bet · GL01TU1 · 1997-11-27 00:00:00 — bort haföljande lydelse:Utskottet har i det föregående ställt sig bakom regeringens bedömning attsträckan bör rustas upp till en bärighet av 22,5 tonsaxeltryck. Utskottet vill emellertid framhålla att godstrafiken motiverar enupprustning även på andra sträckor. Enligt utskottets mening är det i förstahand viktigt att hela sträckan rustas upp till en bärighetmotsvarande 22,5 tons axeltryck. Därefter bör närmare utredas hur sträckanArvidsjaur-Gällivare skall rustas upp för att bättre klara godstrafiken. I daghar denna sträcka en bärighet på 20 tons axeltryck med undantag för delsträckanArvidsjaur-Jokkmokk, där bärigheten motsvarar endast 16 tons axeltryck.Utskottet anser att regeringen tillsammans med berörda kommuner bör arbeta framen utvecklingsplan där bl.a. behovet av ytterligare infrastruktursatsningar påInlandsbanan tas upp. Vad utskottet nu anfört bör med bifall tillmotion 1997/98:T532 (v) yrkande 4 i denna del samt med anledning av motionerna1996/97:T214 (fp) yrkande 15 i denna del och 1997/98:T214 (fp) yrkande 17 idenna del som sin mening ge regeringen till känna. Med det anförda torde syftetmed motionerna 1997/98:T213 (kd) yrkande 20 och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd)yrkande 2, samtliga yrkanden i nu behandlade delar, vara tillgodosett och intepåkalla någon åtgärd från sida. Yrkandena avstyrks följaktligen.dels att utskottets hemställan under 25 bort ha följande lydelse:25. beträffande fortsatt upprustning av Inlandsbananatt med bifall till motion 1997/98:T532 yrkande 4 i denna del, medanledning av motionerna 1996/97:T214 yrkande 15 i denna del och1997/98:T214 yrkande 17 i denna del samt med avslag på motionerna1997/98:T213 (kd) yrkande 20 och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,16. Ett sammanhållet icke elektrifierat järnvägssystem (mom. 27)(), () och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 72 börjar med ?Ett motiv?och slutar med ?1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande 1? bort ha följande ly-delse:Ursprungligen sträckte sig från i söder tillGällivare i norr. har sträckorna mellan och lagts ner.Emellertid finns , enligt vad utskottet har inhämtat, planer på att återöppna sträckan mellan och för godstrafik. Vidare är avsiktenatt en forskningssträcka söder om skall öppnas. Berörda kommuner liksomnäringslivet i regionen arbetar aktivt för att hela sträckan mellanKristinehamn och åter skall öppnas för godstrafik.Enligt utskottets mening finns starka skäl att skapa ett helt ochsammanhållet järnvägssystem med icke elektrifierade banor i inlandet.Regeringen bör därför låta utreda förutsättningarna för att överförasödra avsnittet av den ursprungliga samt dessutom alla tvärbanortill IBAB:s förvaltning. Utskottets uppfattning är att IBAB - sedan bolaget år1993 övertog ansvaret för förvaltning och drift - har visat sigha kompetens för uppgiften. Genom den nu förordade åtgärden skulle Banverketavlastas ansvaret för bansträckor som verket har mindre intresse för.Vad utskottet anfört i denna fråga bör med bifall till motionerna1997/98:T532 (v) yrkande 4 i denna del och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande1 samt med anledning av motion 1997/98:T213 (kd) yrkande 19 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 27 bort ha följande lydelse:27. beträffande ett sammanhållet icke elektrifierat järnvägssystematt med bifall till motionerna 1997/98:T532 yrkande 4 i denna del och1997/98:T536 yrkande 1 samt med anledning av motion 1997/98:T213 yrkande19 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,17. Persontrafik på (mom. 29)(), (), () och MatsOdell (kd) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 73 börjar med ?Utskottetdelar? och slutar med ?av ? bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att förutsättningarna för reguljär persontrafik enligtregeringens bedömning är små. ingick staten avtal med trafikhuvudmänneni berörda län som innebär att staten t.o.m. lämnarersättning för att trafikhuvudmännen ansvarar för persontrafikförsörjningenlängs . Ersättningen, som indexuppräknas, uppgick år 1996till ca . ombesörjs persontrafiken med buss . Regeringens uppfattning är att busstrafik även fortsättningsvis ärdet lämpligaste sättet att utföra persontrafikförsörjningen längsInlandsbanestråket.Enligt utskottets uppfattning saknas förutsättningar för reguljärpersontrafik på så länge avtalen med trafikhuvudmännen gäller,dvs. finner utskottet att frågan omhur persontrafikförsörjningen längs Inlandsbanestråket bäst skall lösas ärotillräckligt utredd. Utskottet utesluter inte att det efter nämnda tidpunktkan finnas möjligheter att inrätta reguljär persontågstrafik, eventuellt ikombination med busstrafik. Utskottet anser att regeringen bör ta initiativtill överläggningar med trafikhuvudmännen, IBAB och berörda kommuner för attkomma fram till den bästa lösningen för framtiden. Vad utskottet anfört börriksdagen, med bifall till motionerna 1997/98:T220 (mp) yrkande 19,1997/98:T532 (v) yrkande 4 i denna del och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande4 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 29 bort ha följande lydelse:29. beträffande persontrafik på Inlandsbananatt med bifall till motionerna 1997/98:T220 yrkande 19, 1997/98:T532yrkande 4 i denna del och 1997/98:T536 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,18. Turisttrafik på (mom. 30)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 74 börjar med ?Medanledning? och slutar med ?denna del? bort ha följande lydelse:Med anledning av motionerna har utskottet inhämtat vissa upplysningar. Undersommarperioden bedrevs turisttrafik på i regi avett särskilt företag, (). svarade IBABsjälvt för trafiken. För utveckling av bl.a. denna verksamhet hade år1992 beviljat särskilda medel, , totalt 135miljoner kronor.Antalet resenärer har utvecklats enligt följandesammanställning.-----------------------------------------| | || |Antal resenärer (avrundade||År | tal)|-----------------------------------------| | || 1993 | 28 000|-----------------------------------------| 1994 | 30 000|-----------------------------------------| 1995 | 21 000|-----------------------------------------| 1996 | 15 000|-----------------------------------------| 1997 | 18 000|-----------------------------------------| | || | 112 000||Totalt | |-----------------------------------------Under den femåriga försöksperioden har, som framgår av sammanställningen, ca112 000 turister färdats med . Visserligen inträffade en nedgång iresandet men därefter har IBAB lyckats vända utvecklingen.Även om turisttrafiken i sig inte har varit någon lönsam affär - försommarsäsongen 1997 beräknas ett underskott om - måsteden bedömas ha haft inte obetydliga indirekta effekter på sysselsättning ochnäringsverksamhet. Det är inte osannolikt att den efterfrågan som tågturismentillför inland i många fall kan betyda skillnaden mellan fortsattexistens och nedläggning för många mindre butiker och andra serviceföretag.Den nedgång i resandet som har kunnat konstateras tordeenligt utskottets mening i första hand få tillskrivas den allmännakonjunkturnedgången och kan därmed inte tas som intäkt för att intresset fördet slags turism som erbjuder har avtagit. Tvärtom tror utskottetatt behovet av och efterfrågan på annorlunda turism och naturupplevelser som entågresa i inland möjliggör kommer att öka. Utskottet anserdärför att staten bör ta sin del av ansvaret för att turisttrafiken ävenfortsättningsvis skall kunna bedrivas på . Ett sådant engagemangtorde också avspeglas i det förhållandet att staten nu tillskjuter medel föratt IBAB skall kunna vidmakthålla banan i hela dess nuvarande sträckning frånMora till . Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 30 bort ha följande lydelse:30. beträffande turisttrafik på Inlandsbananatt med bifall till motionerna 1996/97:T214 yrkande 15 i denna deloch 1997/98:T214 yrkande 17 i denna del som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,19. Övergripande mål och verksamhetsinriktning för (mom. 31)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 76 börjar med ?Utskottetdelar? och slutar med ?1996/97:T611 (mp) avstyrks? bort ha följande lydelse:Som framhålls i motion 1996/97:T611 (mp) trafikeras de svenska hamnarna intesällan av fartyg som på grund av ålder och uteblivet underhåll är i mycketdåligt skick. Det är därför viktigt att vi får en skärpt kontroll av samtligafartyg som trafikerar våra farvatten. Den skärpta kontrollen måste till för attgarantera sjösäkerheten samt skyddet av människor, miljö och egendom.Enligt utskottets mening behövs en märkbar förstärkning avSjöfartsinspektionens resurser. Ett tydligt exempel är där två inspektörer har ansvaret för ett område som utgör av yta.De har ansvaret för tillsyn av sjöfarten längs samt på de storainlandssjöarna. Enligt uppgift färdas ca 6 med bil föratt kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. De förbrukar med andra ord en avsevärdtid bara för att förflytta sig inom detta stora område. De kan därför knappastfylla det behov som finns av effekltiv inspektionsverksamhet.I dag förekommer det ett samarbete mellan ochKustbevakningen som bl.a. innebär att utför vissa inspektioner.Enligt vad utskottet erfarit finns det ytterligare uppgifter inom områdenafartygssäkerhet, farligt gods och vattenförorening från fartyg som med fördelkan av . geografiska täckning av kustenborde i detta sammanhang medföra en effektivitetsvinst.Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att regeringen bör låta utredamöjligheterna till ett utökat samarbete mellan och Kust-bevakningen. En sådan utredning skulle även som alternativ utreda om det skullemedföra en effektivitetsvinst att överföra tillKustbevakningen och därmed på ett bättre sätt utnyttja den gemensammapersonalen. Fartygsinspektörerna skulle då med sin specialkompetens ledainspektionsarbetet och på ett naturligare sätt än använda sig av sinakollegor i . Ett större antal kontroller skulle då vara möjligtatt genomföra. Sjöfartsinspektörerna skulle också i större utsträckning kunna ägna sig åt det mer komplicerade inspektionsarbetet.Av det anförda framgår att utskottet inte utan vidare godtar regeringensbedömning att och bör fortsätta att utgöraen organisatorisk enhet. måste en samverkan eller sammanslagningmellan och utredas i enlighet med vad sombegärs i motion 1996/97:T611 (mp). I övrigt har utskottet ingen erinran mot vadregeringen anför om övergripande mål och verksamhetsinriktning förSjöfartsverket för perioden 1998-2000.Vad utskottet nu anfört - och som innebär att motion 1996/97:T611 (mp)tillstyrks - bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 31 bort ha följande lydelse:31. beträffande övergripande mål och verksamhetsinriktning förSjöfartsverketatt med bifall till motion 1996/97:T611 och med anledning av vadregeringen i budgetpropositionen förordar om övergripande mål ochverksamhetsinriktning för för som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,20. Den svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft (mom. 36)Tom , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 80 börjar med ?Utskottetdelar? och på s. 81 slutar med ?avstyrks följaktligen? bort ha följandelydelse:Som framhålls i motion 1997/98:T202 (m) kräver geografiska läge enväl fungerande sjöfart. Praktiskt taget hela den svenska industrin är beroendeav effektiva sjötransporter för att nå sina marknader.Den del av den svenska handelsflottan som är registrerad under svensk flaggär beroende av statligt stöd. Detta har motiverats med den hårdainternationella konkurrensen från lågkostnadsländer. Svensk industri ärgenerellt sett mycket exportberoende och verkar i hård internationellkonkurrens. Detta är inget specifikt för rederinäringen. De utvärderingar somgjorts av industristöd ger genomgående en mycket negativ bild av effekterna.Stödet skapar ineffektiva organisationer, snedvrider konkurrensen och bevararföråldrad teknik. Sjöfartsnäringen skiljer sig inte från andra verksamheter idessa sammanhang. Därför bör rederistödet enligt utskotets mening successivtavvecklas, genom att avtalet med rederierna inte förlängs och nytt tonnage inteansluts till stödsystemet.För att anpassa svenska rederiers kostnadsläge till omvärlden anser utskottetatt sjömän i fjärrfart, på samma sätt som i andra länder, bör skattebefriasenligt den modell som gäller för det tidigare internationaliseringsavtalet. Föratt underlätta tonnageförnyelse och för att utjämna de årliga resultaten i enstarkt konjunkturkänslig näring bör fartygsfonderna återinföras.Svensk rederinäring har utsatts för konflikter ochkonflikthot i stor omfattning. Dessa har drabbat såväl rederierna som svenskindustri på ett orimligt sätt. Den arbetsrättsliga lagstiftningen måste ändrasoch möjligheten till sympatiblockader begränsas. , somger svensk facklig organisation vidsträckta internationella befogenheter, måsteupphävas.De svenska bemanningsreglerna har en lång historisk bakgrund. Reglerna är ihuvudsak baserade på fartområde och registertonnage. Teknisk utrustning ochreella behov har däremot mindre betydelse. Bemanningsreglerna bör inriktas påsäkerhetsbemanning med större individuell anpassning till aktuelladriftsförhållanden. Den fackliga vetorätten bör upphöra. En ny regel förpersonalövergång vid företagsförsäljningar har införts enligt EU-krav. Inom EUgörs dock undantag för skepp, något som inte införts i den svenskalagstiftningen. Eftersom den svenska lagen därigenom kommer i konflikt med EU-reglerna bör undantaget enligt införas.För bestämmelser om sjuklön, arbetstid och semester finns speciella reglerför sjöfarten. Dessa regler har historiska orsaker men saknar betydelse.Bestämmelserna bör därför anpassas till de generella bestämmelser som gällerför svensk arbetsmarknad. Utskottet välkomnar regeringens idé om att upphävasjöarbetstidslagen. Även andra svenska särbetämmelser, om t.ex.boendeförhållanden för sjöfolk, bör anpassas till internationell standard.De svenska hamnarna drivs i form av kommunala monopol, i bolags- ellerförvaltningsform. Kommunala monopol har inte visat sig vara en effektivverksamhetsform i andra sammanhang. Monopolet baseras dels på en föråldradförordning om hamnverksamhet, dels på 137 som regeringen intesade upp när möjlighet fanns. Inom EU finns nu krav på att även hamnverksamhetskall konkurrensutsättas och de svenska reglerna bör därför anpassas enligtEU:s konkurrensregler. Hamnförordningen och reglerna om allmän hamn måsteanpassas till moderna krav och de kommunala monopolen avskaffas. Tolkningen avILO-konvention 137, som gäller , måste ändras så attfackliga kompetenstvister i hamnarna omöjliggörs.Vad utskottet nu anfört - och som innebär att motion 1997/98:T202 (m) yrkande16 tillstyrks - bör som sin mening ge regeringen till känna. Dettaställningstagande innebär att syftet med motion 1997/98:T214 (fp) yrkandena 20och 21 delvis torde få anses tillgodosett. Motionerna 1997/98: T231 (c) yrkande12, 1997/98:T612 yrkandena 1-4 och 1997/98:T623 (fp) yrkandena 1-3 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 36 bort ha följande lydelse:36. beträffande den svenska handelssjöfartens internationellakonkurrenskraftatt med bifall till motion 1997/98:T202 yrkande 16, med anledning avmotion 1997/98:T214 yrkandena 20-21 samt med avslag på motionerna1997/98:T231 yrkande 12, 1997/98:T612 yrkandena 1-4 och 1997/98:T623yrkandena 1-3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,21. Den svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft (mom. 36)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 80 börjar med ?Utskottetdelar? och på s. 81 slutar med ?avstyrks följaktligen? bort ha följandelydelse:För att även framöver kunna ha en handelsflotta under svensk flagg är detenligt utskottets mening nödvändigt att sjöfartsstödet bibehålls. Det ärvidare en förutsättning för att den svenska handelsflottan skall kunnakonkurrera på den internationella marknaden. En avveckling av rederistödetinnebär ökad utflaggning.EU har misslyckats i sin sin sjöfartspolitik och öppnat för att man pånationell nivå kan införa kraftiga skattesubventioner till sjöfartsnäringen.Sålunda har t.ex. och infört ?skatteparadis? Storrisk föreligger nu för att svenska rederier för att kunna hävda sig i deninternationella konkurrensen väljer att flagga ut sina fartyg. måstemed kraft agera inom EU för sätta stopp för detta förkastliga förfarande. Iavvaktan på att man inom EU stoppar denna typ av konkurrenssnedvridandesubventioner måste vidta åtgärder som gör att svensk sjöfart, undersvensk flagg, kan konkurrera på likvärdiga villkor med sjöfarten i andra EU-länder. Regeringen bör därför enligt utskottets mening möjligtåterkomma till med förslag i den riktning som här angivits.Vad utskottet nu anfört - och som innebär att motion 1997/98:T231 (c) yrkande12 tillstyrks - bör som sin mening ge regeringen till känna.Övriga nu aktuella motionsyrkanden avstyrks.dels att utskottets hemställan under 36 bort ha följande lydelse:36. beträffande den svenska handelssjöfartens internationellakonkurrenskraftatt med bifall till motion 1997/98:T231 yrkande 12 samt med avslag påmotionerna 1997/98:T202 yrkande 16, 1997/98:T214 yrkandena 20-21,1997/98:T612 yrkandena 1-4 och 1997/98:T623 yrkandena 1-3 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,22. Den svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft (mom. 36)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 80 börjar med ?Utskottetdelar? och på s. 81 slutar med ?avstyrks följaktligen? bort ha följandelydelse:Utskottet ser positivt på de ansträngningar som görs avsjöarbetsmarknadens parter och inom i syfte att stärka densvenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft. Det är angeläget attsnabbt vidta åtgärder med anledning av de förändringar som EU:s nyasjöfartspolitik innebär. Utskottet vill dock erinra om att undervåren 1995 beslutade att svenska företag skall klara sig utan statligt stöd.Detta gäller även sjöfarten. Att avhjälpa hoten mot den svenska sjöfarten medbreda industristöd är ekonomiskt omöjligt och en näringspolitisk otjänst. Pågrund av det akuta läget för svensk sjöfart som uppkommit efter EU:s beslut atttillåta visst statligt stöd har dock utskottet tills vidare avstått från attföreslå reduktion av rederistödet.Vad utskottet nu anfört - och som innebär att motion 1997/98:T214 (fp)tillstyrks - bör som sin mening ge regeringen till känna. Dettaställningstagande innebär att syftet med motion 1997/98:T202 (m) yrkande 16delvis torde få anses tillgodosett. Motionerna 1997/98:T231 (c) yrkande 12,1997/98:T612 (v) yrkandena 1-4 och 1997/98:T623 (fp) yrkandena 1-3 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 36 bort ha följande lydelse:36. beträffande den svenska handelssjöfartens internationellakonkurrenskraftatt med bifall till motion 1997/98:T214 yrkandena 20-21, medanledning av motion 1997/98:T202 yrkande 16 samt med avslag på motionerna1997/98:T231 yrkande 12, 1997/98:T612 yrkandena 1-4 och 1997/98:T623yrkandena 1-3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,23. Den svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft (mom. 36)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 80 börjar med ?Utskottetdelar? och på s. 81 slutar med ?avstyrks följaktligen? bort ha följandelydelse:Som framhålls i motion 1997/98:T612 (v) befinner sig svensk sjöfart ien besvärlig situation. Hot om utflaggning och fartygsregisteringar i medlåglönebesättningar som används i svenska vatten har satt de svenska rederiernaunder hård konkurrens. Risken finns att svensk sjöfart under svensk flagg dörsotdöden.I den nämnda v-motionen föreslås ett flertal åtgärder i syfte att stärka denden svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft. Så sker underrubrikerna Utveckling av handelsflotta, sjösäkerhet och utbildning, Bekämpafiffelflaggen och andraregistren, Problemet och Mer rederistöd. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att som sin mening skall geregeringen till känna vad som i motionen anförs under de nämnda rubrikernaenligt följande.Utveckling av handelsflotta, sjösäkerhet och utbildningSjöfarten är, rätt skött, vårt energisnålaste och miljövänligastetransportslag. När sjöfarten jämförs med andra transportslag måste dessaaspekter vägas in. Det förutsätter också att det satsas på svensk sjöfart ochinte att svensk flagg görs till en bekvämlighetsflagg, s.k. fiffelflagg. Det ärfiffelflaggen med dess höga olycksstatistik, haverier, oljeutsläpp,underbetalda besättningar och oseriösa redare som ger näringen dåligt rykte.Sjöfartsverket har blivit bättre när det gäller fartygsinspektioner ochkontroller när det gäller anlöpen runt våra kuster. Det räcker inte.Sjöfartsinspektion och Kustbevakning måste få ökade resurser och befogenheterliknande amerikanska Guard.Undermåligt och miljöfarligt tonnage, oavsett flagg, som inte uppfyllersvenska och internationella säkerhetskrav skall inte tillåtas anlöpa svenskahamnar. De som ändå anlöpt svensk hamn med uppenbara brister som bryter motinternationella och svenska säkerhetskrav ska läggas i kvarstad medhårda krav på höga straff och straffavgifter. Fartygen ska kvarhållas tills deär åtgärdade och avgifterna betalda.Sverige har kommit en bit på väg med krav på utbildade besättningar ochmiljövänligare fartyg. Internationellt har det kommit skärpta krav frånInternational , , om besättningarnas behörighet i denreviderade STWC (Seafarers Training, Certification and Watchkeeping ) koden.Här har varit pådrivande. Mycket finns fortfarande att göra bådeinternationellt och nationellt. Sjösäkerheten ska också ses i perspektiv tillbesättningarnas storlek förutom att de är välutbildade.Det svenska lasttonnaget är i många fall ålderstiget. Här måste en förnyelseav tonnaget gynnas och samma regler som i övriga EU tillämpas när det gällerfinansiering av nya miljövänliga och rationella fartyg.Svensk sjöfart har visat sig vara bra på helhetslösningar när det gällertransporter för i första hand exportindustrin. Den inslagna vägen har ocksåinneburit många speciallösningar när det gäller anpassat tonnage. Framför alltnär det gäller trafiken på måste också rederierna, skattemässigt och närdet gäller sociala avgifter, få liknande regler som i övriga EU för att kunnakonkurrera. Med moderna fartyg, välutbildade besättningar och effektivitetfinns konkurrenskraften mot fiffelflaggor och andraregister.Satsningar på utbildning av både befäl och manskap måste utökas.Vidareutbildning av befintligt sjöfolk har inletts och måste vidareutvecklas.Nyrekryteringen av svenskt sjöfolk gynnas inte av redarnas signaler omutflaggning och underbetalda utländska besättningar. Redarna biter sig själva itummen då kunnandet riskerar att försvinna. I stället måste positiva signalerges med gedigen utbildning och utsikter för arbeten i svenskflaggade fartyg. finns brist på framför allt maskinbefäl. Byts det svenska manskapet ut motlågkostnadsbesättningar kommer befälskrisen att öka och rekryteringen avsvenskt sjöfolk kommer då att upphöra. Erfarenheterna från bland annat Norgeoch deras fiffelregister visar att förutom norskt manskap har även norskt befäli stor utsträckning försvunnit från de norska fartygen.Försvinner den svenska handelsflottan utomlands, vilket de svenska redarnahotat med, eller om svenska besättningar byts ut mot utländskalåglönebesättningar under svensk flagg kommer, förutom jobben, på siktsjökompetensen att försvinna från . Då försvinner också kunnandet ochkompetensen hos våra sjömyndigheter och då har landet inte heller någon röst iinternationella organ för sjösäkerhet och miljöfrågor.Bekämpa fiffelflaggen och andraregistrenUtmed den svenska kusten finns fortfarande alltför mycket fiffelflaggatundermåligt tonnage, bemannat med lågkostnadsbesättningar, som bedriver enosund konkurrens mot svensk sjöfart.