bet · GL01SfU6 · 1997-11-18 00:00:00 — Utskottet anser detbetydelsefullt att regeringen tydligt betonar detta i propositionen. Vad gällertortyrskadades behov, som tas upp i motion Sf608, anser utskottet att det ärnödvändigt att regeringen särskilt uppmärksammar dessa. Utskottet vill vidarebetona vikten av att det finns tillgång till erforderlig vård ochrehabilitering för tortyrskadade i hela landet. Med vad som ovan anförts kanmotionerna Sf608 yrkandena 1 och 2 och 1996/97:So224 yrkande 2 ansestillgodosedda. Vidare kan motion Sf618 yrkande 2 med regeringens proposition nusägas vara tillgodosedd.Statens roll vid nyanlända invandrares bosättningI propositionen anförs att det inte bör göras någon inskränkning iskyddsbehövandes möjligheter att välja bostadsort. Det är dock viktigt attpersoner som skall flytta ut till en kommun erbjuds information om olikaalternativ till bosättning. Det kan bidra till ett bättre beslutsunderlag ochökad valfrihet för personen i fråga.Principen att varje enskild individ själv måste få bestämma var hon eller hanskall bosätta sig innebär emellertid inte att staten helt kommer att saknamöjligheter att styra nyanlända invandrares bosättning. Det finns en delskyddsbehövande som inte har anknytning i landet eller av andra skäl inte kanordna bostad själv. Dessa personer måste få hjälp vid bosättningen. I synnerhetär det angeläget att ge sådan hjälp till dem som befinner sig på förläggningoch till organiserat överförda flyktingar (kvotflyktingar). En utgångspunkt börvara att bosättning skall ske i en kommun där förutsättningarna är goda för denenskilde att delta i ett introduktionsprogram anpassat till hans eller hennesbakgrund. Den nya myndigheten bör ha det direkta ansvaret för att vid behovmedverka vid skyddsbehövandes bosättning. En strävan i myndighetens medverkanbör vara att koncentrationen av invandrare till vissa kommuner motverkas.Personer som inte har några egna önskemål om bosättningsort och som saknaranknytning till någon viss kommun bör inte erbjudas bostad i en kommun där detredan finns en stor koncentration av invandrare.I motion Sf11 av m.fl. (kd) yrkande 19 anförs att dennyanlände inte skall placeras i en kommun utan fritt få välja bostadsort.Systemet med förhandlingar och avtal med kommunerna föreslås därför avskaffas.Motionärerna begär tillkännagivande härom.Utskottet anser att det tydligt anges i propositionen att det är individensjälv som skall fälla avgörandet i valet av bostadsort. Med hänvisning tilldetta avstyrker utskottet bifall till motionen.Introduktionsperiodens längdI propositionen anges att syftet med ett introduktionsprogram är att det skallge deltagarna en grund som ger bästa möjliga förutsättningar för att leva ocharbeta i på likvärdiga villkor med landets infödda invånare.Regeringen pekar på att den tid som behövs för att ge en tillräckligt stabilgrund varierar, bl.a. beroende på deltagarens utbildningsbakgrund. Inormalfallet bör dock en bas för det fortsatta livet i kunna erhållasinom förutsatt att programmet bedrivs på heltid. För en del är dock en tillräckligt för att uppnå den basnivå som introduktionensyftar till. Situationer kan även uppkomma när introduktionen inte kan påbörjasdirekt vid ankomsten till kommunen.I motion Sf12 av m.fl. (v) begärs i yrkande 9 tillkännagivandeom att det bör vara möjligt att skjuta upp introduktionen. Det måste enligtmotionärerna även vara möjligt att vid exempelvis barnafödande ta en paus frånintroduktionen.Utskottet stöder regeringens förslag om att introduktionsperioden skall vara eni tid avgränsad period. Det är viktigt att nyanlända invandrare inte fastnar isärskilda åtgärdsprogram. vill utskottet peka på att alla inte kanförutsättas tillgodogöra sig introduktionsprogrammets innehåll . Detgäller framför allt för de personer som har mycket kort skolbakgrund och de somav medicinska skäl har svårt att delta i ett introduktionsprogram på heltid.Vidare finns det situationer då introduktionsprogrammet måste skjutas upp elleravbrytas . Det kan t.ex. bero på medicinska skäl ellerbarnafödande. Utskottet delar dock regeringens uppfattning att det bör vara enutgångspunkt att ett introduktionsprogram inte bör påbörjas senare än ett årefter det att uppehållstillstånd beviljats. Motion Sf12 yrkande 9 kan därmedsägas vara tillgodosedd.IntroduktionsersättningPropositionenNuvarande system med möjlighet för kommunerna att betala ut introduk-tionsersättning bör enligt regeringen bibehållas. Vidare anförs att det ärönskvärt att fler kommuner inför introduktionsersättning och att ersättningenhandläggs utanför . Den nya myndigheten bör aktivt verka för attfler kommuner inför introduktionsersättning. Om sådana insatser inte ärtillräckliga för att fler kommuner skall välja att införaintroduktionsersättning kommer regeringen att överväga om lagstiftningen börändras på området.Lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andrautlänningar omfattar den personkrets som staten lämnar statlig ersättningför till kommunerna. Även andra nyanlända invandrare kan ha samma behov av stödsom denna grupp. Regeringen anser att kommunerna bör få möjlighet att medkommunala medel betala ut introduktionsersättning till andra nyanländainvandrare än skyddsbehövande. Ersättning bör dock endast kunna betalas ut närden enskilda invandraren följer ett introduktionsprogram. Regeringen föreslåratt lagen ändras så att kommunerna får denna möjlighet.MotionernaI motion Sf4 av m.fl. (m) begärs i yrkande 5 att det tillsättsen utredning om lån för invandrare vid introduktionen. Motionärerna anför attett system med lån, liknande studielånssystemet för studenter, skulle ge denenskilde invandraren möjlighet att själv svara för sin introduktion genom attbruka sin egen sparsamhet, fantasi och ambition och därmed öka motivationen attsnabbt komma in i integrationsprocessen.I motion Sf10 av m.fl. (mp) föreslås att skyddsbehövande ochderas anhöriga ges ett skattepliktigt bidrag. Ett sådant bidrag skulle enligtmotionärerna bidra till att man kom bort från dagens socialbidragstänkande ochgav människor möjlighet att ta ansvar för sina liv. Nivåerna för ett sådantbidrag bör enligt motionärerna vara något högre än socialbidragen. I yrkande 3begärs tillkännagivande härom. I motion Sf622 av () yrkande 3görs samma yrkande.I motion Sf12 av m.fl. (v) anförs attintroduktionsersättningen bör vara statligt reglerad och i allt väsentligtlikna en lön. Motionärerna anser att ersättningen skall vara beskattningsbarmed tanke på skattens betydelse för delaktigheten och rätten att ställa krav påsamhället. I motionens yrkande 8 begärs tillkännagivande härom.I motion Sf11 av m.fl. (kd) anförs att medel förintroduktionsprogram och -ersättning skall följa den nyanlände tillbosättningsorten som ?flyktingpeng? och betalas ut direkt till denne, och attdet fortsättningsvis bör vara försäkringskassorna som i likhet med andraersättningar betalar ut introduktionsersättningen. I yrkandena 15 och 16 begärstillkännagivanden av vad som ovan anförts.Utskottets bedömningInvandrarpolitiska kommittén föreslog i sitt slutbetänkande SOU 1996:55 att enenhetlig statlig introduktionsersättning skulle utgå med samma belopp tillalla. Med hänvisning till normaliseringsprincipen ansåg kommittén attersättningen borde vara skattepliktig och bestå av en grundersättning sommotsvarar den lägsta ersättning som utbetalas vid deltagande iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen menar i propositionen att det avflera skäl skulle vara önskvärt med en enhetlig generell ersättning, men attden inte är möjlig att införa. Som viktig orsak anför regeringen attersättningen skulle bli orättvis för den enskilde, eftersom skillnaderna ihyreskostnader är betydande mellan olika hushåll och mellan olika delar avlandet. Regeringen motsätter sig vidare förslaget om att staten skulle svaraför introduktionsersättningen i sin helhet, eftersom de ekonomiska incitamentenför kommunerna att bedriva en effektiv introduktionsverksamhet då delvis skullegå förlorade.Med hänvisning till de skäl som regeringen anför instämmer utskottet iregeringens förslag om att nuvarande system med möjlighet för kommunerna attbetala ut introduktionsersättning bibehålls. Utskottet anser att nyanländainvandrare bör erhålla en ekonomisk ersättning somstimulerar till att aktivt delta i ett introduktionsprogram. Det är därförönskvärt att fler kommuner inför introduktionsersättning till nyanländainvandrare i stället för socialbidrag.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf4yrkande 5, Sf10 yrkande 3, Sf622 yrkande 3, Sf12 yrkande 8 och Sf11 yrkandena15 och 16.Utskottet biträder regeringens förslag om ändring i lagen (1992:1068) omintroduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar.UppföljningRegeringen anför att särskilda insatser på uppföljningsarbetet måste göras föratt skapa en bättre och mer ändamålsenlig introduktion. Resultatuppföljningenbör därför utvecklas. Jämförelser mellan kommuner bör göras i syfte attförbättra introduktionen i hela landet.I motion 1996/97:Sf620 av och () begärstillkännagivande om att statens uppföljningsansvar för introduktions-periodenvidgas.Med vad som anförts i propositionen kan motionen enligt utskottets mening nuanses tillgodosedd.Ny myndighet för integrationsfrågorBakgrundStatens invandrarverk bildades och har enligt sin instruktion bl.a. attfullgöra uppgifter som verket har enligt utlänningslagstiftningen, svara föröverföring av organiserat uttagna flyktingar och mottagande av asylsökande samtmedverka till att kommuner erbjuder flyktingar bostad. Verket beslutar även omstatlig ersättning för flyktingmottagande i kommunerna och för vissasjukvårdskostnader. Verket svarar för utlännings-, invandrar- ochmedborgarskapsfrågor i den mån frågorna inte handläggs av annan myndighet.Verket har även i uppgift att fortlöpande bevaka behovet av åtgärder för attfrämja invandrares sociala och kulturella situation i samt föraregister och statistik över utlänningar i landet, i den utsträckning det behövsför verksamheten, samt svara för den officiella statistiken inom områdetinvandring och asylsökande. Vidare har verket ansvar för samordning avsamhälls-information till och om invandrare och för information tillallmänheten i invandrarpolitiska frågor samt att svara för sådan dokumentationom invandrares och språkliga minoriteters sociala och kulturella situation sominte är någon annan myndighets uppgift. Verket skall också vara kontaktorganmellan samhället och invandrare, språkliga minoriteter samt derassammanslutningar.Ombudsmannen mot etnisk diskriminering inrättades 1986 och är en självständigmyndighet och en av regeringen utsedd ombudsman. Verksamhetenregleras i lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering och förordningen(1988:895) med instruktion för Ombudsmannen mot etnisk diskriminering.Diskrimineringsombudsmannens uppgift är att verka för att etnisk diskrimineringinte förekommer i arbetslivet eller på andra områden av samhällslivet samt attge råd och på annat sätt medverka till att den som utsatts för etniskdiskriminering kan ta till vara sina rättigheter. Diskrimineringsombudsmannenskall ta initiativ till åtgärder mot etnisk diskriminering genomopinionsbildning, information samt överläggningar med myndigheter, företag ochorganisationer.PropositionenDen nya myndighetens ansvarsområdenRegeringen föreslår att en ny myndighet inrättas med ansvar för attintegrationspolitiska mål och synsätt får genomslag på olika samhällsområdensamt för att aktivt stimulera integrationsprocesserna i samhället. Den nyamyndighetens ansvarsområde sträcker sig över flera samhällssektorer. Ipropositionen anförs emellertid tre huvuduppgifter för myndigheten.För det första skall den nya myndigheten ha ett övergripande ansvar för attnyanlända invandrares behov av stöd uppmärksammas och att de får kännedom omvilka rättigheter och skyldigheter de har. Myndigheten bör här ha ett särskiltansvar vad gäller uppföljning av kommunernas introduktion för skyddsbehövandeoch andra nyanlända invandrare för vilka kommunerna får statlig ersättning.Myndigheten bör även agera för att nyanlända får sådan information att de kanfatta ett väl underbyggt beslut om var de skall bosätta sig. Myndigheten kanäven mer direkt behöva medverka vid bosättningen av organiserat överfördaskyddsbehövande och personer som bor på förläggning och inte själva kan ordnabostad. En annan uppgift är att verka för att kommunerna har beredskap ochkapacitet att ta emot skyddsbehövande som beviljats uppehållstillstånd iSverige.Som en andra huvuduppgift anför regeringen att myndigheten skall främja likarättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund samtatt förebygga och motverka diskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Idetta bör ingå att följa utvecklingen och de insatser som görs för att uppnåintegrationspolitikens mål om lika möjligheter för alla. Myndigheten börfungera som en pådrivande kraft och en kunskapsbas för andras arbete med dessafrågor.Myndighetens tredje huvuduppgift är utvärderande. Myndigheten bör följa ochutvärdera samhällsutvecklingen och på vilket sätt samhället och dessinstitutioner utgår från och tar hänsyn till mångfalden i befolkningen.Myndigheten bör inte endast intressera sig för hur det går för enskildaindivider eller grupper av individer i det svenska samhället, utan även följahur samhället och dess institutioner fungerar och anpassar sig till den etniskaoch kulturella mångfalden i samhället. Utvärderingen av den offentligaförvaltningen enligt dessa utgångspunkter är här av särskilt intresse. Vidarebör myndigheten ägna stor uppmärksamhet åt förverkligandet av deintegrationspolitiska målen inom den kommunala verksamheten.Utöver vad som ovan anförts skall den nya myndigheten verka för att nyanländainvandrare får den information de behöver om det svenska samhället och attbefolkningen får information om nya invandrare som bosätter sig i landet.Myndigheten bör ha beställaransvar för statistiken på för myndigheten relevantaområden. Vidare ingår i myndighetens uppgifter att ge stöd till invandraresorganisationer och andra organisationer som bildats på etnisk grund samt tillannan verksamhet som ligger i linje med de integrationspolitiska målen.Myndigheten bör också svara för den statliga ersättningen till kommuner förintroduktionen av nyanlända invandrare. Myndigheten bör vidare ta över ansvaretfrån att följa tillämpningen av den nordiska språkkonventionen.Regeringen betonar vikten av att tydligt skilja myndighetsansvaret förintegrationsfrågorna från invandringsfrågorna. Den nya myndigheten bör enligtregeringen starta sin verksamhet . Den nya myndighetens ansvarförändrar inte det ansvar för integrationsfrågorna som varje statlig myndighethar inom sitt verksamhetsområde.Inordning av i den nya myndighetenI propositionen anförs att en av de allra viktigaste uppgifterna i arbetet medatt förverkliga de integrationspolitiska målen är att förebygga och motverkadiskriminering, främlingsfientlighet och rasism. Genom att samla ansvar,kunskaper och kompetens på ett ställe kan enligt regeringen arbetet bedrivasmed större kraft och kontinuitet. Regeringen anser därför attDiskrimineringsombudsmannen bör inordnas i myndighetens organisation. Dettakommer enligt regeringen att förstärka både ochden nya myndighetens arbete. får möjlighet attutnyttja de utredningsresurser som finns inom myndigheten och kan samtidigtbidra med sina kunskaper om diskriminering i samhället i myndighetens arbete.Regeringen påpekar dock att handläggningen av enskilda ärenden kräver attDiskrimineringsombudsmannen har en i förhållande till myndigheten självständigställning.De närmare formerna för organisationen bör övervägas av denorganisationskommitté som skall förbereda inrättandet av den nya myndigheten.Regeringens förslag innebär inga förändringar vad gällerDiskrimineringsombudsmannens nuvarande uppgifter och verksamhetsområde.MotionernaI sex motioner begärs avslag på regeringens förslag om att inrätta en särskildmyndighet för integrationsfrågor: Sf4 yrkande 2 av m.fl. (m),Sf8 yrkande 2 av m.fl. (fp), Sf12 yrkande 12 av . (v), Sf9 yrkande 1 av m.fl. (mp), Sf10 yrkande 23 avYvonne Ruwaida m.fl. (mp) samt Sf11 yrkande 20 av m.fl.(kd).I motion Sf4 (m) anförs att det inte är motiverat att inrätta en ny myndighetför integrationsfrågor. Motionärerna menar att det nuvarande Invandrarverketbör kunna klara sina olika roller, förutsatt att det kommer till stånd enutvecklad och tydliggjord organisation av verket.I motion Sf8 (fp) menar motionärerna att förslaget om en ny myndighet intestämmer överens med målet att alla har ansvar för integrationen, och att det ipraktiken kommer att befästa ett tänkande i ?vi? och ?dom?.I motion Sf12 (v) delar motionärerna regeringens uppfattning att med sitt ansvar för asylpolitiken inte är rätt myndighet attintroducera människor till ett gott liv i det nya landet. I stället för attinrätta en ny myndighet förordas dock en modell där det är kommunerna som hardet fulla genomförandeansvaret för introduktionen.I motionerna Sf9 (mp) och Sf10 (mp) anförs att staten istället bör stödjakommuner och landsting och ge dem i uppgift att arbeta med frågan i projektformoch i långsiktiga arbetsformer.I motion Sf11 (kd) menar motionärerna att det vore bättre att renodlaintegrationsavdelningen på Invandrarverket.I motion Sf1 av () framförs kritik mot förslaget att inrätta enny myndighet. Motionären anser bl.a. att ett integrationsverk motsägerpropositionens intention att bekämpa ett ?vi-och-dom-tänkande?. I motionenbegärs (delvis) tillkännagivande häromEn rad motioner handlar om organiseringen av integrationsfrågorna.I motion Sf11 av m.fl. (kd) begärs i yrkande 21tillkännagivande om att det bör göras en renodling av uppgifterna påintegrationsenheten inom Invandrarverket.I motion Sf9 av m.fl. (mp) begärs i yrkande 2tillkännagivande om att av vad den nya myndigheten skullekosta skall behållas inom . I motionensyrkande 5 begärs tillkännagivande om att pengarna som skulle satsas på den nyamyndigheten i stället förs över till kommunerna.I motion Sf4 av m.fl. (m) begärs i yrkande 12tillkännagivande om att det bör komma till stånd ett arbete i syfte attutveckla och tydliggöra organisation.I motion Sf8 av m.fl. (fp) begärs i yrkande 3tillkännagivande om att det bör åligga samtliga statliga myndigheter och verkatt ha arbetsformer och synsätt som aktivt bejakar alla människors likamöjligheter och ser till alla människors behov oavsett bakgrund, ställningeller bostadsort.I motion 1994/95:Sf621 av m.fl. (c) motion begärs i yrkande 16tillkännagivande om att alla myndigheter har ansvar för att underlättakulturmöten.I motion So304 av () begärs i yrkande 12 tillkännagivande omatt integrationsfrågorna bör samordnas regionalt.I motion 1996/97:Sf615 av m.fl. (s), delvis, anförs attintegrationsfrågorna skär tvärs igenom en rad olika sektorer och attintegrationspolitiken behöver samordnas i organisation. Motionärernabegär tillkännagivande härom.Fyra motioner motsätter sig regeringens förslag om att inordna Ombudsmannen motetnisk diskriminering i den nya myndighetens organisation.I motion Sf7 av m.fl. (c) begärs i yrkande 7 avslag påförslaget. Risken är, menar motionärerna, att ombudsmannen då inte kan hävdasin självständiga ställning.I motion A718 av () begärs i yrkande 4 tillkännagivande omatt skall kvarstå som självständig myndighet. Istället bör Ombudsmannen mot etnisk diskriminering läggas direkt underriksdagen.I motion Sf9 av m.fl. (mp) begärs i yrkande 4 (delvis)tillkännagivande om att behålls som egen myndighet.I motion Sf11 av m.fl. (kd) begärs i yrkande 22 avslag påförslaget att inrätta i den nya myndighetensorganisation. I stället förespråkas i motionen en ännu mer självständigställning för ombudsmannaväsendet i stort. Ett alternativ är att lägga allaombudsmän direkt under riksdagen.I motion Sf12 av m.fl. (v) begärs i yrkande 13 tillkännagivandeom att de arbetsuppgifter som regeringen föreslår för den nya myndigheten istället bör fördelas mellan , ochett särskilt organ vid Regeringskansliet.Utskottets bedömningRegeringen anför att en organisatorisk förändring är nödvändig för attintegrationspolitiken skall kunna uppfattas som trovärdig och kunnaförverkligas och för att de synsätt som ligger till grund för politiken redanfrån början skall kunna göras tydliga. Regeringen anser att detta görs bästgenom att inrätta en ny myndighet som har sin grund i integrationspolitikensmål och inriktning. Myndigheten skall enligt propositionen ha det övergripandeansvaret för att verka för lika rättigheter och möjligheter för alla oavsettetnisk och kulturell bakgrund, förebygga och motverka diskriminering,främlingsfientlighet och rasism samt för att nyanlända invandrare får stöd försin integration i det svenska samhället. Vidare skall myndigheten följa ochutvärdera samhällsutvecklingen mot bakgrund av samhällets etniska ochkulturella mångfald.Utskottet instämmer i vad regeringen anför och stöder förslaget om att inrättaen ny myndighet med ansvar för integrationspolitiken.Vad gäller regeringens förslag om att inordna Ombudsmannen mot etniskdiskriminering i den nya myndigheten anser utskottet att frågan omsjälvständighet inte är tillräckligt utredd. Utskottet anser attDiskrimineringsombudsmannens roll behöver ses över. Utskottet anser vidare attregeringen skall avvakta resultaten av den översyn av lagen mot etniskdiskriminering som pågår (dir. 1997:11) före sina övervägandenom framtida organisering och samordning av Diskrimineringsombudsmannensuppgifter. Utskottet anser mot bakgrund av detta att bör avslåförslaget om att inrätta Ombudsmannen mot etnisk diskriminering i den nyamyndigheten.Utskottet tillstyrker regeringens förslag att inrätta en ny myndighet förintegrationsfrågor, med den ändringen att inteingår i den nya myndigheten. Därigenom tillstyrks helt eller delvis motionernaSf7 yrkande 7, A718 yrkande 4, Sf9 yrkande 4 i denna del, Sf11 yrkande 22 samtSf12 yrkande 13. Utskottet avstyrker motionerna Sf1 (delvis), Sf4 yrkande 2,Sf8 yrkande 2, Sf9 yrkandena 1, 2 och 5, Sf10 yrkande 23, Sf11 yrkandena 20 och21 och Sf12 yrkande 12.Vad gäller övriga myndigheters ansvar för integrationsfrågor inom sinarespektive områden, som berörs i motionerna Sf8 och 1994/95:Sf621, betonarutskottet, i likhet med regeringen i propositionen, att inrättandet av den nyamyndigheten inte förändrar detta ansvar. Motionerna Sf8 yrkande 3 och1994/95:Sf621 yrkande 16 kan därmed anses vara tillgodosedda.Vad beträffar motionärernas mening i 1996/97:Sf615 om integrationsfrågornasorganisatoriska samordning anser utskottet att inrättande av en ny myndighettillgodoser behovet av samordning. Utskottet anser däremot inte att riksdagenskall besluta om någon ny samordning av frågorna inom organisation.Med hänvisning till detta avstyrks motion 1996/97:Sf615 i denna del.I motion Sf4 efterfrågas vidare att organisation börtydliggöras och utvecklas. I direktiven till den utredare som fått i uppgiftatt förbereda och genomföra bildandet av en integrationsmyndighet (dir.1997:117) anges att frågan om samverkan och gränsdragning mellanInvandrarverkets och integrationsmyndighetens verksamheter skall belysas. Medhänvisning till detta anser utskottet att inte skall ta ställning ifrågan. Utskottet avstyrker bifall till motion Sf4 yrkande 12.Beträffande regional samordning, vilket efterfrågas i motion So304, pekarutskottet på att regeringen i propositionen anger att länsstyrelserna kan spelaen viktig roll i arbetet med att förankra de integrationspolitiska målen pålänsnivå. Med hänvisning till detta kan motion So304 yrkande 21 ansestillgodosedd.Lokalisering av den nya myndighetenFyra motioner handlar om lokalisering av en ny integrationsmyndighet.I motion Sf5 av () begärs tillkännagivande om att den nyaintegrationsmyndigheten skall lokaliseras till Södertälje.I motion Sf6 av m.fl. (s) begärs tillkännagivande om attmyndigheten bör ligga i Malmö.I motion Sf612 av () yrkande 3 anförs attintegrationsmyndigheten borde lokaliseras till , ellerSkärholmen.