bet · GK01TU7 · 1997-03-06 00:00:00 — Regeringen stöder de tankegångar som finnsi grönboken.När det gäller den ekonomiska ramen för stöd till TEN framgår avpropositionen att den ursprungliga ramen uppgår till 1,8 miljarder ECU . En utökning av ramen med 1,2 miljarder ECU föreslogs undersamma tidsperiod. Den svenska ståndpunkten var att det europeiskainfrastrukturarbetet skall utvecklas och att omprioriteringar bör ske inomramen för den ordinarie EU-budgeten för att öka stödet till den gemensammatransportinfrastrukturen. Vid den slutliga behandlingen av frågan iministerrådet avslogs frågan om en utökning av ramen. Inte heller den svenskaståndpunkten vann gehör.De alltmer intensiva kontakterna med har ökatbetydelsen av Östersjösamarbetet. har tagit ett särskilt initiativ förÖstersjöfrågorna genom bl.a. den regeringskonferens som hölls i i maj1996. Enligt utskottets mening råder det en bred samsyn om vikten av attÖstersjöfrågorna, inte minst på transportområdet, drivs kraftfullt ävenfortsättningsvis.Barentsregionen omfattar de nordligaste delarna av , , Finlandoch . De olika länderna för diskussioner i syfte att undersökamöjligheterna att förbättra kommunikationerna i regionen. Vidare harLänsstyrelsen i samt och nordligasteregioner initierat ett utredningsarbete som kommer att redovisas inom kort.Något initiativ från sida med anledning av de motionsyrkandensom tar upp internationella frågor är med hänvisning till det anförda inteerforderligt.2.3.8 TrafiksäkerhetRegeringen framhåller att utgångspunkten för transportinfrastrukturensutveckling bör vara visionen att inga människor skall dödas eller skadasallvarligt i olyckor inom transportsystemet. Utformning av ny infrastrukturoch förbättring av befintlig infrastruktur bör enligt regeringen underordnasde kvalitetskrav som följer av detta synsätt.Utskottet delar för sin del regeringens uppfattning om ambitionen när detgäller trafiksäkerheten. De motioner som tar upp trafiksäkerhetsfrågor tordedärmed bli tillgodosedda. Utskottet vill vidare erinra om att regeringen harför avsikt att senare i vår förelägga en proposition om olikatrafiksäkerhetsfrågor.2.3.9 TransportinformatikI propositionen framhålls att informationssamhället och den omvälvning viupplever i form av ökad datorkraft och förbättrade telekommunikationer gör attförutsättningarna för transportsystemet förändras i grunden. Inget avtrafikslagen skulle klara sig, med bibehållen säkerhet och kapacitet,utan det stöd och den styrning som transportinformatiken ger. Utvärderingar avtransportinformatik visar att långtgående förbättringar kan uppnås - inteminst när det gäller framkomlighet, trafiksäkerhet och miljö - om införandetsker på ett genomtänkt sätt utifrån ett helhetsperspektiv. Strävan bör varaatt underlätta en introduktion av tillämpningar som befrämjar säkerheten, ökartillgängligheten och reducerar negativ miljöpåverkan.Transportinformatik ger nya möjligheter för beslutsfattare inomtransportsektorn. Investeringar i infrastruktur som har varit dendominerande lösningen på transportproblem kan , enligt regeringen,kompletteras och till viss del ersättas av mer kostnadseffektiva lösningar iform av transportinformatik.Utskottet delar regeringens bedömning att införandet av transportinformatikkommer att förändra delar av transportsystemet i grunden och att denna teknikskapar nya förutsättningar att uppnå de trafikpolitiska målen.Transportinformatiken är en naturlig del av transportinfrastrukturen. Strävanbör vara att underlätta en bred användning av tekniken som hänsynmåste tas till individens integritet. Information om trafikens tillstånd ochflöden bör, som regeringen framhåller, till en låg kostnad tillhandahållasaktörer som kan använda den. Detta bör gälla hela transportsektorn.Utskottet vill vidare hänvisa till utredningen förSverige (SOU 1996:186). I denna utredning föreslås ett nationellt program förtransportinformatik. Regeringen återkommer till med sinaställningstaganden med anledning av utredningens förslag.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de motioner som tar uppfrågor om transportinformatik inte påkallar någon åtgärd från sida.2.3.10 Sammanfattning av utskottets ställningstagandeAv det anförda följer att utskottet tillstyrker regeringens förslag attriksdagen skall godkänna att inriktningen skall vara att åtgärderna iinfrastrukturen skall- bidra till tillväxt och sysselsättning i alla delar av landet,- leda till förbättrad transportkvalitet genom en förbättrad befintligtrafik-infrastruktur,- öka infrastrukturens miljöanpassning,- minska störningar från trafikbuller,- utformas med utgångspunkt från högsta ambition för trafiksäkerheten.Utskottets ställningstagande innebär vidare att samtliga motionsyrkanden somredovisas i bilaga 1 avstyrks. Av vad utskottet anfört följer dock att syftetmed ett flertal av dessa yrkanden blir tillgodosett.Regeringens förslag till infrastrukturplanering innebär att inriktningen läggsfast genom inriktningsmål och finansiella ramar samt genomplaneringsförutsättningar för vissa projekt. Utskottet anser att detta är enriktig princip eftersom riksdag och regering inte har förutsättningar attfatta beslut på en alltför detaljerad nivå. Utskottet vill dock starktunderstryka att denna typ av målstyrning förutsätter dels att målen formuleraspå ett tydligt sätt för att undvika missförstånd, dels att noggrannautvärderingar görs huruvida målen uppfylls. Utskottet förutsätter därför attregeringen kommer att bedriva ett omsorgsfullt arbete med uppföljning ochutvärdering och för redovisa sina slutsatser härav.Betydelsen av en effektiv mål- och resultatstyrning understryks i Riksdagensrevisorers , exempel frånKommunikationsdepartementets område (1996/97:3). Revisorerna anser att dennastyrning behöver förbättras i flera avseenden och att syftet bör vara attstärka återrapportering och resultatanalys för att förbättra riksdagensmöjligheter till övergripande styrning.Utskottet, som delar revisorernas uppfattning, förutsätter att regeringenägnar frågor om uppföljning och utvärdering stor uppmärksamhet.3 Den regionala investeringsplaneringen3.1 En ny regional planeringsprocess3.1.1 gällande ordningHuvudansvaret för den regionala infrastrukturplaneringen delas mellanVägverket och länsstyrelserna. ansvarar för upprättandet ochgodkännandet av s.k. regionala väghållningsplaner. Väghållningsplanernaomfattar mål för standard, inriktning av byggande och drift samt ekonomiskaramar och åtgärder för riks- och länsvägar som inte ingår i det nationellastamvägnätet. Länsstyrelserna ansvarar för upprättandet och fastställandet avs.k. länstrafikanläggningsplaner (LTA-planer). LTA-planen behandlar inve-steringar i länsvägar, regionala kollektivtrafikanläggningar, länsjärnvägaroch åtgärder på stomjärnvägar som behövs för regional tågtrafik. Vägverketbeslutar om hur LTA-anslaget skall fördelas mellan länen. Gemensamt för debåda planeringsprocesserna är att trafikverk, länsstyrelser, kommuner,näringsliv och trafikhuvudmän m.fl. ges möjlighet att lämna synpunkter.I propositionen erinras också om att regeringen i proposition 1996/97:36 Denregionala samhällsorganisationen föreslagit försök med ändrad regionalansvarsfördelning i syfte att stärka det demokratiska inflytandet i de frågorsom rör den regionala utvecklingen. I den nämnda propositionen föreslås bl.a.att ansvaret för att upprätta LTA-planer eller motsvarande planer överförs påförsök från länsstyrelserna till regionala självstyrelseorgan i , Kalmaroch . ställde sig bakom detta förslag(bet. 1996/97:KU4, rskr. 77).3.1.2 Regeringens förslagUnder rubriken förankrad regional investeringsplanering framhållerregeringen att den nuvarande uppdelningen i parallella regionalaplaneringsprocesser inte är ändamålsenlig. Till detta kommer - fortsätterregeringen - att ansvarsfördelningen delvis är oklar mellan länsstyrelsernaoch trafikverken. Samordningen i planeringsarbetet anges också behövaförstärkas mellan berörda aktörer, däribland trafikverken, trafikutövarna,landstingen och kommunerna.Åtgärder i infrastrukturen bör - framhåller regeringen - planeras ochgenomföras på grundval av en helhetssyn på de samlade transportbehoven inom enregion samt med beaktande av effekterna på markanvändning och miljö. Denuvarande regionala väghållningsplanerna och LTA-planerna bör därför ersättasmed en trafikslagsövergripande länsplan som omfattar nyinvesteringar ochförbättringsåtgärder i infrastruktur med regional karaktär. Till statliginfrastruktur med regional karaktär, som omfattas av länsplanen, bör räknasstatliga vägar som inte ingår i det nationella stamvägnätet, länsjärnvägar ochanläggningar på stomjärnvägar för den regionala tågtrafiken, kommunalaflygplatser, transportinfrastruktur i anslutning till hamnanläggningar samtterminaler och andra anläggningar för regional kollektivtrafik. Förutomstatliga investeringar bör det även vara möjligt att i länsplanen föra inmotsvarande investeringar som kommuner och andra aktörer, t.ex. hamnägare,ansvarar för och finansierar.De nuvarande länen har - fortsätter regeringen - en lämplig storlek för atten god regional förankring av planerna skall kunna uppnås hos kommuner,näringsliv, trafikhuvudmän och landsting. Den huvudsakliga beredningen avplanerna bör därför ske på länsnivå. Länsstyrelserna har till skillnad fråntrafikverken ett tvärsektoriellt ansvar och kan därför lättare finnakopplingar till andra sektorer i samhället samt till översiktsplaner och annankommunal planering.Enligt regeringen behöver länsplanerna beredas på en länsövergripande nivå.För att beakta transportbehov som gäller mer än ett län föreslås därför attsärskilda regionberedningsgrupper inrättas. I dessa grupper anges att samtligatrafikverk och berörda länsstyrelser skall vara representerade. Länsstyrelsensställningstagande i regionberedningsgruppen bör vara förankrat hos länetsaktörer. Enligt propositionen skall regeringen fördela de långsiktigaplaneringsramarna på regioner efter förslag från trafikverken. Därefter bördet vara regionberedningsgruppernas uppgift att komma överens om den slutligafördelningen av medel mellan länen. Kan inte regionberedningsgruppen enas,hänskjuts fördelningsbeslutet till regeringen.Grupperingen av län som skall samarbeta länsövergripande bör enligtregeringen anpassas till de regionala transportmönstren. indelningi sju väghållningsregioner, som har utformats efter dessa krav, kan vara enutgångspunkt vid grupperingen av länen.Under rubriken länsstyrelsernas ansvar tydliggörs erinrarregeringen om att och har ett sektorsansvar för att detrafik- och miljöpolitiska målen inom väg- respektive järnvägstrafiken somhelhet uppfylls. och har inget sådant uttalatsektorsansvar inom den övergripande regionala investeringsplaneringen men harmedverkat i denna som statens företrädare för respektive transportslag.Regeringen framhåller att trafikverken bör tilldelas en aktiv roll i den re-gionala investeringsplaneringen så att de ges möjlighet att ta ett samlatansvar för de olika transportslagens effekter på samhället och omgivningen.Trafikverken bör sålunda lämna underlagsmaterial till länsstyrelserna medförslag till vilka åtgärder som bör genomföras regionalt inom respektivetrafikslag för att de trafik- och miljöpolitiska målen skall kunna uppnås istörsta möjliga utsträckning. Andra infrastrukturhållare, såsom kommunertrafikhuvudmän och förvaltare av hamnar eller flygplatser, bör också lämnasina förslag till åtgärder. Även länsstyrelserna bör kunna komma med förslagtill åtgärder. De intressenter som ansvarar för genomförandet av åtgärdernabör godkänna dem för att därmed kunna ta ansvar för deras utformning och förbudgeterade kostnader samt för uppföljning och återrapportering.Vidare framhåller regeringen att länsstyrelserna skall ha ansvaret attsamordna och förankra åtgärdsförslagen så att dessa, med hänsyn till deregionala förutsättningarna, bidrar till att länsplanen är i överensstämmelsemed den nationella inriktningen för transportinfrastrukturen. Länsstyrelsenbör därvid samråda med kommunerna i länet, , trafikhuvudmannen ochtrafikverken. Länsplanerna fastställs av länsstyrelserna. Eventuellaöverklaganden av länsplaner behandlas av regeringen.I de försökslän, som omfattas av det nämnda riksdagsbeslutet med anledningav proposition 1996/97:136, bör enligt regeringen de regionalasjälvstyrelseorganen ta över ansvaret att samordna och förankraåtgärdsförslagen till länsplanerna samt ges rätten att fastställa planen.Vidare bör de regionala självstyrelseorganen i försökslänen ersättalänsstyrelsen i de länsövergripande regionberedningsgrupperna.Under rubriken och utvärdering framhåller regeringen attVägverket och bör redovisa genomförandet av de fastställdalänsplanerna för regeringen. Redovisningen bör ske regionvis och bl.a. omfattagenomförda åtgärder, uppnådda effekter, uppfyllelse av trafik- ochmiljöpolitiska mål, nedlagda kostnader samt anslagsförbrukning. Härigenom fårregeringen ett underlag för att i budgetpropositionen informera omgenomförande och effekter av olika regionala åtgärder i infrastrukturen ochför att föreslå anslag och regional fördelning av resurser för kommande år.Regeringen säger sig ha för avsikt att ge förkommunikationanalys () i uppdrag att kontinuerligt följa det regionalaplaneringsarbetet och presentera en utvärdering av hur den nyaplaneringsprocessen har motsvarat regeringens och krav.3.1.3 MotionsförslagI motion T44 (m) framhålls att länsstyrelserna alltid bör fastställalänsplanerna och att de nya regionstyrelserna bör avlastas den uppgiften.Trafikplaneringen är en statlig angelägenhet - betonar motionärerna - somdessutom förankras regionalt om den läggs på länsstyrelserna.I motion T51 (mp) anges att de föreslagna regionberedningsgrupperna bör få enbredare sammansättning än den av regeringen föreslagna. Mot denna bakgrundföreslås att , och blir företrädda iregionberedningsgrupperna.I samma motion framhålls att bör utveckla sin organisation så attfrågor om trafiksäkerhet och miljöanpassning av infrastrukturen i störreutsträckning förs ned på regional nivå. Verket bör även i fortsättningen haett huvudansvar för trafiksäkerheten, men detta ansvar bör främst avsesamordning och långsiktig planering samt kunskapsöverföring till regionerna.Alla landsting har inte - framhåller motionärerna - en organisation som gerdem möjlighet att förvalta ett större anslag för trafiksäkerhetsändamål. Underen tioårsperiod bör emellertid en sådan organisation successivt byggas upp itakt med att medel finns tillgängliga. Enligt motionen bör därför Vägverketges i uppdrag att utarbeta förslag till organisation för trafiksäkerhet påregional nivå.I motion T31 (s) framhålls att ett inrättande av regionberedningsgrupperinnebär en onödig omväg i planeringsprocessen. Risk finns enligt motionärernaför att fördelningen på län av planeringsramen blir den dominerande frågan fördessa grupper och att diskussioner härom snarare försvårar än underlättarsamarbetet mellan länen inom regionen. Regeringen bör därför fördelaplaneringsramarna direkt till länen.Vidare föreslås att budgetansvaret för att genomföra de fastlagda planernaläggs på länsstyrelserna. Därigenom kan en tydlig koppling uppnås mellanplanerings- och genomförandeansvaret. Den i propositionen föreslagna ordningeninnebär däremot enligt motionärerna att länsstyrelserna får planeringsansvaretmen inte har någon roll i genomförandeskedet.3.1.4 Utskottets ställningstagandeNy regional planeringsprocessUtskottet delar den grundsyn som kommer till uttryck i propositionen och iflera motioner om vikten av en stärkt regional planeringsprocess. En sådanutveckling ligger också i linje med vad har uttalat om atten utgångspunkt för investeringsplaneringen bör vara en helhetssyn påtrafiksystemet. Det innebär bl.a. att olika trafikslag bör integreras i engemensam planeringsprocess och att en närmare koppling bör eftersträvas mellaninvest-eringar i trafikens infrastruktur och trafikens omfattning. En ökadhelhetssyn även på det regionala trafiksystemet bör därmed enligt utskottetsmening leda till en effektivare medelsanvändning och till förbättrademöjligheter att uppnå de trafikpolitiska målen.Utskottet vill understryka att när ansvaret för olika åtgärderdecentraliseras ökar behovet av uppföljning och utvärdering. Vidare krävs attde trafikpolitiska målen tydliggörs. En effektiv regional planeringförutsätter således ett förbättrat beslutsunderlag genom bl.a. preciserade måloch en fortlöpande granskning, utveckling och återrapportering. Med ett vidgatregionalt ansvar och genom att ökade krav ställs på uppföljning kan dessutomenligt utskottets mening trafikplaneringen ges en stärkt förankring isamhället.Utskottet har i avsnitt 2 behandlat regeringens förslag till inriktning avåtgärderna i trafikens infrastruktur. Särskilda mål kommer exempelvis attupprättas för att komma till rätta med konsekvenserna av eftersatt underhålloch för att förbättra de mindre vägarnas bärighet och kondition. Utskottetanser att denna utveckling av planprocessen är angelägen. De regionalainsatserna kan på så vis samordnas med regeringens och övergripanderiktlinjer. Det betyder exempelvis att den av tidigare beslutadesatsningen på bärighetsförbättrande åtgärder i vägnätet kan fullföljas. mening är det önskvärt att man vid genomförandet avbärighetsprogrammet ger näringslivet möjlighet att delta även i den nyaregionala planeringsprocessen.Utskottet övergår nu till att behandla förslaget i motion T31 (s) attregionala beredningsgrupper inte skall inrättas. Enligt utskottets mening ärdet angeläget att den nya planeringsprocessen blir smidig och effektiv.Tidigare erfarenheter kring regional trafikplanering bör därför tas till vara.Regeringens förslag om en stärkt regional trafikplanering bygger på att denhuvudsakliga beredningen kommer att ske på länsnivå. Utskottet anser att dennainriktning är riktig. Länen har en storlek som möjliggör att trafikplaneringenfår en god regional förankring.Som framhålls i propositionen finns det emellertid regionala trafikfrågorsom har en länsövergripande karaktär. För att beakta sådana transportbehov vidmedelsfördelningen finns det, som regeringen redovisar, skäl att inrättasärskilda regionala beredningsgrupper. Utskottet vill i sammanhangetunderstryka att den nya regionala planeringsprocessen förutsätts följas uppoch utvärderas. Denna översyn bör gälla såväl den regionala trafikplaneringensresultat som planeringsprocessens utformning. Den av motionärerna påtaladeorganisationsfrågan torde därmed komma att prövas. Utskottet anser vidare attmotionärernas önskemål om en tydligare koppling mellan planerings- ochgenomförandeansvaret kan tillgodoses genom en förstärkt återrapportering ochuppföljning.Vad gäller den i motion T44 (m) aktualiserade frågan om att ansvaret för denregionala trafikplaneringen alltid bör ligga på vill utskottethänvisa till lagen (1996:1414) om försöksverksamhet med ändrad regionalansvarsfördelning. Av lagens 2 § framgår att de regionala självstyrelseorganeni , och län fr.o.m. övertarlänsstyrelsens befogenhet att besluta om länstrafikplaner enligt förordningen(1991:1809) om rikstäckande väghållningsplan, regionala väghållningsplaner ochplaner för länstrafikanläggningar.Riksdagen har således godtagit en ändrad ansvarsfördelning för denregionala infrastrukturplanering som ifrågasätts i motion T44 (m). Ett syftemed denna försöksverksamhet är enligt riksdagsbeslutet att utveckla former fören bättre demokratisk förankring av det regionala utvecklingsarbetet. mening är det angeläget att denna försöksverksamhet kan fortgå somavsett. Utskottet är därför för sin del inte berett att förorda en omprövningav denna försöksverksamhet. Den ändrade ansvarsfördelningen bör enligtutskottets mening självfallet även gälla den trafikslagsövergripande länsplansom avses ersätta de nuvarande regionala väghållningsplanerna och LTA-planerna.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna T31 (s) ochT44 (m) yrkande 3. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag attriksdagen godkänner en ny regional planeringsprocess som omfattar samtligatrafikslag.Trafiksäkerhetsarbetets organisationUtskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck i motion T51 (mp),nämligen att trafiksäkerhetsarbetet bör förankras regionalt. För attmöjliggöra ett effektivt medborgar- och trafikantinflytande är det enligtutskottets mening av stor betydelse att trafiksäkerhetsarbetet ärdecentraliserat och starkt lokalt förankrat.När det gäller organisation, som ifrågasätts i motionen, kannämnas att har en regional organisation som består av sjuväghållningsregioner. Enligt utskottets mening är denna organisation väl ägnadatt hantera olika åtgärder inom trafiksäkerhetsområdet i ett regionaltperspektiv. Som exempel kan nämnas att i samarbete med regionala och lokalaintressenter har varje väghållningsregion tagit fram regionalatrafiksäkerhetsprogram. Programmen har utgjort ett komplement till detnationella trafiksäkerhetsprogram som utarbetats av ,och Svenska Kommunförbundet.Utskottet vill vidare hänvisa till de insatser som görs () och som stödsekonomiskt av . I NTF ingår ett län,trafiksäkerhetsföreningar i och samt ca 70riksorganisationer. Mellan och finns ett omfattande avtal föratt utveckla det lokala och regionala trafiksäkerhetsarbetet och för attstärka de frivilliga insatserna på området.Utskottet vill också hänvisa till att regeringens vision är att ingamänniskor skall dödas eller skadas allvarligt i olyckor inomtransportsystemet. Härav följer att trafiksäkerhetsarbetet får ökad betydelsevid den fortsatta planeringen av trafikens infrastruktur. Regeringens förslagom en ny regional planeringsprocess främjar därtill att trafiksäkerhetsarbetetges en starkare regional förankring.När det gäller trafiksäkerhetsarbetets organisation kan även nämnas att ensärskild utredare har granskat länsstyrelsernas roll inom områdenafordon, trafik och infrastruktur (SOU 1997:6, Länsstyrelsernas roll i trafik-och fordonsfrågor). Utredaren anser att det nuvarande delade ansvaret förtrafiksäkerheten mellan bl.a. och länsstyrelserna har nackdelar. Motdenna bakgrund föreslås att samordningen av vägtrafikens trafiksäkerhetsarbeteläggs på . Den samordningsroll som länsstyrelserna haft sedan år 1991föreslås därmed upphöra. skall dock även i fortsättningen varaen av flera viktiga aktörer i trafiksäkerhetsarbetet, bl.a. som sammanhållandeav den trafikslagsövergripande länsplanen.Slutligen vill utskottet erinra om att regeringen aviserat att denåterkommer till senare i vår med förslag till ytterligare åtgärdersom bör vidtas inom trafiksäkerhetsområdet.Mot bakgrund av det anförda är utskottet för sin del inte berett att tanågot initiativ i syfte att omorganisera trafiksäkerhetsarbete.Utskottet avstyrker därför motion T51 (mp) yrkande 18.Regionberedningsgruppernas sammansättningVad gäller den i motion T51 (mp) aktualiserade frågan om att bredda region-beredningsgruppernas sammansättning vill utskottet erinra om att planeringenav trafikens infrastruktur berör flera politikområden, bl.a. miljö-, regio-nal-, närings-, bostads-, kultur-, arbetsmarknads- och försvarspolitiskafrågor. Till detta kommer att näringslivet och inte minst trafikföretagensjälva samt olika organisationer har berättigade intressen att bevaka vidplaneringen av trafikens infrastruktur.Enligt utskottets mening är det inte praktiskt möjligt att beredaföreträdare för alla berörda intressenter plats i regionberedningsgrupperna.Utskottet hänvisar till att syftet med den inriktning som utskottet tidigareförordat för den fortsatta planeringen av trafikens infrastruktur är att fåtill stånd en planeringsprocess som är allsidig och därmed beaktar olikaberörda samhällsintressen.