bet · GK01SoU11 · 1997-02-27 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett trettiotal motionsyrkanden om olikatandvårdsfrågor från den allmänna motionstiden . Motionerna tar i huvudsaksikte på frågor om konkurrensneutralitet mellan den offentliga och privatatandvården, avgifter inom barn- och ungdomstandvården samt avveckling avamalgam som tandvårdsmaterial. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden.Till betänkandet har fogats sju reservationer och ett särskilt yttrande. 1996/97:So217 av m.fl. (m) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om medicinsk revision,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrensneutralitet vad gäller folktandvårdens vuxentandvård ochden privata tandläkarverksamheten,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om etableringsfrihet för tandläkare inom allmän vård ochspecialistvården,7. att beslutar att tandvårdslagen ändras så att barn och ungdomgaranteras fri tandvård både i privat och offentlig regi i enlighet med vadsom anförts i motionen.1996/97:So228 av () vari yrkas att beslutar om ändring itandvårdslagen (1985:125) 15 a § i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:So253 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att alla odontologiskaprodukter skall omfattas av läkemedelslagen.1996/97:So267 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning av tandvårdspersonal i nya tandvårdsmaterial ochskyddsutrustning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att innehållsdeklarera tandvårdsmaterial.1996/97:So275 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om barn- och ungdomstandvård,1996/97:So277 av m.fl. (fp) vari yrkas41. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tandvården (avsnitt 43),1996/97:So278 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att riksdagsbeslutet om amalgamavveckling måste verkställas utanundantag,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en strategi på EU-nivå för obligatoriska innehållsdeklarationer ochsamma kontrollbestämmelser för tandvårdsmaterial som för läkemedel,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att undervisning i insättning av amalgam vid tandläkarhögskolornaskall upphöra,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att patienter som blivit sjuka/inte tål tandvårdsmaterial skallbehandlas inom sjukvårdens ekonomiska system.1996/97:So279 av m.fl. (mp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ett produkt- och biverkningsregister bör inrättas överimplantat i tand- och sjukvård.1996/97:So280 av m.fl. (fp) vari yrkas19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tandhälsa.1996/97:So285 av andre vice talman m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kvicksilvers påverkan på barn.1996/97:So295 av m.fl. (kd) vari yrkas5. att hos regeringen begär förslag till ersättning förspecialisttandvård på samma sätt som för sjukvården,6. att hos regeringen begär en utredning av frekvensen av svenskafolkets tandläkarbesök,1996/97:So296 av och andre vice talman ()vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att all amalgamanvändning på barn måste upphöra,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förtroendetandläkare och förtroendeläkare,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tandläkarutbildningen och fortbildningen av tandläkare,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att myndigheterna måste vara opartiska,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sammansättningen av arbetsgruppen för ?en modell föromhändertagande av patienter som förknippar sina besvär med amalgam ellerelall-ergi?,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningar för Tungmetallcentrum i att fortsätta sittarbete,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att erkänna kvicksilverförgiftning från amalgam som en sjukdom,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att riksdagsbeslutet om byte av amalgamplomber skall fullföljas,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högre miljö- och arbetsmiljökrav på tandläkarmottagningarna.1996/97:So629 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omamalgam i tandvårdsförsäkringen. Allmänt om tandvårdsförsäkringenI tandvårdslagen (1985:125) TVL anges att varje landsting skall erbjuda en godtandvård åt dem som är bosatta inom . Även i övrigt skalllandstinget verka för en god tandhälsa hos befolkningen. Folktandvården, dvs.den tandvård som självt bedriver, skall svara för dels regelbundenoch fullständig tandvård för barn och ungdomar t.o.m. det år de fyller ,dels specialisttandvård för vuxna, dels övrig tandvård för vuxna i denomfattning som bedömer lämplig.Tandvårdsförsäkringen omfattar alla försäkrade fr.o.m. . Barn ochungdom har rätt till avgiftsfri tandvård genom landstingensförsorg. Försäkringen omfattar tandvård som meddelas vid folktandvårdsklinik,odontologisk fakultet eller annars genom det allmännas försorg eller lämnas avtandläkare som är uppförd på en av den allmänna upprättadförteckning. Ersättning utges enligt de grunder som regeringen efter förslagav () fastställer för högst i sänder. Dessabestämmelser återfinns i 2 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring(AFL). Grunderna är intagna i tandvårdstaxan (1973:638). Tandvårdstaxan harreviderats per . Taxan innehåller i princip bara åtgärdersom arvoderas enligt styckepris. I de styckeprissatta åtgärderna ingårtandtekniskt arbete och material med undantag för ädla metaller ochgjutmetaller. De arvoden tandläkare får ta ut för behandlingen består av entandvårdsersättning som betalas av försäkringen och en patientavgift.Försäkringskassan betalar tandvårdsersättning endast för behandling som ärnödvändig för att uppnå en från odontologisk synpunkt funktionellt ochutseendemässigt godtagbart resultat Vuxna patienter betalar en självrisk på700 kr per behandlingsperiod innan försäkringen inträder. Försäkringskassanbetalar därefter genom tandvårdsersättning av arvodet för en behandling.Om arvodet överstiger träder det s.k.högkostnadsskyddet i kraft för patienten. Av den del av arvodet som överstiger13 ersätts av kostnaderna genom försäkringen. (Frågor om bl.a.ersättningsnivåerna i tandvårdsförsäkringen behandlades av utskottet ibudgetbetänkandet 1996/97:SoU1. )Det nuvarande systemet har i princip gällt alltsedan den allmännatandvårdsförsäkringen infördes men har varit föremål för ettomfattande förändringsarbete sedan flera år.Under våren 1994 lade den dåvarande regeringen fram förslag till riksdagenom riktlinjer för ett nytt ersättningssystem för vuxentandvård. Riktlinjernainnebar att ersättning för vuxentandvård skulle kunna lämnas enligt tvåparallella system, dels ett system med premietandvård, dels nuvarande sy-stemmed tandvård enligt åtgärdstaxa. Förslaget godkändes av (prop.1993/94:93, bet. SfU10, rskr. En följdproposition (1993/94:221)överlämnades därefter till . Mot bakgrund av den kritik som riktadesmot förslaget av bl.a. Lagrådet och med anledning av att man inte ansåg sig hafått de klarlägganden som begärts i samband med godkännandet av riktlinjernaupphävde beslutet om godkännande av dessa riktlinjer. Samtidigtansåg att regeringen borde återkomma med ett helt nytt förslag tillersättningssystem där de av framförda synpunkterna angående i förstahand systemet med premietandvård beaktades. Detta gavs regeringen till känna(bet. 1993/94:SfU18 och 28, rskr. Ett nytt förslag till reformering aversättningssystemet för vuxentandvården överlämnades till 1996 (prop. 1995/96:119). Propositionen, som i huvudsak byggde på dettidigare förslaget och innehöll förslag om premietandvård, återkallades avregeringen sedan det framkommit att den inte hade tillräckligt stöd iriksdagen.Med hänsyn till den uppkomna situationen och det besvärliga statsfinansiellaläget har regeringen beslutat om en revidering av tandvårdstaxan. Ändringarnaträdde som ovan nämnts i kraft . Vidare har regeringentillsatt en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta förslag till enomstrukturerad tandvårdsförsäkring som skall träda i kraft den 1 januari 1998.Inriktningen skall vara att samtliga subventioner i tandvårdsförsäkringenskall slopas från , med undantag för ett ekonomiskt stödtill vissa grupper som till följd av sjukdom eller handikapp har särskildatandvårdsbehov. Den avgiftsfria barn- och ungdomstandvården kommer ej attberöras av omstruktureringen.Konkurrens och etableringskontrollI motion So217 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande ombehovet av konkurrensneutralitet mellan folktandvårdens vuxentandvård och denprivata tandläkarverksamheten (yrkande 5). I motionen framhålls att närsubventionerna i tandvårdsförsäkringen minskar snedvrids konkurrensen omfolktandvården indirekt kan utnyttja skattemedel för att erbjuda vård tilllägre kostnader. Av denna anledning måste enligt motionärerna folktandvårdenskostnader för vuxentandvården redovisas helt skilt från annan tandvård(hänvisar till uttalanden i bet. 1993/94:SfU18). Vidare måste lika villkorgälla för vuxentandvården inom folktandvården vad gäller momsuttag ocharbetsgivaravgifter. Motionärerna menar att det finns olika metoder att skapakonkurrensneutralitet vad gäller vuxentandvården. Ett sätt är att låtaRiksförsäkringsverket kompensera privattandvården för denhögre arbetsgivaravgiften med exempelvis ett schablonbelopp. Motsvarande metodkan användas för att skapa likvärdiga momsvillkor. Ett annat sätt är attbeskära folktandvårdens ersättning från högkostnadsskyddet för att på så sättkompensera de ojämna nivåerna i moms- och arbetsgivaravgifterna. Ett tredjesätt är att belasta folktandvårdens vuxentandvård med en avgift som motsvararden lägre arbetsgivaravgifts- och momsnivån. Ytterligare ett sätt vore attinordna privata kooperativa vårdgivare i samma återbäringssystem som fr.o.m.1995 gäller beträffande moms för landstingen. Regeringen bör återkommatill med ett förslag om strikt konkurrensneutralitet mellanfolktandvården och privattandläkarvården.I motionen (yrkande 6) begärs också ett tillkännagivande om etableringsfrihetför tandläkare med rätt till ersättning från försäkringen. Detta bör, menarmotionärerna, ske på ett sådant sätt att själva avvecklingen bidrar till enutjämning av tandläkarresurserna över landet. bör etableringshinderför privata specialisttandläkare tas bort.I motion So277 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om tandvården (yrkande 41). Valfrihet och konkurrens skallprägla tandvården. Det gynnar enligt motionärerna såväl kostnadseffektivitetensom patienterna. är det viktigt att det finns ett högkostnadsskyddsom gör att patienter med stort behov av tandvård och sämre ekonomi inteutestängs från en kvalitativt bra tandvård.Bakgrund och tidigare behandlingSkatteutskottet har i betänkandet 1996/97:SkU6 behandlat motionsyrkanden (fp,kd) om bättre konkurrensneutralitet mellan privat och offentlig tandvård närdet gäller momsen. Enligt skatteutskottets mening är motionärerna intekritiska till det förhållandet att tandläkare inte är mervärdesskattskyldigautan vad som kritiseras är avsaknaden av rätt till avdrag eller kompensationför den ingående momsen när det gäller privata tandläkare. Skatteutskottetframhöll därvid att avsaknaden av möjligheten att lyfta av den ingående momsenär en naturlig följd av momssystemets uppbyggnad som går ut på att kostnadenför skatten slutligen skall belasta den icke skattskyldige konsumenten som gördet sista förvärvet i kedjan. Vidare uttalade skatteutskottet att tandvård sålänge momsen funnits till inte varit skattepliktig och inte heller behövervara skattepliktig enligt EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv. Skatteutskottethänvisade till att inriktningen av hälso- och sjukvårdspolitiken påtandvårdsområdet går ut på att avveckla tandvårdsförsäkringen idess nuvarande form, och att regeringen har tillsatt en arbetsgrupp meduppgift att utarbeta förslag till en omstrukturerad tandvårdsförsäkring. Omdet finns anledning att i detta sammanhang aktualisera tandläkarnasmervärdesskatteförhållanden kunde inte bedömas, men utskottet utgick från attregeringen uppmärksammar frågan och tar de initiativ som kan visa sigmotiverade för att upprätthålla sunda konkurrensförhållanden mellan privatverksamma tandläkare och motsvarande kommunala eller landstingskommunalayrkesmän. Mot denna bakgrund fann skatteutskottet det inte påkallat med någotuttalande från sida och avstyrkte därför motionerna i fråga (res.m, fp, kd). Detta blev också beslut.För att tandvård som inte meddelas vid folktandvård, odontologisk fakulteteller annars genom det allmännas försorg skall omfattas avtandvårdsförsäkringen gäller, enligt 2 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL), att tandläkaren som lämnar vården är uppförd på en avförsäkringskassan upprättad förteckning. Enligt övergångsbestämmelserna tillden lag varigenom den allmänna tandvårdsförsäkringen infördes fårRiksförsäkringsverket - för att uppnå en utjämning av tillgången på tandläkaremellan olika delar av landet - i den utsträckning som behövs föreskriva bl.a.att tandläkare, som efter utgången av avser att påbörja verksamhet ienskild tandvård, inte skall föras upp på sådan förteckning.Riksförsäkringsverket har i föreskrifter (RFFS 1988:9) angett de närmarevillkoren för när en tandläkare får föras upp på förteckningen. I proposition1995/96:119 (som sedermera återkallades) föreslogs i princip attetableringsbegränsningarna skulle upphävas. En vårdgivare - med vilket avsågs,förutom de offentliga vårdinstitutionerna, en enskild näringsidkare, ett bolageller annan juridisk person som bedrev tandvårdsverksamhet - skulle efter en ihuvudsak formell kontroll uppföras på en av upprättadförteckning.Socialförsäkringsutskottet uttalade i betänkandet 1995/96:SfU4 att det börankomma på regeringen i det fortsatta arbetet med ersättningssystemet förvuxentandvård att överväga om motiven för de nu gällande bestämmelserna ometableringsbegränsningar alltjämt äger giltighet mot bakgrund av att övrigaförslag i proposition 1995/96:119 inte genomförs.Utskottets bedömningInom övervägs en omstrukturering av tandvårdsförsäkringeninom vuxentandvården. Den avgiftsfria barn- och ungdomstandvården kommer inteatt beröras. En proposition är planerad eller . Ilikhet med skatteutskottet utgår utskottet från att regeringen tar deinitiativ som kan visa sig motiverade för att upprätthålla sundakonkurrensförhållanden mellan offentlig och privat tandvård. Något uttalandefrån är inte påkallat med anledning av motionerna So217 (m)yrkandena 5 och 6 och So277 (fp) yrkande 41. Motionerna avstyrks.Barn- och ungdomstandvårdI motion So217 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om atttandvårdslagen skall ändras så att barn och ungdomar garanteras fri tandvårdinom såväl offentlig som privat vård (yrkande 7).I motion So228 av () yrkas att beslutar om ändring itandvårdslagen i enlighet med vad som anförts i motionen. Motionären anser atttandvårdslagen bör ändras så att det blir tillåtet för landstingensfolktandvård att mot betalning utföra sådan barn- och ungdomstandvård somligger utanför vad som behövs för att uppnå ett funktionellt ochutseendemässigt godtagbart resultat. Ett förslag till sådan lagändring ladesfram i proposition 1995/96:119 Reformerad tandvårdsförsäkring. Propositionenåterkallades dock sedermera av regeringen på grund av det motstånd som den isamma proposition föreslagna s.k. premietandvården mötte.I motion So275 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om barn- och ungdomstandvården (yrkande 3). Motionärerna anser detvara väsentligt att valfriheten ökar för barn och ungdomar med behov avtandvård. Genom ändringar i tandvårdslagen har landstingen fått möjlighet attsluta avtal med annan om att utföra landstingens uppgifter inom barn- ochungdomstandvården. Fem landsting hade under den förra mandatperioden införtmöjlighet till fritt tandläkarval för barn och ungdomar. Motionärerna menaratt på samma sätt som bättre särredovisning för folktandvården bör göras tillett villkor för att landstingens tandvård skall kunna få statliga medel börkrav på valfrihet mellan offentlig och privat tandvård för barn och ungdomarinföras.I motion So280 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om tandhälsa (yrkande 19). Motionärerna anför att tandhälsan iSverige blivit mycket god till följd av mångåriga satsningar på förebyggandevård. Enligt rapporter från enskilda tandläkare börjar dock kariesfrekvensenbland barn att öka. För att upprätthålla den höga nivån på tandhälsan måstedet tandhälsovårdande arbetet fortsätta.Bakgrund och tidigare behandlingFolktandvården har det ekonomiska ansvaret för patienten fram till detkalenderår under vilket denne fyller . Denna tandvård, som alltså inteomfattas av försäkringen, är avgiftsfri. har med anledning avproposition 1992/93:43 Ökad konkurrens i verksamhet beslutat om vissaändringar i tandvårdslagen (bet. 1992/93:SoU9, rskr. Genom ett tilläggtill 5 § TVL klargjordes att får sluta avtal med annan om attutföra uppgifter enligt lagen dock med undantag av sådanauppgifter som innefattar myndighetsutövning. Ändringen syftade till att ökainslagen av konkurrens inom den kommunala verksamheten. Ett mindre antallandsting har infört möjligheten till fritt tandläkarval inom barn- ochungdomstandvården.Om barn- och ungdomstandvården utförs av en privat vårdgivare finns ingahinder för denne att mot ersättning utföra vård som ligger utöver den vård somutförs åt landsting. en privat tandläkare kan mot betalning utförabehandlingar som inte är nödvändiga för att uppnå ett från odontologisksynpunkt funktionellt och utseendemässigt godtagbart resultat. Någonmotsvarande möjlighet finns inte inom folktandvården. )I betänkandet 1994/95:SoU20 behandlade utskottet två motionsyrkanden om attinföra en möjlighet för folktandvården att mot avgift utföra sådan tandvårdsom ligger utanför vad som behövs för att uppnå en funktionellt ochutseendemässigt godtagbart resultat. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena medhänvisning till den av regeringen då planerade propositionen om en reformeradtandvårdsförsäkring. (I den återkallade propositionen 1995/96: 119 fanns ettsådant förslag. )Motioner om fritt tandläkarval för barn och ungdomar har behandlats avriksdagen vid ett flertal tillfällen, senast i socialförsäkringsutskottetsbetänkande /96:SfU4. anförde följande.Enligt åtskilliga undersökningar har svenska barn och ungdomar kanske denbästa tandhälsan i världen. Flertalet av dessa går in i vuxentandvården heltkariesfria och övriga med lindriga skador. Enligt utskottets uppfattning berordetta till större delen på den organisation som byggts upp inomfolktandvården och som innebär att barns och ungdomars tandhälsa kontinuerligtkan följas upp och åtgärdas. Med ett obligatorium för att erbjudabarn och ungdomar ett helt fritt tandläkarval, i stället för den nuvarandevalfriheten för dem att göra detta, föreligger det enligt utskottets mening enrisk för att ett väl fungerande system för tandvård till barn och ungdomarbryts sönder, vilket skulle kunna få negativa konsekvenser med avseende påderas tandhälsa.Aktuella motioner avstyrktes.När det gäller satsningar på förebyggande tandvård har regeringen uppdragit åtSocialstyrelsen att i samråd med berörda myndigheter, organisationer m.fl.utreda vissa frågor rörande tandhygienisternas framtida uppgifter ochkompetens. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 maj 1997.Regeringen anser att en större vikt bör läggas vid det uppsökande och detförebyggande arbetet. Detta gäller inte minst för s.k. svaga patientgrupper.Tandhygienister och tandsköterskor bör ges en större tyngd i den fortsattautvecklingen av tandvårdsorganisationen. bör enligt uppdragetbl.a. undersöka i vilken mån tandvårdsorganisationen har utnyttjat demöjligheter som finns till effektiviseringar genom att lägga arbetsuppgifterpå ?lägsta möjliga omhändertagandenivå?, och hur olika personalkategorieruppfattar sina möjligheter till utveckling. bör inventeravilka utvärderingar av alternativa arbetssätt som genomförts i ochvilka resultat de har nått. Enligt regeringen visar olika försök medalternativa vårdmodeller där tandhygienisterna givits en självständig rollpositiva resultat i form av förbättrad tandhälsa.Regeringens kommande förslag om en omstrukturerad tandvårdsförsäkring kommerinte att beröra barn- och ungdomstandvården. Informationen om hur man undvikerkaries och dålig tandhälsa i övrigt skall även i fortsättningen vara intensiv.Inom ramen för välfärdsprojekt förbereds en debattskriftsom skall handla om välfärden på tandvårdsområdet. Utgångspunkten för arbetetär de reformer som ägt rum och planeras inom tandvårdsområdet.Utskottets bedömningUtskottet är inte nu berett att föreslå att folktandvården skall ha rätt attta ut avgift för kostnader för barn- och ungdomstandvård som inte är nödvändigför att uppnå ett från odontologisk synpunkt funktionellt och utseendemässigtgodtagbart resultat. Motionen So228 (m) avstyrks.När det gäller motionsyrkanden om ett obligatorium för atterbjuda barn och ungdomar ett helt fritt tandläkarval i stället för dennuvarande möjligheten för landstingen att besluta om detta, delar utskottetsocialförsäkringsutskottets inställning och avstyrker därmed motionerna So217(m) yrkande 7 och So275 (fp) yrkande 3.Tandhälsan har förbättrats i både bland barn och vuxna under desenaste årtiondena. Även munhygienen har förbättrats. En bidragande orsakhärtill har varit de mångåriga satsningarna på förebyggande tandvård. För attvidmakthålla en god tandhälsa hos befolkningen anser utskottet att stor viktäven bör läggas på det förbyggande arbetet. Detta blir än merangeläget om subventioneringen av vuxentandvården genom tandvårdsförsäkringentill största delen slopas. Utskottet delar således i allt väsentligtinställningen i motionen So280 (fp) yrkande 19. Med hänsyn till bl.a. detarbete som pågår inom anser utskottet att någottillkännagivande till regeringen inte behövs. Motionen avstyrks.SpecialisttandvårdI motion So295 av m.fl. (kd) begärs förslag till ersättningför specialisttandvård på samma sätt som för sjukvården (yrkande 5).Motionärerna anför att specialisttandvården på många sätt liknar sjukvården.Som exempel nämns fotvården där patienter remitteras till sjukvården vidsvårare problem.När den allmänna tandvårdsförsäkringen trädde 1974 förelåg ensärskild taxa för privatpraktiserande specialister. Denna taxa angav särskildaarvoden och åtgärder för specialiteterna tandreglering,tandlossningssjukdomar, tandsystemets kirurgiska sjukdomar och rotbehandling.Taxan gäller i stort sett fortfarande, dock med den ändringen att ävenspecialiteten oral protetik infördes . Arvoden inom respektivespecialitet ligger högre än i taxan för allmäntandvård. För att få tillämpaspecialisttaxan krävs att vederbörande tandläkare skall innehaspecialistkompetens samt ha varit verksam som privatpraktiserande tandläkarevid utgången av . För specialist i oral protetik gäller attvederbörande skall ha varit verksam i enskild tandvård vid utgången avseptember månad 1986. Rätten att tillämpa specialisttaxan är personlig.Specialisttaxan får inte tillämpas inom folktandvården.