arbetetgörs på uppdrag av ungdomsenhet.Utskottets bedömningSom framgår ovan föreslår regeringen viss utvidgning av anmälningsskyldigheteni socialtjänstlagen. Utskottet, som noterar att de frågor som motionärenaktualiserar kan komma att beröras både i beredningen av frågan om samarbetetvid ungdomsbrott och vid den översyn av sekretesslagen som planeras inomJustitiedepartementet, anser inte att något tillkännagivande bör göras medanledning av motion K420.Sekretess gentemot vårdnadshavareMotionSekretess gentemot vårdnadshavare tas upp i motion 1996/97:K408 av ChatrinePålsson (kd). Motionären föreslår en utredning om sekretessbestämmelserna medsyfte att ge föräldrar/vårdnadshavare adekvat information om omständigheterrörande deras barn. Hon framhåller att sekretessen inom hälso- och sjukvårdenoch på andra områden, som gäller även gentemot föräldrar/vårdnadshavare,inskränker föräldrars möjlighet att hålla sig informerade om sina barns totalalivssituation. Även om sekretessen ibland kan vara befogad, är det nuvarandesekretesskyddet enligt motionären troligen alltför omfattande för attföräldrar/vårdnadshavare skall kunna ta sitt ansvar.BakgrundBestämmelsen i 14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen om barnssekretessskydd gentemot sin vårdnadshavare infördes (prop. 1988/89:131,bet. 1988/89:KU34, rskr. 1988/89:286, SFS 1989:385).Utskottet delade i sitt betänkande över propositionen regeringensuppfattning att det finns fall där det föreligger behov av ett förstärktsekretesskydd för underåriga gentemot sina vårdnadshavare. Vid bedömningen avfrågan hur långtgående en sådan sekretessbestämmelse bör vara skulle bl.a.vägas in den följd detta får på vårdnadshavarens möjligheter att uppfylla sittvårdnadsansvar enligt reglerna i som sekretessbestämmelsen får.Utskottet ansåg i likhet med socialutskottet, som yttrat sig, att den ipropositionen föreslagna bestämmelsen var väl avvägd. - Utskottet ansåg vidareatt det självfallet var av största vikt att den nya bestämmelsen tillämpadespå ett korrekt sätt och att lagändringen inte fick leda till attvårdnadshavare i icke avsedda fall undanhölls information om sina barn och attdärigenom vårdnadshavares möjlighet att fullgöra sitt vårdnadsansvarförsvårades.Utskottets bedömningUtskottet anser med hänvisning till den ovan redovisade tidigare bedömningenatt någon sådan utredning om sekretessen gentemot vårdnadshavare som begärs imotion K408 inte är påkallad. Motionen avstyrks.Sekretess för vissa ansökningshandlingar inom skolväsendetMotionI motion 1996/97:K410 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivandeom vikten av ändring i sekretesslagen.Motionären anför att sekretess enligt 7 kap. 9 § sekretesslagen gäller bl.a.i gymnasieskolan för uppgift om en enskild persons förhållanden hos psykologeller kurator, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den somuppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Handlingar som röransökan om antagning till gymnasieskolorna, inklusive integritetskänsligahandlingar för en elev som i sin ansökan inom fri kvot till gymnasieskolanbifogat läkarintyg, skrivelse från kurator m.fl. känsliga uppgifter, täcksdock inte på skolornas intagningskansli av sekretessen. Enligt motionären ärdet svårt att med hjälp av en skadebedömning kunna komma fram till ett brabeslut. Den personliga integriteten kräver att en elev skall kunna vända sigtill en skolkurator eller skolpsykolog utan att behöva känna ängslan över attde uppgifter som han lämnat kommer till allmänhetens kännedom.BakgrundI gymnasieförordningen (1992:394) finns bestämmelser om urval av elever tillgymnasieskolan. När antalet platser inte räcker skall ett begränsat antal (frikvot) avsättas för dem som på grund av särskilda omständigheter bör gesföreträde framför de övriga sökande eller som kommer från skolor vilkas betyginte utan vidare kan jämföras med betygen från (6 kap. 3 §).Bestämmelser om intagningsnämnder finns i vuxenutbildningslagen (1984:1118)och lagen (1991:1108) om statens skolor för vuxna.Beträffande de vanliga skolorna för ungdom gäller enligt 2 kap. 1 §skollagen (1985:1100) att varje kommun och landsting som styrelse för sittoffentliga skolväsende skall utse en eller flera nämnder.Styrelsen för utbildningen ansvarar enligt 5 kap. 15 § för intagningen tillde olika utbildningar som anordnas inom kommunen eller landstinget.Intagningsorganisationen får vara gemensam med en annan kommun och gemensamför gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning.Vid behandlingen /av frågor om sekretess inom ochmellan myndigheter på vårdområdet redogjorde regeringen i prop. 1990/91:111för en framställning från för gymnasieskolan omatt sekretess skulle införas för vissa uppgifter hos gymnasieskolansintagningsnämnder. Föredragande statsrådet anförde följande (prop. s. 39).Vid införandet av sekretesslagen diskuterades om sekretessen skulle följa enhandling eller muntlig information utanför det primära sekretessområdet, s.k.sekundär sekretess, generellt eller om särskilda regler skulle krävas fördetta. Slutsatsen blev att någon allmän regel om sekundär sekretess inteskulle införas. Den viktigaste invändningen mot en sådan regel hängde sammanmed det förhållandet att behovet av och styrkan i en sekretess inte kanbestämmas enbart med hänsyn till sekretessintresset. Detta måste i varjesammanhang vägas mot intresset av insyn i myndigheternas göranden ochlåtanden. Denna avvägning kunde enligt föredragande statsrådet mycket vältänkas utfalla på annat sätt utanför det område där den primärasekretessregeln gäller än innanför området. Offentlighetsintresset kunde krävaatt de uppgifter som behandlas som hemliga hos den ena myndigheten äroffentliga hos en annan som har inhämtat dem hos den förstnämnda (prop.1979/80:2 del A s. 75 f.).Riksdagen behandlade en motion med ett likalydande yrkande (mot.1987/88:K435, bet. 1989/90:KU5, prot. I sin bedömning fannkonstitutionsutskottet, med hänvisning till de motivuttalanden jag justredogjort för, att det förhållandet att någon sekretessbestämmelse föruppgifter av aktuellt slag i ärenden hos gymnasieskolas intagningsnämnd inteinförts uppenbarligen sammanhängde med att de intressen som bär uppoffentlighetsprincipen i sådana ärenden gör sig starkt gällande. biföll utskottets hemställan.Enligt min mening finns det inte nu anledning att göra någon annan bedömningän den gjort. Det är uppenbart att offentlighetsintresset gör sigmycket starkt gällande hos intagningsnämnderna. Om sekretess gällde föruppgifter av detta slag, skulle ju allmänheten inte få reda på vilka skäl somföranlett intagningsnämndernas prioriteringar. Något motsvarandeinsynsintresse finns ju inte i skolornas elevvårdande verksamhet. Jag ärdärför inte beredd att föreslå någon ändring i detta avseende.Utskottets bedömningUtskottet anser att den bedömning som ovan redovisats alltjämt äger giltighet.Utskottet avstyrker därmed motion K410.Sekretessinskränkning vid brottsmisstankeMotionFrågan om sekretessbegränsning vid brottsmisstanke tas upp i motion1996/97:K417 av (). I motionen begärs ett förslag till sådanändring i sekretesslagen att uppgifter får lämnas ut till polis och åklagareinte bara vid misstanke om brott där straffet inte är lindrigare än ,utan även vid misstanke om försök till sådant brott. En sådan möjlighet skulleenligt motionären underlätta för polis och åklagare att klara uppskottlossning och beskjutning som förekommer mellan outlaw-mc-klubbmedlemmar.BakgrundSekretess hindrar som ovan nämnts inte att en uppgift lämnas omuppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning.Vittnesplikten i rättegång är en skyldighet som bryter sekretessen.Bestämmelser om vittnesplikten finns i 36 kap. (RB).Inskränkningar i vittnesplikten görs i 36 kap. 5 § RB för bl.a. vissvårdpersonal. Inskränkningen för vårdpersonal gäller dock inte mål angåendebrott, för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år.Bestämmelserna i 36 kap. 5 § RB är tillämpliga också i fråga omvittnesförhör under en förundersökning i brottmål (23 kap. 13 § RB). Ettvittnesförhör under förundersökningen får emellertid inte äga rum innanundersökningen har fortskridit så långt att någon skäligen kan misstänkas förbrottet.Ett minimistraff på fängelse är föreskrivet för vissa allvarligabrott. Som exempel kan nämnas mord, dråp, mordbrand, grovt rån och grovtnarkotikabrott. För grov misshandel uppgår minimistraffet inte till två år.Utom genom vittnesplikten kan sekretessen brytas vid misstanke om brott.Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas tillmyndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet förbrottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. För uppgift somomfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 §, dvs. sekretessen inom hälso- ochsjukvården, gäller dock detta endast såvitt angår misstanke om brott förvilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år.Sekretessbegränsningen vid misstanke om brott av viss svårighetsgradinfördes (prop. 1981/82:186, bet. KU 1982/83:12, rskr. 1982/83:74, SFS1982:1106).Föredragande statsrådet anförde i propositionen följande (s. 25).- - - Enligt promemorians förslag skall möjligheterna att få uppgifter gällainte bara vid misstankar om fullbordade brott utan även vid misstankar omförsök till brott. Som jag har antytt anser jag att det inte kan godtasatt en offentlig funktionär har rätt att röja uppgifter för polisen ochåklagaren under en förundersökning men inte vid vittnesförhör inför domstol.Promemorians förslag om att uppgifter skulle få lämnas även om försök tillbrott innebär att det skulle vara möjligt att under en förundersökning avslöjauppgifter som inte får lämnas vid vittnesförhör. - - - Med hänsyn härtillanser jag att rätten att lämna uppgifter om brott endast bör avse fullbordadebrott.Uppgift om huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning skall enligt 11 §lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården lämnasut bl.a. om uppgiften i ett särskilt fall begärs av en domstol,åklagarmyndighet, polismyndighet, kronofogdemyndighet eller skattemyndighet.Bestämmelsen är överförd från den tidigare gällande lagen (1980:11) om tillsynöver hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl., där den infördes 1982.I den ovan nämnda promemorian (Sekretesskydd och informationsbehov, Ds Ju1981:17) framhölls att polisen kan behöva också andra uppgifter i spanings-och utredningsverksamheten än adressuppgifter. Som exempel nämndesiakttagelser som hälso- och sjukvårdspersonalen gjort beträffande en patient,som polisen misstänker för brott, eller vid undersökning av personer som harutsatts för brott. Vidare nämndes iakttagelser som personalen gjort i andrasammanhang, t.ex. vem som har besökt en viss patient eller vad som hadeavhandlats vid samtal mellan patienter eller mellan patienter och besökare.Att sekretesslagen inte medger att uppgifter av detta slag utan vidare lämnastill polisen var dock, påpekades det, ingen nyhet jämfört med äldre ordning.I promemorian framhölls vidare.Vad äldre rätt egentligen innebar då polisen begärde uppgifter i sinspaningsverksamhet är inte alldeles klart. Man fick - - - skilja mellanuppgifter som hade inhämtats i förtroende och sådana som ej hade inhämtats iförtroende. Om det rörde sig om förtroendeuppgifter, torde de inte ha kunnatröjas för polisen. (Här bortses då från möjligheterna att få fram uppgifternavid vittnesförhör.) Hade däremot uppgifterna inhämtats i annat sammanhang,torde de ha kunnat röjas för polisen under förundersökningen. Ett sådantröjande ansågs inte obehörigt. En förutsättning var dock att uppgifternalämnades vid förhör. Om hälso- och sjukvårdspersonalen röjde uppgifterna ifråga i andra situationer, exempelvis lämnade dem till polisen på egetinitiativ, fick nog röjandet anses obehörigt.Vid en jämförelse mellan gällande och äldre rätt måste man också beaktabestämmelserna om vittnesförhör, som i nu aktuella delar inte har ändrats ioch med den nya sekretesslagen. - - - Generellt gäller den regeln att bl.a.läkare och sjuksköterskor inte får höras som vittnen angående något som haranförtrotts dem på grund av deras ställning eller som de har erfarit i sambanddärmed, såvida det inte är fråga om ett mål angående ett brott för vilketstraffminimum är fängelse . Vittnesplikten tar med andra ordöver sekretessen, om man bortser från den begränsning i vittnesplikten somgäller för uppgifter som har inhämtats i en förtroendesituation.I promemorian ansåg man sig kunna konstatera att, även om den äldreregleringen var behäftad med åtskilliga oklarheter, hälso- ochsjukvårdspersonalens möjligheter att på annat sätt än genom vittnesförhörinför domstol lämna polisen uppgifter som den behöver i sin spanande ochutredande verksamhet hade begränsats jämfört med vad den tidigare regleringenmedgav.En förändring i frågeförbudet i 36 kap. 5 § RB föreslås i proposition1996/97:124 Ändringar i socialtjänstlagen, som lagts fram förriksdagen.Förslaget innebär bl.a. att frågeförbudet inte skall gälla för andra änförsvarare vid misstanke om vissa brott mot underåriga, dvs. vid sådanmisstanke som innebär att sekretessen i 14 kap. 2 § femte stycket brytsigenom. Detta innebär således att skyldigheten att vittna skall gälla allautom försvarare vid misstanke om brott mot någon som inte fyllt , omdet är fråga om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. , dvs. brott motliv och hälsa, brott mot frihet och frid eller sexualbrott.Frågeförbudet inskränks också för vissa personalkategorier i vissa målenligt socialtjänstlagen och i mål enligt LVU.Utskottets bedömningUtskottet finner att den fråga som tas upp i motionen är värd attuppmärksammas. Även om polis och åklagare i de flesta fall där uppgifterbehövs om en person som skadats vid brott bör kunna få sådana uppgifter genomatt personen ger sitt samtycke kan det också finnas situationer där sådantsamtycke av olika skäl inte ges. Utskottet anser att det bör övervägas närmareatt vidga möjligheten att lämna ut uppgifter vid brottsmisstanke av det slagsom avses i motionen. Som påpekades vid 1981/bör det dock intekunna godtas att uppgifter får lämnas under en förundersökning i vidare mån änvad som gäller vid vittnesförhör inför domstol. Övervägandena bör därför avseockså omfattningen av det s.k. frågeförbudet i domstol.Som ovan redovisats pågår inom arbetemed att skriva direktiv för en översyn av sekretesslagen. I detta arbete börockså uppmärksammas den nu aktualiserade frågan.Vad utskottet sålunda anfört bör med anledning av motion K417 ges regeringentill känna.Sekretess för nämndemäns personuppgifterMotionI motion 1996/97:K409 av och () begärs att riksdagenbeslutar ändra sekretesslagen så att nämndemän tillerkänns samma sekretesskyddsom domstolspersonal.BakgrundEnligt 7 kap. 11 § fjärde stycket sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess imyndighets personaladministrativa verksamhet för uppgift om enskildspersonliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honomnärstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs.Vidare gäller, i den utsträckning regeringen föreskriver, sekretess ipersonaladministrativ verksamhet hos myndighet där personalen särskilt kanriskera att utsättas för sådant men. Sekretessen gäller för uppgift omenskilds bostadsadress, hemtelefonnummer och personnummer, om det inte stårklart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider men om uppgiften röjs. Sistnämnda bestämmelse infördes genomen ändring i sekretesslagen som trädde i kraft (prop.1993/94:165, bet. 1993/94:KU38, rskr. 1993/94:382). Av 1 a §sekretessförordningen (1980:657) framgår att sådan sekretess bl.a. gäller hos domstolarna.Regeringsrätten har i ett avgörande (RÅ 1989 not 519)fastställt en dom av Kammarrätten i gällande utbekommande avpersonuppgifter om domstolsledamöter. Enligt kammarrättens dom kundepersonuppgifter varken om de nämndemän eller om de lagfarna domare som dömt iett visst brottmål lämnas ut med tillämpning av 7 kap. 11 § fjärde stycketenligt dess dåvarande lydelse.Tidigare bedömningUtskottet behandlade en motsvarande motion under föregående (bet.1995/96:KU23). Utskottet konstaterade då att det av Regeringsrättens avgörandeRÅ 1989 not 519 framgår att också nämndemäns personuppgifter anses ingå i endomstols personaladministrativa verksamhet i den mening som avses i den nuaktuella sekretessbestämmelsen. Utskottet konstaterade att nämndemän i dettahänseende således åtnjuter samma sekretesskydd som en domstols lagfarnaledamöter och att det sekretesskydd som efterfrågades i motionen därmed tordetillgodoses genom nu gällande bestämmelser. Mot denna bakgrund avstyrkteutskottet motionen.Utskottets bedömningUtskottet finner inte anledning till annan bedömning än den som gjordes underföregående . Utskottet avstyrker således motion K409. beträffande utlämnande av handlingar i riksdagenatt avslår motion 1996/97:K419 yrkande 2,2. beträffande prövning av och regeringens beslut omutlämnande av handlingaratt avslår motion 1996/97:K419 yrkande 1,res. (mp)3. beträffande insyn i offentligägda bolagatt avslår motion 1996/97:K426,4. beträffande meddelarskyddet för vissa tipsareatt avslår motionerna 1996/97:K206 och 1996/97:K413,5. beträffande samarbete skola-socialtjänst m.m.att avslår motion 1996/97:K420,6. beträffande sekretess gentemot vårdnadshavareatt avslår motion 1996/97:K408,7. beträffande vissa ansökningshandlingar inom skolväsendetatt avslår motion 1996/97:K410,8. beträffande sekretessinskränkning vid brottsmisstankeatt med anledning av motion 1996/97:K417 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,9. beträffande nämndemäns personuppgifteratt avslår motion 1996/97:K409.Stockholm den 10 april 1997På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (),(), (), Axel (), (), (m), (), (),(), (), (), (), PeterEriksson (mp), (), () och LennartBrunander (c). Prövning av och regeringens beslut om utlämnande av handlingar(mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?Utskottet kan?och slutar med ?i motionen.? bort ha följande lydelse:Som påpekas i motion K419 är möjligheten till insyn och offentlighet iriksdagens utskott liksom i dess övriga organ av stor vikt. För att garantera en korrekt och enhetlig bedömning av frågan omvilka handlingar som skall lämnas ut och vilka som inte skall lämnas ut börenligt utskottets uppfattning beslut även av regering och riksdag att intelämna ut handlingar kunna överprövas av Regeringsrätten. Det bör i dessa fallvara fråga endast om en strikt juridisk bedömning och inte politiskaöverväganden.Regeringen bör låta närmare utreda den angivna frågan och lägga fram förslagtill erforderlig lagstiftning.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande prövning av och regeringens beslut omutlämnande av handlingaratt med anledning av motion 1996/97:K419 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, Sammanfattning........................................1Motionerna............................................1Utskottet.............................................2Inledning 2Allmänna handlingar hos och regeringen 3Motion 3Bakgrund 4Utskottets bedömning 6Insyn i offentligägda bolag 6Motion 6Bakgrund 7Utskottets bedömning 9Meddelarskyddet 9Motioner 9Bakgrund 10Utskottets bedömning 13Sekretess inom hälso- och sjukvården m.m. 14Gällande sekretessbestämmelser 14Samarbete skola socialtjänst m.m. 16Motion 16Bakgrund 17Utskottets bedömning 17Sekretess gentemot vårdnadshavare 18Motion 18Bakgrund 18Utskottets bedömning 18Sekretess för vissa ansökningshandlingar inom skolväsendet 18Motion 18Utskottets bedömning 20Sekretessinskränkning vid brottsmisstanke 20Motion 20Bakgrund 20Utskottets bedömning 22Sekretess för nämndemäns personuppgifter 23Motion 23Bakgrund 23Tidigare bedömning 23Utskottets bedömning 23Hemställan 24Reservation..........................................24Prövning av och regeringens beslut om utlämnande avhandlingar (mom. 2)25