bet · GK01UU8 · 1997-04-29 00:00:00 — Även om det uppnådda resultatet inte är optimalt måste det dock enligtutskottets uppfattning ses som en rimlig kompromiss i en tekniskt ochpolitiskt svår fråga, och som ett framsteg för den humanitära rätten.Sammanfattningsvis har skyddet för civilbefolkningen i och med protokolletsnya skrivningar stärkts betydligt även på detta område. Utskottet förutsätteratt regeringen vid kommande revideringar av protokollet kommer att strävaefter att åstadkomma ytterligare förbättringar.Med det anförda anser utskottet motion U18 (mp) yrkande 6 besvarad.Exportförbud m.m.Miljöpartiet anför i motion U18 (mp) att den svenska minan FFV 013 börförbjudas, då inga garantier kan lämnas att den inte kommer att användas somen truppmina (yrkande 1) och att den i vart fall inte skall vara aktuell försvensk export (yrkande 2).Riksdagen har tidigare haft att ta ställning till yrkanden av innebörd attexporten av minan FFV 013 skall förbjudas. Utskottet anförde i betänkande1996/97:UU6 också i anledning av en motion från Miljöpartiet:Vad gäller minan FFV 013 konstaterar utskottet att denna inte räknas till des.k. Enligt vad utskottet inhämtat är den inte heller enantipersonell mina i den meningen att den ligger dold i marken och automatisktutlöses av förbipasserande. Detta vapen är konstruerat för försvar av fastainstallationer, som t.ex. flygfält. Det åligger dock inte utskottet att göraen närmare bedömning av det aktuella vapnet. All export, även beträffandedenna vapentyp, skall ske i enlighet med nu gällande riktlinjer. Ansvariga förden prövningen är , Exportkontrollrådetoch, ytterst, regeringen.Denna utskottets bedömning kvarstår oförändrad. Fordonsminan FFV 013 är intekonstruerad för att verka mot civila eller trupp. Vapnet i fråga ärskrymmande, mycket dyrt, och förekommer endast i begränsad omfattning. MinanFFV 013 är enligt vad utskottet har erfarit inte att anse som en truppmina iminprotokollets mening. Förefintligheten - och behovet - av vapen av dettaslag har också erkänts av konventionsstaterna i och med den definition avtruppminor som innefattas i det reviderade minprotokollets artikel 2 punkt 3.Vad gäller frågan om export av denna typ av vapen, konstaterar utskottet attdet svenska tillståndskravet för export är mera långtgående än vad detreviderade protokollet föreskriver. I detta förespråkas endast en allmänåterhållsamhet vid export av andra minor än truppminor, medan det svenskatillståndskravet är absolut och förutsätter godkännande från Inspektionen förstrategiska produkter.Utskottet avstyrker motion U18 (mp) yrkandena 1 och 2.S.k. ClaymoreminorI samma motions yrkande 7 vill att vid nästa revideringav minprotokollet skall verka för att den i protokollet skapade särlösningenför s.k. Claymoreminor skall strykas. Enligt protokollets artikel 5 punkt 6behöver inte sådana vapen, som utkastar fragment i en sektor mindre än 90grader och som är placerade på eller över marken, utmärkas och inhägnas påsamma sätt som andra minor. Denna vapentyp får användas , omden är placerad i omedelbar närhet av en militär enhet och området bevakas föratt förhindra tillträde av civila.I det nu föreliggande förslaget till reviderat minprotokoll har olikamintyper kommit att omfattas av delvis olika regler. Dessa distinktioner haruppkommit huvudsakligen med utgångspunkt i skillnader i militär effekt mellanolika typer av vapen. Deras olika grad av potentiella risker förcivilbefolkningen motiverar enligt utskottets uppfattning dessa skillnader iden rättsliga regleringen av deras användning.Utskottet har ovan berört definitionen av begreppet truppmina. Claymoreminor, noterar utskottet att dessa typiskt sett inte utgör etthot mot civilbefolkningen i samma omfattning som andra minor, även om ocksådessa har kommit att innefattas under den övergripande definitionen avtruppminor. Den särlösning som valts för användningen av denna vapenkategoriförutsätter ett direkt samband med den militära enhet som placerat ut vapnenoch att de kontinuerligt övervakas av militär personal. Protokollets regleringförutsätter sålunda att dessa minor är avsedda att komma till användning ianslutning till regelrätta stridshandlingar mellan stridande förband. I sådanasammanhang kan det finnas situationer där denna typ av vapen är att se somlegitima. I propositionen har regeringen anfört att denna mintyp kan användasbl.a. av fredsbevarande styrkor, för att skydda egnagrupperingar.Det torde sålunda finnas skäl till skillnader i den rättsliga regleringen, iden grad som dessa motsvaras av skillnader i vapnens avsedda effekt. Detöverenskomna uttryckssättet torde också återspegla vad som i de nu avslutadeförhandlingarna varit politiskt möjligt att uppnå. Utskottet finner inteanledning att gå motionärerna till mötes och föreskriva regeringens vidareagerande på denna punkt.Motion U18 (mp) yrkande 7 avstyrks.Svensk lagstiftning m.m.Vänsterpartiet anför i motion U17 (v) yrkande 4 att en svensk ratificering avdet reviderade minprotokollet rimligen bör åtföljas av ett tillägg i lagen(1992:1300) om krigsmateriel. Den nuvarande lagen reglerar endasttillståndsgivning för tillverkning och tillhandahållande av krigsmateriel.Motionärerna vill se att ett allmänt förbud för kemiska, biologiska och andramassförstörelsevapen, inklusive ett förbud mot personminor, införs i lagen medhänvisning till internationell rätt.På grundval av en utredning utförd av Försvarsmakten föreslog regeringen iproposition 1996/97:4 Totalförsvar i förnyelse - etapp 2 ett totalförbud motanvändning av antipersonella minor i det svenska försvaret. Detta förslagtillstyrktes av försvarsutskottet i betänkande 1996/97:FöU1, och riksdagenfattade beslut i enlighet med utskottets förslag.Riksdagens beslut är bindande för regeringen och Försvarsmakten liksom förövriga svenska myndigheter. Enligt svensk rättstradition regleras inte i lagvilka vapentyper som skall stå till Försvarsmaktens förfogande. Lagen(1992:1300) om krigsmateriel uppställer ett generellt förbud mot tillverkning,tillhandahållande och utförsel av vapen, ammunition och annan för militärtbruk utformad materiel som enligt regeringens föreskrifter utgörkrigsmateriel. I förordningen (1992:1303) om krigsmateriel har definierats vadsom skall anses vara krigsmateriel. Landminor, försåt och andra anordningaråterfinns i förteckningen över krigsmateriel för strid. Utförseltillstånd förkrigsmateriel får enligt lagen om krigsmateriel inte lämnas om det skullestrida mot internationella överenskommelser som har biträtt, motbeslut av säkerhetsråd eller mot folkrättsliga regler omexport från neutral stat under krig (ovillkorliga hinder i lagens mening).Denna lagtekniska lösning innebär att ett svenskt godkännande av detreviderade minprotokollet skapar ett ovillkorligt hinder mot export avtruppminor som inte uppfyller kraven på detekterbarhet, och av truppminor tillicke-statliga organ. Vid protokollets ikraftträdande tillkommeravståndsutlagda truppminor som inte självförstörs och självdesaktiveras.Regeringen gör i propositionen bedömningen att inga lagändringar krävs föratt skall kunna ansluta sig till det reviderade minprotokollet.Utskottet delar denna regeringens uppfattning. Utskottet finner det intepåkallat att reglera förbudet mot truppminor i lag. Att lagreglera förbudetmot användning av truppminor skulle enligt utskottets uppfattning inte medföraen skärpning av redan gällande regelsystem.Utskottet avstyrker motion U17 (v) yrkande 4.Vänsterpartiet anför i motion U17 (v) yrkande 2 att en deklaration rörande detunilaterala svenska förbudet mot användning av truppminor bör avges i sambandmed att tillträder det reviderade minprotokollet. bör enligtmotionärerna utnyttja detta tillfälle att markera sin hållning och därigenomfungera som efterföljansvärt exempel.Enligt vad utskottet har inhämtat hade 53 stater uttalat sigtill förmån för ett internationellt förbud mot tillverkning, lagring,överföring och användning av truppminor. 21 av dessa stater har också för egendel avsagt sig all användning av truppminor vad gäller det egna landetsförsvarsmakt. Utskottet välkomnar det växande stödet till förmån för ettinternationellt förbud mot truppminor.Förklaringar och tillkännagivanden i anslutning till ratificering avinternationella avtal lämnas i regel i de fall där en stat på detta sätt villförtydliga sitt ställningstagande och det sätt på vilket man avser atttillämpa den framförhandlade konventionstexten. De förklaringar ochtillkännagivanden som regeringen föreslår i propositionen är också av sådankaraktär.Vad gäller beslut av , kommer detta - sommera långtgående än vad det reviderade minprotokollet föreskriver - enligtutskottets uppfattning inte att ha någon materiell betydelse för den svenskatillämpningen av minprotokollet. Därför finns heller ingen anledning att göraett formellt tillkännagivande i denna del.Utskottet har förstått att regeringen i samband med avgivandet av Sverigessamtycke att bli bundet av det reviderade protokollet avser att informeradepositarien, FN:s generalsekreterare, om beslut om ett svensktförbud mot användning av truppminor. Utskottet finner det inte påkallat mednågot regeringens agerande därutöver.Med det anförda anser utskottet motion U17 (v) yrkande 2 besvarad.OttawaprocessenMiljöpartiet anför i motion U18 (mp) yrkande 4 att regeringen med större kraftbör stödja den s.k. Ottawaprocessen, som utanför FN:s ram syftar till etttotalförbud mot truppminor. Motionärerna utgår ifrån att en konvention börkunna undertecknas . bör underteckna konventionen ochsöka förmå andra stater att göra detsamma.Enligt utskottets uppfattning har varit ett föregångsland i fråga omett internationellt totalförbud mot truppminor, inte minst genom riksdagensbeslut av , som innebar att truppminorna i det svenskaförsvaret kommer att vara avskaffade . Utskottet vill i dettasammanhang framhålla att inte har producerat truppminor ,och har heller ingen export av sådana vapen ägt rum.Regeringens uttalade målsättning är att åstadkomma ett internationellttotalförbud för truppminor, ett förbud som omfattar produktion, lagring,användning och export, med bredast möjliga anslutning av såväl producenter somexportörer samt inte minst de länder som själva drabbats av den utbreddaanvändningen av minor i väpnade konflikter.Regeringen betonar i propositionen vikten av att det reviderademinprotokollet får en universell anslutning och en så vid tillämpning sommöjligt. Utskottet delar denna uppfattning. För att skyddet avcivilbefolkningen skall bli effektivt krävs enligt utskottets uppfattningbredast möjliga anslutning till ett traktatfäst förbud mot truppminor.Utrikesutskottet konstaterade i sitt betänkande 1993/94:UU19 att det finnsanledning att på detta område sträva efter ett utökat samarbete genom FN.Utskottet betonade att minfrågan har såväl humanitära aspekter somnedrustnings- och utvecklingsaspekter, och att de övergripande aspekterna påminröjningsfrågan lämpligen kunde tas upp samlat för att inom FN-systemets ramfå till stånd en samordning.I samma betänkande betonade utskottet att en översyn av konvention omsärskilt inhumana vapen var angelägen, och att bör verka för en ökadanslutning till denna. Utskottet underströk också att det förelåg ett stortbehov av att dels skärpa konventionens materiella regler vad avser användandetav minor, dels göra konventionen gällande under s.k. interna väpnadekonflikter. Utskottet fortsatte:Utskottet anser att i samband med översynskonferensen bör klargöra attett internationellt totalförbud mot antipersonella minor utgör den endaverkliga lösningen på det humanitära problem användningen av minor ger upphovtill. bör härvid lägga förslag med syfte att få till stånd ett sådantförbud.Utskottets överväganden resulterade i ett tillkännagivande till regeringen.Sverige blev också 1994 det första land som formellt föreslog ettinternationellt totalförbud mot truppminor i samband medgranskningskonferensen av vapenkonvention. Sedan konferensensavslutning har varit aktivt engagerat i de forum som ståtttill buds för att väcka opinion för tanken på ett totalförbud. Enligt vadutskottet inhämtat har regeringens arbete bedrivits både inomnedrustningskonferensen i (CD) och inom ramen för den s.k.Ottawaprocessen. Regeringens övergripande målsättning har i båda dessa forumvarit att bidra till att åstadkomma en konventionsreglering som uppfyller densvenska målsättningen.Utskottet delar motionärernas bedömning av Ottawaprocessen, i så måtto attdenna också enligt utskottets uppfattning har varit av stor betydelse för attbygga vidare på den existerande internationella opinionen för ett totalförbudoch för att driva arbetet framåt med sikte på en snar överenskommelse.Med utgångspunkt i den övergripande målsättningen att åstadkomma etttotalförbud för truppminor har deltagit aktivt i de diskussioner somförts rörande det konventionsutkast till vilket motionärerna hänvisar.Utskottet har förstått att det är regeringens avsikt att även fortsättningsvisstödja initiativ som likt Ottawaprocessen har ett syfte som ligger i linje medSveriges ambitioner på minområdet.Svårigheterna skall dock inte underskattas. Som utskottet anfört ovan, berordet reella resultatet av alla överenskommelser på detta område dels på demateriella reglerna i en eventuell konventionstext, dels på staternas viljaatt biträda konventionen. De motsättningar och därav föranledda kompromissersom kommit till synes vid revideringen av minprotokollet kan i många delarkomma att göra sig gällande också i andra forum där samma och liknande frågordiskuteras. Det är enligt utskottets uppfattning därför för tidigt att hanågon bestämd uppfattning om i vilken mån Ottawaprocessen kommer att leda tillkonkreta framsteg utöver vad som uppnåtts i och med det reviderademinprotokollet.Utskottet förutsätter att regeringen även fortsättningsvis på lämpligt sättstöder Ottawaprocessen i syfte att åstadkomma ett internationellt förbud förtruppminor, men ser inte anledning att föregripa förhandlingsresultatet.Med det anförda anser utskottet motion U18 (mp) yrkande 4 besvarad. beträffande regeringens förslagatt med bifall till propositionen godkänner det den 3 maj 1996reviderade protokollet II om förbud mot eller restriktioner ianvändningen av minor, försåt eller andra anordningar till 1980 årsvapenkonvention (Sö 1982:27), med de förklaringar och tillkännagivandensom regeringen förordat,2. beträffande uttrycket "truppmina"att avslår motion 1996/97:U17 yrkande 1,res. 1 (v)3. beträffande gränsdragningen mellan truppminor och andra minoratt avslår motionerna 1996/97:U17 yrkande 3 och 1996/97:U18yrkandena 3 och 5,res. 2 (v, mp, kd)4. beträffande avståndsutlagda minoratt förklarar motion 1996/97:U18 yrkande 6 besvarad med vadutskottet anfört,5. beträffande exportförbud m.m.att avslår motion 1996/97:U18 yrkandena 1 och 2,res. 3 (v, mp)6. beträffande s.k. Claymoreminoratt avslår motion 1996/97:U18 yrkande 7,res. 4 (v, mp)7. beträffande svansk lagstiftning m.m.att med avslag på motion 1996/97:U17 yrkande 4 förklarar motion1996/97:U17 yrkande 2 besvarad med vad utskottet anfört,res. 5 (v)8. beträffande Ottawaprocessenatt förklarar motion 1996/97:U18 yrkande 4 besvarad med vadutskottet anfört.Stockholm den 29 april 1997På utrikesutskottets vägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: (), (), NilsT (), (), (), (), BertilPersson (m), (), (s), (), (), (), (), IngridNäslund (kd), (), () och IngbrittIrhammar (c). Uttrycket "truppmina" (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16 börjar med "Enligt dedefinitioner som ges" och på s. 17 slutar med "yrkande 1 avstyrks" bort haföljande lydelse:Enligt de definitioner som ges i minprotokollet avses därmed samma typ avvapen - en mina som i första hand är konstruerad för att explodera genom enpersons närvaro, närhet eller kontakt och som försätter ur stridbart skick,skadar eller dödar en eller flera personer. Även om det inte finns någonrättslig skillnad mellan de båda uttrycken, anser utskottet att den svenskaversionen av konventionstexten för tydlighetens skull bör använda uttrycket"personminor". Detta uttryck beskriver på ett bättre sätt minornas effekt ochmotsvarar bättre allmänt språkbruk. Med det anförda tillstyrker utskottetmotion U17 (v) yrkande 1.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:2. beträffande uttrycket "truppmina"att med bifall till motion 1996/97:U17 yrkande 1 samt medanledning av propositionen som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.2. Gränsdragningen mellan truppminor och andra minor(mom. 3)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17 börjar med "Utskottet kaninte" och slutar med "yrkandena 3 och 5" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning innebär denna lösning att definitionen avtruppminor har blivit otydlig. Att ordet "primarily" har lagts till, haruppenbarligen skett för att säkerställa att fordonsminor försedda medröjningsskydd inte skall betraktas som truppminor. I stället för den valdalösningen önskar utskottet en tydligare tolkning av begreppet truppmina. Detbör enligt utskottets uppfattning klart framgå att en mina som är konstrueradför att explodera genom en persons närvaro och agerande är att bedöma som entruppmina, även om den kan fungera också på annat sätt. Utskottet anser atttillägget "primarily" är olyckligt, eftersom det kan ge utrymme för olikatolkningar. Regeringen bör verka för att få bort ordet "primarily", tillförmån för en tydligare definition av begreppet "truppmina". Detta bör gesregeringen till känna. Med det anförda tillstyrker utskottet motionerna U17(v) yrkande 3 och U18 (mp) yrkandena 3 och 5,dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:3. beträffande gränsdragningen mellan truppminor och andraminoratt med anledning av motionerna 1996/97:U17 yrkande 3 och1996/97:U18 yrkandena 3 och 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.3. Exportförbud m.m. (mom. 5)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 18 börjar med "Detta vapenär" och som på s. 19 slutar med "motion U18 (mp) yrkandena 1 och 2" bort haföljande lydelse:Riksdagen fattade beslut om totalförbud mot användningav antipersonella minor/truppminor i det svenska försvaret. Som ett led idetta arbete har förbjudit att sådana minor, liksom komponenter tilldem, blir föremål för export. Minan FFV 013 är konstruerad för försvar avfasta installationer. Utskottet har inhämtat att denna mintyp inte är avseddatt lämnas obevakad och i normalfallet utlöses manuellt via tändkabel. Vid ennärmare bedömning av det aktuella vapnet har det dock framkommit att ävensnubbeltrådsutlösning kan förekomma. I de fallen får denna mina en verkanmotsvarande vad som gäller för truppminor. Utskottet finner därför att minanFFV 013 bör kategoriseras som en truppmina i konventionens mening. Dettainnebär att den aktuella minan inte skall komma till användning inom detsvenska försvaret. Med det anförda tillstyrker utskottet motion U18 (mp)yrkande 1. Utskottet anser motion U18 (mp) yrkande 2 besvarad med vadutskottet anfört.dels att moment 5 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:5. beträffande exportförbud m.m.att med bifall till motion 1996/97:U18 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört samt förklarar motion1996/97:U18 yrkande 2 besvarad med vad utskottet anfört.4. S.k. Claymoreminor (mom. 6)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19 börjar med "I det nuföreliggande förslaget" och som på s. 20 slutar med "Motion U18 (mp) yrkande 7avstyrks" bort ha följande lydelse:Den särlösning som skapats för Claymoreminor är enligt utskottetsuppfattning inte tillfredsställande. Denna innebär att minor som kastar utfragment i en sektor på mindre än är tillåtna, trots att de ikonventionens mening är att se som truppminor. Det anses att de inte utgörsamma hot mot civilbefolkningen som andra minor, eftersom de är utplacerade aven militär enhet och också övervakas och används av militär personal påplatsen. De är tänkta att användas i direkta stridshandligar mellan stridandeförband, och anses av den anledningen inte behöva inhägnas eller utmärkas somandra minor. Konventionsregleringen förutsätter att den segrande parten efterkonfliktens upphörande skall kunna avlägsna minorna efter de tillåtna 72timmarnas användning. Sannolikheten för detta är enligt utskottets förmenandeinte sådan att användningen av Claymoreminor bör tillåtas. bör vidkommande revidering av protokollet verka för att detta undantag avskaffas.Utskottet tillstyrker därmed motion U18 (mp) yrkande 7.dels att moment 6 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:6. beträffande s.k. Claymoreminoratt med bifall till motion 1996/97:U18 yrkande 7 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.5. Svensk lagstiftning m.m. (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20 börjar med "Riksdagensbeslut är bindande" och slutar med "Utskottet avstyrker motion U17 (v) yrkande4" bort ha följande lydelse:Utskottet delar inte regeringens uppfattning rörande betydelsen av enlagreglering av det svenska förbudet mot truppminor. Enligt utskottetsuppfattning kunde ett införande av förbudet i lag understryka varaktighetenoch långsiktigheten i det svenska förbudet. Genom en sådan åtgärd skulleSveriges roll som pådrivade part i strävan efter ett internationellttotalförbud mot personminor stärkas. Detta bör ges regeringen till känna.Därmed tillstyrker utskottet motion U17 (v) yrkande 4.dels att moment 7 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:7. beträffande svensk lagstiftning m.m.att med bifall till motion 1996/97:U17 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört samt förklarar motion1996/97:U17 yrkande 2 besvarad med vad utskottet anfört.Särskilt yttrandeOttawaprocessen (mom. 8)(), () och () anför:På grund av missnöje med resultatet av de förhandlingar som fördes 1994-1996och som resulterade i den reviderade har förslag väckts omett internationellt totalförbud mot antipersonella minor.Två forum har föreslagits för att uppnå detta: iGenève, CD och den s.k. Ottawaprocessen, vilken initierades av Kanadasutrikesminister vid ett möte i . Problemet medförhandlingarna i är att konsensusprincipen råder, vilket innebär atten enda CD-medlem kan blockera ett förbud. Detta har redan skett, och mankommer inte längre i minförhandlingarna inom nedrustningskonferensen. Syftetmed Ottawaprocessen är att utanför FN:s ram utarbeta en ny konvention somtotalförbjuder antipersonella minor. beräknas en konvention kunnaundertecknas. menar att inte bara bör underteckna dennautan också arbeta för att flera länder gör detsamma, t.ex. grannländerna iNorden och . Sammanfattning........................................1Propositionen.........................................1Motionerna............................................1Utskottet.............................................2Propositionens huvudsakliga innehåll 2Bakgrund vapenkonvention 3Ärendet och dess beredning 4Innehållet i det reviderade protokollet 5Tillämpningsområde 5Definitioner 5Allmänna regler och restriktioner för minor, försåt och andraanordningar 6Truppminor 6Förbud mot icke-detekterbara truppminor 6Avståndsutlagda minor 7Övergångsbestämmelser för krav på självförstöring och desaktiveringav truppminor7Försåt och andra anordningar 7Upprättandet av protokoll och minkartor 7Skydd för fredsbevarande verksamhet och andrahumanitära insatser8Överträdelse av protokollets bestämmelser 8Protokollet och svenska förhållanden 8Godkännande av protokollet 10Skälen för regeringens förslag 10Sammanfattning av motionerna 11Utskottets överväganden 13Regeringens förslag 13Definitionen av truppminor 16Avståndsutlagda minor 17Exportförbud m.m. 18S.k. Claymoreminor 19Svensk lagstiftning m.m. 20Ottawaprocessen 21Hemställan 23Reservationer........................................24Särskilt yttrande....................................26