bet · GK01UU15 · 1997-04-29 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att även ideella organisationers biståndsarbetare bör omfattas avproceduravtalen med andra länder.1996/97:Jo759 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att stärka det internationella samarbetet kringmiljöfrågorna,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att överföra ekonomiska resurser till de fattigaländerna inom ramen för arbete för att minska tillförseln av s.k. freoner,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att miljökonsekvensbedöma biståndet till världens fattiga länder,1996/97:Jo777 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om angelägenheten av svenskt initiativ till skärpningar ihavsrättskonventionen.1996/97:N426 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att satsning på förnybar energi, däribland vindkraft, bör ingå somen naturlig del av svenskt bistånd.1996/97:Bo504 av m.fl. (kd) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att arbetar för en global vattenkonvention.Motionsyrkanden med anledning av regeringens skrivelse 1996/97:501996/97:Jo19 av m.fl. (mp) vari yrkas17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att som medlem i bör prioritera deglobala miljöfrågorna,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör verka för att vattenproblemen förs upp sompermanent punkt på säkerhetsrådets dagordning,Motionsyrkande med anledning av regeringens skrivelse 1996/97:801996/97:U12 av m.fl. (mp)6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i EU skall verka för att den globalavattenförsörjningen kommer upp på säkerhetsrådets dagordning som en permanentpunkt.1 Mål och prioriteringar i det svenska utvecklingssamarbetet1.1 AllmäntPropositionen (s. 7-11)I proposition 1996/97:1 utgiftsområde 7 (hädanefter i rubrikerna benämndbudgetpropositionen) erinras inledningsvis om det överordnade målet förSveriges internationella utvecklingssamarbete, att höja de fattiga folkenslevnadsnivå, samt de sex, av fastlagda, biståndspolitiska målen.Dessa är att bidra till resurstillväxt, ekonomisk och politisksjälvständighet, ekonomisk och social utjämning, demokratisksamhällsutveckling, en framsynt hushållning med naturresurser och omsorg ommiljön samt jämställdhet mellan kvinnor och män.Samtidigt som sänker sin biståndsnivå till avBNI - i syfte att sanera statsfinanserna - står det klar att ocksåframgent kommer att vara en stor och kvalitativt ledande biståndsgivare.Regeringen ser biståndet som ett oumbärligt instrument för att främja globalsäkerhet och solidaritet. Det är i intresse att det internationellautvecklingssamarbetet stärks. Biståndsfinansierade insatser kan vara avgörandeför att säkra fred, åstadkomma demokrati, bistå människor i nöd och på olikasätt främja en globalt hållbar utveckling.I propositionen åskådliggörs hur ansträngningar görs för att säkerställa atten biståndsinsats, bestående av borrande av en brunn i en afrikansk by, äreffektiv i ett globalt, nationellt och lokalt perspektiv. På det lokala planetser man till behov av t.ex. hälsovård och bevattning för grödeodlingar. Manförsöker bygga på bybornas eget ansvar varvid kvinnors beslutsrätt ocharbetssituation är centrala frågor. På det nationella planet har en dialogmellan mottagarland och givare, och FN, förhoppningsvis lett hållbar ekonomisk politik och en bra givarsamordning. På det globala planetmåste säkerställas att det finns goda normer för färskvattenanvändning. Enstarkare ställning för folkrätten och bättre efterlevnad av internationellanormer kan ske genom ett närmare samarbete mellan de mellanstatliga, enskildaoch vetenskapliga organisationer som arbetar med vattenfrågor. främjargenom samarbetet med och arbetet för att främja en hållbarglobal färskvattenanvändning i ?Global Water Partner- ship?, vars sekretariatfinns i Sidas lokaler.På detta sätt hänger globalt, nationellt och lokalt ihop. Regeringenframhåller i propositionen att biståndet har bättre metoder än någonsintill sitt förfogande. Det görs även en tillbakablick av biståndet och trefaser lyfts särskilt fram. Den första fasen var ?u-hjälpen? med sin grund iavkolonialiseringen och solidaritet med de fattiga folken. Olika teorierförespråkades varav en var den s.k.trickle down- teorin. Det kom att snedvrida de miljöer sombiståndet hade att verka i. Statens viktiga roll för utveckling betonades, ochman trodde ofta att u-hjälp - ett projekt - var relativt enkelt att tillföraett land.I fas två, , betonades tillkortakommandena iprojekttänkandet och bättre metoder utvecklades för att sätta in biståndet iett bredare ekonomiskt sammanhang. Strukturanpassning, givarsamordning och?good governance? är några av de uttryck som blev vanliga. Den ekonomiskapolitik som fördes av många förtrycktemarknadskrafterna och visade sig ohållbar. Skuldkrisen uppstod och en långdebatt följde om ansvaret för krisen och hur den skulle bemötas. Insikten omatt biståndets effektivitet påverkas av den politiska miljön växte fram. Pånationellt plan blev stöd till en bättre offentlig förvaltning och godsamhällsstyrning allt viktigare. I fråga om biståndets effektivitet harrespekten för de mänskliga rättigheterna och en demokratisk samhällsutvecklingockså blivit allt viktigare. Kvinnors roll och rätt har lyfts fram.Förutsättningarna för demokratistöd förändrades . Nästanhela hade genomfört val och genomförde sina förstademokratiska val. Att fördjupa demokratins kultur blev en central uppgift ibiståndet.I propositionen framhålls att haft ett bistånd som varit av godinternationell kvalitet. En betydande metodutveckling har dock ägt rum, oftapå basis av kritiska utvärderingar, och för en tydlig dialog medmottagarländerna. Bland de främsta inslagen i detta nya bistånd står det närapartnerskapet med FN-systemet och med . har på gemensamnordisk bas verkat, och med tiden fått gehör för, prioriteringar och reformersom gått i rätt riktning. uppges ha spelat en avgörande roll föratt få till stånd en bättre givarsamordning. Bankens tidigare ensidigastrukturanpassningsbudskap har ersatts av en betydligt mer sammansatt politik.Trots att och operativa biståndsverksamhet uppvisarbegränsningar framhålls i propositionen att den ledning som finns fördessa organisationer står för ett gott utvecklings- och biståndstänkande.Strävan att utforma internationellt utvecklingssamarbete i sitt bredasammanhang har kanske, enligt propositionen, fått sitt främsta uttryck i denserie världskonferenser som FN organiserat : 1992 i ommiljön, 1993 i om mänskliga rättigheter, 1994 i ombefolkningsfrågor, sociala toppmötet i , 1995 i omjämställdhet mellan kvinnor och män och 1996 i om boendefrågor.Globaliseringen ställer nu biståndet på tröskeln till en ny tredje fas.Globaliseringen måste, enligt det perspektiv som anläggs i rapporten grannskap, av Kommissionen för globalt samarbete, styras utifrånuniversella mänskliga värden. I takt med att det internationella samfundet,genom FN-systemet men också i andra globala och regionala former, definierargemensamma uppgifter kommer också behovet av finansiering att öka. Dessauppgifter handlar om att bättre kunna förebygga och lösa konflikter, att tasig an de komplicerade globala miljöfrågorna, att hantera ökad migration ochatt fortsätta att utveckla det internationella normsystemet och samarbetet påen rad olika politiska och ekonomiska områden. En begynnande global offentligsektor är på framväxande. Hur dessa system utformas vad gäller omfattning,incitament, roller, hållbarhet m.m. är en avgörande framtidsfråga.Samtidigt består biståndets kärnuppgift att hjälpa fattiga människor att fåmakt över sin framtid. Fattigdomsbekämpningen är också en gemensam uppgift,först och främst av moraliska skäl, men också därför att det ligger ettgemensamt intresse däri. Precis som i en nation vinner hela samhället ochalltså hela världssamfundet på att det inte finns en särskild klass avfattiga. Men även i sin kärnuppgift kommer biståndet att ändra karaktär. Ipropositionen betonas att, trots en bättre metodik - dialog med givarlandet omövergripande politik, givarsamordning och projekt som bygger på godaincitament - är många länder fångade i ett biståndsberoende. Det framhålls attett lyckat biståndssamarbete måste bryta detta beroende och skapa enutveckling byggd på självtillit och inhemskt sparande. Den andra fasensmetodik måste alltmer förändras till att stärka ländernas och människornaseget ansvarstagande. I den utsträckningen en sådan strategi lyckas och i denutsträckningen världssamfundet klarar av att skapa nya finansieringssystem förgemensamma uppgifter kan biståndets tredje fas också sägas bli dess sista -nya samarbetsformer har då tagit över.Regeringen har ambitionen att fullfölja den förstärkning av svenskbiståndspolitik som inletts. I propositionen presenteras åtgärder i form avnio punkter:1. Det multilaterala reformarbetet intensifieras. Främst gäller dettareformeringen av FN:s övergripande uppgifter, beslutsstruktur och arbetssätt.Det nordiska fokuserar på FN:s ekonomiska och sociala verksamhet.Särskild vikt fästs vid arbetet att finna mer hållbara och uthålligafinansieringsformer samt eftersträvas bättre internationell givarsamordning.2. Regeringen redovisar sin politik på fyra centrala områden.- Fattigdomsinriktningen förstärks. Ett handlingsprogram utformas av Sida.Regeringen kommer att redovisa sina synpunkter till i en särskildskrivelse.- Stödet till demokratins kultur och mänskliga rättigheter prioriteras. Sidautformar ett nytt handlingsprogram.- Arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män konkretiseras. Det avriksdagen beslutade nya jämställdhetsmålet följs upp genom regeringensriktlinjer och Sidas handlingsprogram.- Det globala samarbetet för miljö och hållbar utveckling intensifieras. Storvikt fästs vid FN:s uppföljning av . I en gemensamskrivelse från Utrikes- och miljödepartementen presenteras regeringenspolitik. Sida har presenterat ett handlingsprogram.3. Konfliktförebyggande insatser och insatser i komplexa katastroferprioriteras, främst genom fortsatt arbete för att förstärka samarbetsformernamellan FN:s olika delar, givare, utvecklingsbankerna och inte minst enskildaorganisationer. EU:s humanitära bistånd ägnas särskild uppmärksamhet.4. Hållbar vattenanvändning är i fokus för betydande nysatsningar. Biståndetpå vattenområdet ökas bl.a. genom ett regionalt vattensamarbete i södraAfrika. och initiativ till ett nytt globalt samarbete,Global Water Partnership, är exempel på den innovativa multilateralism somSverige driver och som bl.a. lett till och . En Afrikapolitik för framtiden utformas. En strategisk genomlysning avsvensk Afrikapolitik är enligt regeringens uppfattning motiverad med anledningav det stora förändringar i . Afrikanska röster gescentral plats. På basis av afrikansk och internationell forskning, bl.a. avNordiska och Sida, kommer regeringen att redovisa sinaslutsatser i en särskild skrivelse till riksdagen.6. En svensk strategi för EU:s utvecklingssamarbete kommer att presenteras.EU:s biståndsprogram behöver effektiviseras. De fyra centrala områdena underpunkt 2 kommer att vara vägledande för det svenska agerandet. Därutöver läggssärskild vikt vid humanitärt bistånd, enskilda organisationer ochlivsmedelsbistånd. inleds diskussionerna av det s.k. Lomé-samarbetet.7. Den nyinrättade expertgruppen för studier i utvecklingsfrågor förväntaslämna rapporter som belyser- hur biståndsberoendet kan minska,- hur biståndsorganisationer bättre kan lära av erfarenhet,- hur påverkas av nya handels- och kapitalströmmar,- hur barn kan skyddas genom bättre förståelse av sin ekonomiska roll,- hur förmåga kan stärkas att vidmakthålla de institutioner, t.ex.skolsystem, som byggts upp.8. Den strategiska styrningen av biståndet stärks. Utrikesdepartementetsomorganisering möjliggör en bättre sammanhållen svensk politik och det nyaSida ett bättre sammanhållet genomförande. förväntas den nyaplaneringsmetodiken ha fått fullt genomslag. Administrationskostnaderna sänks,som fältadministrationen förstärks och effektiviseras.9. Angående fördelningen av medel noteras bl.a. följande:- de särskilda anslagen för demokrati och mänskliga rättigheter, enskildaorganisationer och miljö skyddas,- bidragsnivån till FN-systemet bibehålls som en framtida ökningtill förutses liksom deltagande i Karibiska utvecklingsbankenoch finansiella arrangemang i ,- neddragningarna planeras så att planerad verksamhet kan fullföljas,fördelningen mellan multi- och bilateralt bistånd bibehållas, i utlägget pådelposter tas hänsyn till reservationernas storlek,- det humanitära biståndet förblir stort,- anslaget till betalningsbalansstöd minskar men det finns ändock utrymme omcirka för stöd till skuldlättnad och ekonomiskåterhämtning,- länder med betydande outnyttjade medel får vidkännas en större temporärnedgång; beräknade ökningar redovisas förutsatt att samarbeteteffektiviseras.MotionernaI partimotion U201 (m) yrkande 1 önskas ett tillkännagivande om att detövergripande målet för biståndet bör vara att främja en uthållig snabbtillväxt med snabb utrotning av fattigdomen. Motionärerna hävdar härvid attden avgörande faktorn för att snabbt utrota fattigdomen är att skapablomstrande familjejordbruk, att frigöra den lilla människans skaparkraft ochge henne rätten att äga sin bostad, sin mark, sitt lilla hantverk eller sittsmåföretag. Statsmakten skall enligt motionärerna koncentrera sig på sinaviktiga uppgifter vilka, förutom rättsstaten, är att främja en god utbildningför alla medborgare, en grundläggande hälso- och sjukvård samt utbyggnad avvägar, vatten, och avlopp och annan infrastruktur som ej kanmarknadsfinansieras.Motionärerna anser (yrkande 3) att måste värna frihandeln genom attinom EU och WTO ständigt arbeta för lägre tullar och avskaffande avhandelshinder. Den viktigaste uppgiften är att främja ett öppet handelssystemoch en snabbt ökad världsmarknad. Frihandeln är, enligt motionärernasuppfattning, det viktigaste bidraget som i-världen kan ge tillutvecklingsländernas ansträngningar.I yrkande 13 framhålls att bör ha den centralafunktionen för utvecklingssamarbetet och det sammanhållna ansvaret förrelationerna till samarbetsländerna och i internationella organisationer.I yrkande 14 föreslås att en särskild enhet med inriktning påfattigdomsavveckling, mänskliga rättigheter och demokratiutveckling förläggstill södra , där huvuddelen av de svenska biståndsinsatserna görs.Därigenom kan verksamheten utformas i den afrikanska miljön. Att i en i-landsmiljö administrera och bestämma inriktningen av biståndsprojekt ärerfarenhetsmässigt svårt.I kommittémotion U204 (c) yrkande 2 krävs att handeln för u-ländernaunderlättas. Protektionism och handelshinder i i-länderna slår hårt gentemotu-ländernas produkter och befolkning. Trots finns allvarligabrister i EU:s handelspolitik gentemot tredje världen. Det bör vara en frågaav högsta prioritet för svensk EU-politik att åstadkomma mer gynnsammahandelsvillkor för fattiga länder, både inom och utom ram. Det ärockså angeläget att göra en uppföljning av påverkan på handel. måste ges ekonomiska förutsättningar och tillgångtill nödvändig kompetens och teknik för att kunna bygga upp en miljöanpassadproduktion samt vidareutveckla sina egna traditionella och ofta uthålligametoder. De måste också tillåtas skydda sina naturresurser, andra tillgångaroch sin produktion från utländska intressenters exploatering. har hären viktig uppgift i arbetet på att stärka position. börverka för att får nödvändiga resurser för att fullgöra detta arbete.I yrkande 3 redogörs för de principer som enligt motionärerna bör styrabiståndet. Detta måste i högre grad baseras på en grundlig och självständiganalys av de globala utvecklingsproblem som det avser att angripa. Det måstekoncentreras på människors basbehov och på att stärka deras förmåga att lokaltlösa sina problem. Alla biståndsinsatser måste främja en miljömässigt hållbarutveckling. Enligt motionärernas uppfattning har tidigare biståndsstrategierhaft allvarliga brister; inte minst har de negligerat lokala resurser och detlokala kunnandets betydelse för utvecklingsprocessen, vilket bl.a. bidragittill svårigheterna att nå de allra fattigaste. bör ge stöd tillinstitutioner och enskilda människor i som kan medverka till attforma utvecklingsmodeller utifrån dessa länders egna förutsättningar ocherfarenheter.I yrkande 8 betonas också att det svenska biståndet bör vara mersjälvständigt. Det är som de flesta andra givares starkt knutet tillVärldsbankens och IMF:s bedömningar och till genomförande avstrukturanpassningsprogrammen. Detta kan enligt motionärerna i vissa fall varamotiverat men är det långt ifrån alltid. Motionärerna vill framhålla vikten avden lokala nivån och anser att biståndet i högre grad än bör inriktaspå att ge människor på den lokala nivån bättre möjligheter till utveckling föratt tillgodose de grundläggande behoven.I partimotion U207 (mp) yrkande 2 hävdar att dubbelarbete ochalltför lika projekt i närheten av varandra skulle kunna undvikas om man iutvecklingssamarbetet kunde göra en gemensam behovsanalys på det regionala ochlokala planet, alla inblandade aktörer emellan, såväl inhemska som utländska.Biståndet bör, hävdas det i yrkande 3, bli ett nytt konfliktförebyggandesäkerhetspolitiskt instrument. Det största hotet mot mänsklig överlevnad ärinte längre av militärt slag, hävdar motionärerna. Det är i stället det hotsom fattigdom och sociala orättvisor skapar; ett vidare säkerhetsbegrepp sombygger på en helhetssyn är därför enligt motionärernas förmenande nödvändig.Fattigdomen breder ut sig i de redan fattiga länderna, och folkmängden ökarsamtidigt som naturresurserna krymper. I detta framtidsperspektiv kommerbiståndet att få en ny och viktig betydelse.Folkpartiet föreslår i sin partimotion U213 (fp) yrkande 1 att en förnyadprövning bör göras av de biståndspolitiska målen. Målen har blivit ett alltmertrubbigt instrument eftersom deras antal ökat. Att exempelvis säga attbiståndets överordnade mål är fattigdomsbekämpning framstår som missvisande dåexempelvis miljöåtgärder och konflikthantering fått ökad betydelse. Biståndetär ett sätt att åstadkomma utveckling. Att minska människors lidande genom attminska fattigdomen blir då en grundläggande faktor bland flera för attåstadkomma utveckling. En angelägen uppgift för en utredning om debiståndspolitiska målen är enligt motionärerna att överväga vilken styrandeverkan biståndsmålen bör och kan ha.I yrkande 2 krävs att demokratimålet blir överordnat inom biståndspolitiken.Om det svenska biståndet mot fattigdom, för ökad rättvisa och mot krigshotskall få bestående effekter krävs att det ges i en demokratisk atmosfär.Motionärerna betonar vikten av att inte väja inför känsliga frågor trots attdemokratibistånd ofta berör centrala funktioner och problem i andra ländersstatsskick. Merparten av vårt bistånd är svårt, då det riktar sig mot defattigaste och minst utvecklade länderna. Lika litet som vi skyggar för desvårigheterna får vi dra oss för att utforma ett ambitiöst demokratibistånd.Motionärerna anser vidare i yrkande 6 att man vid en förnyad prövning av debiståndspolitiska målen bör överväga att stryka det s.k. oberoendemålet, dvs.målet om ?ekonomisk och politisk självständighet?. Detta mål kan enligtmotionärernas uppfattning inte nås genom bistånd utan genom attvärldssamfundet accepterar att folkrättsliga regler upprätthålls.Utvecklingsteoretiska debatter har betonat samverkan ochinternationella kontakter. riskerar oberoendemålet att skapa oklarhetkring synen på och världsekonomin.I yrkande 7 krävs ett tillkännagivande om att ett kvalitetsprogram bör tasfram för att främja högre kvalitet på biståndet. I motionen redovisas bl.a.följande riktlinjer för ett sådant program. Biståndet måste bidra till attkrympa och effektivisera staten. Det är en viktig uppgift att hjälpa statenatt skapa institutionella ramar för att marknaden skall kunna bygga landetsekonomi. Programstödet måste kombineras med kunskapsöverföring för att stärkautvecklingen av marknadsekonomiska institutioner liksom av lagstiftning och enansvarsfull statsförvaltning. Mottagarlandet bör öppet redovisa biståndet isin statsbudget. Kvalitet måste alltid gå före kvantitet och reservationermåste tolereras. En fortsatt och förstärkt fattigdomsorientering kräver attjordbruket ges hög prioritet. I motionen krävs ett antal tillkännagivanden påsärskilda punkter som ingår i det s.k. kvalitetsprogrammet.I yrkande 8 anförs att en parlamentarisk u-landspolitisk utredning börtillsättas med uppdrag att se över landets biståndspolitik inför 2000-talet.Motionärerna kräver vidare ett tillkännagivande om det s.k.biståndsbombardemanget (yrkande 10). Detta bör motverkas främst genom att stödi större grad ges till hela program och i mindre utsträckning till enstakaprojekt. I yrkande 15 lyfter motionärerna fram frågan om biståndsberoende. Detkan bl.a. bekämpas genom insatser som bidrar till inhemsk resursmobilisering.I partimotion U214 (v) yrkande 4 tas frågan om allmänhetens tillgänglighettill upp, främst dess bibliotek. Regeringen försvarade Sidasflyttning till dyrare lokaler bl.a. med att tillgängligheten skulle öka förallmänheten. Det har enligt motionärerna visat sig att så inte blev fallet.Lokalerna är inte öppna på kvällstid och det förekommer inte någon försäljningav litteratur.I yrkande 5 anförs att Sidas tjänster bör kunna erbjudas och saluföras tillnäringslivet. Biståndskontoren gör redan nu kvalificerade ekonomiska analyseroch de bör involveras i ett bredare ekonomiskt samarbete.Motionärerna anser vidare att det ligger ett egenintresse för företagen attbeakta de svenska biståndspolitiska målen när de investerar i (yrkande 7). Man kan ofta se hur svenska företag agerar stick i stäv mot debiståndspolitiska målen. Detta kan bl.a. gälla miljöfarliga investeringar.Motionärerna föreslår i yrkande 8 att biståndsministern tar initiativ till endialog med företagen om de biståndspolitiska målen som allmängiltiga förutveckling.I yrkande 10 krävs att det sker en översyn av målformulering för den svenskabiståndspolitiken. Att ha ett övergripande biståndsmål kombinerat med sexdelmål leder enligt motionärerna till att delmålen blir medel för att uppnådet övergripande målet. Sex mål blir i realiteten ett smörgåsbord där man kanplocka ut något som passar den biståndsinsats som man planerar att utföra. Detövergripande målet uttrycks enligt motionärerna på ett paternalistiskt sätt.Vi kan inte höja de fattiga folkens levnadsstandard, de kan bara de självagöra.I kommittémotion U623 (fp) yrkande 7 hävdas att demokratimålet är detcentrala av de mål som satts upp för svenskt bistånd. Demokratin är enligtmotionärerna det enda styrelseskick som ger utrymmen för den mänskligaskaparkraft som är nödvändig om den fattiga världen skall kunna utvecklas. Iett land som präglas av politisk frihet frigörs kraft för sociala förändringaroch för ekonomisk utveckling.Utskottets övervägandenUtskottet har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat frågor rörande debiståndspolitiska målen. Senast skedde det när utskottet tillstyrktejämställdhet som ett nytt sjätte mål för internationellautvecklingssamarbete (betänkande 1995/96:UU18). I betänkandet framhölls att desex delmålen kompletterar och förstärker varandra i det övergripande syftetatt minska fattigdomen och skapa mer rättvisa levnadsvillkor för fattigamänniskor.I ett flertal motionsyrkanden föreslås ändringar av gällandebiståndsmål, såväl av det övergripande målet som av vissa av de övriga målen.I motion U201 (m) yrkande 1 framförs en önskan om att det övergripande måletbör vara främjande av en uthållig snabb tillväxt för att utrota fattigdomen.