bet · GK01SoU10 · 1997-04-08 00:00:00 — De har haft långvarig kontakt med och har enmultiproblematik med mycket psykiska problem, kriminalitet, skolproblem,missbrukande föräldrar. Trots detta aktualiseras de för endast irena undantagsfall via socialtjänsten.Tidigare behandling m.m.I budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1) framhålls följande(utg.omr. 9, s. 62).Målet för den svenska narkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafrittsamhälle, ett samhälle där alla har rätt till ett värdigt liv. Det sker genomen kombination av förebyggande insatser, ett varierande utbud av vård ochbehandling samt fortlöpande kontrollinsatser.Sveriges ansträngningar att bekämpa narkotikamissbruket kommer ävenfortsättningsvis att bygga på en kombination av målinriktade förebyggandeinsatser, ett varierat utbud av behandlingsformer och fortlöpandekontrollinsatser. Denna politik måste förverkligas på såväl lokal somnationell nivå. Avsikten är att motverka droganvändning, speciellt blandungdomar och att erbjuda adekvata vård- och rehabiliteringsinsatser till desom utvecklat ett missbruk.Det är på lokal nivå som politikens trovärdighet prövas. De olika insatsernabör därför samordnas kommunalt och regionalt på det sätt man finner lämpligtoch i enlighet med de riktlinjer för narkotikapolitiken som fastlagts avriksdagen.Den svenska narkotikapolitiken skall ligga till grund för Sverigesinternationella engagemang. Målet skall vara att på ett globalt plan utvecklainsatserna för att möta narkotikahotet. kommer att aktivt motarbetaalla försök till nedrustning av narkotikakontrollen. Alla former avlegalisering av narkotika och liberalisering i narkotikapolitiken strider motdet övergripande målet för vårt arbete, ett narkotikafritt samhälle.Regeringen kommer därför att motverka alla krav på legalisering av narkotikaoch liberalisering av narkotikapolitiken, också på det internationella planet.Den illegala narkotikahanteringen är ett globalt problem. deltarmycket aktivt i det internationella samarbetet mot narkotika inom FN,och bör även fortsättningsvis ha en framträdande roll i detinternationella samarbetet. Detta samarbete är utomordentligt betydelsefullt,inte minst mot bakgrund av den pågående europeiska integrationen och degenomgripande förändringarna i Central- och Östeuropa.Genom medlemskap i har vi fått tillgång till ett utökat europeisktsamarbete kring narkotikafrågorna. Utgångspunkten för EU:s narkotikapolitik äratt narkotikahandel och narkotikamissbruk är ett problem som kräver åtgärderinom en rad olika samhällssektorer och politikområden. En framgångsriknarkotikastrategi måste inriktas mot att minska både utbud och efterfrågan.Unionsfördraget har öppnat nya möjligheter för en samordnad narkotikastrategiinriktad på minskad efterfrågan, bekämpning av narkotikahandeln och påverkanpå tredje land genom ett samordnat internationellt agerande. En särskildglobal handlingsplan som omfattar samtliga dessa delar har antagits avEuropeiska rådet.I departementspromemorian (Ds 1997:4) från Strategi förSveriges EG-arbete i frågor som gäller folkhälsa och hälso- och sjukvård sägsföljande.Sverige bör på lång sikt verka för en europeisk narkotikapolitik sominkluderar både kontrollinsatser för att möta utbudet av narkotika ochpreventionsinsatser för att begränsa efterfrågan på narkotika. Fördragenmedger inte en legalisering av narkotika vilket överensstämmer med svenskuppfattning. Vidare bör verka för att effektiva förebyggande insatserpå europeisk nivå införs i linje med intentionerna inarkotikapreventionsprogrammet. bör ta initiativ till projekt ochandra åtgärder inom EU:s befogenheter som kan främja en drogfri uppväxt ochett drogfritt liv.Sverige bör på kort sikt verka för att öka kunskapen inom EU om det faktiskainnehållet i den svenska narkotikapolitiken. Inrättandet av en fastrådsarbetsgrupp för narkotikafrågor för sammanhållning av narkotikaarbetetinom EU bör eftersträvas.Drogfrågorna har länge haft en framträdande plats på EU:s dagordning. Enförsta europeisk plan för att bekämpa narkotika antogs av iRom 1990. Denna plan reviderades och kompletterades på Europeiska rådets mötei . I och med (artikel 129) fick EU en legalgrund för att genomföra insatser för att förebygga sjukdomar, inklusivenarkotikamissbruket, genom att främja forskning om deras orsaker ochöverföring samt hälsoupplysning och hälsoundervisning. Det är dock klartuttalat att dessa åtgärder inte får omfatta någon harmonisering avmedlemsstaternas lagar eller andra författningar.Europeiska unionens råd antog en Gemensam åtgärd omtillnärmning av Europeiska unionens medlemsstaters lagstiftning och praktiskatillämpning för att bekämpa narkotikamissbruk samt förebygga och bekämpaolaglig narkotikahandel. Enligt artikel 1 skall medlemsstaterna åta sig ettfördjupat samarbete i kampen mot narkotikamissbruk och sträva efter atttillnärma sina lagstiftningar så att de blir förenliga i den utsträckning somdet är nödvändigt för att förebygga och bekämpa olaglig narkotikahandel iEuropeiska unionen. Medlemsstaterna skall enligt artikel 2 sträva efter attåstadkomma större förenlighet i den praktiska tillämpningen som används avpolisen, tullen och de rättsliga instanserna för att på så sätt göra detmöjligt att stärka det europeiska samarbetet på området.I departementspromemorian (Ds 1997:20) från Europolföreslås att bl.a. ratificerar Europolkonventionen. GenomEuropolkonventionen upprättas en europeisk polisbyrå, Europol. Europolsgrundläggande syfte är att vara ett hjälpmedel i kampen mot deninternationella organiserade brottsligheten. Ett sådant polissamarbete ärenligt promemorian särskilt viktigt när rörligheten över gränserna ökar.Genom anslutning till Europolsamarbetet kommer enligt promemorianden svenska polisen att kunna fullt ut delta i det europeiska polissamarbetet.Härigenom kommer dess operativa slagkraft här hemma att öka genom att den fårtillgång till information, underrättelser och kompetens som den annarsknappast hade fått tillgång till. Den svenska polisen kommer genom Europolockså att på ett effektivt sätt kunna lämna väsentliga bidrag till andrapolismyndigheters brottsbekämpande verksamhet. Inte minst inom området förnarkotikabekämpning är Europol ett omistligt samarbetsinstrument. SåsomEuropol är uppbyggt, med bl.a. sambandsmän från varje medlemsland stationeradepå , kommer också bilateralt och multilateralt operativtpolissamarbete att förenklas och bli effektivare, exempelvis vid genomförandeav s.k. kontrollerade leveranser av narkotika i de fall där flera länder ärberörda.Europol kommer också enligt promemorian att vara en betydelsefullsamarbetspartner för länder och organisationer utanför EU. Genom Europol kandärigenom ytterligare kanaler för polissamarbete öppnas till gagn för detsvenska polisarbetet.Den 16 december 1996 antogs rådets och beslut omantagande av ett åtgärdsprogram för gemenskapen för att förebygganarkotikamissbruk inom ramen för verksamheten på folkhälsoområdet (1996-2000).Åtgärdsprogrammet omfattar insatser rörande faktainsamling, forskning,utvärdering, information, hälsoundervisning och utbildning. Samarbete skallske med bl.a. (Pompidougruppen), WHO, , och (program för internationell kontroll av narkotika).Utskottet behandlade motioner om inriktningen av narkotikapolitiken ibetänkande 1995/96:SoU5. Utskottet anförde följande.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen uttalat att målet för den svenskanarkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt samhälle. Dennamålsättning, som har ett starkt stöd bland den svenska befolkningen, har inteändrats och omfattande insatser görs eller förbereds för att bekämpanarkotikabrottslighet och narkotikamissbruk. Den restriktivanarkotikapolitiken ligger också till grund för internationellaengagemang, och utskottet är positivt till att aktivt deltar i detinternationella samarbetet mot den illegala narkotikahandeln. Detta samarbeteär mycket betydelsefullt bl.a. för att vi i dessa sammanhang bestämt kanmarkera vårt avståndstagande från de krav på legalisering av vissa narkotiskapreparat och liberalisering av narkotikakontrollen som ställts i vissavästeuropeiska länder. Även i övrigt vidhåller utskottet sin tidigareinställning i denna fråga.Socialutskottet behandlade narkotikafrågan också i sitt yttrande 1994/95:SoU1y till utrikesutskottet över proposition 1994/95:19 medlemskap iEuropeiska unionen. Utskottet anförde bl.a.:Målet för den svenska narkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafrittsamhälle. Detta mål har stark förankring i den svenska medborgaropinionen, depolitiska partierna, ungdomsorganisationerna och övriga folkrörelser.Narkotikapolitiken bygger på ett nära samspel mellan förebyggande åtgärder,kontrollpolitik samt behandling och rehabilitering av narkotikamissbrukare.Samhällets samlade insatser skall ge ett tydligt och entydigt budskap att allicke-medicinsk användning av narkotika är oacceptabel.Enligt propositionen 1994/95:19 finns det inte några skäl att förändra densvenska narkotikapolitiken vid ett EU-medlemskap. Kampen mot narkotikamissbrukoch narkotikabrottslighet är prioriterade områden inom gemenskapen som i ochmed också fått ett nytt mandat på detta område. Ett nyttnarkotikapolitiskt program är under utarbetning.Utskottet delar inställningen i propositionen att det inte finns någonanledning att nu ändra den svenska narkotikapolitiken. Det är enligt utskottetnödvändigt att vid ett EU-medlemskap är pådrivande i kampen inom EUmot narkotikamissbruk och narkotikabrottslighet samt med kraft vänder sig motalla tankar på en legalisering av narkotika eller ett accepterande avnarkotikamissbruk som en normal företeelse i samhället.Utskottet ansåg att de då väckta motionerna i huvudsak var tillgodosedda ochdärför borde avstyrkas.Utrikesutskottet delade den bedömning som gjorts av bl.a. socialutskottet idenna del och ville för sin del särskilt framhålla betydelsen av attfolkhälsoaspekterna även vägde tungt i de överväganden som görs inomramen för agerande i olika internationella forum inklusive Europeiskaunionen. Med det anförda ansåg utrikesutskottet motionerna besvarade(1994/95:UU5). följde utrikesutskottet.Åtgärder mot missbrukI motion So603 av m.fl. (m) yrkas att ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att se över förutsättningarna för etteffektivare samarbete i syfte att bekämpa ett begynnande narkotikamissbruk(yrkande 11). Ett utökat samarbete måste skapas på lokal nivå mellanrepresentanter från de sociala myndigheterna, polis, Hem och Skola, elever ochfritidsföreningar. Deras uppgifter skall vara att kontinuerligt följa denlokala utvecklingen inom narkotikaområdet. Den mycket strängasekretesslagstiftningen på det sociala området får inte hindra att myndigheterpå ett tidigt stadium samarbetar. Frågan om en uppluckring avsekretesslagstiftningen är dock både komplicerad och känslig. Frågan omsekretessen måste vägas mot möjligheten att hjälpa det enskilda barnet och denenskilda familjen. Motionärerna anser att en utredning bör tillsättas för attse över förutsättningarna för ett effektivt samarbete mellan föräldrar, skolaoch olika myndigheter i syfte att bekämpa ett begynnande narkotikamissbruk. Pålänsnivå bör en motsvarande organisation byggas upp för att samordnanarkotikabekämpningen. Denna samordning är så viktig att den bör prioriteras.I motion Ju909 av m.fl. (m) yrkas tillkännagivande om förbättradinformation till föräldrar om narkotikamissbrukets symtom och verkningar(yrkande 4). Motionärerna framhåller att föräldrar ofta har bristfälligakunskaper om narkotika. Detta är en allvarlig brist eftersom föräldrarna är desom finns till hands när den unge eventuellt prövar på narkotikan. Medtillräckliga kunskaper skulle föräldrarna ha möjlighet att upptäcka ett brukpå ett tidigt stadium. Enligt motionärernas uppfattning bör regeringenskyndsamt ta initiativ till att förbättra informationen till föräldrar omnarkotikamissbrukets symtom och verkningar.I motion So656 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande omskolinformation för att motverka narkotikan (yrkande 12). Motionärerna anföratt det antal skolelever som får en bra information har minskat kraftigtjämfört med 1980-talets början. Motionärerna framhåller det oroväckande idetta, särskilt mot bakgrund av att allt fler unga prövar narkotika.Motionärerna anser att en lösning vore att återinföra skolöverläkaren iSkolverket. Det skulle ge en kraftig signal om att skolhälsofrågorna - en igrunden förebyggande och ur jämlikhetssynpunkt särskilt angelägen sjukvård -prioriteras högre. Det skulle också, enligt motionärerna, sätta press påskolorna att leva upp till läroplanens krav om att alla elever skall fåförebyggande information om droger.Motionärerna i motion So656 (fp) vill också ha ett tillkännagivande omföräldraansvaret (yrkande 26). Enligt en undersökning lär sig flerbarn och ungdomar genom information i radio och TV än av sina föräldrar atthasch och annan narkotika är farligt. Endast varannan elev säger sig ha fåttlära sig av sina föräldrar att narkotika är skadligt. Det är tydligt attföräldraansvaret måste betonas hårdare.För att kunna ta ansvar skall föräldrarna enligt motionärerna också ha rättatt få veta när deras barn har avslöjats med missbruk och/eller en annankriminell handling. Skolpersonal, socialsekreterare och poliser måste meddelafamiljen när de misstänker drogproblem. Polisen är skyldig att underrättaföräldrarna när en omyndig ertappas med brott. Men föräldrarna borde ocksåvara med när ärendet går vidare, enligt motionärerna.Dessa motionärer begär också ett tillkännagivande om stöd till seriösarejvarrangörer för att motarbeta narkotikan (yrkande 13). För att erbjudaungdomar ett alternativ till de rejvfester som är drogrelaterade måste polisenenligt motionärerna ha en strategi där man samarbetar med seriösa arrangörerav rejvfester. De fältarbetare som arbetar med ungdomar och narkotika hävdaratt ju mer dolda rejvfesterna blir desto mer narkotikarelaterade riskerar deatt bli. Vad samhället då kan göra är enligt motionärerna att stödja deseriösa rejvarrangörerna. Polisen och de sociala myndigheterna bör inleda ettmer organiserat samarbete, inte bara i storstäderna, i syfte att konkurrera utde oseriösa arrangörerna. Finns välgrundade misstankar om att arrangören intevill, eller önskar, motverka förekomsten av narkotika skall tillståndetomedelbart dras in och all fortsatt verksamhet stoppas.Motionärerna i motion So807 av m.fl. (mp) begär etttillkännagivande om ett ökat behov av förebyggande arbete mot alkohol- ochnarkotikamissbruk (yrkande 3). Enligt motionärerna ökar det tunganarkotikamissbruket mycket på grund av lättillgängligheten till t.ex.rökheroin.I motion So657 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande omvad som anförts om att det förebyggande arbetet bör inriktas på information omnarkotikans skadeverkningar på kroppen (yrkande 2). Motionärerna anser attmycket kan göras för att förebygga narkotikamissbruk. Bästa effekten uppnås omåtgärderna sätts in på lokal nivå. Skolan, hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten skall ge information om drogers negativa påverkan på hälsan,anser motionärerna. Drogpolitiska program skall finnas på nivå ochutgöra basen för de lokala insatserna. Kunskaper om narkotikansskadeverkningar på kroppen bör ges under den högre utbildningen inom lärar-och pedagogutbildningarna samt läkar- och vårdhögskoleutbildningarna.BakgrundI proposition 1996/97:1 budgetpropositionen för framhålls följande(utg.omr. 9 s. 63).De åtgärder som vidtas såväl internationellt som nationellt bör i störstamöjliga utsträckning baseras på kunskap om faktiska förhållanden ochutvärderingar av effekterna av olika insatser. () har iuppdrag att följa konsumtions- och skadeutvecklingen inom alkohol- ochnarkotikaområdet. FHI fördelar vidare vissa medel till alkohol- ochnarkotikaforskning inom särskilt angelägna områden och genomför utvärderingarav det förebyggande arbetets effekter. svarar för tillsyn,utveckling samt uppföljning och utvärdering av såväl förebyggande insatser somvård och behandling.Regeringen ser med stort allvar på uppgifterna om en drogliberalareinställning bland ungdomar. Huvudinriktningen för narkotikapolitiken måstevara att på alla sätt motarbeta en ökad droganvändning bland ungdomar. Dennarkotikanegativa inställning som omfattas av en majoritet av svenskaungdomar är inte given en gång för alla. Dessutom måste det till krafttag föratt minska tillgängligheten av narkotika.Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK) har till uppgiftatt verka för en förbättrad samordning av samhällets insatser mot narkotikan.Detta gäller såväl på nationell som internationell nivå. hör till deländer som har längst erfarenhet av en samordnad narkotikastrategi, somspänner över flera politikområden. erfarenheter efterfrågas också iallt större utsträckning av organisationer och enskilda länder.I betänkande 1995/96:SoU5 lämnas en redogörelse bl.a. för det arbete som pådetta område bedrivs av och i dessa frågor.Folkhälsoinstitutet har, enligt årsredovisningen /96, under dettabudgetår stött och utvecklat utbildningen på högskolenivå om drogundervisning,tobaks-, alkohol- och drogprevention. Det har vidare skett en mobilisering ochutbildning av det professionella, ideella och lokala nätverket kring ungdomargenom kurser och konferenser för skolpersonal, fältarbetare och fritidsledarem.fl. Inom ramen för den särskilda alkohol- och narkotikasatsningen har tvåkontaktpersoner i varje län utsetts, en från kommunerna och en frånlandstinget. Syftet har varit att på regional nivå bygga upp ett nätverk, somdels skall samordna det alkohol- och drogförebyggande arbetet i länen, delsfungera som en länk mellan länsnivån och den nationella nivån.Länskontaktpersonerna skulle verka för att de förstärkta drogförebyggandeinsatser, som det beslutats om i den Nationella handlingsplanen, blev lokaltförankrade och genomförda. För att stärka kompetensen och driva påutvecklingsarbetet har en rad utvecklingskonferenser genomförts. Stöd hardessutom beviljats till utveckling av regionala och lokala drogförebyggandehandlingsprogram, samordningsgrupper, samråd kring beviljande av lokaltprojektstöd, samt genomförande av konferenser och utbildning på regional ochlokal nivå.Folkhälsoinstitutet utlyser och beviljar stöd till lokaladrogförebyggande projekt. Syftet med stödet är att stimulera metoder somförebygger alkohol- och narkotikamissbruk samt att ge organisationer ochmyndigheter möjlighet att förstärka förebyggande insatser utifrån lokalabehov. Projektstödet /96 utlystes med utgångspunkt från den Nationellahandlingsplanen för alkohol- och drogförebyggande insatser. Prioriteradeområden var: barn och ungdomar i riskzon, utsatta områden, insatser iarbetslivet, insatser i primärvården samt insatser när det gäller graviditetoch alkohol.En uppföljning av det lokala projektstödet visar, enligt institutet, att detunder verksamhetsåret har bedrivits lokalt drogförebyggande arbete i alla län.Det är dock mycket svårt att mäta effekten av ett lokalt enskilt projekt.Sammantaget har institutet dock , genom projekten, fått ökad kunskap omfungerande metoder när det gäller stöd för barn till missbrukare,drogförebyggande arbete inom skolans område, insatser och möjligheter tilltidig upptäckt inom primärvården.Folkhälsoinstitutet har haft ett regeringsuppdrag att ledaoch samordna ett förstärkt alkohol- och drogförebyggande arbete. En nationellledningsgrupp, med representanter för Alkoholinspektionen,, , ,, , , ,och med CAN och som adjungerade, hararbetat fram en handlingsplan med en långsiktig strategi och ett konkretåtgärdsprogram för det fortsatta arbetet. Denna nationella ledningsgruppträffas regelbundet för att diskutera och följa upp arbetet medhandlingsplanen. I regeringsuppdraget ingår också att följa utvecklingen avalkohol- och drogkonsumtionen. Detta har kompletterats med det särskildauppdraget ?att skapa ett samrådsforum med uppgift att se över det samladebehovet av statistik på alkoholområdet?. Detta forum, bestående av ett stortantal myndigheter och organisationer samt forskare, har tagit fram en förstarapport med översyn av statistikbehovet inom området och förslag tillsamordning och ansvarsfördelning. Publicering kommer att ske under våren 1997.CAN och har en faktaserie om bl.a. olika narkotiskapreparat. Faktabladen ges ut i samarbete med ,och . Faktablad finns bl.a. omcannabis, heroin, LSD, amfetamin och kokain, ecstasy, blandmissbruk ochbensodiazepiner. ger också ut , somsänds till alla föräldrar som har barn i årskurs 8.Kjell E. har på Bildningsförlaget givit ut en bok droger.I boken sammanfattas fakta och förmedlas erfarenheter från rejvintresseradeungdomar, socialarbetare, poliser, ungdomsledare och folkbildare. Ett förslagtill myndighetsstrategi presenteras också. Boken grundas på ett arbetsmaterialsom utarbetats för Folkhälsoinstitutet.Utskottet behandlade senast motioner om åtgärder mot missbruk i betänkande1995/96:SoU5. Utskottet anförde då:Omfattningen av narkotikamissbruket bestäms av faktorer som påverkar tillgångoch efterfrågan. Bekämpningen av missbruket måste därför innefatta åtgärderför att minska såväl tillgängligheten som efterfrågan. Som regeringenframhållit krävs en kombination av förebyggande insatser (information,opinionsbildning, utbildning, samverkan mellan olika verksamheter), ettvarierat utbud av behandlingsformer och fortlöpande kontrollinsatser för attmotverka en ökad användning av droger. Detta understryks också i dennationella handlingsplanen. Utskottet är positivt till initiativet att bildaen gemensam ledningsgrupp med företrädare för en rad statliga myndigheter ochandra centrala organisationer med skilda arbetsfält och uppgifter eftersom ettframgångsrikt förebyggande arbete kräver en nära samverkan mellan alla som ärberörda. Detta gäller självfallet inte bara det nationella arbetet utan också,som framhålls i handlingsplanen, det regionala och lokala arbetet.För att motverka nyrekrytering av missbrukare är insatser som syftar tillatt vidmakthålla och stärka en avvisande hållning till narkotikautomordentligt betydelsefulla. Informationsinsatserna bör riktas dels tillhela befolkningen, dels till särskilda riskgrupper. Budskapet skall varatydligt och enkelt och anpassat till den målgrupp som avses. En annan viktigdel i det drogförebyggande arbetet är att skapa sysselsättningar i drogfriamiljöer för ungdomar. Verksamheten vid kommunala fritidsgårdar ochungdomsgårdar samt andra drogfria arrangemang spelar därvid en viktig roll. nationella handlingsplanen betonas dessa insatser. Utskottet ser positivtpå att organisationer som bedriver alkohol- och drogförebyggande verksamhet,genom ett särskilt stöd, ges möjlighet att stärka sina insatser.Vidare anser utskottet att metoder att tidigt nå och stödja ungdomar sombefinner sig i riskzonen för missbruk måste utvecklas. I detta avseende måsteett nära samarbete ske mellan och skolan, skolhälsovården,primärvården, den kommunala fritidsverksamheten, frivilliga organisationer ochandra organisationer som i sin verksamhet kommer i kontakt med ungdomar.Skolan har en roll både som kunskapsförmedlare och påverkare av attityderoch beteenden. Det är som utskottet tidigare anfört viktigt att det ute iskolorna förs en levande diskussion om alkohol- och narkotikafrågor, i syfteatt stärka elevernas motstånd mot olika drogpositiva budskap. Utskottet villånyo framhålla vikten av att skolorna använder det kommentar- ochreferensmaterial som utarbetar och att undervisningen om riskernamed tobak, alkohol och andra droger bedrivs kontinuerligt och inte enbart somsporadiskt återkommande kampanjer samt att följer upp hur ANT-undervisningen bedrivs.Utskottet ansåg att de då aktuella motionerna i allt väsentligt fick ansestillgodosedda genom de insatser som vidtagits eller förbereddes.