bet · GK01JuU17 · 1997-04-24 00:00:00 — Detföreslås därför att kravet på särskilda skäl skall tas bort samt att, i fallförstärkning sker med en lagfaren domare, antalet nämndemän alltid skall ut-ökas med en. På detta sätt är nämndemännen aldrig i minoritet. Vidare föreslåsett förtydligande av domförhetsreglerna. Dessutom föreslås en bestämmelse omatt rätten inte får bestå av fler lagfarna domare än nämndemän. Möjlighetentill förstärkning med endast en nämndeman tas bort. Motsvarande förslag försfram beträffande familjemålen.I motion Ju28 (kd) yrkas avslag på förslaget såvitt gäller förstärkningenmed lagfarna domare. Motionärerna menar att tingsrätten alltid skall varasammansatt av två lagfarna domare och tre nämndemän.Utskottet delar inledningsvis regeringens uppfattning att det skulle varavärdefullt för avgörandenas kvalitet att tingsrätten oftare än bestod avtvå lagfarna domare i stället för en.När det sedan gäller reglernas konstruktion konstaterar utskottet attregeringens förslag i denna del har utformats med utgångspunkt i att förslagetom en minskning av antalet nämndemän från tre till två skall genomföras.Utskottet har avstyrkt bifall till propositionen i den delen och har utformatsitt lagförslag med hänsyn härtill. Detta innebär bl.a. att det blir onödigtmed en obligatorisk förstärkning med en nämndeman om rätten förstärks med enlagfaren domare. Nämndemännen riskerar ändå inte att hamna i minoritet med dendomförhetsregel som utskottet föreslår. En annan sak är att det ändå ofta kanfinnas skäl att förstärka rätten även på detta sätt.Vad härefter gäller de mål om företrädesvis ekonomisk brottslighet där s.k.särskilda ledamöter deltar (1 kap. 8 § ) kommer saken i ettannat läge. Utskottets ställningstagande beträffande den stora nämnden kan idessa fall leda till att nämndemännen undantagsvis hamnar i minoritet iförhållande till de lagfarna ledamöterna om en nämndeman får förhinder underhuvudförhandlingen. Här kan det alltså behövas en regel som syftar till attgarantera att detta inte inträffar.Vad gäller yrkandet i motion Ju28 att tingsrätten i brottmål regelmässigtskall bestå av - förutom tre nämndemän - två lagfarna domare anser utskottetatt en sådan ordning skulle föra för långt. Det saknas enligt utskottetsmening anledning att införa tvingande regler om en sådan kvalificeradsammansättning i alla mål, och utskottet vill här anmärka att en strävan undersenare år har varit att anpassa rättens sammansättning till målenssvårighetsgrad. En annan sak är att den ordning utskottet förordatinnebär att motionsönskemålet kan uppfyllas i de fall det finns skäl för det.Motion Ju28 avstyrks.Sammanfattningsvis innebär det anförda dels att utskottet tillstyrkerregeringens förslag om att det bör bli lättare att förstärka tingsrättenssammansättning, dels att reglerna om förstärkning och om domförhet anpassastill utskottets ställningstagande beträffande antalet nämndemän.Förstärkt sammansättning i länsrättEnligt 17 § andra stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar får fyranämndemän sitta i länsrätten, om det behövs med hänsyn till målets omfattningeller någon annan särskild anledning. Någon möjlighet att förstärka länsrättenmed en lagfaren domare finns inte.Regeringen föreslår att länsrätten skall kunna förstärkas med en lagfarendomare under förutsättning att det finns särskilda skäl för det med hänsyntill målets omfattning eller svårighetsgrad. Vidare föreslås ett förtydligandeav domförhetsreglerna. Dessutom föreslås en bestämmelse om att rätten inte fårbestå av fler lagfarna domare än nämndemän.Förslaget har motiverats med att målen i länsrätten blivit alltmerkomplicerade och regeringen anger bl.a. skattemålen som exempel på det.Regeringen anser att behovet av förstärkning på juristsidan ibland kantillgodoses genom skickliga notarier, föredragande eller fiskaler menframhåller att detta inte alltid är fallet. Det är främst när det gälletsvårbedömda rättsfrågor men också i komplicerade sakfrågor som behov avförstärkning föreligger. Regeringen motiverar kravet på särskilda skäl förförstärkning i länsrätt med att målen i tingsrätt är av annan karaktär änmålen i länsrätt och framhåller att redan den föreslagna utökningen avmöjligheterna till förstärkning är betydelsefull. I vart fall anser regeringenatt det bör krävas särskilda skäl för en sådan förstärkning.I motion Ju28 (kd) anförs att möjligheten till förstärkning inte bör krävasärskilda skäl och att regeringens förslag i denna del inte går tillräckligtlångt för att trygga rättssäkerheten i länsrätten.Utskottet delar regeringens uppfattning att det i vart fall börkrävas särskilda skäl för en förstärkning med en lagfaren domare i länsrätten.Utskottet tillstyrker alltså regeringsförslaget i denna del. I övrigtföranleder förslaget vissa ändringar på grund av utskottets ovan gjordaställningstaganden om antalet nämndemän.Utvidgad ensamdomarbehörighet i länsrättLänsrätt är enligt 18 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar domför med enlagfaren domare i en rad situationer. Nämndemän behöver således inte delta ihandläggning som inte innebär ett slutligt avgörande av målet. Vidare ärlänsrätten domför utan nämndemän i vissa mål där det är uppenbart att vissaslags beslut skall fattas eller om saken i målet är uppenbar. Dessutom ärlänsrätten domför utan nämndemän i de mål som räknas upp i 18 § fjärde stycketi den angivna lagen. Ett av skälen till att vissa mål tagits med iuppräkningen är att måltyperna i fråga typiskt sett innehåller frågor sommåste prövas skyndsamt.Regeringen föreslår i denna del en rad olika förändringar i bestämmelsernaom ensamdomarbehörigheten. En generell möjlighet för ensamdomare att avgöramål som är av enkel beskaffenhet införs. Den nya regeln ersätter den tidigarebestämmelsen om att saken skall var uppenbar för att få avgöras avensamdomare. Detta medför att man inte längre behöver räkna upp en radmåltyper som anges i paragrafen. Vissa andra justeringar föreslås också.Regeringen har i denna del fört ett ingående resonemang i frågan om behovetav en översyn av dagens regler för ensamdomarbehörigheten (prop. s. 41 f).Regeringen framhåller att det råder en bred politisk enighet om attlekmannamedverkan i domstolarna är av värde. Vad gäller ensamdomaralternativetanför regeringen att effektivitetshänsyn talar för det i vissa fall.Regeringen anser att det är viktigt att särskilt mindre och enklare mål avgörsgenom ett snabbt, smidigt och billigt förfarande. Ett sätt att åstadkommadetta anses vara att utnyttja möjligheten att avgöra mål i enklaresammansättning. Därigenom kan såväl de lagfarna domarna som nämndemännenkoncentrera sig på prövningen av de svårbedömda målen. Regeringen påpekar attinget mål bör avgöras av fler domare än som är motiverat i det enskildafallet. Sammanfattningsvis anför regeringen att det finns starka skäl för enordning som gör det möjligt att på ett mer nyanserat sätt bedöma om ett målskall avgöras av en lagfaren domare ensam eller om nämndemän skall medverka iavgörandet.Remissinstanserna är positiva till förslagen i huvudsak. Riksdagensombudsmän är dock kritiska till en generell regel om ensamdomarbehörighet imål av enkel beskaffenhet. De anser att det ur rättssäkerhetssynpunkt ärolyckligt om det införs en domförhetsregel som grundar sig på en så allmänthållen bestämmelse och att den lämnar alltför stort utrymme för olikatolkningar.Regeringen anser i fråga om den generella möjligheten att avgöra mål avenkel beskaffenhet med en domare att samma ordning bör kunna gälla förlänsrätternas del som för tingsrätternas, nämligen att det med förtroende kanöverlämnas till den enskilde domaren att - med ledning av en allmänt hållenregel av föreslagen innebörd - avgöra frågan om rättens sammansättning.I motion Ju32 (v) begärs avslag på förslaget i denna del. Motionärerna anseratt det ur rättssäkerhetssynpunkt är olyckligt om det införs endomförhetsregel som grundar sig på en så allmänt hållen regel som denföreslagna och att den lämnar alltför stort utrymme för olika tolkningar.I motion Ju29 (fp) yrkas - som motionen får förstås - avslag på förslaget idenna del eftersom det innebär en minskning av antalet nämndemän.Såvitt gäller motion Ju32 anser utskottet i likhet med regeringen att fråganom tillämpning av en allmänt hållen regel med förtroende kan överlämnas tillden enskilde domaren också när frågan gäller domförheten. Utskottet noterarsärskilt att motsvarande regel redan gäller för tingsrätterna, se 1 kap. 3 a §tredje stycket . Utskottet avstyrker motionen.Vad härefter gäller motion Ju29 anser utskottet att den föreslagnautvidgningen av ensamdomarkompetensen är relativt försiktig. Den avvägning somförslaget innehåller mellan å ena sidan intresset av en effektiv ochändamålsenlig handläggning och å andra sidan de intressen som bär uppmedverkan av lekmän i domstolarna är enligt utskottets mening rimlig.I detta sammanhang finns det anledning att påpeka att det bland demålkategorier som handläggs i de allmänna förvaltningsdomstolarna finns målsom typiskt sett är av mycket stor betydelse för den enskilde. Som exempel kannämnas socialförsäkringsmålen. Frågan om rättens sammansättning i sådana målhar tidigare behandlats i utskottet (1994/95:JuU6 s. 5 f). Den gången gälldefrågan hur kammarrätten skall vara sammansatt i mål av detta slag. Utskottetansåg att nämndemän bör medverka i kammarrätt vid avgörandet avsocialförsäkringsmål. I det ärendet hade ett yttrande frånsocialförsäkringsutskottet inhämtats (1994/95:SfU2y).Socialförsäkringsutskottet anförde att socialförsäkringsmålen kan röratillfälliga och kortvariga ersättningsförhållanden. Flertalet målom sjukpenning och föräldrapenning kan räknas dit. Målen kan emellertid ocksåhandla om ersättningar som är avsedda att utges under en lång följd av år ochsom är av utomordentligt stor betydelse för den enskildes försörjning. Tillden senare gruppen hör ersättningar i form av sjukbidrag/förtidspension,vårdbidrag, handikappersättning, livräntor från arbetsskadeförsäkringen ochfrån lagen om statligt personskadeskydd m.m. kundedärför inte dela den i propositionen (prop. 1994/95:27) framfördauppfattningen att socialförsäkringsmål av sistnämnda art till sin karaktärliknar mål om socialbidrag eller bostadsanpassningsbidrag, som snarare kundejämföras med socialförsäkringsmål om kortvarigare ersättningar.Enligt justitieutskottets mening kan en del socialförsäkringsmål visserligenanses vara av enkel beskaffenhet. Mot bakgrund av vad som sagts isocialförsäkringsutskottets yttrande förutsätter utskottet dock attmöjligheten att avgöra mål av förevarande slag med ensamdomare utnyttjasrestriktivt.Utskottet avstyrker motion Ju29 och tillstyrker bifall till propositionen idenna del.Domförhet i hovrättFrågan om domförhet i hovrätt regleras i 2 kap. 4 § . Såvittnu är av intresse innebär dagens regler följande. Huvudregeln är att hovrättenär domför med tre lagfarna domare. Om tingsrätten bestått av tre lagfarnadomare skall dock hovrätten bestå av minst fyra lagfarna domare när måletavgörs. I hovrätten får inte fler än fem lagfarna domare delta. I brottmål ärhovrätten domför med tre lagfarna domare och två nämndemän. Hovrättenssammansättning kan förstärkas så att fyra lagfarna domare och tre nämndemändeltar. Finns det inte anledning att döma till annat än böter behövernämndemän dock inte delta. Detsamma gäller vid handläggning som inte sker vidhuvudförhandling. Det saknas alltså motsvarighet till de regler som medför attexempelvis tingsrätt är domför trots att en ledamot fått förhinder sedanhuvudförhandlingen påbörjats.Regeringen föreslår att hovrätten skall vara domför trots att en lagfarendomare eller en nämndeman får förhinder sedan huvudförhandlingen påbörjats.Bestämmelsen medger inte att huvudförhandlingen fortsätter om såväl enlagfaren domare som en nämndeman skulle få förhinder sedan förhandlingenpåbörjats. Syftet med förslaget är dels att minska risken för attförhandlingen måste tas om på grund av att en ledamot fått förhinder, dels atthovrätten inte skall behöva gardera sig mot en sådan situation genom enonödigt stor sammansättning.I motion Ju27 (m) begärs avslag på förslaget i denna del.Utskottet - som välkomnar förslaget - anser inte att det finns skäl attinvänta resultatet av det pågående reformarbetet. Utskottet avstyrker motionenoch tillstyrker bifall till propositionen i denna del.NämndemannafrågorNämndemännens ekonomiska villkorNämndemännens ersättning regleras i förordningen (1982:814) om ersättning tillnämndemän och vissa andra uppdragstagare inom domstolsväsendet m.m. Nämndemäni tingsrätt, länsrätt, hovrätt och kammarrätt får per dag i s.k.grundarvode. Därutöver kan nämndemän som förlorar arbetsförtjänst fåersättning för det, dock med högst per dag inklusive grundarvode. Förnämndemän i länsrätt gäller dessutom att de kan få per dag i s.k.inläsningsarvode. Vidare betalas ersättning till nämndemännen för deras resortill och från domstolen.Kammarrätten i har i en dom funnit att denersättning som betalas ut till nämndemän i tingsrätt, hovrätt och kammarrättskall bedömas som ersättning för resor mellan arbetsplats och bostad. Orsakentill detta är att domstolen betraktas som nämndemännens s.k. tjänsteställe.Det leder till att kostnader för sådana resor bedöms som kostnader för resortill och från arbetet. Ersättningen för de kostnaderna blir därmedskattepliktig. Detsamma gäller traktamenten om sådana utgår.Såvitt gäller nämndemännen i länsrätt är läget annorlunda eftersom derastjänsteställe anses vara bostaden. Detta beror i sin tur på att de ansesutföra huvuddelen av sitt arbete i bostaden, något som de också får extrabetalt för.Regeringen föreslår att kommunalskattelagen (1928:370) ändras på ett sådantsätt att effekten blir att ersättningen för resor m.m. inte beskattas.I motionerna Ju417 (c), Ju418 (c), Ju419 (s), Ju420 (s) och Ju422 (mp) tasfrågan om beskattningen av reseersättningarna upp. Samtliga motionärer ärkritiska till den ordning som gäller i dag.Utskottet har vid ett flertal tillfällen tidigare behandlat frågor omnämndemännens ekonomiska villkor. Därvid har utskottet pekat på att arvodenasstorlek alltjämt medför en svårighet att få till stånd en allsidigsammansättning av nämndemännakåren. Mot denna bakgrund välkomnar utskottetregeringens förslag i denna del. Motionerna får i berörda delar ansestillgodosedda med regeringens förslag. Utskottet tillstyrker bifall tillpropositionen i denna del; dock bör en justering göras i den av regeringenföreslagna lydelsen, se bilaga 2.I motionerna Ju418 (c), Ju421 (m, c, fp, kd) och Ju422 (mp) samt i motionJu33 (s) tas frågan om nämndemännens ekonomiska villkor i övrigt upp. Imotionerna framförs önskemål om en översyn som syftar till förbättradeekonomiska villkor, t.ex. genom att grundarvodet höjs eller genom att taketför ersättningen för förlorad arbetsinkomst tas bort. En annan fråga somaktualiseras är att nämndemannauppdraget borde ersättas som uppdrag ikommunala nämnder.Utskottet delar uppfattningen i motionerna att det skulle vara önskvärt meden höjning av nämndemännens arvoden. Utskottet måste emellertid med hänvisningtill det statsfinansiella läget avstyrka bifall till motionerna. Det finnsinte heller skäl att tillsätta en utredning för att granska ersättningsfrågan.Problemen är redan väl kända.Utredningar om nämndemänI motionerna Ju26 (c), Ju27 (m) och Ju28 (kd) föreslås att nya utredningarskall tillsättas beträffande nämndemännen. Motionsförslagen har något olikainriktning, men sammanfattningsvis skulle ett bifall till dem innebära entotalöversyn både avseende rekryteringen av nämndemän, valet av nämndemän, avnämndemännens roll i de olika domstolsinstanserna och av nämndemännensindividuella rösträtt.Utskottet konstaterar att nämndemannafrågorna varit föremål för enöversyn som legat till grund för förslagen i den här aktuella propositionen.Nämndemännens roll har också belysts domarutredning. Utskottet ärinte berett att nu tillstyrka att ett nytt omfattande utredningsarbete inleds.Tvärtom anser utskottet att det är andra åtgärder som behövs för att kommatill rätta med de rekryteringsproblem som finns; en sådan åtgärd är en lösningpå den ovannämna arvodesfrågan, men utskottet kan också tänka sig insatser, iförsta hand på informationssidan, för att främja en mer allsidig rekrytering.Med dessa ord avstyrker utskottet bifall till motionerna Ju26, Ju27 och Ju28 iaktuell del.ÖvrigtUtskottet har noterat att en justering behövs i 26 § lagen (1971:289) omallmänna förvaltningsdomstolar. Vidare bör ändringarna i ändringslagarna tilllagen (1976:839) om respektive lagen (1996:242) omdomstolsärenden göras i den lydelse som framgår av SFS 1996:1639 och1996:1653. Utskottets förslag framgår av bilaga 2. I övrigt har utskottetingenting att anföra med anledning av propositionen och motionerna. beträffande avslag på propositionen såvitt avser sammansättnings-och domförhetsreglerna i underrätternaatt avslår motion 1996/97:Ju27 yrkande 1 delvis,res. 1 (m)2. beträffande antalet nämndemän i underrätternaatt med bifall till motionerna 1996/97:Ju26 yrkande 1, 1996/97:Ju28yrkande 3, 1996/97:Ju29 delvis, 1996/97:Ju30, 1996/97:Ju31, 1996/97:Ju32yrkande 1 och 1996/97:Ju33 yrkande 1 och med avslag på regeringensförslag i denna del godkänner vad utskottet anfört,3. beträffande den s.k. stora nämndenatt med bifall till regeringens förslag i denna del och medavslag på motion 1996/97:Ju29 delvis godkänner vad utskottet anfört,res. 2 (fp)4. beträffande förstärkt sammansättning i tingsrättatt med bifall till regeringens förslag i denna del och medavslag på motion 1996/97:Ju28 yrkande 1 godkänner vad utskottet anfört,res. 3 (kd)5. beträffande förstärkt sammansättning i länsrättatt med bifall till regeringens förslag i denna del och medavslag på motion 1996/97:Ju28 yrkande 2 godkänner vad utskottet anfört,res. 4 (kd)6. beträffande utvidgad ensamdomarbehörighet i länsrättatt med bifall till regeringens förslag i denna del och medavslag på motionerna 1996/97:Ju29 delvis och 1996/97:Ju32 yrkande 2godkänner vad utskottet anfört,res. 5 (fp)res. 6 (v, mp)7. beträffande lagregleringen av sammansättnings- ochdomförhetsreglerna i underrätternaatt riksdagendels antar regeringens förslag till1) lag om ändring i såvitt avser 14 kap. 17 §,2) lag om ändring i såvitt avser 1 kap. 3 b och 8 §§,3) lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolarsåvitt avser 17 §,dock med den ändringen att lagrummen ges den i bilaga 2 såsom utskottetsförslag betecknade lydelsen,dels antar regeringens förslag till4) lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolarsåvitt avser 17 a och 18 §§,dels avslår regeringens förslag till5) lag om ändring i såvitt avser 18 kap. 4 a §,6) lag om ändring i ,7) lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189),8) lag om ändring i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem,9) lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud och10) lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inomtotalförsvaret, m.m.,res. 7 (fp) - villk.res. 8 (v, mp) - villk.res. 9 (kd) - villk.8. beträffande domförhet i hovrättatt med avslag på motion 1996/97:Ju27 yrkande 1 delvis antarregeringens förslag till lag om ändring i såvitt avser14 kap. 18 § och lag om ändring i såvitt avser 2 kap. 4§,res. 10 (m)9. beträffande kommunalskattelagenatt med bifall till regeringens förslag i denna del och medanledning av motionerna 1996/97:Ju417, 1996/97:Ju418 delvis,1996/97:Ju419, 1996/97:Ju420 och 1996/97:Ju422 yrkande 1 antarregeringens förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),dock med den ändringen att lagrummet ges den i bilaga 2 såsom utskottetsförslag betecknade lydelsen,10. beträffande översyn av nämndemännens ekonomiska villkoratt avslår motionerna 1996/97:Ju33 yrkande 2, 1996/97: Ju418delvis, 1996/97:Ju421 och 1996/97:Ju422 yrkande 2,11. beträffande en nämndemannautredningatt avslår motionerna 1996/97:Ju26 yrkande 2, 1996/97: Ju27yrkandena 2-4 samt 1996/97:Ju28 yrkandena 4 och 5,res. 11 (m, c, kd)12. beträffande lagförslagen i övrigtatt riksdagendels antar regeringens förslag till1) lag om ändring i lagen (1996:1639) om ändring i lagen (1976:839) omStatens va-nämnd och2) lag om ändring i lagen (1996:1653) om ändring i lagen (1996:242) omdomstolsärenden,dock med den ändringen att lagrummen ges den i bilaga 2 såsom utskottetsförslag betecknade lydelsen,dels antar regeringens förslag till3) lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor,13. beträffande lagen om allmänna förvaltningsdomstolaratt beslutar att 26 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar skall ha den i bilaga 2 såsom utskottets förslagbetecknade lydelsen.Stockholm den 24 april 1997På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), (),(), (m), (), (), (), (), (), HelenaFrisk (s), (), () och ().1 dock ej i besluten under moment 2-7 Avslag på propositionen såvitt avser sammansättnings- ochdomförhetsreglerna i underrätterna (mom. 1)(), (m), () och () anför:Vi delar i och för sig regeringens uppfattning att domförhetsreglerna kanbehöva ses över i syfte att åstadkomma en rationell och effektiv handläggningav målen. Förslagen måste dock ses mot bakgrund av det reformarbete som nupågår beträffande domstolsväsendet. Resultatet av det arbetet har ännu intenått så långt att det går att anlägga ett helhetsperspektiv. Enligt vår meningär dock ett sådant perspektiv nödvändigt för att rätt kunna värdera de förslagsom regeringen lagt fram. Vi är därför inte beredda atttillstyrka förslagen i propositionen. Regeringen bör i stället återkomma tilldessa frågor i samband med att resultatet av övrigt reformarbete avseendedomstolsväsendet redovisas.Vad vi nu uttalat med anledning av motion Ju27 i nu behandlad del börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen såvitt avser sammansättnings- ochdomförhetsreglerna i underrätternaatt med bifall till motion 1996/97:Ju27 yrkande 1 delvis, delsavslår regeringens förslag i denna del, dels som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 1.2. Den s.k. stora nämnden (mom. 3)() anför:Jag anser att lekmännen som medverkat i rättskipningen utgör ettomistligt inslag i det svenska rättssystemet. Förändringar i reglerna omnämndemännens medverkan bör mot den bakgrunden ske med mycket storförsiktighet. Nämndemännens betydelse för tilltron till rättsväsendet får ensärskild betydelse när det gäller de grövsta brotten. Här kommer också deraserfarenhet i fråga om bevisprövning och påföljdsbedömning till sin rätt. Motdenna bakgrund kan jag inte ställa mig bakom regeringens förslag att ta bortden s.k. stora nämnden. Enligt min mening bör regeringens förslag i denna delavslås.Jag anser att utskottets hemställan under moment 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande den s.k. stora nämndenatt med avslag på regeringens förslag i denna del och medbifall till motion 1996/97:Ju29 delvis godkänner vad som anförts ireservation 2.3. Förstärkt sammansättning i tingsrätt (mom. 4)() anför:Jag anser att den tyngdpunktsförskjutning som kommer att bli följden omregeringens framlagda förslag om generellt krav på prövningstillståndgenomförs måste beaktas i större utsträckning. Enligt min uppfattning krävsdet åtgärder som går längre än regeringens förslag. Sådana åtgärder ärnödvändiga för att förtroendet för rättskipningen i allmänhet och förrättskipningen i tingsrätterna i synnerhet skall kunna upprätthållas.