bet · GL01UbU3 · 1997-09-18 00:00:00 — Motionärerna anser att jämställdheten motverkas av bestämmelsenatt företräde till anställning som forskarassistent skall ges åt den somavlagt doktorsexamen högst före ansökningstidens utgång.Meritvärderingen vid anställning bör generellt sett ses över med hänsyn tillskillnader i meriteringsförutsättningar mellan män och kvinnor. ÄvenKristdemokraterna, som stöder regeringens förslag om att uppställarekryteringsmål, anser att regeringen bör avstå från att blockera en del avmedlen för de lärosäten som inte lyckas uppnå målen (motion 1996/97:Ub36yrkande 3).U t s k o t t e t föreslår att godkänner de principer föruppställande av rekryteringsmål för professorer som redovisas i propositionen.Motionsyrkandena avstyrks. Att rekryteringsmål skall uppställas har riksdagentagit ställning till genom det nämnda uttalandet . Yrkande 13 imotion 1996/97:Ub35 är enligt utskottets uppfattning tillgodosett med vadregeringen anfört i propositionen. Såväl som JÄST-gruppen har ställt sig bakom tanken att lärosätenas förmåga att uppfyllarekryteringsmålen tillmäts betydelse vid statsmakternas resursfördelning.Centerpartiet framhåller i motion 1996/97:Ub32 att de senaste årens satsningarpå genusforskning bör utvecklas, som ett led i ett långsiktigt arbete på attförbättra jämställdheten. Könsfördelningen i styrelser och nämnder som utserkandidater till forskarutbildning och lärartjänster bör ses över(yrkande 4).U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandet. Samtliga statligalärosäten har i regleringsbrev för ålagts att erbjuda lärarnautbildning och fortbildning inom jämställdhetsområdet. Regeringen redovisar ipropositionen sin uppfattning att sakkunniga vid anställning av professoreroch lektorer skall utses så att båda könen är företrädda, om inte synnerligaskäl föreligger. I statsbudgeten för utgiftsområde 16 Utbildning ochuniversitetsforskning har det gjorts en omfattande satsning på genusforskning,bl.a. genom upprättande av ett sekretariat för genusforskning vid Göteborgsuniversitet, genom inrättande av ett tema vid ochgenom att de centrum/forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning somfinns vid nio lärosäten fått utökade medel (prop. 1996/97:1 utg.omr. 16).Omfattningen och inriktningen av denna verksamhet skall framgå av lärosätenasårsredovisningar. Innan några erfarenheter har vunnits av dessa satsningar ochinnan regeringen har lagt fram sitt budgetförslag bör enligtutskottets mening inte ta någon ställning till ytterligare satsningar pågenusforskning.När det gäller anställningsförfarandet redovisar regeringen i propositionenbedömningen att ansvaret för att utarbeta och avge förslag i ärenden omanställning av professor och lektor bör åvila fakultetsnämnderna ellermotsvarande organ. Föreskrifterna om särskilda tjänsteförslagsnämnder bör tasbort. Vid anställning av professor eller lektor skall alltid minst tvåsakkunniga anlitas. Normalt skall dessa hämtas utanför den berörda högskolan,och om inte synnerliga skäl föreligger skall båda könen vara företrädda. Desakkunniga skall - liksom - avge skriftliga utlåtanden om de sökandesskicklighet när det gäller de bedömningsgrunder som har beslutats skall gällaför det aktuella anställningsärendet. skall kunna inbjuda enperson som inte sökt en ledig professur att göra detta (?kalla?). Den inbjudnapersonen behandlas då på samma sätt som andra sökande.I motion 1996/97:Ub35 (fp) framförs tre förslag angående förfarandet vidanställning av professor. Vid varje bedömning skall det finnas tre sakkunniga.En av dessa skall bedöma de sökandes pedagogiska skicklighet och två skallvara ämnessakkunniga, anser motionärerna. Alla ansträngningar skall göras föratt få sakkunniga av båda könen (yrkande 7). När professorer skall anställasvid mindre och medelstora högskolor bör bedömningen tills vidare ske inomramen för nätverkssamarbete med motsvarande fakultet, anser motionärerna(yrkande 8). Vidare vill de att det även i fortsättningen skall vara möjligtatt ?kalla? en professor på ett sådant sätt att den inbjudna personenbehandlas konfidentiellt (yrkande 10).U t s k o t t e t föreslår att avslår yrkandena. Det är enligtutskottets mening viktigt att såväl den pedagogiska som den vetenskapligaskickligheten hos varje sökande bedöms vid anställning av professor ellerlektor. Utskottet anser det inte klarlagt att det skulle vara lämpligt attlägga ansvaret för bedömning av den pedagogiska skickligheten på endast en avde sakkunniga. När det gäller att båda könen skall vara företräddasammanfaller motionärernas uppfattning med regeringens. Det framgår avpropositionen(s. 44) att varje lärosäte skall ha en anställningsordning, fastställd av dessstyrelse. De mindre och medelstora högskolor som vill anställa professorerkommer liksom lärosäten som har fakultet att vara skyldiga att anlita minsttvå sakkunniga i varje sådant ärende. Det ligger i dessa högskolors intresseatt slå vakt om att de professorer de anställer har legitimitet ivetenskapssamhället. Högskolorna har haft kontakter medfakulteterna vid något av universiteten. Utskottet utgår från atthögskolestyrelserna kommer att utforma sina anställningsordningar på ett sättsom tillgodoser behovet av kompetens vid bedömning av sökande till professur.Högskollärarutredningen anför i sitt betänkande att det från vissa fakulteter,främst inom teknik- och vårdområdena, hävdas att högskolorna måste kunnarekrytera också forskare i näringslivet som befinner sig i en sådan position iförhållande till sin arbetsgivare och sin arbetsmiljö, att de inte kanförväntas offentligt anmäla sitt intresse för en ledig professur. Utredningenhar efter viss tvekan föreslagit att en fakultetsnämnd (motsvarande) som villrekrytera en person av det nämnda slaget till en professur, skall kunnapå grundval av underhandskontakter föreslå rektor att anställa vederbörande(SOU 1996:166s. Regeringen har inte anslutit sig till utredningens förslag, utan gjortbedömningen att den som blir inbjuden att söka en anställning som professorskall behandlas på samma sätt som andra sökande. Det är vad som också gäller . Utskottet har samma uppfattning som regeringen i denna fråga.3.4 BisysslorLärare vid de statliga universiteten och högskolorna har haft enrätt att inneha bisysslor som går utöver vad som gäller generellt för statligtanställda enligt lagen om offentlig anställning (1994:260). Denna utvidgaderätt regleras i 3 kap. 7 § högskolelagen (1992:1434). Läraren får vid sidan avsin tjänst inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som avserforskning eller utvecklingsarbete inom tjänstens ämnesområde, om läraren intedärigenom skadar allmänhetens förtroende för högskolan. Sådan bisyssla skallhållas klart åtskild från lärarens tjänsteutövning.I högskoleförordningen (1993:100) har regeringen föreskrivit att en lärare ivars tjänst kan ingå forskning är skyldig att underrätta högskolan om sinabisysslor av nämnvärd omfattning och varaktighet inom tjänstens ämnesområde (4kap. 24 §). Läraren har rätt att på begäran få besked av arbetsgivaren om enbisyssla anses förenlig med bestämmelsen i högskolelagen (4 kap.23 §).Bestämmelser om s.k. arbetshindrande bisyssla finns i kollektivavtal. Sådanabisysslor är inte tillåtna. Vid myndighet som bedriver affärs- elleruppdragsverksamhet får de anställda, enligt samma kollektivavtal, inte hellersom bisyssla utöva verksamhet som faller inom eller berör myndighetens område.Sådant kallas konkurrensbisyssla.Riksrevisionsverket () har i åtskilliga rapporter tagitupp frågan om högskolelärarnas bisysslor. RRV har bl.a. hävdat att gällandebestämmelser är dåligt kända inom högskolan och att de inte efterlevs särskiltväl. Enligt slutrapporten inom universitet och högskolor gerregelverket inte heller högskolan tillräckligt utrymme för att effektivtförebygga och beivra otillåtna bisysslor (RRV 1995:45 s. 12). har därför haft i uppdrag att överväga frågan huruvida högskolanslärare generellt bör åläggas att rapportera sina bisysslor till arbetsgivaren.Regeringen ansluter sig till utredningens slutsats att de nuvarande reglernai högskoleförordningen bör ändras. Läraren bör bli skyldig att tillarbetsgivaren anmäla alla bisysslor - inte bara sådana som avser forskningeller utvecklingsarbete - inom tjänstens ämnesområde, och oavsett derasvaraktighet och omfattning.Vänsterpartiet, som välkomnar detta, föreslår i sin motion 1996/97:Ub34yrkande 7 att skall begära ett förslag om hur en reglering avlärares engagemang i poänggivande utbildning i privat regi, s.k.uppdragsutbildning, kan utformas.U t s k o t t e t anser att bör avslå yrkandet mot bakgrund avföljande. Frågor om hur såväl utbildning i privat regi på högskolenivå - däralltså högskolan inte är anordnare - som uppdragsutbildning skall behandlas iexamenshänseende är f.n. under beredning inom Utbildningsdepartementet.Motionsyrkandet handlar dock inte om det, utan om lärares engagemang iverksamhet i privat regi. Sådan verksamhet skiljer sig i princip frånuppdragsutbildning. I det förra fallet handlar det om bisyssla för denenskilda läraren. Medverkan i uppdragsutbildning, som lärosätet åtagit sig attanordna åt en uppdragsgivare, utgör arbete i lärarens tjänst vid lärosätet ochkan inte anses som bisyssla.En bisyssla är otillåten om den är förtroendeskadlig, arbetshindrande ellerkonkurrerar med arbetsgivarens verksamhet. Den skyldighet som regeringen avseratt införa för lärarna vid högskolan att anmäla alla ämnesanknutna bisysslortill arbetsgivaren kommer att ge möjligheter för varje lärosäte att påtala omundervisning i kurser i privat regi på högskolenivå skadar förtroendet förlärosätet. Utskottet anser inte att det finns skäl för att tainitiativ till en central reglering av detta. Konkurrensbisyssla - som detskulle kunna vara fråga om ifall lärosätet anordnar uppdragsutbildning inomsamma område - är bara tillåten efter beslut av regeringen i det enskildafallet.Utskottet anser det självklart att de statliga universiteten och högskolornaalltid skall prioritera den verksamhet som de har statens uppdrag att bedriva.I ett läge där det råder brist på kvalificerade lärare inom ett ämnesområdebör de tillgängliga lärarkrafterna tas i anspråk för lärosätets reguljärautbildning. Uppdragsutbildning får inte tillåtas dra bort de bästa lärarnafrån den undervisning som de i normala former antagna studenterna har rätttill.3.5 ÖvrigtFolkpartiet efterlyser i motion 1996/97:Ub35 en strategi för att på siktsäkerställa behovet av kompetenta högskollärare mot bakgrund av den storautökningen av antalet högskolestuderande. I motionen välkomnas att antaletprofessorer fördubblas och att andelen kvinnliga professorer skall tredubblasinom , men regeringens förslag i propositionen löser intehögskolans rekryteringsproblem (yrkande 1). En förutsättning för atthögskolorna skall klara sin lärarförsörjning är att det finns ett tillräckligtantal disputerade forskare som vill söka sig till högskolan som lärare.U t s k o t t e t anser att bör avslå yrkandet. Regeringen har iden ekonomiska vårpropositionen aviserat förslag i budgetpropositionen som avser att tillgodose bl.a. högskolans och det omgivandesamhällets behov av fler forskarutbildade (prop. 1996/97:150 s. 112). Samtligalärosäten med forskarutbildning har i regleringsbrev för ålagts attsträva efter att, med beaktande av förutsättningarna inom varjefakultetsområde eller motsvarande, öka antalet doktorsexamina.Rekryteringsproblemen är således väl kända, både i regeringen och pålärosätena. Utskottet förutsätter därför att såväl regeringen som de olikalärosätena vidtar eller föreslår de åtgärder som de bedömer behövliga ocheffektiva för att säkerställa högskolans tillgång på kvalificerade lärare inomolika områden.Vänsterpartiet anser att regeringens förslag i propositionen behöverkompletteras med åtgärder för att stimulera rörlighet. Fler internationellabedömare har påtalat att forskares rörlighet i är lägre än i mångaandra länder (motion 1996/97:Ub34 yrkande 4). I motion 1996/97:Ub35 (fp)yrkande 15 föreslås, som en åtgärd som bidrar till ökad rörlighet, att depostdoktorala stipendierna skall kunna användas även vid en annan institutioninom , alltså inte bara vid utländskt universitet.U t s k o t t e t anser att bör avslå båda yrkandena. När detgäller de postdoktorala stipendierna avslog ett likadant yrkandevåren 1995 (bet. 1994/95:UbU18 s. 32). Motionärerna syftar på de postdoktoralastipendierna för kvinnor som infördes efter förslag i den nämndajämställdhetspropositionen, och som fördelats på de fyra forskningsråden underUtbildningsdepartementet. Utskottet hänvisar även nu till att avsikten meddessa stipendier är att de skall underlätta för kvinnor i forskarkarriären attskaffa sig internationella meriter. I propositionen (s. 35) redovisarregeringen sin avsikt att, i enlighet med förslag,underlätta för högskolorna att för en begränsad tid anställa lärare från andrahögskolor. Ett lärosäte skall kunna besluta om tidsbegränsad anställning ihögst som lektor eller adjunkt för en lärare som är tillsvidareanställdvid en annan högskola. Lärares rörlighet mellan högskolor angavs i direktiventill som ett övergripande mål för förändringsarbetet(SOU 1996:166 s. 117). De förändringar av lärartjänsterna som regeringen pågrundval av utredningen har föreslagit, och som utskottet i det föregående hartagit ställning till, kan komma att påverka rörligheten, men det går enligtutskottets uppfattning inte att på förhand säga på vilket sätt eller hurmycket. Utskottet är därför inte berett att förorda att gör etttillkännagivande i enlighet med motion 1996/97:Ub34 yrkande 4.4 Vetenskapsområden och principer för fördelning av resurser till forskningoch forskarutbildningInledningEnligt gällande regler beslutar om vid vilka lärosäten det skallfinnas fakulteter och om fakultetsindelningen vid vart och ett av dessa. Förnärvarande har tio statliga lärosäten någon fakultet. Samtliga är numerauniversitet, sedan regeringen beslutat att också , Kungl.Tekniska högskolan och fr.o.m. den 1 januari 1997skall ha rätt att ha denna benämning.För varje lärosäte med fakultet inom ansvars-område beslutar om ett samlat anslag för forskning ochforskarutbildning. Anslaget är uppdelat i en anslagspost för varje fakultetoch en post för lokalkostnader. Det finns elva olika slag av fakulteter.Antalet fakulteter vid ett lärosäte varierar från åtta vid Lunds universitettill endast en fakultet vid Kungl. Tekniska högskolan.Ansvaret för forskning, forskarutbildning och, i allmänhet, grundutbildninginom fakultet åvilar fakultetsnämnden. Högskolelagen föreskriver att flertaletledamöter i en fakultetsnämnd skall utses genom val bland vetenskapligtkompetenta lärare inom fakulteten. Formellt avser begreppet fakultet således dels en enhet för statsmakternas resurstilldelning, dels en valförsamlingför val till fakultetsnämnd.Regeringens förslagI propositionen läggs fram förslag till nya principer för fördelning av medelför forskning och forskarutbildning. Regeringen anser att det är angeläget attunderlätta för universitet och högskolor att göra egna prioriteringar och attge dem bättre förutsättningar för tvärvetenskapligt samarbete. Detta skullevara möjligt om resurser till forskning och forskarutbildning fördelades tillnågra få, stora och sammanhållna vetenskapsområden, i stället för till ettflertal fakulteter av varierande storlek.Sålunda föreslår regeringen att samma indelning i vetenskapsområden somtillämpas för forskningsråden under skall användasvid beslut om resurser till forskning och forskarutbildning vid universitetoch högskolor. Det är också lämpligt att använda samma benämningar påvetenskapsområdena, anser regeringen. Enligt förslaget skall alltsåframöver besluta om resurser till forskning och forskarutbildning vidlärosätena med fördelning på fyra större vetenskapsområden, nämligenhumanistisk-samhällsvetenskapligt, medicinskt, naturvetenskapligt och teknisktvetenskapsområde.Med en sådan vidare indelning i forskningsområden kommer anslagsposten tillhumanistisk-samhällsvetenskapligt område att svara mot nuvarande poster tillteologisk, juridisk, humanistisk, samhällsvetenskaplig och filosofiskfakultet. till medicinskt område kommer att motsvara nuvarandeposter till medicinsk, odontologisk och farmaceutisk fakultet. Anslagsposternatill naturvetenskapligt och till tekniskt område, slutligen, kommer att svaramot nuvarande poster till respektive fakulteter.Regeringen anser att medel för lokalkostnader m.m. vid universiteten, liksomi dag, bör anvisas i en särskild anslagspost. Likaså bör resurser förkonstnärligt utvecklingsarbete även i fortsättningen anvisas i en särskildanslagspost för varje lärosäte där detta bedrivs. - Inte heller för Sverigeslantbruksuniversitet som ligger inom ansvarsområdeföreslås någon ändring i nuvarande ordning. fårresurser för forskning, forskarutbildning och grundutbildning i ett samlatanslag.När det gäller mindre och medelstora högskolor erinrar regeringen om attdessa - som en följd av förslag i budgetpropositionen för - tilldelatspermanenta och ökade resurser för forskning i ett samlat anslag med enanslagspost för varje högskola. Regeringen föreslår nu att en högskola sominte är ett universitet efter ansökan till och beslut av skallkunna få ett eller flera av respektive humanistisk-samhällsvetenskapligt,medicinskt, naturvetenskapligt och tekniskt vetenskapsområde. Högskolan ifråga får därmed rätt att anordna forskarutbildning och att utfärdadoktorsexamen inom tilldelade vetenskapsområden. Denna rättighet bör enligtregeringen kunna ges till en högskola som har uppnått tillräcklig bredd ochspecialisering på sin grundutbildning och forskning i ett antal näraliggandeämnen inom något av de fyra vetenskapsområdena. Regeringen framhåller attforskningen vid högskolan inte behöver och naturligtvis ofta inte kan spännaöver hela vetenskapsområdet.Efter det att en högskola tilldelats ett eller flera vetenskapsområden, kanregeringen föreslå att högskolan skall ges ett eget anslag förforskning och forskarutbildning med anslagsposter för dessa vetenskapsområdensamt i förekommande fall en post för övrig forskning vid högskolan.I propositionen anför regeringen beträffande fakultetsnämnder att de skallha en särskild uppgift att ansvara för att kvaliteten inom forskning ochutbildning upprätthålls. De skall vidare ha ett särskilt ansvar förforskarutbildningens kvalitet och effektivitet. , liksomvarje högskola som har rätt att anordna forskarutbildning, skall därförinrätta minst en fakultetsnämnd. Det är emellertid av vikt, betonarregeringen, att varje lärosäte kan anpassa sin organisation efter de lokalaförutsättningarna och efter de nya krav som ställs inom forskning,forskarutbildning och grundutbildning. Lärosätena bör därför själva få beslutaom vilka fakultetsnämnder som skall finnas och om deras ansvarområden, dvs.vilka ämnesområden inom lärosätet som var och en av nämnderna skall ansvaraför.Regeringen påpekar att alla mindre och medelstora högskolor numera harpermanenta resurser för forskning. En högskola skall därför ha särskilda organför den grundutbildning och forskning som inte hör till ansvarsområdet förnågon fakultetsnämnd vid högskolan.Den möjlighet som finns enligt högskoleförordningen att utse andrapersoner än lärare vid den egna högskolan till ledamöter i fakultetsnämndenbör enligt regeringens uppfattning utnyttjas oftare. För att understryka dettaföreslår regeringen att en regel införs i högskolelagen med innebörden attflertalet ledamöter i en fakultetsnämnd skall vara vetenskapligt kompetentapersoner, men att de inte nödvändigtvis behöver vara lärare inom nämndensansvarsområde. Forskning och utbildning kan genom externa representanterknytas närmare olika delar av samhällslivet, och meriterade forskare frånandra lärosäten kan tillföra den vetenskapliga verksamheten värdefullakunskaper.Regeringen vill att godkänner vad som anförts om indelning ivetenskapsområden och om principer för fördelning av resurser till forskningoch forskarutbildning. Förslagen medför ändringar i högskolelagen (1992:1434)såvitt avser 1 kap. 11 och 12 §§ samt 2 kap. 5, 5 a och 6 §§, vilka avsesträda i kraft . föreslås anta lagändringarna.Motionerna och utskottets bedömningEnligt motionerna 1996/97:Ub31 (m) yrkande 1 och 1996/97:Ub35 (fp) yrkande 2bör avslå regeringens förslag till ändringar i högskolelagen i nuberörd del. I den senare motionen framhåller motionärerna att de sedan längehar pläderat för att systemet med fakulteter skall förnyas. Regeringens nuframlagda förslag om ny organisation med indelning i vetenskaps-områden, m.m.är emellertid inte färdigt, anser de. Förslaget bör därför inte genomföras.Motionärerna befarar att mindre forskningsområden eller ämnen får svårare atthävda sig i den nya organisationen. De föreslår att den tillsattautredningen om den svenska forskningspolitiken genom tilläggsdirektiv ges iuppdrag att fortsatt analysera frågan om ny indelning i forskningsområden(yrkande 3).En modell för utveckling av fakultetsorganisationen utifrån lokala önskemålskisseras i motion 1996/97:Ub451 (c) yrkande 8 som väcktes . Motionärerna vill att en högskola, efter kvalitativprövning, skall få inrätta en fakultetsorganisation, där olika ämnesområdenkan ingå och samverka utan hinder av traditionella fakultetsgränser.Finansiella resurser måste kopplas till detta.U t s k o t t e t kan helt ställa sig bakom vad regeringen föreslagit omindelning i vetenskapsområden och om principer för fördelning av resurser tillforskning och forskarutbildning. Sålunda instämmer utskottet i regeringensbedömning att statsmakternas avvägningar angående resurstilldelningar mellanforskningsområden bör kunna ske i vidare termer än . Genom enkoncentration av resurstilldelningen till fyra vetenskapsområden underlättaslärosätenas möjligheter att göra egna prioriteringar i fråga om forskning ochforskarutbildning samt att bedriva fakultets- och ämnesövergripande forskning.Utskottet ser positivt på den frihet som lärosätena får genom regeringensförslag att själva bestämma vilka fakultetsnämnder som skall finnas, utöverden enda författningsreglerade, och vilka ansvars-områden dessa nämnder skallha. Det är också enligt utskottets mening tillfredsställande att forskningenvid de mindre och medelstora högskolorna nu ges förutsättningar att utvecklastill att omfatta egna vetenskapsområden med åtföljande rätt att anordnaforskarutbildning och att utfärda doktorsexamen.Direktiven till utredningen om den svenska forskningspolitiken (dir.1997:67) är vittomfattande. Inom ramen för kommittéuppdraget ryms frågor omsåväl utformning av den statliga forskningsorganisationen som statens anslagtill forskning. Enligt utskottets uppfattning finns det inget som hindrar attutredningen - som antagit benämningen Forskning 2000 - tar upp här aktuellafrågor till övervägande om utredningen finner att detta är befogat. Uppdragetskall redovisas till regeringen senast den 1 november 1998.Utskottet bedömer att syftet med yrkandet i motion 1996/97:Ub451 om enutveckling av fakultetsorganisationen är tillgodosett med det nu föreliggandeförslaget. Något uttalande från med anledning av motionsyrkandetbehövs inte.Sammanfattningsvis anser utskottet att med avslag på nu behandlademotionsyrkanden bör godkänna vad regeringen förordat om indelning ivetenskapsområden och om principer för fördelning av resurser till forskningoch forskarutbildning. bör därmed också anta förslaget till ändringav högskolelagen i nu berörda delar.Behovet av en vårdvetenskaplig fakultet framhålls i motion 1996/97:Ub445 (m)som väcktes under den allmänna motionstiden . Enligt motionärerna bör envårdvetenskaplig miljö organiseras i en ny fakultet med möjlighet att inrättaprofessurer inom ämnena arbetsterapi, medicinsk laboratoriemetodik, omvårdnad,sjukgymnastik och social omsorg.U t s k o t t e t avstyrker motionen. Utskottet vill påminna om attlandstingen i sin högskoleutbildning inte får anställa lärare som professorer(12 kap. 5 § högskoleförordningen, 1993:100).