bet · GL01JuU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Ytterligare exempel som nämns är utvecklingen avverkställighetens innehåll, humaniseringen av häktesverksamheten, bekämpningenav narkotikamissbruk och säkerheten i anstalterna.Som en av prioriteringarna för anger regeringen attresultatstyrningen inom kriminalvården skall utvecklas och att uppnåddaresultat och effekterna av verksamheten skall bli föremål för bättre analyser.Utskottet konstaterar att underlaget i budgetpropositionen för en bedömningav kriminalvårdens resultat och effekterna av verksamheten är betydligtfylligare nu än föregående år. Redovisningen av statistik, tabeller ochpågående projekt är steg i rätt riktning. Det hade dock varit av intresse omregeringen också redovisat sina slutsatser beträffande frågan om i vilkenutsträckning verksamhetsmålen uppfylls. För egen del har utskottet kompletteratuppgifterna i budgetpropositionen med en utfrågning i vilken företrädare förKriminalvårdsstyrelsen deltagit. Sammanfattningsvis anser utskottet sig kunnakonstatera att stora ansträngningar görs för att uppfylla verksamhetsmålen närdet gäller innehåll och kvalitet i påföljderna. Tillika är säkerhetsnivån hög;regelrätta rymningar hör som framgår nedan till undantagen.Utskottet konstaterar vidare att kriminalvården i årets regleringsbrev gettsi uppdrag att utveckla formerna för sin uppföljning, utvärdering ochredovisning av verksamheten, och att målsättningen bl.a. är att skapaförutsättningar för uppföljning och utvärdering av olika åtgärders effekterinom kriminalvårdens verksamhetsområden. I detta sammanhang vill utskottetsärskilt framhålla följande. Ett av de övergripande målen för verksamheten äratt verka för en minskning av brottsligheten. För kriminalvårdens del serutskottet här en koppling mellan det övergripande målet och resultatet av debrotts-och missbruksrelaterade programmen. Det finns därför anledning attunderstryka vikten av att dessa program får den kvalitetssäkring som beskrivs ipropositionen och att effekterna av programmen följs upp. Utskottet är medvetetom att programverksamheten är av relativt nytt datum och att det inte ärmeningsfullt att studera effekterna av dessa åtgärder i ett alltför kortperspektiv. Dessutom bör utvärderingen ges rimlig tid att hitta rätt former.Det är emellertid inte oviktigt att man i ett tidigt skede av arbetet med debrottsförebyggande programmen tar hänsyn till behovet av tillförlitligautvärderingar.Anslaget till kriminalvårdenAnslagetUnder senare år har kriminalvårdens anslagsförbrukning varit lägre än anvisadeanslag. Detta har inneburit att ett betydande anslagssparande har byggts upp.Vid ingången av uppgick det till sammanlagt ca 772 miljonerkronor och utvecklingen har fortsatt i samma riktning. har dock endel av anslagssparandet tagits i anspråk. Enligt prognosen kommeranslagssparandet vid budgetårets slut att uppgå till . Defrämsta orsakerna till det höga anslagssparandet är en lägre beläggning vidanstalter och häkten samt det förhållandet att till- och ombyggnader av häktenoch anstalter senarelagts eller uteblivit. Dessutom har försöksverksamheten medintensivövervakning med s.k. elektronisk fotboja medfört en lägreanslagsförbrukning. Vidare har en ränteintäkt uppkommit. För budgetåret 1997har med hänvisning till det anförda ett sparkrav om ålagtskriminalvården.Regeringen föreslår för ett ramanslag på 3 . Iförhållande till anslaget är detta en minskning. Regeringenanser att de faktorer som bidragit till det höga anslagssparandet ävenkommer att göra sig gällande . Utöver den 1997 gjorda bedömningen, att anslaget till kriminalvården skulle kunnaminskas med , har det nu föreslagna anslagetdärför minskats med ytterligare . För åren 1999 och 2000kommer anslaget preliminärt att dras ned med 124 respektive 8 miljoner kronor.Dessa neddragningar utgör engångsvisa minskningar. Den lägre anslagsramen underbudgetperioden skall således inte utgöra planeringsram för kriminalvården utansyftet är att se till att det anslagssparande som byggts upp används under denärmaste åren. Utöver de nu redovisade skälen för ett minskat anslag anförregeringen att anslaget bör minskas med på grund av attkriminalvården annars skulle bli överkompenserad för hyreskostnader. Vidare haren del tekniska justeringar gjorts.I motionerna Ju903 (kd) och Ju923 (m) begärs en höjning av anslaget med 100miljoner kronor respektive . I bägge motionerna samt imotion Ju904 (m) hävdas att behovet av platser inom kriminalvården kan antaskomma att öka som en följd av den föreslagna satsningen påpolisväsendet. I motion Ju903 begärs därutöver en satsning på frivården och påanpassning av anstalterna till barns behov av umgänge med föräldrar som sitteri fängelse. I motion Ju931 (fp) begärs med hänvisning till anslagssparandet ensänkning av anslaget med 50 miljoner kronor.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslaget.Fördelningen inom anslagetI motion Ju925 (mp) förespråkas en satsning på frivården och då bl.a. för attövervakningen av klienterna skall kunna förbättras.När det gäller frivården anför regeringen att arbetet skall inriktas på attmotverka återfall. Sådant arbete bedrivs t.ex. genom samtalskontakt med dendömde. Även den programverksamhet som bedrivs inom frivården är viktig ochskall enligt regeringen utvecklas ytterligare.För att skapa förutsättningar för en ökad användning av frivårdspåföljdernakrävs att innehållet i dem blir mer tydligt och konsekvent samt att påföljdernaframstår som ett trovärdigt alternativ till fängelse. Inom ramen för det s.k.frivårdsuppdraget arbetar kriminalvården med att förändra frivårdens verksamheti den riktningen. Målet är bl.a. att utveckla och tydliggöra innehållet iskyddstillsynen samt att verka för en ökad användning av påföljden. I arbetetingår bl.a. att utarbeta föreskrifter för personutredningar, utveckla och prövanya former för sysselsättning för samhällstjänstdömda, ta fram riktlinjer föruppföljning av frivårdens verksamhet och att utarbeta riktlinjer för frivårdenssamverkan med myndigheter utanför kriminalvården.Som ett led i arbetet med att öka förtroendet för frivården har regeringenuppdragit åt och att utveckla former förregelbundna överläggningar mellan domstolar och frivårdsmyndigheter. Fleraregionala konferenser har genomförts . Samarbetet kommer attfortsätta, bl.a. genom konferenser på lokal nivå.Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller behovetav en väl fungerande frivård; förtroendet för frivården beror bl.a. på hur välman övervakar de dömda. Av redovisningen i budgetpropositionen framgår ocksåatt regeringen är medveten om vikten av att frivården åtnjuter förtroende hossåväl domstolarna som allmänheten. Mot den bakgrunden känner utskottet ingenoro för att frivården inte skulle tilldelas en tillräckligt stor andel avkriminalvårdens samlade resurser. Något uttalande från är inteerforderligt, och utskottet avstyrker motion Ju925 i nu behandlad del.Nya anstalterFlera motioner tar upp frågor om inrättande av nya anstalter m.m. I motionJu507 (c) begärs sålunda att ett Kriminalvårdens hus, där häkte, anstalt ochfrivård samverkar, skall etableras på . Bakgrunden till motionsyrkandetär det förhållandet att gotlänningarna måste verkställa fängelsestraff påfastlandet, vilket enligt motionären medför att de i praktiken fråntasmöjligheten till frigång och att deras möjligheter till återanpassningförsvåras. I motion Ju508 (fp) framförs önskemål om att en kriminalvårdsenhetskall förläggas till inom ramen för ett förnyelseprojekt inomrättsväsendet i . Bakgrunden till det yrkandet är nedläggningen avhäktet i . Den föreslagna enheten skall enligtmotionärerna administrativt sett ingå i kriminalvården och samverka lokalt föratt på så sätt minska kostnaderna för rättsväsendet totalt i regionen. I motionJu511 (s, c) vill motionärerna tillgodose behovet av psykiatrisk vård förintagna i kriminalvårdsanstalt genom en särskild anstalt i Västervik.Det ankommer på regeringen att fatta beslut om inrättande ochnedläggning av anstalter och häkten. I budgetpropositionen aviserar regeringenen förändring innebärande att beslut i dessa frågor skall fattas avKriminalvårdsstyrelsen.Enligt vad utskottet inhämtat planerar att på Gotlandbedriva anstalt, häkte och frivård inom ramen för en gemensam enhet.Verksamheten kommer enligt planerna att starta . Vidare harutskottet erfarit att frågan om kriminalvårdsverksamheten i Östersundsregionenbereds i och det med anledning av en skrivelse frånlandshövdingen i som kom in till regeringen i år.Utskottet har behandlat motionsyrkanden somtagit upp frågor om lokalisering av anstalter och häkten (se 1996/97:JuU1 s. 55med där gjorda hänvisningar). Utskottet har avstyrkt sådana yrkandenhuvudsakligen med den motiveringen att det inte är möjligt för utskottet attprioritera ett eller flera angelägna projekt före andra. Utskottet har dockförutsatt att ett helhetsperspektiv anläggs på frågan om inrättande respektivenedläggning av häkten och anstalter och de uppgifter som utskottet inhämtat närdet gäller och föranleder inget annat ställningstagande.Vidare har utskottet pekat på att lokaliseringen av häkten och anstalter kan fåbetydelse även på andra anslag inom rättsväsendet. Utskottet vidhåller den nuredovisade uppfattningen. Utskottet tillägger att utskottet inte har någrainvändningar mot att det till överlåts att i flertaletfall besluta i här aktuella frågor. Motionerna Ju507, Ju508 och Ju511 avstyrks.Till frågan om de intagna som på grund av psykisk störning har särskildabehov av vård återkommer utskottet i det följande.NärhetsprincipenI motion Ju929 (v) anförs som motionen får förstås att den s.k.närhetsprincipen, dvs. att närheten till hemorten skall bilda utgångspunktenvid placeringen av den intagne, skall tillmätas större tyngd.Utskottet har tidigare vid olika tillfällen haft anledning att uttala sig omnärhetsprincipen. Senast skedde det vid riksdagsbehandlingen av den propositionsom grundades på första betänkande Verkställighet avfängelsestraff. Förslaget i den propositionen gick ut på att utökamöjligheterna att placera en intagen i en anstalt där han kan få adekvat vårdoch behandling vilket innebar att närhetsprincipen intelängre skulle ha samma övergripande betydelse som . I stället skullealltså den intagnes behov av behandling lyftas fram. Utskottet tillstyrkteregeringens förslag (se bet. 1994/95:JuU20 s. 7).Utskottet konstaterar att flera olika intressen gör sig gällande när enintagen skall placeras på anstalt. Sammanfattningsvis måste kraven på säkerhetuppfyllas som den intagnes vård- och behandlingsbehov tillgodoses.Dessutom bör den intagne vistas nära hemorten för att möjliggöra kontakt medfamilj och myndigheter. Härtill kommer att det är nödvändigt att ta hänsyn tillresursutnyttjandet på de olika anstalterna. Sammantaget anser utskottet att denuvarande reglerna uppfyller de krav som bör ställas. Motion Ju929 i denna delbehöver alltså inte föranleda någon åtgärd från sida. Motionenavstyrks.Alternativa påföljderI motion Ju904 (m) understryks att fängelsestraffet är den mest väsentligadelen av påföljdssystemet men att nya påföljder måste prövas vid sidan härav.Motionärerna anför tre exempel, nämligen elektronisk övervakning,samhällstjänst och villkorligt fängelse.Utskottet vill när det gäller de anförda exemplen först erinra om attsamhällstjänst är en specialform av skyddstillsyn och attintensivövervakning med elektronisk kontroll utgör en form av verkställighet avfängelsestraff. Dessa påföljdsformer används alltså även om de inte ärsjälvständiga påföljder. I sammanhanget finns det dessutom skäl att framhållaatt samhällstjänst inte är den enda specialformen av skyddstillsyn - även s.k.kontraktsvård är ett värdefullt alternativ till fängelsestraff. Utskottet hartidigare behandlat frågor om villkorligt fängelse och därvid avstyrkt motions-yrkanden om införandet av en sådan påföljdsform med hänsyn till beredningsläget(se 1996/97:JuU12 och 1993/94:JuU17). avvisade för sindel tanken på villkorligt fängelse (se SOU 1995:91, del II, s. 90).I budgetpropositionen anför regeringen att utvecklingen av alternativ tillfängelse fortsätter och att det pågår en översyn av straffsystemet bl.a. medutgångspunkt i förslag. Regeringen tar också upp fråganom alternativa påföljder för ungdomar. Regeringen hänvisar tilldepartementspromemorian Påföljder för unga lagöverträdare (Ds 1997:32). Ipromemorian föreslås att påföljden överlämnande till vård inom socialtjänstenges ett tydligare innehåll. Vidare föreslås en ny frihetsberövande påföljd,vilken skall kunna dömas ut för brott som någon begått innan han fyllt 18 år.Promemorian har remissbehandlats och bereds iJustitiedepartementet. En proposition aviseras till början av år 1998.Utskottet har tidigare uttalat sig positivt i frågan om alternativa påföljder(se t.ex. 1994/95:JuU16 s.10 med där gjorda hänvisningar). Utskottet har ingenanledning att nu inta någon annan ståndpunkt och välkomnar därför regeringensuttalanden om alternativ till fängelsestraff och påföljder för ungalagöverträdare. Mot bakgrund av den redovisning som regeringen lämnat om detpågående reformarbetet är det i linje med vad utskottet senast uttalade(1996/97:JuU7 s. 17 f) inte erforderligt med något initiativ från riksdagenssida. Utskottet avstyrker motion Ju904 i nu behandlad del.VerkställighetsinnehålletI motion Ju904 (m) förespråkas att fängelsetiden bör användas till någotmeningsfullt, t.ex. utbildning, vård och behandling, och det begärs att arbetethärmed bör fullföljas och utvecklas. Intagna som skall utvisas efter avtjänatstraff bör dock inte få undervisning i svenska. Även motion Ju929 (v) tar uppfrågan om förbättrad utbildning för de intagna i syfte att öka möjligheternaatt leva laglydigt efter straffet.När det gäller verkställighetens innehåll vid landets anstalter anförregeringen att det utvecklas fortlöpande, bl.a. genom de olika brotts- ochmissbruksrelaterade programmen. Regeringen anför i budgetpropositionen att detär viktigt att tiden i anstalt tas till vara på ett sätt som motverkar återfalli brott och att satsningarna på verkställighetens innehåll fortsätter. I detsyftet skall enligt regeringen erbjuda de intagna såvälbrotts- och missbruksförebyggande program som arbete och utbildning. Sådanaprogram finns redan i viss utsträckning och de har ökat sin andel av det totalaantalet sysselsättningstimmar från under /95 till 13 %under år 1996. I fråga om utbildning erbjuds undervisning på såväl grundskole-som gymnasienivå. Även viss yrkesutbildning förekommer. Vidare anför regeringenatt det är viktigt att förändringen av vårdarnas roll mot ett väl utvecklatkontaktmannaskap fortsätter. Regeringen betonar också att det är angeläget attutveckla samarbetet med andra myndigheter beträffande insatser som syftar tillatt öka förutsättningarna för den dömde att leva ett laglydigt liv. Här spelaräven frigivningsförberedelserna en viss roll. Regeringen uppger attKriminalvårdsstyrelsen har inlett ett arbete med att utarbeta föreskrifter ochallmänna råd för verkställighetsplaneringen, innefattande bl.a. planering avfrigivningen. Kontakter mellan kriminalvården och andra myndigheter har tagitsför att förbättra samarbetet kring frigivningsförberedelserna. Enligtregeringens mening måste kriminalvårdens arbete med frigivningsförberedelserförbättras ytterligare.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden som tagit upp utbildningensoch behandlingens betydelse (se 1996/97:JuU1 s. 57 f). Sammanfattningsvisanförde utskottet då att innehållet i verkställigheten under senare årutvecklats och att utskottet varit pådrivande i det arbetet. Utskottetkonstaterade också att ansträngningarna i det avseendet fortsatt. mening innehöll de tankegångar som fördes fram i den då behandlademotionen inte något nytt och utskottet ansåg att motionen inte borde föranledanågon åtgärd från sida. Motionen avstyrktes.Även frågan om de intagna som skall utvisas efter avtjänat straff bör fåundervisning i svenska språket togs upp i det nämnda betänkandet.Utskottet hänvisade då till tidigare ställningstaganden som bl.a. går ut på attde problem som de utländska intagna har under anstaltsvistelsen bör beaktasbåde i det löpande och i det mer långsiktiga arbetet. Det arbetet borde enligtutskottet bedrivas i en anda av humanitet och generositet och utskottet ansågatt regelsystemet måste tillämpas på ett nyanserat sätt. att studier i anstalt utgör ett led i arbetet med att motverka deskadliga följderna av frihetsberövandet. påpekade utskottet bl.a. attdet i det enskilda fallet måste göras en bedömning av den intagnes behov avstudier liksom av hans förutsättningar att tillgodogöra sig dem. En i svenskaspråket okunnig intagen borde enligt utskottet beredas sådan språkutbildningatt han kan klara en anstaltsvistelse. Utskottet avstyrkte motionsyrkandet.Utskottet saknar anledning att frångå sina tidigare ställningstaganden i denu behandlade frågorna. Motionerna Ju904 och Ju929 i nu behandlade delaravstyrks.BesökslägenheterI motion Ju929 (v) begärs att fängelserna skall anpassas i syfte att förbättrabarns möjligheter till umgänge med sina föräldrar.Regeringen anför i budgetpropositionen att besökslägenheter finns på fleraanstalter i syfte att åstadkomma bättre besöksmöjligheter för delångtidsdömda.I augusti i år har regeringen gett och Kriminalvårdsstyrelseni uppdrag att se över förhållandena för barn vars föräldrar är intagna i häkteeller kriminalvårdsanstalt samt lämna förslag till förändringar av gällandeförfattningar och de andra åtgärder som översynen kan ge anledning till.Uppdraget skall redovisas senast den 1 december 1998.Enligt vad utskottet inhämtat finns det s.k. besökslägenheter vidkriminalvårdsanstalterna , och vill inledningsvis framhålla att barn vars föräldrar är intagna ikriminalvårdsanstalt befinner sig i en svår situation, och utskottet delarmotionärernas uppfattning så till vida att särskilda besökslägenheter kan varaett sätt att tillgodose motionsönskemålet. Frågan måste emellertid ses i ettstörre sammanhang. En sådan ombyggnad låter sig nämligen inte göras utan ennoggrann projektering och något mer genomarbetat underlag för ett sådantställningstagande saknas . Utskottet anser därför att beredningenav den rapport som och skall lägga frami frågan bör avvaktas. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju929.RymningarI motionerna Ju904 (m) och 1996/97:Ju901 (m) betonas vikten av att säkerheten ifängelserna även i fortsättningen ligger på en hög nivå.Regeringen anför i propositionen att det totala antalet rymningar direkt frånanstalt fortsatt att minska. Till belysning av detta redovisar regeringen endel uppgifter från . Uppgifterna avser åren 1994, 1995och 1996. Från anstalterna i säkerhetsklass I har ingen rymning skett underperioden. Från anstalterna i klass II har fem, noll respektive tre rymningarägt rum. Från anstalterna i klasserna III och IV har antalet rymningar ivardera klassen varit betydligt högre men de har å andra sidan halverats underden aktuella perioden. När det sedan gäller permissioner som misskötts på såsätt att den intagne inte återkommit i rätt tid anför regeringen att dessa harminskat från år år 1996.Utskottet konstaterar att det av regeringens redovisning ibudgetpropositionen framgår att säkerheten inom kriminalvården är hög. mening är det också självklart att det skall vara så. Någotuttalande från sida i frågan är således inte påkallat. Motionernaavstyrks.Intagna med psykiska störningarPåföljdssystemet för personer som begått brott under inflytande av en psykiskstörning förändrades . Reformen har som avsett medfört attett större antal psykiskt störda än tidigare numera döms till fängelse.Behandlingen av psykiskt störda intagna tas upp särskilt ibudgetpropositionen; ytterligare insatser på detta område är enligt regeringenen prioriterad uppgift för år 1998.Intagna med psykiska störningar ställer särskilda krav på verksamheten ianstalterna. kan dessa intagna i viss utsträckning få vård i denallmänna sjukvården. Antalet platser vid enheter som är godkända förrättspsykiatrisk vård för intagna i anstalt är emellertid enligtKriminalvårdsstyrelsens bedömning inte tillräckligt. Detta leder tillrestriktiva bedömningar när det gäller de intagnas vårdbehov vilket i sin tur ivissa fall innebär för korta vårdtider.Sedan budgetåret 1995/96 pågår ett arbete med att inrätta särskildastödavdelningar för intagna som har särskilda problem på grund avpersonlighetsstörning eller psykisk särart och för vilka psykiatrin inte ansersig kunna ge någon behandling. Målsättningen är att det skallfinnas 90 platser på sådana avdelningar. Sju platser finns redan tillgängligavid rättspsykiatriska kliniken vid . kommeren avdelning med 24 platser att öppna vid Kriminalvårdsanstalten två avdelningar med 30 platser vardera planeras vidkriminalvårdsanstalterna i Fosie och . De beräknas öppna i aprilrespektive . Erfarenheterna från avdelningarna kommer enligtvad regeringen förutskickar att utvärderas.Även andra åtgärder vidtas på området. Kriminalvården höjer kompetensen inomden egna organisationen för att bättre kunna ta hand om de intagna som intekommer i fråga för vare sig stödavdelning eller sjukhusvård. Vidare genomförKriminalvårdsstyrelsen tillsammans med en studie för attbelysa bl.a. frågan om karaktären av de intagnas psykiska störningar.Regeringen anför i budgetpropositionen att en slutrapport kommer attpresenteras . Därefter kommer regeringen att ta ställning tillom det krävs ytterligare åtgärder för att förbättra sjukhusvården för dessaintagna.Flera motioner tar upp frågor med anknytning till de psykiskt störda intagnassituation i fängelserna. I motion Ju910 (c) och 1996/97:Ju903 (c) anförssålunda att kriminalvården bör ges möjlighet att ge dessa intagna det stöd ochden rehabilitering som behövs för att de skall kunna återgå till ett normaltliv efter anstaltsvistelsen. I motion Ju925 (mp) begärs att arbetet med attinrätta särskilda stödavdelningar skall intensifieras. I motion 1996/97:Ju505(s) begärs en översyn av de psykiskt störda intagnas situation.I januari 1994 överlämnade sitt slutbetänkandeKriminalvård och psykiatri (SOU 1994:5). I betänkandet föreslår utredningen attnormaliseringsprincipen bör upprätthållas, dvs. att vårdansvaret för psykiatrininom kriminalvården skall ligga kvar inom den allmänna sjukvården. Utredningenföreslår vidare bl.a. att varje kriminalvårdsanstalt genom avtal mellankriminalvården och landstingen knyts till en viss sjukvårdsinrättning. Vidareutgår utredningen från att de platser som finns vid psykiatriskaavdelningar inom kriminalvården skall bestå för att tas i anspråk för intagnasom har ett mera kontinuerligt behandlingsbehov eller som - utan att slutenvård kommer i fråga - behöver sådan behandling som inte kan ges pånormalavdelning. För intagna med personlighetsstörningar som tar sig uttryck iett utagerande beteende, förhöjd aggressivitet och benägenhet försjälvdestruktiva handlingar för vilka psykiatrin inte kan ge någon behandlingföreslås särskilda stödavdelningar med tillgång till psykolog ochmentalskötarutbildad personal. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nuvidare i Justitiedepartementet.Utskottet har, särskilt efter påföljdsreformen beträffande psykiskt störda,tagit upp de här aktuella frågorna. Bland annat harutskottet haft kontakter med och flera studiebesök harföretagits. En av de slutsatser som utskottet därvid dragit är att det ärnödvändigt med särskilda insatser för denna grupp på anstalterna. Det är motden bakgrunden utskottet med tillfredsställelse konstaterar att det avregeringens redovisning i budgetpropositionen framgår att arbetet medinrättandet av särskilda stödavdelningar redan kommit i gång, och utskottetutgår från att arbetet bedrivs med erforderlig skyndsamhet.