bet · GK01AU13 · 1997-05-14 00:00:00 — Det var kassor som bildades på frivillig grund avfackliga organisationer. Syftet med av arbetslöshetskassorna var att dessaskulle bistå medlemmar vid arbetslöshet. Formerna för statligt stöd till dearbetslösa diskuterades och utreddes , innan år1934 fattade beslut i frågan. Då valde att införa en frivilligförsäkring administrerad av erkända arbetslöshetskassor med statsbidrag.Förordningarna om erkända arbetslöshetskassor och om statsbidrag till erkändaarbetslöshetskassor trädde i kraft den 1 januari 1935.Denna konstruktion av arbetslöshetsförsäkringen gäller än i dag.Arbetslöshetsförsäkringen är frivillig och bygger på medlemskap iarbetslöshetskassor. finns det 40 arbetslöshetskassor. Av dessaär 35 startade på initiativ av fackliga organisationer.Den nuvarande lagstiftningen, som ersatte förordningar, föreslogsav regeringen (prop. Förslaget byggde i huvudsak på den s.k.KSA-utredningen, som hade presenterat sitt förslag i slutbetänkandetFörsäkring och annat kontant stöd vid arbetslöshet (SOU 1971:42) år 1972.Förslaget antogs efter smärre justeringar av , och man införde lagen(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring (ALF-lagen) respektive lagen (1973:371)om kontant arbetsmarknadsstöd (KAS-lagen). Dessa lagar trädde i kraft den 1januari 1974. Förändringen innebar att man förutom stödformenarbetslöshetsförsäkring införde en ny stödform, kontant arbetsmarknadsstöd(KAS). Försäkringen och delar av den har utretts under årenslopp.Den 15 juni 1995 bemyndigade regeringen chefen förArbetsmarknadsdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag attlämna förslag till hur en ny arbetslöshetsförsäkring skulle utformas.Utgångspunkter för uppdraget var att föreslå regler för en långsiktigtfinansierad sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Förslaget skulle utformas såatt försäkringen hävdade arbetslinjen och att dess karaktär avomställningsförsäkring betonades.Utredningen, som arbetat under namnet Utredningen om ersättning vidarbetslöshet och omställning, ARBOM, överlämnade ettdelbetänkande, Grundläggande drag i en ny arbetslöshetsförsäkring - alternativoch förslag (SOU 1996:51), och slutbetänkandet En allmän ochsammanhållen arbetslöshetsförsäkring (SOU 1996:150). I slutbetänkandetlämnades ett förslag som innebar att de nuvarande formerna för ekonomiskt stödvid arbetslöshet, dvs. arbetslöshetsförsäkringen och KAS, skulle ersättas aven sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Betänkandena har remissbehandlats.Under utredningens arbete beslutade på förslag av regeringen omett antal förändringar i reglerna för det ekonomiska stödet vid arbetslöshet.Nuvarande reglering av det ekonomiska stödet vid arbetslöshetDet nuvarande ekonomiska stödet vid arbetslöshet består som tidigare påpekatsav två olika ersättningsformer: arbetslöshetsförsäkring och kontantarbetsmarknadsstöd. Av de båda stödformerna är arbetslöshetsförsäkringen denmest betydande. Dessa ersättningsformer kan i korta drag beskrivas på följandesätt.För att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen krävs att denarbetslöse har varit medlem i en arbetslöshetskassa (medlemsvillkor). För att bli medlem i en arbetslöshetskassa krävs att manförvärvsarbetar i snitt minst . Vidare krävs för rätt tillersättning att den arbetslöse har utfört en viss mängdförvärvsarbete (arbetsvillkor) samt att han eller hon står tillarbetsmarknadens förfogande m.m. (grundvillkor). Arbetsvillkoret innebär attden arbetslöse medlemmen måste ha förvärvsarbetat minst fördelade påminst under en ramtid av före arbetslöshetensinträde. Endast dag då arbete utförts minst får räknas.Ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen utgår i form av dagpenning, dvs.ett per dag beräknat belopp. Dagpenning lämnas av den försäkradesdagsförtjänst. Högsta dagpenning är 564 kr.Den arbetslöse har rätt till ersättning vars längd ärberoende av hans eller hennes ålder. Tiden mäts i ersättningsdagar, inte ikalendertid.Arbetslöshetsersättning utges under längst (ersättningsperiod). Omden försäkrade fyllt eller uppnår ålderär perioden i stället . Ersättningsrätten upphör vid utgången avmånaden före den under vilken den försäkrade fyller 65 år.Om ersättningsperioden gått till ända, men ett nytt arbetsvillkor har upp-fyllts , har den försäkrade rätt till ytterligare enersättningsperiod. Arbetsvillkoret kan vid bestämmandet av en nyersättningsperiod även grundas på s.k. med arbete jämställd tid, t.ex.arbetsmarknadsutbildning.Kontant arbetsmarknadsstöd utges till arbetslösa som inte är försäkrade en-ligt ALF-lagen och till arbetslösa som är medlemmar i en arbetslöshetskassamen som av ett eller annat skäl inte uppfyller kraven för rätt till arbetslös-hetsersättning. Vidare ges kontant arbetsmarknadsstöd till arbetslösa som harutförsäkrats från rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen efter 60års ålder. Kontant arbetsmarknadsstöd lämnas tidigast det år denarbetslöse fyller , dock längst tills den arbetslöse fyller 65 år.För att en arbetslös skall få kontant arbetsmarknadsstöd krävs på ungefärsamma sätt som i försäkringen att han eller hon har arbetat och har utfört en viss mängd förvärvsarbete (arbetsvillkor) samt atthan eller hon står till arbetsmarknadens förfogande m.m. (grundvillkor). Detkontanta arbetsmarknadsstödet utgår i form av ett per dag beräknat belopp.Detta belopp är detsamma som den lägsta dagpenningen enligtarbetslöshetsförsäkringen, dvs. per dag.Kontant arbetsmarknadsstöd utges under (ersättnings-perioden). Har stödtagaren uppnått innan ersättningsperioden gåtttill ända, är perioden i stället . Sedan stödtagaren uppnått , är ersättningsperioden . Om ersättningsperioden gått till ändamen ett nytt arbetsvillkor har uppfyllts har stödtagaren rätttill en ny ersättningsperiod. I likhet med arbetslöshetsförsäkringen kanstödtagaren under pågående ersättningsperiod kvalificera sig för nyaersättningsperioder genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder m.m.Till skillnad från ersättningsreglerna i arbetslöshetsförsäkringen kan denarbetslöse även kvalificera sig till kontant arbetsmarknadsstöd genom ettutbildningsvillkor. Utbildningsvillkoret innebär att den som i minst 90kalenderdagar, under en ramtid av i anslutning till att han ellerhon avslutar en utbildning, har stått till arbetsmarknadens förfogande somarbetssökande eller förvärvsarbetat har kvalificerat sig för stödet. Det krävsatt utbildningen har varit på heltid, omfattat minst ett läsår och berättigattill studiesocialt stöd.Riksdagens beslut m.m.Den 12 juli 1996 godkände (bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307)ett förslag som framfördes i den s.k. sysselsättningspropositionen (prop.1995/96:222) och som bl.a. rörde ändringar i ALF- och KAS-lagarna. Ändringarnainnebar i huvudsak att arbetsvillkoren skärptes, att beräkningsgrunderna fördagpenningen ändrades och att det infördes en tidsbegränsning av rätten attuppbära arbetslöshetsersättning. beslut innebar att ändringarnaskulle träda i kraft . Enligt ett senare riksdagsbeslut(bet. 1996/97:AU7, rskr. 1996/97:105) skall ändringarna träda i kraft den 1juli 1997.Ändringsförslag i budgetpropositionen (1996/97:1)lämnade regeringen i budgetpropositionen ytterligare förslagtill förändringar i ALF- och KAS-lagarna som innebar förändringar iförhållande till julibeslutet . Dessa förslag rör bl.a. frågor omöverhoppningsbar tid. Utskottet beslutade bordlägga dessa frågor i samband medbehandlingen av budgetpropositionen.Huvuddragen i proposition 1996/97:107I den proposition som behandlas lämnas ett förslag på en allmän ochsammanhållen arbetslöshetsförsäkring som skall införas . Dennya arbetslöshetsförsäkringen skall bestå av en grundförsäkring och enfrivillig inkomstbortfallsförsäkring. Försäkringen skall regleras i två lagar:en lag om arbetslöshetsförsäkring och en lag om arbetslöshetskassor. Den skalladministreras av de nuvarande kassorna och en nyinrättad arbetslöshetskassa,som skall bildas av rikstäckande organisationer som företräder anställda ochföretagare på arbetsmarknaden.Innan den nya arbetslöshetsförsäkringen träder i kraft föreslås att detskall genomföras förändringar i de nuvarande ALF- och KAS-lagarna. Dessaförändringar skall träda i kraft : och 29september 1997. Förändringarna i de nu gällande lagarna kan sammanfattasenligt följande.Den 1 juli 1997 införs nya regler för hur arbetsvillkoren skall uppfyllasoch en ny regel om samordning med avgångsvederlag. Vidare höjsarbetslöshetskassornas bidrag till finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen.Den 29 september 1997 höjs kompensationsnivån till . Vidare införs nyasamordningsregler för arbetslöshetsersättning i samband med studier,permittering och bisyssla. Reglerna för s.k. överhoppningsbar tid förändras.Företagare skall ges möjlighet att i högre grad erhållaarbetslöshetsersättning i det fall han eller hon endast tillfälligt upphörtmed sin verksamhet. Även sättet att beräkna företagares dagpenning skalländras.Från och med den 29 december 1997 skall den högsta dagpenningen iarbetslöshetsförsäkringen och stödbeloppet i det kontanta arbetsmarknadsstödetuppgå till respektive 240 kr.Förslag i vårpropositionen 1996/97:150Regeringen föreslår i vårpropositionen att man skall kunna användaarbetslöshetsersättningen för andra situationer än vid öppen arbetslöshet.Enligt förslaget skall dessa försök ha viss begränsad omfattning. Regeringenpresenterar sina förslag under tre avsnitt: Aktivare användning avarbetslöshetsersättning, Resursarbeten och Tillfällig avgångsersättning.Finansutskottet kommer vid sin behandling av propositionen att behandlaförslagen i sak. har i sitt yttrande tillfinansutskottet lämnat synpunkter på förslagen, se yttrande AU7y, och på denlagstiftning som föreslås rörande resursarbete. Som redan nämnts harfinansutskottet till arbetsmarknadsutskottet överlämnat de yrkanden ipropositionen som rör lagstiftningsfrågor rörande arbetslöshetsförsäkringenoch det kontanta arbetsmarknadsstödet (regeringens förslag punkterna 12-17).Arbetsmarknadsutskottets behandling av förslagen i detta betänkande kommerdärför att begränsa sig till själva lagstiftningen. Förslagen skall börjagälla från den 1 juli 1997.Förslagen i proposition 1996/97:107 En allmän och sammanhållenarbetslöshetsförsäkringInledningRegeringen föreslår, som framgår av redogörelsen ovan, att det införs en nylag om arbetslöshetsförsäkring. Den nya lagen utgör i huvudsak ensammanslagning och omarbetning av ALF- och KAS-lagarna såvitt gäller villkorenför rätt till arbetslöshetsersättning. Detta innebär att i den mån det inteföreslås några sakliga förändringar kommer förarbetena till dessa lagar attbli vägledande även för tolkningen av den nya lagen. Den nya försäkringenbestår av en grundförsäkring med dagpenning i form av grundbelopp som iprincip motsvarar det kontanta arbetsmarknadsstödet. Dagpenning i form avinkomstrelaterad ersättning utgör en motsvarighet till den inkomstrelateradeersättningen enligt ALF-lagen. De ändringar som föreslås, dvs. nya regler ocharbetsvillkor, samordning med avgångsvederlag och höjd kompensationsnivå,återfinns även i den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring som träder i kraftvid årsskiftet. Vidare skall det införas en lag om arbetslöshetskassor sominnehåller de administrativa bestämmelserna. Dessa återfinns i det nuvarandesystemet i ALF-lagen. Utskottet återkommer till denna reglering under rubrikenEn ny lag om arbetslöshetskassor. De bestämmelser som erfordras för enövergång till de nya lagarna skall enligt förslaget regleras i en särskildlag.Behovet av en ny lagstiftning m.m.PropositionenI propositionen konstateras att arbetslöshetsförsäkringen är en viktig ochintegrerad del av arbetsmarknadspolitiken, vars huvudsakliga syfte är attunderlätta tillväxten genom att främja en snabb och effektiv omställning påarbetsmarknaden så att det går att kombinera en stigande sysselsättning medlåg inflation och låg arbetslöshet. En aktiv omställningsförsäkring måsteutformas så att den står i samklang med övrig sysselsättningspolitik och blirett aktivt inslag i tillväxt- och fördelningspolitiken. En robustarbetslöshetsförsäkring och en utbyggd arbetsmarknadspolitik minskar ocksåmotståndet mot tekniska förändringar inom arbetslivet.Arbetslöshetsförsäkringen skall ses som en försäkringsersättning som fallerut när en person blir arbetslös främst på grund av en vikande konjunktur elleren pågående strukturomvandling. Försäkringen är ingen yrkesförsäkring utanskall göra det möjligt för den arbetslöse att under rimliga ekonomiskaförhållanden, , söka sig till en ny anställning där hanseller hennes kompetens kan utnyttjas. En grundläggande princip i en försäkringför omställning är att den arbetslöse aktivt söker arbete ochdeltar i den utbildning, praktik m.m. som arbetsförmedlingen anser lämplig.Under 1990-talet har situationen på arbetsmarknaden försämrats dramatiskt.Sysselsättningen har minskat med ca 550 000 personer . Under år 1996var ca 347 000 personer eller av arbetskraften öppet arbetslösa.Dessutom var ca 195 000 personer i genomsnitt sysselsatta ikonjunkturberoende arbetsmarknadsåtgärder.Utgifterna för arbetslöshetsersättningen har ökat kraftigt. Utgifterna varunder /90 ca och ca 35miljarder kronor. har kostnaderna för den aktivaarbetsmarknadspolitiken ökat mycket kraftigt. Andelen långtidsarbetslösa, dvs.personer med minst sex månaders arbetslöshet, har stigit från avde arbetslösa . Arbetsmarknadspolitiken har varitstarkt inriktad på att både förhindra och bryta långtidsarbetslöshet.Antalet långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen, dvs. inskrivna längre , var /97 över 200 000. är det framförallt de med mycket långa inskrivningstider vid arbetsförmedlingen som harblivit betydligt fler. Antalet personer med en inskrivningstid på över fyra århar tredubblats . utgjordes dennagrupp av 84 000 personer.Arbetslöshetsförsäkringen skall stimulera till yrkes- och kompetensmässigomställning. Den som riskerar att inte snabbt hitta arbete skall vara bereddatt anpassa sina krav på arbets- och lönevillkor. Försäkringen får inte skapainlåsningseffekter eller motverka att de arbetslösa tar tillfälliga arbeten.För att medverka till detta är det viktigt att en tidsbegränsning iersättningsrätten införs.Det finns dock forskningsresultat som tyder på att det är den lågaarbetskraftsefterfrågan som förklarar utvecklingen och att det i storutsträckning är slumpen och i viss mån bostadsorten som avgör vem som stårutan arbete . Det är därför inte bara individernas ansvar attanpassa sig till den befintliga arbetsmarknaden. Samhället måste även taansvar för att det skall finnas förutsättningar för att få arbete eller andralämpliga åtgärder som utbildning m.m. för de arbetssökande.Avsikten med att införa en tidsbegränsad ersättning har aldrig varit attfler människor skall bli beroende av socialbidrag. Tvärtom har syftet varitatt öka den långtidsarbetslöses möjligheter till reguljärt arbete. Ett medelför att fler arbetslösa skall erhålla reguljära arbeten är individuellahandlingsplaner.Det finns enligt regeringen ett betydande antal oklarheter förknippade meden tidsbegränsad ersättning. Regeringen kommer därför att tillkalla enutredning med uppgift att närmare analysera vilka åtgärder som kan göras införoch efter en utförsäkring. När utredningsarbetet visat på lämpliga åtgärderkommer förslag att lämnas om införande av en treårig tidsbegränsadersättningstid. Ett beslut om detta bör kunna fattas med giltighet från den 1juli 1999.Arbetslöshetsförsäkringen i sin nuvarande form är i princip tillgänglig föralla förvärvsarbetande på den svenska arbetsmarknaden. Tillsammans med KASutgör den ett system som erbjuder en god ekonomisk trygghet vid arbetslöshet.Regeringen anser dock att detta system bör vidareutvecklas för att ytterligareunderlätta för förvärvsarbetande och nytillträdande på arbetsmarknaden attskaffa ett bra skydd vid arbetslöshet. Detta bör ske genom att den nuvarandearbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet ersätts med enallmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Denna försäkring bör bygga påde nuvarande arbetslöshetskassorna. Från arbetslöshetskassorna skall kunnalämnas såväl en grundersättning, som i stort motsvarar KAS, som eninkomstrelaterad ersättning. För dem som ännu inte har fått en fast förankringpå arbetsmarknaden och inte har blivit medlemmar i en av de existerandearbetslöshetskassorna föreslås att en kompletterande arbetslöshetskassabildas. Huvudmän för denna kassa skall vara rikstäckande organisationer påarbetsmarknaden som företräder företagare och anställda. Den kompletterandekassan skall agera konkurrensneutralt och vara underställd samma regelsystemsom gäller för andra arbetslöshetskassor. Kassan skall ha karaktären av enövergångskassa till någon av de andra befintliga arbetslöshetskassorna.Förslaget om en allmän och sammanhållen försäkring innebär att de ändringarsom beslutade om rörande ALF-lagen och KAS-lagen och den12 bör utgå.MotionerModerata samlingspartiet har under ärendets beredning i utskottet yrkat avslagpå propositionen i dess helhet. Partiet förklarar i motion A39 att frågan omhur arbetslöshetsförsäkringen skall vara utformad måste ses i ett vidaresammanhang. Avsaknaden av en gedigen och heltäckande strategi från regeringenssida innebär att arbetslösheten inte pressas tillbaka. Enligt Moderaternakrävs det insatser på fyra plan för att minska arbetslösheten. Dessa insatserkan sammanfattas enligt följande.- Företagens villkor måste förbättras.- måste bli ett av de främsta länderna vad gäller kunskap.- Arbetsmarknaden måste moderniseras. En ny tids flexibla villkor måstetillåtas påverka arbetsmarknadens funktionssätt.- Arbetsmarknadspolitiken måste bli effektivare.Det förslag till en ny arbetslöshetsförsäkring som presenterats har enligtModeraterna inget positivt samband med en samlad politik för fler arbeten.Moderaterna sammanfattar sin kritik i denna del på följande sätt.- Försäkringens eviga karaktär permanentar den för många nedbrytanderundgången mellan arbetslöshetsersättning och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Den riskerar att för gott ?låsa in? många i arbetslöshet.- Höjningen av ersättningsnivån påverkar negativt möjligheterna för dearbetslösa att få arbete.- Arbetslöshetsförsäkringens fortsatta koppling till de fackligaorganisationerna gör den svårtillgänglig för många.Moderaterna avvisar därför förslaget i sin helhet och föreslår att riksdagentillställs ett nytt förslag i sådan tid att det kan träda i kraft den 1januari 1998 (yrk. Den nya arbetslöshetsförsäkringen skall vara en allmänarbetslöshetsförsäkring som omfattar alla. Den bör administreras inom ramenför den allmänna försäkringen (yrk. Försäkringen bör vara tidsbegränsadför att - i kombination med bl.a. förändrade regler om återanställning -säkerställa att den arbetslöse tar arbete i stället för att stanna iarbetslöshet. Ersättningstidens längd skall vara (yrk. Dennuvarande arbetslöshetsersättningen bör bibehållas på nuvarande nivå, ,med en högsta dagpenning om (yrk. 5).Längden på arbetsvillkoret påverkar försäkringens kostnader men ger ocksåbesked om samhällets syn på arbete. En snabb inträdesrätt iarbetslöshetsförsäkringen riskerar att ge det felaktiga intrycket attbidragsberoende är något slags normalt tillstånd. Huvudregeln bör därför varaatt arbetsvillkoret skall bestämmas till tolv månaders förvärvsarbete under enramtid av 18 månader (yrk. Denna regel bör dock kompletteras med tvåalternativ.För att kunna ta hänsyn till förändrade villkor för arbetets fördelning övertiden bör en regel som utgår från antalet utförda arbetstimmar införas. Densom förvärvsarbetat om 360dagar skall kunna kvalificera sig för ersättning. Arbetet måste dock hautförts under tolv perioder om vardera med en arbetad tid av minst 45timmar per period.Det andra alternativet rör unga arbetslösa. Denna grupps problem bör iförsta hand lösas genom att det införs ett modernt lärlingssystem. Om enperson inte kan erhålla lärlingsutbildning förordas ett halverat arbetsvillkor(yrk. Detta innebär att timvillkoret sätts av . Arbetet skall vara fördelat på sexdelperioder om vardera med en arbetstid av minst 45 timmar.Ersättningsnivån skall motsvara grundbeloppet. Denna möjlighet skall kunnautnyttjas högst en gång i livet.Det skall inte vara tillåtet att återkvalificera sig för nyaersättningsperioder genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För arbetslösa somär skall det finnas ett kompletterande skydd under normalthögst (yrk. Denna efterskyddsersättning skall utgåunder högst ett kalenderår från den första ersättningsdagen. Nivån bör sättastill per dag.Moderaterna anser vidare att i ett längre perspektiv börarbetslöshetsförsäkringen få en annan utformning. På en framtida arbetsmarknaddär arbetstiden blir helt individuell, där arbete under delar av livet varvasmed andra sysselsättningar och där lönerna varierar mer än av det yrkesverksamma livet, blir det svårt att konstruera ett föralla likadant försäkringssystem som är hållbart. Det behövs därför ett skyddsom klarar olika arbetslöshetssituationer. En långsiktig lösning måste därförbli föremål för nödvändiga analyser (yrk. 2).I två motioner A277 (yrk. 11) och A304 (yrk. 1) som är väckta under denallmänna motionstiden framställer krav på införandet av en allmänarbetslöshetsförsäkring.Folkpartiet liberalerna påpekar i motion A37 att partiet har krävtatt arbetslöshetsförsäkringen i likhet med övriga socialförsäkringar skallvara allmän och obligatorisk. Ersättning skall utgå enligtinkomstbortfallsprincipen och den bör ha karaktären av enomställningsförsäkring. Det förslag som regeringen presenterat innebär inteatt det införs någon obligatorisk försäkring i enlighet med övrigasocialförsäkringar.Folkpartiet förordar i stället (yrk. 1) en arbetslöshetsförsäkring ienlighet med den modell som gällde . I detta system fanns enallmän och obligatorisk arbetslöshetskassa och en egenavgift togs ut somdirekt skulle finansiera arbetslöshetsförsäkringen.Arbetslöshetsförsäkringen bör vara utformad som en omställningsförsäkring.För att uppnå detta bör det införas en ?bortre parentes? för ersättningsrätten(yrk. Härigenom utformas arbetslöshetsersättningen som ett inkomstskyddvid arbetsbyte och inte som en permanent försörjningskälla. Genom en gräns förersättningsrätten kommer det att bli en press mot arbetsförmedlingen att hittanya lösningar åt den arbetslöse. Därigenom minskas utslagningen av arbetslösa.Den bortre gränsen bör sättas . Den bör kombineras med åtgärderför att snabbt få ut den arbetslöse i sysselsättning igen. Den bör ocksåkombineras med någon form av efterskydd (yrk. 3).Införande av en allmän arbetslöshetsförsäkring framförs även i den avFolkpartiet under allmänna motionstiden väckta partimotionen Sf242 (yrk. 10).Vänsterpartiet välkomnar i motion A40 regeringens förslag om en allmän ochsammanhållen arbetslöshetsförsäkring eftersom det överensstämmer med vadpartiet tidigare motionerat om. accepterar den modell förfinansieringen som föreslås i propositionen men anser att det intebör göras några ytterligare höjningar av finansieringsavgiften.Arbetslöshetsförsäkringen skall tillsammans med en aktiv arbetsmarknadspolitikoch utbildningsinsatser bidra till att den som drabbas av arbetslöshet tryggtkan förstärka sin position på arbetsmarknaden och söka arbete.Kompetensförstärkning och rörlighet skall stimuleras. Passivaersättningsperioder skall vara kortvariga. Den individuella handlingsplanenskall prioritera ett aktivt förhållningssätt. Därför måste svårigheter att fåtillfredsställande barntillsyn undanröjas.Det är inte reglernas fel att långtidsinskrivningen vid arbetsförmedlingarnaökar eller att den s.k. rundgången mellan åtgärder och ersättningsperioderblir vanligare. Det handlar snarare om brister i den ekonomiska politiken, attsysselsättningspolitiken varit svag och att regeringen negligerat behovet aven arbetstidsförkortning.Vad som anförts om inriktningen av arbetslöshetsförsäkringen bör gesregeringen till känna (yrk. 1).Vänsterpartiet avvisar en tidsbegränsad sammanlagd ersättningsperiod (yrk.2).