bet · GL01JuU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Till bilden hör också, vilket framgått av det ovan sagda,att utredningen skall överväga behovet av förändringar i gällande lagstiftningoch förändringar i övrigt när det gäller åtgärder för brottsoffer.Enligt vad utskottet inhämtat bereds dessutom departementspromemorian Vittnenoch målsägande i domstol (Ds 1995:1) alltjämt i Justitiedepartementet.Utskottet konstaterar att de åtgärder som motionärerna tar upp får ansesfalla inom ramen för det uppdrag som har. Utskottet seringen anledning att föregripa resultatet av det pågående arbetet. Motion Ju931i nu behandlad del avstyrks.Ersättning för skador på grund av brottAnslaget m.m.Från anslaget betalas ersättning av statsmedel enligt brottsskadelagen(1978:413) för skador på grund av brott. Utgifterna på anslaget ärhuvudsakligen beroende på antalet beviljade ansökningar ombrottsskadeersättning och ersättningarnas storlek. Anslaget disponeras avBrottsoffermyndigheten.Regeringen anför i budgetpropositionen att antalet ansökningar ombrottsskadeersättning ökat under budgetåret och regeringen räknar med attökningen kommer att hålla i sig även de närmaste åren.Regeringen föreslår att för anvisar ett ramanslag på till Ersättning för skador på grund av brott.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.Bättre möjligheter för brottsoffer att få ut ersättningFlera motioner tar upp frågor med anknytning till brottsoffrens möjligheter attfå skadestånd eller annan ersättning. I motionerna Ju905 (m) och Ju917 (c)förespråkas sålunda att staten bör förskottera utdömda skadestånd. I denförstnämnda motionen begärs även en höjning av skadestånden, särskilt såvittgäller lidande. I den sistnämnda markeras att förskott bör betalas ut först närdomen vunnit laga kraft och det visat sig att skadestånd inte betalas. Imotion So607 (mp) hävdas att domstolarna bör vara skyldiga att se till attansökningar om brottsskadeersättning skickas till i defall ett barn tillerkänts skadestånd på grund av sexualbrott. Slutligen ansermotionärerna bakom motion Ju932 (v) att bör ges iuppdrag att se över de problem som brottsoffer har att få ut skadestånd.Utskottet konstaterar att det, såsom också framgått ovan i avsnittetBrottsoffermyndigheten, pågår ett arbete med att utvärdera deåtgärder som vidtagits på brottsofferområdet . Reglerna ombrottsskadeersättning omfattas av utredningens direktiv. Utskottet noterarvidare att Kommittén om ideell skada avlämnat dels delbetänkandet Ersättningför kränkning genom brott (SOU 1992:84) , dels slutbetänkandetErsättning för ideell skada vid personskada (SOU 1995:33) och attresultatet av kommitténs arbete bereds inom Justitiedepartementet.Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller detangelägna i att brottsoffer kan få ersättning för sina skador och utskottet kanför sin del i och för sig hålla med om att det kan finnas behov avförbättringar i olika avseenden. I detta sammanhang finns det dock skäl attpåpeka att gärningsmannen är den som i första rummet har ansvaret för attbrottsoffret kompenseras och att en alltför långt gången skyldighet för statenatt gripa in riskerar att medföra en pedagogisk förlust; den som begår ellerhar för avsikt att begå ett brott får inte förledas att tro att någon annanskall gottgöra offret. Utan att vilja föregripa den utvärdering somBrottsofferutredningen skall göra konstaterar utskottet, såvitt gällerönskemålen i motionerna Ju905 och Ju917, att de nuvarande möjligheterna atterhålla brottsskadeersättning utgör en form av förskott. Utskottet vill isammanhanget också nämna att utskottet tidigare (1996/97:JuU11 s. 24) uttalatatt det skulle vara tveksamt från såväl principiell som ekonomisk synpunkt attdet allmänna skulle åta sig att generellt förskottera utdömda skadestånd.Utskottet har vidare svårt att se en sådan ordning som förespråkas i motionSo607 som en lämplig väg att tillgodose barns intresse av att erhållabrottsskadeersättning. Detta är en sak för barnets vårdnadshavare, vid behov isamråd med t.ex. en företrädare för . Frågan om information ombrottsskadeersättning framstår dock här som än mer angelägen än annars. Det kantilläggas att ett barn inte själv kan disponera över ersättningen.Vad gäller frågan om höjda skadestånd konstaterar utskottet att Kommittén omideell skada bl.a. gjort bedömningen att skadestånden för lidande bör höjas förvissa slags övergrepp, framför allt när det gäller sexualbrott och grovavåldsbrott men även för ärekränkningsbrott. Utskottet _ som utgår från attkommitténs arbete bereds med behövlig skyndsamhet _ saknar anledning att göranågot särskilt uttalande om skadeståndens storlek.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Ju905, Ju917 och So607 i nubehandlade delar.När det slutligen gäller de svårigheter som påtalas i motion Ju932, dvs. attbrottsoffer kan ha svårt att ta till vara sin rätt gentemot försäkringsbolagetc., konstaterar utskottet att efter själva brottet ofta upplevssom påfrestande och slitsam. Under sådana omständigheter är det inte lätt attdriva skadeståndsfrågorna själv. Enligt utskottets mening finns det behov avåtgärder som underlättar för brottsoffren i detta avseende. Det bör ankomma påBrottsofferutredningen att se över detta problem och lägga fram förslag pålösningar. Vad utskottet nu med anledning av motion Ju932 i denna del anförtbör som sin mening ge regeringen till känna.Rättshjälpskostnader m.m.InledningRättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429; omtryckt 1993:9) omfattar allmänrättshjälp, rättshjälp åt misstänkt i brottmål (bl.a. offentlig försvarare),rättshjälp genom offentligt biträde samt rådgivning.Den 1 december 1997 träder en ny rättshjälpslag (1996:1619) i kraft. Lagenbeslöts av (prop. 1996/97:9, bet. 1996/97:JuU3, rskr.1996/97:55). Den nya lagen har till syfte såväl att förenkla förfarandet somatt åstadkomma stora besparingar i statens utgifter för rättshjälp. Den skallvidare upprätthålla rättshjälpens grundläggande syfte att ge rättsskydd åt demsom inte kan få bistånd på annat sätt.Enligt lagen blir rättshjälpen subsidiär till rättsskyddet, dvs. den som haren rättsskyddsförsäkring eller liknande rättsskydd, som täcker den aktuellarättsliga angelägenheten, får inte beviljas rättshjälp. Vidare innebär den nyalagen att den som inte har rättsskydd av ifrågavarande slag men som borde hahaft det med hänsyn till sitt försäkringsskydd i övrigt eller sina personligaoch ekonomiska förhållanden får beviljas rättshjälp endast om det finnssärskilda skäl. Som en allmän förutsättning för att rättshjälp skall beviljasgäller att det, med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse samttvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt, är rimligt att statenbidrar till kostnaderna.Andra nyheter i den nya lagen är att inkomstgränsen för rättshjälp sänks till210 i årsinkomst och att rådgivning om högst blir eninledning till rättshjälp. Till nyheterna hör vidare att biträdesbehovet bliravgörande för om rättshjälp skall beviljas och att biträde enligträttshjälpslagen normalt skall få ersättning för högst 100 timmars arbete. Pådet familjerättsliga området medför den nya lagen inskränkningar imöjligheterna att få rättshjälp i vissa äktenskapsskillnadsmål och att en nyform av bistånd benämnt ersättningsgaranti införs vid bodelning.Anslaget till RättshjälpskostnaderFrån anslaget betalas de kostnader som enligt 21 kap. 10 § ,rättshjälpslagen (1972:429) och lagen (1988:609) om målsägandebiträde skallutgå av allmänna medel. De faktorer som styr kostnaderna är framför alltantalet ärenden, ärendenas omfattning och svårighetsgrad, ersättningsnivån tillbiträden och offentliga försvarare samt den andel av rättshjälpskostnaderna sombetalas av den rättssökande.Enligt 21 kap. 10 § och 22 § rättshjälpslagen bestämmerregeringen den timkostnadsnorm som ligger till grund för ersättning för arbetepå rättshjälpsområdet. Ersättningen till biträden och offentliga försvarareregleras också i viss utsträckning med hjälp av taxor. De nu gällande taxornaär dels taxan för ersättning till offentliga försvarare i vissa brottmål itingsrätt och hovrätt, dels taxan för ersättning till biträde i mål omäktenskapsskillnad efter gemensam ansökan. Taxorna är fastställda i DVFS1996:13, B32 och DVFS 1996:14, B33. De beslutas av på grundvalav timkostnadsnormen. Regeringen har bestämt timkostnadsnormen för perioden den1 31 december 1997 till exklusive mervärdesskatt. Medmervärdesskatten inräknad uppgår timkostnadsnormen till . Regeringen harfastställt timkostnadsnormen för till exklusive mervärdesskatt(inklusive mervärdesskatt).Enligt vad regeringen anför i budgetpropositionen beräknas den nyarättshjälpslagen med följdändringar leda till besparingar på knappt200 per år.Regeringen föreslår att till Rättshjälpskostnader m.m. anvisar ett ramanslag om 758 544 000 kr.I motion Ju913 (v) yrkas en höjning av anslaget med 96 miljoner kronor.Beloppet motsvarar den besparing regeringen beräknar för på grund avden nya rättshjälpslagen. I motion Ju931(fp) yrkas att skall upphävaden nya rättshjälpslagen samt att anslaget skall höjas med 65 miljoner kronor.Yrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.Utvärdering av den nya rättshjälpslagenI motion Ju925 (mp) yrkas att den nya rättshjälpslagen skall utvärderas ett årefter det att den trätt i kraft.I propositionen med förslag till ny rättshjälpslag anförde regeringen att denhade för avsikt att följa upp det nya systemet och göra en utvärdering avbestämmelserna när de varit i kraft (prop. 1996/97:9 s. 103). Underbehandlingen av propositionen underströk utskottet det angelägna i att reformenföljdes upp såväl fortlöpande som - när det fanns ett tillräckligt underlag -genom en mer samlad utvärdering. Särskild uppmärksamhet måste därvid ägnas åtutvecklingen på försäkringsområdet. Något tillkännagivande härom tillregeringen ansåg dock utskottet inte erforderligt (1996/97:JuU3 s. 20).Utskottet vill på nytt understryka vikten av att en sådan utvärdering av dennya rättshjälpslagen som utskottet förordat också äger rum. En samladutvärdering förutsätter dock att det finns ett tillräckligt underlag för ensådan. Det förefaller därför olämpligt att låsa utvärderingstidpunkten på detsnäva sätt som begärs i motionen. Utskottet vill dock framhålla att enutvärdering bör äga rum så snart som ett erforderligt underlag föreligger. Meddet anförda får motion Ju925 i ifrågavarande del anses tillgodosedd ochyrkandet avstyrks.Allmänna advokatbyråerDe allmänna advokatbyråernas främsta uppgift är att lämna biträde ochrådgivning enligt rättshjälpslagen. Om det kan ske utan hinder för denverksamhet som bedrivs enligt rättshjälpslagen, skall byråerna även lämna annatbiträde i rättsliga angelägenheter.Från och med gäller som ekonomiskt mål för de allmännaadvokatbyråerna att varje byrå skall generera intäkter exklusive finansiellaintäkter som motsvarar minst verksamhetens kostnader, dvs. full kostnads-täckning i enlighet med avgiftsförordningen (se prop. 1996/97:1 utg.omr. Något anslag anvisas inte längre till de allmännaadvokatbyråerna.Regeringen anför i årets budgetproposition att resultatet för de allmännaadvokatbyråerna har försämrats. Huvudförklaringen härtill är att antaletärenden minskat, vilket bl.a. sammanhänger med de ändrade reglerna omunderhållsbidrag. Den nya rättshjälpslagen kan, enligt regeringen, komma attminska de allmänna advokatbyråernas intäkter än mer. Med utgångspunkt iresultatet för bedömer regeringen att detekonomiska målet inte kommer att uppnås vare sig för eller år 1998.Regeringen understryker i budgetpropositionen att det är viktigt attDomstolsverket i samarbete med byråerna fortsätter arbetet med att förbättrabyråernas ekonomiska resultat. Enligt regeringen kan de byråer som inte klarardet ekonomiska målet komma att läggas ned. har i september 1997i skrivelser till regeringen föreslagit att Allmänna advokatbyrån i Karlstadsamt Allmänna advokatbyråns i filialkontor i avvecklas.Regeringen förklarar i propositionen att den noga kommer att följa denfortsatta utvecklingen.Diverse kostnader för rättsväsendetFrån anslaget betalas en rad kostnader för rättsväsendet, bl.a. ersättningartill vittnen, parter och rättegångsbiträden samt kostnader för statensrättegångar.Regeringen föreslår ett ramanslag på 19 560 000 kr.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslaget.Bidrag till vissa internationella sammanslutningarFrån anslaget betalas årsavgifter till för internationellprivaträtt, i för unifiering av privaträtten(UNIDROIT), Association Internationale des Hautes Jurisdiction Administrativessamt Bernunionen ().Från anslaget betalas också bidrag till och till för Kriminologi. Även bidrag till denadministrativa budgeten för skall betalas från anslaget.Vidare betalas bidrag till vissa andra internationella sammanslutningar medanknytning till ansvarsområde.AnslagetRegeringen föreslår att för till Bidrag till vissainternationella sammanslutninger anvisar ett ramanslag på 8 356 000 kr.Motsvarande belopp beräknas . Förslaget innebär enbetydande höjning av det nuvarande anslaget. Merparten av höjningen avserSveriges andel av de administrativa kostnaderna för enligten preliminär beräkning. I sammanhanget bör nämnas att är observatör iSchengen och som sådan förpliktad att delta i kostnadernaför administrationen. Medlen för detta ändamål samlas genom förslaget underdetta anslag från att tidigare ha betalats från anslaget B 1.5Schengensamarbetet under utgiftsområde 5. Detta är i sin tur en följd av attJustitiedepartementet övertagit ansvaret för samordningen av Schengenfrågornafrån . Anslaget finansieras genom överföringar av medelfrån de berörda departementen. Anslaget för uppgick år 1997till 4 253 000 kr.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslagen.Bidrag till brottsförebyggande arbeteInledningFrån anslaget ges bidrag till brottsförebyggande arbete. Medlen disponeras avRegeringskansliet. av det nationellabrottsförebyggande programmet (dir. 1996:48) har anförtrotts att fördela demedel som anslagits för /96. Något beslut om användning av demedel som anslagits har inte fattats.AnslagetI våras beslutade på utskottets hemställan att regeringen börinleda en försöksverksamhet med medling (bet. 1996/97:JuU12). Ibudgetpropositionen anför regeringen att den avser att göra detta. Iett (se snabbprotokoll 1997/98:29 s. 7) avlämnatinterpellationssvar har justitieministern sagt att regeringen kommeratt ge BRÅ och arbete i uppdrag att inledaförsöksverksamheten. BRÅ och kommittén skall välja vilka av de medlingsprojektsom bedrivs som skall omfattas av försöksverksamheten. De skall vidareverka för att ytterligare projekt påbörjas efter modell av de medlingsprojektsom valts ut. Det bör enligt justitieministern ankomma på BRÅ att samordna ochi övrigt administrera försöksverksamheten. BRÅ och kommittén bör gemensamtsvara för att information om försöksverksamheten sprids. Det är enligtjustitieministern viktigt att de lokala myndigheter som kan komma att berörasav projektet tar aktiv del i försöksverksamheten. Uppdraget till BRÅ bör enligtjustitieministern även omfatta en uppföljning och utvärdering avförsöksverksamheten. Av interpellationssvaret framgår också att regeringenavser att tillkalla en särskild utredare som skall få i uppdrag att ur rättsligsynvinkel närmare belysa och analysera inte bara medling utan även andra typerav verksamheter som är nära besläktade med medling, exempelvisfamiljegruppskonferenser. Utredningsarbetet skall påbörjas i anslutning tillatt försöksverksamheten inleds, och utredaren skall följa försöksverksamhetenpå nära håll.Vidare anför regeringen i budgetpropositionen att det för att åstadkomma ettfungerande och effektivt brottsförebyggande arbete även på andra områden krävssystematiska och åtgärdsinriktade projekt som utvärderas och följs. Det ärockså angeläget att den samlade kunskapen sprids till dem som praktiskt arbetarmed frågorna och regeringen anför att det finns behov av att på olika sättstödja denna kunskapsuppbyggnad och förmedling av information. Utvecklingen avde brottsförebyggande insatserna medför således ett ökat medelsbehov för attfrämja nya initiativ i det brottsförebyggande arbetet.Mot den angivna bakgrunden föreslår regeringen i budgetpropositionen attriksdagen för till Bidrag till brottsförebyggande arbeteanvisar ett ramanslag på . Förslaget innebär att anslaget ökasmed för . Höjningen sker engångsvis.Utskottet utgår från att regeringen kommer att redovisa till hurdetta betydande tillskott används.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslaget.Brottsförebyggande arbete på lokal nivåI motion Ju910 (c) förespråkas att varje kommun bör upprätta en lokaltrygghetsplan i samverkan med bl.a. de myndigheter som verkar i det aktuellaområdet. I motion Ju930 (s) begärs att i Värmlandskall ges nationellt stöd.År 1996 beslutade regeringen om ett nationellt brottsförebyggande program(Allas vårt ansvar, Ds 1996:59). tillsattes den ovan nämnda kommitténför att genomföra programmet. En grundtanke i programmet är att regeringenskall främja det lokala brottsförebyggande arbetet. Programmet skall ligga tillgrund för ett rådslag med bl.a. kommunerna och avsikten är att få del avkommunernas erfarenheter av lokalt arbete och deras syn på uppläggningen ochinriktningen av den brottsförebyggande verksamheten. Frågor om organisation ocharbetsuppgifter på lokal nivå skall ägnas särskild uppmärksamhet.I kommitténs direktiv pekas särskilt på att den skall verka för att detlokala brottsförebyggande arbetet organiseras på lämpligt sätt och för attlokala brottsförebyggande program antas. Som framgått av det ovan anförda harkommittén också fått disponera de medel som finns tillgängliga på det nuaktuella anslaget och kommittén skall enligt direktiven fördela ekonomiskt stödtill uppbyggnaden av brottsförebyggande verksamhet på lokal nivå.I samband med att utskottet behandlade förra årets budgetproposition togutskottet ställning till ett motionsyrkande liknande det som framförs iJu910. Utskottet pekade då på statsmakternas ansvar för att skapa godaförutsättningar för det brottsförebyggande arbetet och utskottet uttalade attregeringen genom det nationella brottsförebyggande programmet väl levt upp tilldet ansvaret. Vidare ansåg utskottet att de brottsförebyggande insatserna pålokal nivå bör organiseras så att det går att ta till vara enskildamedborgares, ideella organisationers och andra privata initiativ samtåstadkomma en effektiv samverkan mellan detta frivilliga arbete och de olikamyndigheternas åtgärder (bet. 1996/97:JuU1 s. 87).Utskottet delade den uppfattning som kom till uttryck i detnationella programmet att såväl innehållet i som formerna för det lokalaarbetet kommer att variera beroende på lokala förhållanden och förutsättningar.Någon gemensam mall för det lokala arbetet går alltså inte att skapa. I ställethandlar det om att på bästa sätt förvalta och utveckla lokala kunskaper ochlokalt engagemang för att finna den bästa formen för det brottsförebyggandearbetet. Basen för detta skulle enligt utskottets uppfattning kunna vara ettlokalt brottsförebyggande råd eller en trygghetsplan. Utskottet ansågemellertid att det saknades anledning för att uttala sig om hur detlokala brottsförebyggande arbetet skall organiseras. Sådana beslut borde istället fattas på lokal nivå, och utskottet avstyrkte motionen i fråga.Utskottet har ingen anledning att nu inta någon annan ståndpunkt. Motion Ju910i nu behandlad del avstyrks.När det gäller motion Ju930 konstaterar utskottet att det ankommer på den ovannämnda kommittén att fördela de medel som anslås för bidrag tillbrottsförebyggande arbete. Utskottet saknar dessutom underlag för attprioritera något i och för sig angeläget brottsförebyggande projekt framförnågot annat. Utskottet avstyrker motion Ju930. beträffande anslag under utgiftsområde 4 Rättsväsendetatt riksdagendels med bifall till proposition 1997/98:1 i denna del anvisar anslag tillverksamheten inom Rättsväsendet för enligt utskottetsförslag i bilaga 3,dels avslår de i bilaga 4 angivna motionsyrkandena,res. 1 (mp)2. beträffande riktlinjer för budgetåren 1999 och 2000att avslår motion 1997/98:Ju925 yrkande 17,Inledningen3. beträffande principer för det brottsförebyggande arbetetatt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 5,res. 2 (c)4. beträffande utgångspunkter för kriminalpolitikenatt avslår motion 1997/98:Ju904 yrkandena 1 och 2,res. 3 (m, kd)5. beträffande målen inom utgiftsområde 4att godkänner vad regeringen anfört i propositionen under avsnitten2.4.2 och 2.4.3,6. beträffande en rättspolitisk strategi m.m.att avslår motionerna 1996/97:Ju36 och 1997/98:Ju931 yrkande 1,res. 4 (m, fp, kd)res. 5 (c)Polisväsendet7. beträffande mål och resultatredovisningatt godkänner vad utskottet anfört,res. 6 (m) - motiv.8. beträffande gränskontroll mot narkotikaatt avslår motion 1997/98:Ju925 yrkande 2,res. 7 (mp)9. beträffande övrig prioritering av olika slag av brottslighetatt avslår motionerna 1997/98:Ju203, 1997/98:Ju205 yrkande 1 och 3,1997/98:Ju207, 1997/98:Ju211, 1997/98:Ju911 yrkande 1, 1997/98:Ju933yrkande 4, 1997/98:K331 yrkande 4 och 1997/98:So653 yrkande 5,10. beträffande en särskild glesbygdsfaktoratt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 2,res. 8 (c, v, mp)11. beträffande övriga frågor om resursfördelningen inom polisenatt avslår motionerna 1997/98:Ju202, 1997/98:Ju204, 1997/98:Ju208,1997/98:Ju212 yrkandena 1 och 2, 1997/98:Ju218 yrkande 1, 1997/98:Ju223yrkandena 1, 2 och 4, 1997/98:Ju226, 1997/98:Ju229 och 1997/98:A456yrkande 8,12. beträffande uniformerad polisatt avslår motion 1997/98:Ju923 yrkande 5,res. 9 (m)13. beträffande prioritering av närpolisverksamhetenatt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 3,res. 10 (c)14. beträffande övriga frågor om närpolisverksamhetenatt avslår motionerna 1997/98:Ju904 yrkande 6 och 1997/98:Ju925yrkande 1,15. beträffande förändrade arbetsmetoderatt avslår motionerna 1997/98:Ju205 yrkande 2, 1997/98:Ju212 yrkande 3, 1997/98:Ju227 och 1997/98:Ju931 yrkande 2,res. 11 (m, fp, kd)16. beträffande verksamhetsanpassning av arbetstidernaatt avslår motion 1997/98:Ju216,17. beträffande polisutredningaratt avslår motion 1997/98:Ju931 yrkande 3,res. 12 (m, fp)18. beträffande återanställning av civil personalatt avslår motion 1997/98:Ju903 yrkande 1,res. 13 (m, v, mp, kd)19. beträffande utredning om polisens arbetsuppgifteratt avslår motion 1997/98:Ju214,20. beträffande utredning med uppdrag att skapa ett effektivtpolisväsendeatt avslår motion 1997/98:Ju910 yrkande 1,21. beträffande utredning om polisutbildningen och kartläggning avpolisförsörjningenatt avslår motion 1997/98:Ju923 yrkandena 2 och 3,res. 14 (m)Åklagarväsendet22. beträffande lokalisering av åklagare, m.m.att avslår motionerna 1997/98:Ju910 yrkande 4 och 1997/98:Ju912yrkandena 1 och 2,res. 15 (c)23. beträffande prioritering av utredningar om sexuella övergrepp motbarnatt avslår motionerna 1997/98:Ju927 och 1997/98:So678 yrkande 4,res. 16 (c, fp, v, mp)24. beträffande organisationatt avslår motionerna 1997/98:Ju302 yrkande 1, 1997/98:Ju303 och 1997/98:Ju931 yrkande 6,res. 17 (m, fp)25. beträffande tidpunkten för inrättandet av Ekobrottsmyndighetenatt avslår motion 1997/98:Ju302 yrkande 2,res. 18 (m)26. beträffande myndighetssamverkan vid bekämpning av ekonomiskbrottslighetatt avslår motion 1997/98:Ju302 yrkandena 3 och 4,res. 19 (m, fp)27. beträffande samordning av miljöbrottsbekämpningenatt avslår motionerna 1996/97:Ju907 yrkande 1 (delvis),1997/98:Ju301, 1997/98:Ju904 yrkande 32, 1997/98:Ju908 yrkande 6 samt1997/98:Ju925 yrkandena 9 och 10,res. 20 (m)res. 21 (c, fp, mp, kd)28. beträffande nationell strategi mot miljöbrottatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju13 yrkande 1,1996/97:Ju907 yrkande 1 (delvis), 1997/98:Ju302 yrkande 5 och1997/98:Ju925 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,29. beträffande oljeutsläpp i Östersjönatt med anledning av motion 1997/98:U215 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,Domstolsväsendet30.