bet · GL01KU5 · 1997-10-07 00:00:00 — I betänkandet behandlas åtta motioner som har väckts och som har anknytning till lagstiftningsprocessen.Utskottet behandlar i olika avsnitt frågor om ett könsneutralt språk iofficiella texter, om tillämpning av EG-rätt vid svenska domstolar ochmyndigheter, om organisation för behandling av EG-frågor, omlagstiftningen och den kommunala självstyrelsen, om ett stärktmedborgarinflytande, om källhänvisningar i , omkunskapsutbyte mellan forskare och samhället i övrigt, om enjämställdhetsbestämmelse i riksdagsordningen samt om en utredning om etikensbetydelse för en god samhällsutveckling. Samtliga motioner avstyrks.Till betänkandet är fogade tre reservationer. 1996/97:K311 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna att en nyorganisation för behandling i av frågor som berör Sverigesrelationer till Europeiska unionen bör inrättas i enlighet med vad som anförtsi motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om beredning och hantering av frågor som berör relationer medEU.1996/97:K501 av de () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att alla kommande regeringsförslag som berör verksamhetskall innehålla en redovisning av på vilket sätt den kommunala självstyrelsenpåverkas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en genomgång av befintlig lagstiftning i syfte att vidta sådanaändringar som på berörda områden återupprättar den kommunala självstyrelsen.1996/97:K525 av Skånberg (kd) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att källhänvisning skall ingåi Statens offentliga utredningar.1996/97:K529 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om generelladirektiv till statliga utredningar om ökad makt för de enskilda människorna.1996/97:K531 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ett könsneutralt språkskall användas i propositioner om ny eller ändrad lagstiftning, i förordningaroch andra officiella dokument.1996/97:K603 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den önskvärda inriktningen på åtgärder för att stärka medborgarnasinflytande och medansvar i samhället,2. att hos regeringen begär att en utredning tillsätts om etikensbetydelse för en god samhällsutveckling,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett utvecklingsarbete om hur subsidiaritetsprincipen kan tillämpasi praktisk verksamhet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett utökat utbyte av kunskap och erfarenheter mellan forskare ochövriga medborgare.1996/97:K903 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den svenska tillämpningen av ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om EU:s rättsdatabank.1996/97:A812 av m.fl. (v) vari yrkas3. att beslutar att ge talmanskonferensen i uppdrag att prövafrågan om en övergripande tilläggsbestämmelse om jämställdhetsperspektivet iriksdagsordningen. Språket i lagar m.m.KönsneutralitetMotionenI motion 1996/97:K531 av () föreslås att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ettkönsneutralt språk skall användas i propositioner om ny eller ändradlagstiftning, i förordningar och i andra officiella dokument. Enligtmotionären är i det officiella språket att mannen är makthavare ochkvinnan underordnad. Förutom att detta låter illa fungerar detta sätt attuttrycka sig som konserveringsmedel för föreställningar om hur samhället skallse ut, anför motionären, som också anser att språket i författningar ochbetänkanden inte bör spegla otidsenliga fördomar om mäns och kvinnors roller.Riksdagen bör därför ge regeringen i uppdrag att se över språket ipropositioner om ny eller ändrad lagstiftning, i författningar och andraofficiella dokument. Enligt motionären gäller kravet på ett könsneutralt språkäven av framtagna dokument.Gällande riktlinjer m.m.I Statsrådsberedningens promemoria 1994:4 Några riktlinjer förförfattningsspråket anges att ett sätt att skriva könsneutralt är att användasig av han eller hon (inte han/hon). Enligt promemorian rekommenderas dennalösning t.ex. när författningen är kort eller när kombinationen bara behöveranvändas några få gånger. Om texten däremot kräver ett ymnigt bruk av pronomenblir kombinationen störande, särskilt vid böjning. I promemorian anförs attett annat och ofta bättre sätt är att använda pluralformer i stället försingularformer. Ett tredje sätt anges vara att med hjälp av omskrivningarundvika personliga pronomen i texten. Avslutningsvis anges i promemorian attdet i regel går att skriva könsneutralt med hjälp av de angivna sätten. Men omdet av någon anledning inte går, kan man i ändringsförfattningar behålla han,honom, hans. I nyskrivna författningar bör man enligt promemorian emellertidvälja könsneutrala alternativ.I Myndigheternas skrivregler, Ds 1997:48, anges (avsnitt 4.4.1) beträffandeanvändningen av pronomenet han att detta tidigare alltid användes i mångatexter, särskilt författningstexter, när man syftade på båda könen. Det angesfortfarande vara användbart när man avser både män och kvinnor eller därsubstantivet är en abstraktion. I texter där man måste skilja på könen eller itexter som man vill göra helt könsneutrala kan man välja något eller några avföljande sätt: han eller hon, upprepning av huvudordet, omskrivning med pluraleller könsneutrala substantiv.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Konstitutionsutskottet har , ,behandlat motionsyrkanden om ett könsneutralt språk. I det av riksdagengodkända betänkandet 1995/96:KU7, vartill hänvisas, lämnadekonstitutionsutskottet en utförlig redovisning för tidigareriksdagsbehandlingar, m.m.Vid behandlingen under /95 underströk utskottet betydelsen avatt det språk som används i officiella texter i så stor utsträckning sommöjligt är könsneutralt. Utskottet ansåg sig kunna utgå ifrån att de nämndariktlinjerna för språket i lagar och andra författningar samt inom denoffentliga förvaltningen följdes. Utskottet ansåg att motionen borde lämnasutan bifall (bet. 1994/95:KU13).Vid /96 saknades det enligt utskottets mening anledning attgöra någon annan bedömning än vid tidigare riksmöten. Den då aktuella motionenavstyrktes (bet. 1995/96:KU7).Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrker motion K531 (fp).Tillämpning av EG-rätt vid svenska domstolar och myndigheterMotionenBengt () påpekar i motion 1996/97:K903 att genommedlemskapet i EU genomgått ett rättsligt systemskifte och att svenskadomstolar och myndigheter måste kunna tillämpa EG-rätten, eftersom denna utgören del av den svenska nationella rättsordningen. Enligt motionären är dettaingen enkel uppgift för domstolarna, även om EU har en särskild rättsdatabank,men rättsinformation kan erhållas genom s.k. förhandsbesked. Motionären uppgeratt flera klagomål har framförts mot domstolar och inte minstförvaltningsmyndigheter för att de tillämpar EG-rätten felaktigt. Enligtmotionären behövs en bred kartläggning av domstolarnas och myndigheternastillämpning av EG-rätten och av inhämtandet av förhandsbesked (yrkande 3).Därutöver måste från svensk sida tas initiativ för att åstadkomma att EU:srättsdatabank blir mer användbar vid nationell tillämpning (yrkande 4).BakgrundFörhandsavgöranden från EG-domstolenEn av viktigaste funktioner är att se till att gemenskapsrättentolkas och tillämpas på ett enhetligt sätt. För att säkerställa att så skeranger artikel 177 i att en nationell domstol, som skall tillämpaen gemenskapsrättslig bestämmelse, innan den avgör målet kan, och i vissa fallskall, inhämta förhandsavgörande från om hur regeln skall tolkas.Sådana förhandsavgöranden kan avse tolkningen av fördraget eller giltigheteneller tolkningen av rättsakter som utfärdats av gemenskapens institutioner. Denationella domstolarna i lägre instans får begära förhandsavgöranden omdomstolen anser det nödvändigt för att den skall kunna döma i målet. Domstolari högsta instans är däremot skyldiga att inhämta ett förhandsavgörande omsaken är sådan att en tolkning av gemenskapsrätt måste ske för att målet skallkunna avgöras. Det finns inga bestämmelser i om hur den frågandedomstolen skall förhålla sig till ett förhandsavgörande från . har dock i sin rättspraxis slagit fast att den nationella domstolenär bunden av avgörandet.Utbildning och information om EG-rättsliga avgöranden, m.m.Domstolsverket är central förvaltningsmyndighet för domstolsväsendet ochsvarar för bl.a. utvecklingsarbete, utbildning och information samtadministrativ service. började med utbildning iEG-rätt för domare, åklagare och advokater. av svenska domare hardeltagit i grundkurser i EG-rätt. Omkring 200 av landets omkring 1 100 domarehar deltagit i längre kurser. Många svenska domare har också gjort studiebesökvid i och vid för de mänskligarättigheterna i . ger också specialiserade kurser ibl.a. EG:s jordbruksrätt, konkurrensrätt, socialförsäkringsrätt, kurser omartikel 177 (inhämtande av förhandsavgöranden) och i juridisk franska. utbildningsprogram för kommerutbildningsinsatserna inom EG-rätten att intensifieras.Domstolsverket har vidare ansett det vara av värde för de svenska domstolarnaatt få en sammanställning av de mål och måltyper i vilka EG/EES-rättsligaproblem respektive problem som anknyter till om demänskliga rättigheterna förekommer. har därför hos samtligadomstolar i sitt verksamhetsområde begärt att få del av alla ?mera betydandelagakraftvunna avgöranden rörande ?europarätt´ samt beslut rörande inhämtandeav förhandsbesked enligt artikel 177 i ?.Korta redogörelser för mera betydande avgöranden på EG-rättens område samtbeslut att inhämta yttranden från återges i Domstolsverketspublikation DV Informerar. () har i svenska domstolar ochdomstolsliknande nämnder fattats 11 beslut om att inhämta förhandsavgöranden.Rättsdatabaser, m.mSamtliga domstolar har tillgång till databasen , vilken bl.a.innehåller Celex. Celex (Communitatis europeae lex) är namnet på EU:s databasöver lagstiftning och rättsfall. Den engelska versionen av Celex finns sedannågra år även på cd-rom. I Celex finns lagtexter och rättsfall i fulltext,oavsett dokumentets ålder. En fördel med Celex anses vara att texterna tillenstaka rättsfall är tillgängliga så snart de är översatta - en tryckt versionbehöver alltså inte avvaktas. Celex gör det också möjligt att t.ex. finna allsekundär lagstiftning som har sin utgångspunkt i en viss artikel iRomfördraget, liksom de domar, som grundas på en viss lagtext. I Celex finnsockså referenser till nationell lagstiftning, som genomför EG-direktiv.Celexbasen uppdateras en gång . Lagtexter finns tillgängliga i basencirka efter att de publicerats i EGT, Europeiska gemenskapernasofficiella tidning, vilken motsvarar i Sverige.Vidare kan nämnas att har en egenhemsida på Internet. Där kan man ta del av bl.a. avkunnade domar ifullständig lydelse, domstolens tidsplan, pressmeddelanden, m.m.Domstolsverket har ombesörjt att alla domstolar fortlöpande erhåller direkt från Luxemburg.Utskottets bedömningSom framgått av den här lämnade redovisningen publicerar delsredogörelser för alla mer betydande avgöranden på EG-rättens område i ,dels beslut rörande inhämtande av förhandsbesked enligt artikel 177 iRomfördraget. Motionärens begäran om en kartläggning av domstolars och andramyndigheters tillämpning av EG-rätten är därmed tillgodosedd, varför utskottetavstyrker motion K903 (fp) yrkande 3.Utskottet anser inte att det är påkallat med något initiativ av riksdagenmed anledning av yrkande 4 i samma motion. Även detta motionsyrkande avstyrksalltså.Riksdagens organisation för behandling av EU-frågorMotionenI motion 1996/97:K311 begär () dels att en ny organisation förbehandling i av frågor som berör relationer till Europeiskaunionen inrättas i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 1), delsatt regeringen ges till känna vad som i motionen anförts om beredning ochhantering av frågor som berör relationer med EU (yrkande 2).Motionären anser att det finns brister i den nuvarande dialogen mellanregeringen och . Det är för få som alltför sent behandlar EU-frågorna, anför motionären, som också anser att fackutskott mångagånger helt ställs utanför viktiga principiella diskussioner. För att stärkariksdagens möjligheter att diskutera och behandla viktiga frågor som berörSveriges relationer med EU bör enligt motionären följande åtgärder vidtas: i dess nuvarande form bör läggas ned. Frågor som berör EU-arbetetskall behandlas av respektive fackutskott. bör byta namn tillutrikes- och och överta uppgiften som regeringens?samtalspartner? inför sådana viktiga avgöranden i ministerrådet som inte kanbehandlas av respektive fackutskott.BakgrundI propositionen om medlemskap i unionen anfördes attriksdagen borde tillförsäkras ett inflytande på förhand över de frågor somskall behandlas i Europeiska unionens råd (eller ministerrådet).Detta borde, anförde regeringen, åstadkommas genom att gavsmöjlighet att påverka de ståndpunkter som skall inta införförhandlingar och beslutsfattande inom EU. Även i övrigt borde fåinsyn i och inflytande över beslutsprocessen i EU (prop. 1994/95:19).Talmanskonferensen föreslog i 1994/95:TK1 att en skulle inrättasför samråd med regeringen.I det av godkända betänkandet 1994/95:KU22 (rskr. 65 och 66)behandlade förslagen om samverkan mellan riksdag ochregering i frågor som rör Europeiska unionen. Utskottet ansåg det som enfördel att det i finns ett organ med en helhetsbild av alla desamarbetsområden som ingår i EU och med samlade erfarenheter av hur samarbetetfungerar och avstyrkte motionskrav om att frågor inom andra och tredje pelarna- liksom frågor om jordbrukspolitiken - skulle ligga hos utskotten i ställetför hos den föreslagna . anförde emellertidockså att utskottens viktiga roll i vårt parlamentariska system innebar attdessa normalt sett borde ha befattning med EU-processerna fram till dess attde som formliga ärenden skall behandlas i ministerrådet.Bestämmelser om samråd mellan regeringen och i de aktuellafrågorna och om inrättande av en infördes i riksdagsordningen (RO).Bestämmelserna om regeringens skyldighet att samråda med ochformerna härför finns numera intagna i 10 kap. RO. I 4 kap. 10 § RO fastslåsskyldigheten för regeringen att på begäran informera utskotten i fråga omarbetet inom EU på respektive utskotts ämnesområde. I samma paragraf fastslåsstatlig myndighets allmänna uppgiftsskyldighet gentemot utskotten.I sitt av godkända betänkande 1996/97:KU2 togkonstitutionsutskottet åter upp EU-frågornas behandling i . Utskottetville på nytt understryka utskottens viktiga ställning och ansåg att det varnödvändigt att utskotten följer de frågor inom respektive ämnesområde som ioch med medlemskap i inte längre avgörs i . För attmarkera vikten av att utskotten engagerar sig i EU-frågor föreslogkonstitutionsutskottet att utskottens skyldighet att följa arbetet inom EUskulle regleras i riksdagsordningen. I 10 kap. 3 § RO åläggs utskotten sedanden att följa arbetet inom EU på respektive utskottsämnesområde. diskuterade också möjligheten för utskottatt t.ex. lämna skriftliga uttalanden till regeringen men lade inte fram någotförslag i den delen utan avsåg att fortsätta att utreda den frågan.I betänkandet vidhöll utskottet sin inställning att samrådet införministerrådsmöten i frågor inom andra och tredje pelarna skulle äga rum i och inte i utskotten (bet. s. 35).En arbetsgrupp under talmanskonferensen har fått i uppgift att utreda EU-frågornas hantering i . Arbetsgruppen inledde sitt arbete härmed iseptember 1997.Utskottets bedömningKonstitutionsutskottet har så sent som vidhållit sininställning att samråd i frågor inom alla tre pelarna skall ske i underströk utskottens viktiga ställning i EU-arbetet. Som framgått av den ovan lämnade redovisningen pågår diskussioner iolika sammanhang om EU-frågornas hantering i . Med hänvisning härtillavstyrks motion K311 (m) yrkandena 1 och 2.Lagstiftningen och den kommunala självstyrelsenMotionernaI motion 1996/97:K501 anser de () att det är dagsatt bestämma sig för om vi i skall ha en lokal politisk nivå ellerinte. Om vi även framöver skall ha en kommunnivå med kommunalpolitiker, somhar något utrymme att fatta lokalt varierade och lokalt förankrade beslut, kaninte riksdag och regering fortsätta att med lagstiftning detaljstyra både vadkommunerna skall ha för verksamhet och hur den skall utformas och bedrivas,anför motionären. Motionären ger också exempel på lagar och lagförslag som honmenar inskränker det kommunala självstyret. Enligt motionären bör allakommande regeringsförslag som berör verksamhet innehålla enredovisning av det sätt på vilket den kommunala självstyrelsen påverkas(yrkande 1). Vidare bör befintlig lagstiftning gås igenom i syfte att vidtasådana ändringar som på berörda områden återupprättar den kommunalasjälvstyrelsen (yrkande 2).BakgrundI regeringsform sägs att det i riket finns primärkommuner ochlandstingskommuner, att beslutanderätten i kommunerna utövas av valdaförsamlingar (1 kap. 7 §) och att det för den offentliga förvaltningen finnsbåde statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter (1 kap. 8 §). Vidare har iregeringsformens kapitel om rättskipning och förvaltning angetts attförvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun (11 kap. 6 §).Vid tillkomsten av regeringsform underströks att den kommunalasjälvstyrelsen utgör en av grundstenarna för den svenska demokratin (bet.1973:KU26 s. 39). Uttrycket för detta är regeringsformens portalparagraf därdet sägs att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativtoch parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse (1 kap.1 §).I kommunallagen (1991:900) uttrycks principen om självstyrelsegenom 1 kap. 1 § där det anges att kommuner och landsting på den kommunalasjälvstyrelsens grund sköter de angelägenheter som anges i lagen eller isärskilda föreskrifter. I förarbetena till kommunallagen (prop. 1990/91:117 s.23) framhålls att det i grunden handlar om en princip för relationen mellanstaten och den kommunala nivån. Den kommunala självstyrelsen kan dock enligtpropositionen aldrig vara total. Regeringsformen ger sålunda stöd för attriksdagen genom lag bestämmer grunderna för kommunernas och landstingensorganisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen. avgörs alltså ytterst av formerna för samverkan mellan statenoch den kommunala sektorn, heter det i propositionen.KommittéförordningenEnligt 13 § kommittéförordningen (1976:119) skall i alla utredningsbetänkandensom behandlar kommunala eller landstingskommunala verksamhetsområden redovisasen bedömning av vilka effekter kommitténs förslag medför för den kommunalasjälvstyrelsen.Kommittén om den kommunala självstyrelsens grundlagsskyddRegeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisk kommittémed huvuduppgift att analysera innebörden av den kommunala självstyrelsen ochbeskattningsrätten och dess förhållande till grundlagsbestämmelserna.Kommittén har överlämnat betänkandet Den kommunalasjälvstyrelsen och grundlagen (SOU 1996:129). Kommittén har funnit att ettkommunalt självstyrelseansvar bör utgöra en betydelsefull faktor vidavvägningen av ansvarsfördelningen mellan statliga och kommunala organ, ochatt en allmän strävan bör vara att så långt det är möjligt låta offentligabeslut fattas så nära medborgarna som möjligt. För att säkerställa attkonsekvenserna för den kommunala självstyrelsen av olika typer av åtgärderblir föremål för så noggranna överväganden som är önskvärt föreslår kommitténatt regeringsformen kompletteras med en föreskrift om att principen omkommunal självstyrelse skall tillmätas särskild betydelse vid all normgivningsom rör kommunerna och landstingen. Med en sådan bestämmelse säger sigkommittén vilja dels ge uttryck för betydelsen av att offentliga beslut fattasså nära medborgarna som möjligt, dels markera vikten av attsjälvstyrelseintressena alltid beaktas i normgivningssammanhang. I samma syfteföreslår kommittén att väsentliga bestämmelser om kommuner och landstingsamlas i ett särskilt kapitel i RF. I betänkandet görs också under rubrikenDebatten om den kommunala självstyrelsen (avsnitt 4) en genomgång av visslagstiftning som föranlett debatt om den kommunala självstyrelsensgrundlagsskydd.Betänkandet har remissbehandlats och är föremål för beredningi Regeringskansliet.Utskottets bedömningUtskottet anser att regeringens beredning av betänkandet om den kommunalasjälvstyrelsen och grundlagen bör avvaktas och avstyrker därför motion K501(m) yrkande 2.Som framgått av den ovan lämnade redovisningen skall allautredningsbetänkanden som behandlar kommunala eller landstingskommunalaverksamhetsområden innehålla en bedömning av vilka effekter kommitténs förslagmedför för den kommunala självstyrelsen. Yrkande 1 i samma motion är därmedtillgodosett och avstyrks därför.Ett stärkt medborgarinflytandeMotionernaI motion 1996/97:K529 begär och (båda fp) attregeringen beslutar om ett generellt direktiv till samtliga statligautredningar om att inom respektive utredningsområde lägga fram förslag somleder till ökad makt för de enskilda människorna. Enligt motionärerna kan detpå område efter område visas att den individuella makten och inflytandet,såväl formellt som reellt, behöver öka för de enskilda människorna.Motionärerna pekar på flera områden där de anser att enskilda människorbehöver ökad makt och anger arbetslivet, skolan, boendet och de offentligtfinansierade tjänsterna som exempel.Ett liknande yrkande framförs i motion 1996/97:K603 av m.fl.(kd). Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen om den önskvärdainriktningen på åtgärder för att stärka medborgarnas inflytande och medansvari samhället (yrkande 1). Motionärerna anser att en grundläggande utgångspunktför framtida reformer när det gäller att utveckla demokratin är attmedborgarnas kompetens skall tas till vara inom olika verksamheter. I sammamotion begärs också ett särskilt utvecklingsarbete om hur den s.k.subsidiaritetsprincipen kan tillämpas i praktisk verksamhet (yrkande 3). Enviktig grund för maktfördelningen i samhället är enligt motionärerna attbeslut skall fattas på lägsta möjliga effektiva nivå, dvs. så ofta det ärmöjligt av den som befinner sig närmast den uppgift som skall lösas. Om ansvaroch befogenheter fördelas efter den principen garanteras medborgarnasvalfrihet och trygghet på bästa sätt, heter det i motionen.BakgrundUtredningarRegeringen tillkallade en kommitté med uppdrag att utreda ochföreslå åtgärder som skulle kunna öka medborgarnas inflytande och delaktigheti samhällsutvecklingen. Kommittén, som antog namnetDemokratiutvecklingskommittén, har överlämnat två betänkanden, dels Lokaldemokrati och delaktighet i städer och landsbygd, SOU 1996:71, delsPå medborgarnas villkor - en demokratisk infrastruktur, SOU 1996:162. Detsistnämnda betänkandet innehåller bl.a. förslag om lokala demokraticentra,direktsändningar från de ?politiska arenorna?, lättillgängligsamhällsinformation via datanätverk, utökade möjligheter till lokalafolkomröstningar, medborgerlig motionsrätt till fullmäktige, försöksverksamhetmed direktvalda lokala organ, utveckling av lokalsamhällena genom att beslutfattas av de berörda själva eller av deras representanter samt ökatboendeinflytande genom självförvaltning för hyresgäster. Kommittén har ocksåföreslagit att en särskild demokratiberedning inrättas, med uppgift att följautvecklingen av frågor som rör demokrati, medborgarinflytande och medborgarnasdelaktighet i samhällsutvecklingen. Beredningen föreslås också bevaka dessafrågor i samband med reformer och ny lagstiftning. Betänkandet, som harremissbehandlats, bereds inom Inrikesdepartementet.Den s.k. överlämnade sittslutbetänkande Politik för unga, SOU 1997:71. Kommittén har lagt fram fleraförslag som syftar till ökad makt och ökat inflytande för unga, bl.a. påskolans, politikens och kulturens områden.