bet · GK01LU6 · 1997-02-25 00:00:00 — Detär alltså hovrätterna som har slagit fast denna stränga bedömning när detgäller prognoserna.När det gäller steg 1-bedömningarna, alltså de krav som kan ställas på engäldenär innan han ansöker om skuldsanering, är det riktigt att vi från börjanhade en uppfattning om att kraven skulle ställas väldigt högt, men att vi,återigen efter ett hovrättsavgörande, ändrade vår inställning och försöktesänka kraven. har pendeln slagit tillbaka igen. är det domstolarna somgör strängare bedömningar än vi. Vi försöker hänga med i svängningarna framoch tillbaka; något annat gör vi inte. Att vi skulle ha en för strängtillämpning av lagen tror vi ändå inte. Vi ser ju i vilken stor omfattningvåra beslut vinner laga kraft. av våra avslagsbeslut vinner lagakraft i Stockholm.Vi anser också att det har varit väldigt tungt att bygga upp dennaverksamhet på grund av det motstånd som har funnits mot lagen. Vi anser att viändå har gjort ett väldigt bra jobb med de förutsättningar vi har haft. Vianser också att vi har tagit ett mycket större ansvar för lagen och institutetän vad vårt uppdrag enligt lagen har givit oss, på så sätt att vi har arbetatfram samarbete med olika intressenter såsom konsumentvägledare, borgenärer,domstolar m.fl. Vi har samarbetsgrupper med många av dessa. Vi hjälper ocksåtingsrätterna att arbeta fram betalningsplaner på grund av att de harsvårigheter med detta. De har inte så väl utbyggda datorstöd. Allt sådant hartagit tid. Det har också varit nödvändigt att finna den grundläggande nivån påkvaliteten i produkterna för att få acceptans ute hos de olika intressenterna,främst borgenärskollektivet.Enligt vår åsikt fungerar lagen processuellt mycket bra. Den fyller ettstort behov, och allmänheten visar den ett stort intresse. Däremot ärutredningarna, som vi har att arbeta fram, alldeles för tunga. Det är ettproblem som inte har blivit så särskilt väl belyst, tycker vi, iutvärderingarna kring lagen. Utredningarna är alltså alldeles för tunga i dag.Varför är de det? Jo, därför att man skall kartlägga människors totalapersonliga ekonomiska förhållanden för att kunnautröna omständigheterna kring skuldernas tillkomst, och framåt i tidenför att kunna beräkna betalningsplanerna med hänsyn till allt som kaninträffa. Förutsägbara händelser måste nämligen beaktas. Det kan t.ex. gällaatt ett minderårigt barn blir vuxet och flyttar hemifrån och att enförsörjningsbörda upphör. En sådan händelse måste vi förutse när vi läggerfast betalningsplanerna. Dessutom förändras människors situation hela tidenunder det att vi håller på med våra utredningar. De får nya jobb. De blir avmed jobb. De byter bostad. De blir sammanboende. De gifter sig. Allt detta påverkar deras personliga ekonomiska förhållanden under dentid vi utreder.Vi tror att man genom ganska okonventionella förenklingsregler skulle kunnaförenkla förfarandet för oss. Ett exempel skulle kunna vara att man inför enfristdag för skulderna. har vi stora problem med att skulder betalasefter det att vi har inlett skuldsaneringen. När borgenärerna har anmält sinafordringar går det , och därefter ser bilden inte likadan ut.Vi skulle behöva en fristdag på samma sätt som i konkurser. Man låserskuldsituationen vid inledandedagen. Det skulle underlätta oerhört i vårautredningar.Det finns säkert flera tänkbara förenklingar. Betalningsplanerna är i dagalldeles för komplicerade att räkna fram. Det finns inte datorstöd som klarardessa komplicerade betalningsplaner. Det finns önskemål från borgenären om attbeloppen inte skall vara för små. Dessutom varierar betalningsbeloppet övertiden. Det går inte att räkna ut med hjälp av datorstöd. Det kan ta upp arbetsdag att konstruera en betalningsplan. Med hänsyn till att vi ocksåhjälper tingsrätten går det åt väldigt mycket tid till detta.Vi tycker nog ändå att vi har kommit så pass långt efter snart två och etthalvt år att vi känner att institutet fungerar bra i steg 2. I våramålformuleringar räknar vi med att kunna nå totalahandläggningstider i dessa ärenden från ansökan tillförslag om skuldsanering. Även om målen inte kommer att kunna uppnås i börjanav 1997 tror jag att det kommer att gå att nå de mål som vi harsatt upp.Ordföranden: Då går vi vidare till frågorna från utskottet.Henrik S Järrel (m): Herr ordförande! Jag har i princip redan fått svar på minfråga, som gäller kravet på likformighet i rättstillämpningen inomskatteförvaltningen mot bakgrund av de skilda utfallen i bedömningarna bådefrån och . Jag anser att frågeställningen i huvudsak ärbelyst av representanter, så jag avstår.Rolf (): Jag har också fått svar på en del av mina frågor. De flestatycks ändå konstatera att lagstiftningen är ganska krånglig. Den ärtidskrävande, den är resurskrävande och i slutändan också ganska kostsam. Omman utgår från det antal som ansöker om skuldsanering är det relativt settganska få som nås av ett slutgiltigt resultat.Jag har ett par frågor kvar. Vi har diskuterat vilka som är de storabromsarna i de tidiga stegen. Vi har sagt att det i första hand är bankernaoch kanske finansinstituten. Jag har också fått en uppgift om att staten självär en av de stora bromsarna och vägrar uppgörelser i ett tidigt skede. Jag harockså fått en uppgift om att det finns fall där man, efter att ha gått igenomhela processen, kommit fram till att den som ansökt om skuldsanering skallbetala . Om detta är rätt vill jag säga att det på vägen bordeha kunnat konstateras att man inte borde ha fortsatt med ärendet. Det blir ettlöjets skimmer över det hela om man i slutändan kommer fram till att den somansökt om skuldsanering skall betala . Jag vill fråga om någonkan säga om den uppgiften är riktig.Bengt Kronblad (s): Jag skulle vilja ta upp en fråga efter att ha lyssnat påNordbankens representant. Det finns ett par olika situationer då banken måstegöra avskrivningar gentemot en person. Ni redovisar er syn på vikten av attkunna se alla kunder i ögonen när man skrivit av skulder. Det är i stort settett citat från inlägget. Jag vill ställa en fråga till Nordbankensrepresentant . Ser ni någon nivåskillnad beträffandekriteriekraven när det gäller att acceptera ett förslag till konkursuppgörelsei det ena fallet och skuldsanering för en privatperson i det andra fallet? någon skillnad när ni bedömer er övriga kundkrets syn på avskrivning?Gunnel : Vi skall se om jag har förstått frågan rätt. Vi avseren privatperson som försätts i konkurs.Bengt Kronblad (s): Jag skall förtydliga mig. Det kan givetvis också gällaföretag som går i konkurs, men frågan gäller era övriga kunder.Gunnel : Jag svarar först på frågan om skillnaden mellanmänniskor i konkurssituationer och i skuldsaneringssituationer kontra övrigakunder. Jag avser privatpersoner eftersom vi talar om skuldsanering. Att enprivatperson försatts i personlig konkurs är ett faktum som konstateras. Viläser det i tidningen. Det görs en boupptäckning. Det finns tillgångar, ochdet finns skulder. Tillgångarna realiseras och delas ut till fordringsägarna.Får inte banken någon utdelning, vilket vi sällan får i konkurser, har vifordran kvar. Vid skuldsanering skall vi förhoppningsvis under en femårsperiodfå tillbaka pengar. Sedan gör vi avskrivningen. Det är skillnaden.När jag pratade om att se kunder i ögonen syftade jag inte på någon i dengruppen. Det gäller övriga kundgrupper - de som jag träffar. De har ekonomiskaproblem men kämpar för att göra rätt för sig. Jag kanske har missuppfattatfrågan. Skillnaden mellan konkurs och skuldsanering är att fordringsägarenhar fordran kvar i en konkurs.Bengt Kronblad (s): Jag kanske uttryckte mig något oklart. Jag menade inteskillnaden mellan de två olika systemen. Jag menade om banken bedömer att detär svårare att göra en positiv skuldsanering för privatpersoner än att tvingasacceptera de förluster en bank kan ha i samband med en konkursuppgörelse. Ensådan kan innebära att banken får skriva av ett antal vid engenomförd konkurs. Det var utifrån det perspektivet jag frågade.Ordföranden: Då så! Är ni en bromskloss på skattemyndigheten, ?Sten : Det hade jag inte tänkt svara på. Det tänkte jag att någonrepresentant från skattemyndigheten skulle svara på. Jag hade däremot tänktatt be att få kommentera frågan om de stora kostnaderna som togs upp alldelesnyss. Allting är relativt. Jag skulle vilja sätta detta i proportion tillnågonting så att vi får en uppfattning om kostnaderna är stora eller inte. Somjag sade i mitt tidigare anförande är genomsnittskostnaden för ettskuldsaneringsärende . Det gjordes en jämförelse med konkurseralldeles . Jag kan i det sammanhanget nämna att en enkelavskrivningskonkurs kostar . Det kan vara en bra jämförelse.Ordföranden: det någon annan från skattemyndigheten som vill svara? Dettaär ändå en ganska central kritisk frågeställning som under hand har förtsfram.Christel : Jag skall försöka att besvara frågan. Steg 1 har vi intesett som en skuldsanering utan mer som ett ackord. Vi har då haft atttillämpa lagen om statliga ackord och se att vi verkligen lämnar det bästatill staten och gör det allmänna en tjänst. Där har vi inte sett det som enskuldsanering.När det gäller steg 2 har vi tittat på vad som har stått i förelägganden ochbildat oss en uppfattning om det. I de fall där vi säger nej tillskuldsanering har vi försökt att motivera det utifrån skuldsaneringslagen. Vitycker att vi har följt lagens intentioner i det fallet. Det är vad jag haratt säga.Ralf G : tog upp frågan om att gäldenärer kan få betala10 kr . Några sådana fall där det totala beloppet att betala varjemånad är finns inte. Däremot händer det att man frånkronofogdemyndigheternas sida fastlägger att någon skall betala till enviss borgenär . Jag måste hålla med om att det är litetorealistiskt. Ofta jobbar man om det i tingsrätterna så att man betalar dem engång , eller ger de små borgenärerna betalt i början och de störreborgenärerna mer i slutet. Trots att det finns en likhetsprincip finns detmöjlighet att göra så. Man kan inte betala . Där kanske kronofogdemyndigheterna kunde ändra på sittdataprogram.Anna-Lena Järvstrand: har just sagt det jag skulle säga. IStockholm lägger skuldsaneringsenheten redan från början rätt brabetalningsplaner där man försöker att undvika för små belopp. Utgångspunktenär att man inte till någon borgenär skall behöva betala mindre än ungefär 50kr . Det kan göras differentierade betalningsplaner så att vissaborgenärer får betalning först, och sedan tar man de andra efter hand. Isammanhanget tar jag också tillfället i akt att tacka för att ni ställer uppoch gör betalningsplaner även för oss. Vi skulle inte klara det.Alf : Jag passar på att ta ordet eftersom jag från Riksskatteverketssida representerar våra båda grenar av koncernen, både skatt och kfm. Vi hadejust frågeställningar uppe som naturligtvis inte heller äromedvetet om. Det har förevarit en diskussion om den praktiskt tillämpningenav skuldsaneringen när det gäller statens egna fordringar via skatteväsendet.Rent generellt skulle jag i det sammanhanget vilja svara följande.Riksskatteverket är centralmyndighet för dessa två självständigamyndighetsområden, dvs. skatteväsendet och exekutionsväsendet. Det är två frånvarandra rätt skilda verksamhetsområden. Men det finns gränssnitt, ochskuldsaneringsområdet är ett av de gränssnitten.Vi har flera sådana exempel på den här typen av tillämpningar som bådamyndigheterna har att hantera på ömse sidor om gränser i olika avseenden. Detgäller i samband med konkurser och ackordsuppgörelser över huvud taget, statensom borgenär, och allt detta.Det har från påpekats vad roll skallvara i dessa sammanhang och hur vi skall hantera dessa frågor. Vi har tagitett antal initiativ för att skapa praktiska samarbetsförhållanden inomkoncernen. Tanken är att vi för hela förfarandet när det gäller skatteområdetoch exekution, dvs. ett totalt flöde av taxering, uppbörd, indrivning, osv.skall försöka att få det att fungera i ett sammanhang.Där har det uppstått en del konflikter. För att komma till rätta med dettahandlar det mycket om hur vi skall få ut anvisningar. jobbar 48självständiga myndigheter med dessa frågor. Det är en i varje län. Chefen förlänsskattemyndigheten sitter med i styrelsen för kronofogdemyndigheten i länetoch vice versa. Det har gjort att det på den nivån finns ett samverkansorgan.Vi har under tidens gång upprättat olika former av samarbetsorgan på denrent operativa nivån där det förutsätts att skattemyndigheten ochkronofogdemyndigheten skall, i de olika fall som kan uppkomma, rent praktisktträffas och diskutera igenom detta. Det gäller också skuldsaneringsområdet.Härutöver har tagit initiativ till - det kan kanske låtalitet konstigt - att skapa ett samverkansorgan mellan de två grenarna inomRiksskatteverket. Det gör att vi på ett mer formaliserat sätt för upp frågorsom kan handla om tolkning och tillämpning av olika lagar.Som sade här kan vi inte ge oss in på att tolka lagen.Däremot kan vi sprida erfarenheter av hur domstolar och andra har beslutat iolika fall och få ett bättre fungerande effektivt administrativt system somgäller hela vår gemensamma myndighetsvärld. Tack, herr ordförande!Henrik S Järrel (m): Jag får återkomma till grunden för min egentligafrågeställning. Om man läser på s. 22 i sammanfattning avutvärderingen av skuldsaneringslagen, Slutsatser och förslag, får manintrycket att det råder viss olikhet i tillämpningen när det gällerinsamlandet av underlagsmaterial för att göra dessa utredningar.Kfm i brukar begära in gäldenärernas deklarationer tillbakai tiden. Jag vet inte om det är brukligt på annat håll. Jag har i varje fallinte fått det intrycket. Sedan sägs det att det på vissa skattemyndigheterockså har krävts att gäldenären fyller i ett mycket detaljerat och omfattandeformulär på 13 sidor för att myndigheten skall pröva frågan.Jag menar att man för att få en någorlunda rättvis underlagsbedömning varhelst i landet denna sker måste förfarandena för att hämta in uppgifterna föratt få ett så säkert bedömningsunderlag som möjligt vara tämligen likformiga.Men jag förstår av utvärderingen att så icke är fallet. Eftersom vi här harföreträdare för såväl kfm i som i och skattemyndigheternakanske man kan kosta på sig någon kommentar i denna del till varförolikheterna föreligger.Rolf (): Herr ordförande! Jag begärde ordet för en kort replik tillAlf på . Det var i och för sig bra med den redovisningsom verket gjorde av situationen mellan skattemyndighetssidan ochkronofogdemyndighetssidan. Sedan säger att de enskildaskattemyndigheterna runt om i landet är fristående och naturligtvis måste görasin bedömning.Men kan man tänka sig situationen att kronofogdemyndigheten i steg2 har gjort en genomgripande analys och fullständigt lagt fram läget för allaborgenärerna. Då borde statens representant vara väldigt säker på sin sak attdet är korrekt och riktigt. Om alla de andra borgenärerna säger ja men statensrepresentant säger nej i det skedet måste det upplevas som mycket märkligt.Christel : som jag har hanterat detta, och det är underdetta år, har vi samarbetat med kronofogden. Vi tar kontakt med varandra. Ärdet bara staten som har sagt nej överväger vi mycket noga numera om vi skallgå emot det.Elisabeth : Jag har gått igenom skattemyndigheters inblandning iskuldsaneringsärenden för sammanhållet. Om vi plockar bortSkattemyndigheten i visar det sig att staten är positiv i avalla ärenden. Vi är medvetna om att läget i är speciellt.Birgitta Clemensson: Får jag koppla ihop skattemyndighetens njugga inställningi vissa sammanhang - framför allt i , eftersom jag är verksamhär - med nödvändighetstjänster över huvud taget. Det visar sig i sammanhangnär man jobbar på gräsrotsnivå som jag gör, nästan trappsteget nedanför steg1. Det är litet begreppsförvirring här. När vi gör överenskommelser påkommunal nivå har vi mycket problem med leverantörer av nödvändighetstjänster.Det gäller framför allt elleverantörer och Radiotjänst, något som jag tyckeratt lagutskottet kan ta med sig. Vi sysslar också på nivå medackordsförslag. När gäldenärerna har tillgångar försöker vi att åstadkommaackord. Där är Radiotjänst oerhört besvärligt att ha att göra med. Det finnsen lag om TV-avgifter där det klart och tydligt står i 20 § att man får gå medpå att göra ackord. Men man svarar att man inte är intresserad av t.ex.skuldsanering, eller något annat konstigt. Radiotjänsts fordringar ärprioriterade i överskjutande skatt framför underhållsskulder. Det är märkligthur man ser på underhållsskulder i ett skuldsaneringssammanhang.Elleveranser är också aktuellt. Där har gäldenärer och konsumenter överhuvud taget svårt att komma till rätta med både klagomål på storleken påräkningarna och att få till stånd betalningsuppgörelser. För att inte främjaen enda borgenär utan behandla alla på samma sätt behöver vi ha en enhetligsyn även på nödvändighetstjänsterna. Jag bara släpper frågeställningen. Det ärett stort problem, och det gäller inte bara skattemyndigheten.Ann : Jag skall passa på att bemöta det som står på s. 22 angåendedeklarationerna. Man talar om att vi skall handlägga snabbt och effektivt. Jagtror att man har tagit upp som ett exempel. Det finns förenkladedeklarationer, och det finns andra typer av deklarationer. När man gör enutredning i samband med en ansökan görs den ihop med den sökande.Deklarationerna är ett mycket bra sätt att snabbt komma igenom och titta påvilka skulder och tillgångar som finns.Vi har möjlighet att enligt räntelagen möjlighet att dra av . Manär ganska noga med att få göra sina avdrag. När vi tillsammans med den sökandetittar över situationen gör man många tidsbesparingar i stället för attkomplettera med andra frågor. Jag tror inte att är unikt med dettautan att man också på andra kronofogdemyndigheter tar in deklarationer när såbehövs.Ordföranden: har här hört talas om en oklar rollfördelning mellankronofogdemyndigheterna och skattemyndigheterna. Det har bl.a. här förtsfram att man kanske kunde ta bort kronofogdemyndigheterna i sammanhanget. Manskulle också kunna ställa frågan: Räcker det inte att en statlig myndighetsvarar för statens del i de krav, t.ex. skattefordringar, som finns? Hur skallvi ha det , ni från kronofogdemyndigheterna och skatteverket? Skallvi ta bort någon av er, eller skall ni vara med båda? Kan vi görarollfördelningen på ett bättre sätt? Det var den ena frågan jag skulle viljaställa.Den andra frågan berördes inledningsvis från . Hurkommer det att gå om man centraliserar tingsrätterna till en plats i länen?Jag skulle gärna vilja höra synpunkter från konsumentvägledare,kronofogdemyndigheter och om behovet av lokal hantering avdessa frågor och en inte alltför centraliserad handläggning. Det är såledestvå frågor från min sida som jag skulle vilja be att få svar på.Nu har även från kronofogdemyndigheten begärt ordet. Dukanske också kan kommentera detta.Fredrik Benndorf: Tack så mycket. När det gäller gränsdragningen mellan steg 1och steg 2 är det någonting som vi har arbetat aktivt med från kfm i Stockholmmen även på andra kronofogdemyndigheter över landet ända sedan lagensikraftträdande. Jag kan i det sammanhanget kommentera det som berördestidigare, nämligen om vi skulle ha ett behov av att använda steg 1 som någonsorts utredning. Det kan vi absolut inte se.Vi har på kronofogdemyndigheterna de stora möjligheterna att görautredningar. Vi har dataregister, möjlighet att göra kallelser, kungörelserför okända borgenärer, osv. Det är vi som har instrumenten. Vad vi i ställetskulle vilja poängtera är kommunernas stora roll i att utgöra ett stöd för demänniskor som är i behov av skuldsanering.Vad kommunerna i första hand skall göra är att hjälpa dessa människor attklara sin dagliga ekonomi, att få plus och minus att gå ihop i vardagen.Dessutom vill vi gärna att man betonar deras roll när det gäller att ge dessamänniskor ett stöd under själva skuldsaneringsperioden. Vi har gått så långtatt vi har försökt att fördela rollerna mellan oss i genom att kommaöverens om att vissa typer av svåra ekonomiska skuldsituationer skall man inteöver huvud taget arbeta med i steg 1. Det finns inte förutsättningar att redaut den totala skuldbilden.I stället är det viktigt att de som har komplicerade ekonomiskaskuldförhållanden snabbt kommer vidare till steg 2 så att de kommer i skydd avverkställighetsförbud och att räntorna slutar ticka, osv. Detta är någontingsom vi inte har sett följderna av i rättspraxis . Vi kanske är ute pålitet hal is. Men vi har ändå sett det som nödvändigt att försöka renodlarollerna på det sättet.Sten : Jag skulle vilja kommentera rollfördelningen mellanskattemyndigheter och kronofogdemyndigheter. Jag inledde med att nämna attjust den frågan har fått ett utredningsuppdragom, nämligen att se över vem som rimligen bör ha borgenärsrollen iskuldsanering. Uppdraget innefattar för övrigt också ackordsfrågorna.Jag kan i detta sammanhang nämna att frågan har diskuterats även på etttidigare stadium inom . Det finns en numera litet äldreutredningsrapport där dessa frågor har tagits upp. Det är i och för sig enintern utredning där man inte har gått vidare med några ställningstaganden.Den föreslår att hela ansvaret läggs på kronofogdemyndigheten. Denborgenärsfunktion som finns hos skattemyndigheten förs över tillkronofogdemyndigheten just för att undvika de problem som vi har i dag.Gunilla : Jag skulle bara vilja kommentera det sade.Jag instämmer med att rollfördelningen är ganska klar ute på många håll ilandet. Det gäller framför allt när stora konsumentvägledningar ellerbudgetrådgivningar och kronofogdemyndigheterna är inblandade. Man har kommitfram till en lösning när lagen nu har fungerat . Det var rätt jobbigti början. Vi har diskuterat oss fram till vem som skall ta vad när det gällerkrångliga uppgörelser.När det gäller frågan om centralisering till större enheter är det oerhörtviktigt med närhet för den som är berörd när det gäller den vanligabudgetrådgivningen och verksamheten hos kronofogdemyndigheten. Jag tror intepå några större enheter där över huvud taget.När det sedan gäller de ärenden som går vidare till steg 3 är det minpersonliga uppfattning att de är så förhållandevis få att jag inte tror attdet spelar så hemskt stor roll om man skulle centralisera det till någonenstaka tingsrätt i länet om det skulle underlätta att man där blev experterpå skuldsaneringsärenden. Det är det som är det stora dilemmat. Varjetingsrätt hanterar inte speciellt många ärenden, åtminstone inte ute ismålänen. Man kanske skulle vinna på en centralisering där.Stina : Jag skulle vilja ge en annan vinkel på ansvarsfördelningen ochåterkoppla till borgenärsansvaret. Jag vill läsa vad som sägs i Riksdagensrevisorers rapport, där man uppmanar: att stärka kopplingen mellan makt ochansvar för de institutioner som ger krediter.Jag vill återkomma till fråga om hur man skall snabba på steg 1. Manmåste på något sätt få långivare att ta ett ansvar. Det skall finnas någonform av tvingande frivillighet i det arbetet. Jag återupprepar de krav somkonsumentnämnden i har haft, nämligen att de skall vara med ochfinansiera skuldsaneringsarbetet, att man skall lagstifta om en definitivpreskriptionsgräns och att få in omförhandlingsklausuler, dvs. sociala forcemajeur-klausuler, i kreditavtal. Då undviker man Radiotjänst, HandelsbankenFinans och vad det nu kan vara för långivare som inte vill vara med omuppgörelser och som fördröjer skuldsaneringsarbetet.Bengt (): Vi har fått oss mycket till livs här. Jag har tvåenkla frågor. Det är oerhört viktigt att det blir en likformigrättstillämpning. Det har alla prisat. Förekommer det ett aktivt intensivtutvecklingsarbete när det gäller att få denna likformiga tillämpning? Jagvänder mig till dem inom , inom , inomRiksskatteverket och inom Bankföreningen.Slutligen den andra frågan. När lagstiftaren stiftade lagen räknade vi medatt det skulle bli vissa startsvårigheter, men vi hoppades också att när lagenhade satt sig skulle borgenärerna få en alltmer accepterande inställning tillatt den fanns och visa en alltmer positiv inställning till en frivilligöverenskommelse.