bet · GK01SfU12 · 1997-05-27 00:00:00 — Regeringen avser att återkomma tillriksdagen med förslag till preciseringar avseende socialförsäkringsnämndernamed målsättningen att nya regler kan träda i kraft i samband med att reformengenomförs.I styrelsens uppgifter bör enligt propositionen också ingå att besluta omatt till RFV avge årsredovisning och delårsrapport samt underlag förbudgetunderlag, och det bör särskilt anges att RFV är mottagare av detta. Påså sätt får enligt regeringen detta ekonomiska underlag en avsändare och RFVfår en central roll avseende ekonomistyrningen av helasocialförsäkringsområdet.Styrelsen bör vidare besluta om att vidta åtgärder med anledning av RFV:stillsynsrapporter och RRV:s revisionsrapporter och därefter inom en månad fråndet rapporten överlämnades återrapportera till respektive verk om vilkaåtgärder som vidtagits.MotionerI motion Sf39 yrkande 17 av m.fl. (v) begärs att riksdagenavslår förslaget att regeringen skall utse ledamöterna isocialförsäkringsnämnderna. Enligt motionärerna har på det lokala planetförtroendemannainflytandet stärkts, ochmotionärerna anser att detta ytterligare skall stärkas. Nämnderna bör utsessom majoriteten av samhällets andra nämnder och styrelser där valresultatetger utslag i dess sammansättning.Monica Widnemark och () begär i motion Sf36 etttillkännagivande om arbetsmarknadens parters representation iförsäkringskassans socialförsäkringsnämnder. Motionärerna vill att regeringensslutliga förslag om socialförsäkringens administration skall gearbetsmarknadens parter rätt att nominera ledamöter isocialförsäkringsnämnderna. Enligt motionärerna har de beslut som tas inämnderna till stor del sin upprinnelse i förhållandena på arbetsmarknaden ochär avgörande för individen. Kunskaper om förhållanden inom arbetsliv,yrkeskrav och arbetsorganisation är därvid av största vikt för ett riktigtbeslut.UtskottetDe av regeringen föreslagna riktlinjerna för ledningens uppgifter innebärenligt utskottets mening att försäkringskassornas befogenheter och ansvar iallt väsentligt kommer att bli lagreglerat. Detta innebär också attrollfördelningen mellan försäkringskassorna och RFV markeras och tydliggörs påett bättre sätt än . Regeringens förslag innebär vidare ökadebefogenheter för kassastyrelserna, bl.a. med avseende på lokalkontorsnätet,något som utskottet mot bakgrund av tidigare riksdagsuttalanden ser positivtpå.Utskottet tillstyrker regeringens förslag i nu behandlade avseenden.Efter det att nu förevarande proposition förelagts har regeringentillkallat en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn avsocialförsäkringsnämnderna (dir. 1997:71). Enligt direktiven skallutgångspunkten för uppdraget vara att de allmänna försäkringskassornasstyrelser fr.o.m. skall besluta att inrättasocialförsäkringsnämnder och utse ledamöter i dessa. Fr.o.m. denna tidpunktkommer en försäkringskassas styrelse att vara utsedd av regeringen, underförutsättning att godkänner de i förevarande betänkande behandladeriktlinjerna för utseende av bl.a. styrelser. I direktiven anförs vidare attinför den föreslagna förändringen av socialförsäkringsnämnderna behöver deprinciper fastslås som skall vara styrande för bestämmandet av antalet nämnderinom ett verksamhetsområde. Även nomineringsförfarandet, nämndernassammansättning och de förtroendevaldas roll bör ses över. I direktiven angesatt det är viktigt att nämnderna har en bred och allsidig sammansättningsamtidigt som den lokala förankringen bibehålls. Det är också viktigt attnämnderna har en jämn könsfördelning. Utredaren skall också se över debeslutsbefogenheter som en socialförsäkringsnämnd har enligt AFL och vissaandra författningar. Enligt direktiven skall också utredaren beakta riksdagensbehandling av och ställningstagande till förevarande proposition.Av de ledamöter som utses av RFV skulle före två ledamöterutses efter förslag från arbetstagarsidan och en från den icke offentligaarbetsgivar- och egenföretagarsidan för att tillgodose behovet av kunskap omarbetsmarknadsmässiga förhållanden. Arbetsgivarsidan har dragit sig tillbakafrån nämnderna, och därför har RFV fått rätt att utse ledamöter isocialförsäkringsnämnderna utan att behöva inhämta förslag frånorganisationerna. RFV inhämtar dock förslag från arbetstagarsidan.Utskottet har ovan tillstyrkt regeringens förslag angående utseende avledamöter i försäkringskassornas styrelser. Utskottet delar också regeringensuppfattning att styrelsen bör besluta att inrätta socialförsäkringsnämnder ochutse ledamöter i dessa. Ledamöterna i dessa nämnder har såsom anförs i motionSf36 i många fall att fatta beslut som har sin upprinnelse i faktorer påarbetsmarknaden som till exempel förtidspensionsärenden och ärenden enligtlagen om arbetsskadeförsäkring. Enligt utskottets uppfattning är det därför avväsentlig betydelse att nämnderna tillförs sakkunskap om villkor ochförhållanden på arbetsmarknaden och arbetsplatser. Arbetsmarknadens parter börmot bakgrund härav ges rätt att nominera ledamöter isocialförsäkringsnämnderna. Det anförda bör med bifall till motionSf36 som sin mening ge regeringen till känna.Utskottets ställningstagande innebär att motion Sf39 yrkande 17 avstyrks.Ikraftträdande och kostnader angående administrationenI propositionen anförs att förslagen avseendesocialförsäkringsadministrationen bör genomföras . Tidpunktenär enligt propositionen lämplig mot bakgrund av, att en ny mandatperiod förförsäkringskassornas styrelser och socialförsäkringsnämnder påbörjas den 1januari 1999.Enligt propositionen avses förslagen för socialförsäkringsadministrationenvara kostnadsneutrala för administrationen.Utskottet delar regeringens uppfattning angående tidpunkten när förslagenavseende socialförsäkringens administration bör genomföras.Övriga frågor väckta i motionerUtbildningsinsatserMotionI motion Sf219 av m.fl. (m, c, fp, v, mp, kd) begärs etttillkännagivande om utbildningsinsatser för personal vadgäller reumatiska sjukdomar. I motionen framhålls att de reumatiskasjukdomarna kan indelas i olika grupper. Sjukdomarna som på olika sättangriper leder, senor, bindväv, muskler och skelett orsakar oftast värk,smärta och rörelseinskränkningar. De olika sjukdomstillstånden begräsar dendrabbades möjligheter att fullt ut delta i verksamheter på arbetsplatsen,fritiden och i samhället i övrigt. Enligt motionärerna skall ca en miljonsvenskar ha någon form av reumatisk sjukdom. har underåren 1992 - 1994 genomfört vissa informationsinsatser vid försäkringskassorna.Målgrupperna har därvid varit tjänstemän som handlägger ärenden angåendebilstöd, handikappersättning och rehabilitering. Under detta arbete har detenligt motionärerna framkommit att personalen önskar kunskaper om bl.a.samtliga reumatiska sjukdomar och deras konsekvenser, om rehabilitering ochreumatikers möjligheter och begränsningar i arbetslivet och i vardagslivet.Motionärerna menar att det är angeläget att ytterligare insatser görs i syfteatt öka kunskaperna om reumatiska sjukdomar och deras konsekvenser. Inte minstviktigt är detta när det gäller att bedöma rehabiliteringsmöjligheterna.Vidare anför motionärerna att det är väsentligt att utbildningen fokuseras påatt det oftast är kvinnor som drabbas och att kvinnor i viss utsträckning harandra rehabiliteringsbehov än män. Utbildningssatsningar innebär atttjänstemännen får bättre underlag för bedömning och förslag i ärenden rörandereumatiker samt också bättre förutsättningar för adekvata beslut.RemissyttrandenRFV, FKF och har inkommit med yttranden över motionen.RFV uppger att det är värdefullt att handläggare har godallmänkunskap om olika sjukdomar och funktionshinder. Inomsocialförsäkringsområdet som helhet rör det sig om alla slags sjukdomar ochfunktionsnedsättningar. Kassans personal genomgår olika typer av utbildninginom detta vida område och har enligt verket i de flesta fall ganska goduppfattning generellt om olika sjukdomars effekter på funktionsförmåga ocharbetsförmåga. Några djupgående kunskaper om olika sjukdomar är dock intenågot krav för att genomföra utredningar. Inom kassan informerar ochundervisar försäkringsläkarna handläggande tjänstemän ochsocialförsäkringsnämndernas ledamöter i olika medicinska ämnen. En merinformell kunskapsspridning i medicinska frågor sker enligt verket även isamband med diskussioner i enskilda ärenden. RFV:s slutsats är attkontinuerlig utbildning och utveckling är viktig och nödvändig inomförsäkringskassans olika ansvarsområden och kräver stora resursinsatser sommåste vägas mot andra insatser.Enligt FKF:s uppfattning krävs god och djup kunskap, bred erfarenhet ochempatisk förmåga för att rehabilitera människor med reumatiska sjukdomar. Detfinns därför enligt FKF behov att förstärka informations- ochutbildningsinsatserna inom försäkringskassorna för att stärka personalenskunskap och kompetens om sjukdomars uppkomstmekanismer, konsekvenser,behandlingsalternativ etc. Detta oavsett sjukdomsgrupp. FKF ansersammanfattningsvis att det är väsentligt att samarbete och informationsutbytekan ske mellan försäkringskassor och olika handikapporganisationer och att detkan finnas skäl att uppmärksamma sjukdomsgrupper som särskilt drabbarkvinnor, vilket exempelvis reumatism gör. FKF menar att tillräckliga resurserbör avsättas så att de nämnda ambitionerna kan uppfyllas.Reumatikerförbundet uppger bl.a. att den reumatiska sjukdomen genom smärtanoch tröttheten påverkar hela människan. Att drabbas av en reumatisk sjukdominnebär för individen många och stora förändringar, oro för försämring,förändrade relationer till familj, arbetskamrater och övrig omgivning,beroende av andras hjälp och, för många yrkesaktiva, förtidspension. För enreumatiker, som är beroende av många av de förmåner som administreras avförsäkringskassan, är det enligt förbundet viktigt med kontinuitet, trygghetoch empati under handläggnings- och utredningsskedet. Ett kunnigt ochkompetent bemötande är av största vikt. ser gärna ett ökatinformationsutbyte mellan försäkringskassa, reumatikerdistrikt och föreningar.Detta skulle enligt förbundet ha stor betydelse för ömsesidig förståelse ochökade kunskaper.UtskottetUtskottet har tidigare uppmärksammat frågor om behovet av kompetenshöjandeåtgärder och utbildningsinsatser för handläggare vid försäkringskassorna, inteminst med avseende på rehabiliteringsarbetet. I betänkandet 1994/95:SfU10konstaterade utskottet därvid att frågor rörande kompetenshöjande åtgärderinom rehabiliteringsarbetet uppmärksammats i olika sammanhang och att ettfortlöpande arbete skedde inom utbildnings- och kompetensområdet. Utskottetunderströk angelägenheten av att försäkringskassorna i det betydelsefullaarbetet med rehabilitering gav personalens kompetensutveckling hög prioritet.Utbildningsinsatser för handläggare hos försäkringskassorna vad gällersjukdomars uppkomst och konsekvenser, med avseende på såväl arbetsliv som pådet personliga planet, är enligt utskottets uppfattning väsentligt i olikaavseenden. Bättre kunskaper härom ökar inte bara förståelsen för den enskildesspeciella problem utan ger också bättre möjlighet att i de enskilda fallentillämpa det försäkringsrättsliga systemet på ett adekvat sätt. Därigenom kanoklarheter eller eventuella felaktigheter i de olika beslut som kassan har attfatta undvikas. Mot bakgrund av att det stora antal människor som drabbas avolika reumatiska sjukdomar och med beaktande av att flertalet drabbade ärkvinnor, finns det enligt utskottets mening skäl att i det fortsattautbildningsarbetet uppmärksamma dessa sjukdomstillstånd. Utskottet anser attmotion Sf219 får anses tillgodosedd med det anförda.Försäkringsläkare och försäkringstandläkareMotionI motion Sf204 av () begärs ett tillkännagivande om införande avbestämmelser som ger möjlighet till granskning och prickning avförsäkringsläkare och försäkringstandläkare. Enligt motionären omfattas denämnda kategorierna av RFV:s tillsyn då de är tjänstemän påförsäkringskassorna. Även förvaltningslagens bestämmelser är tillämpliga ochdetta gäller också om kassorna begär ett yttrande från en konsultläkare. Detmaterial som en försäkringsläkare eller försäkringstandläkare lämnar tillkassan i form av medicinska bedömningar utgör en del av beslutsunderlaget ochingår på så sätt i prövningen vid beslutsfattandet. Försäkringsläkare kan inteanmälas till eftersom någonpatientrelation inte föreligger. Försäkringsläkare och försäkringstandläkarekan granskas av () men JO kan inte uttala sig i frågorsom rör medicinska bedömningar. Enligt motionären innebär detta attförsäkringsläkarna och försäkringstandläkarna också står utanför JO:sgranskning. I motionen framhålls att de berörda tjänstemännen kan göra en -medveten eller omedveten - felaktig medicinsk bedömning utan att riskera attfå denna prövad av vare sig JO eller Hälso- sjukvårdens ansvarsnämnd. En sjukmänniska kan enligt motionären bli utsatt för övergrepp från enförsäkringsläkare utan att ha möjlighet att få detta prövatförvaltningsrättsligt.UtskottetEnligt 18 kap. 12 § AFL skall det i en försäkringskassa finnas en eller fleraförsäkringsläkare och försäkringstandläkare. Dessa skall biträda kassan ifrågor som kräver medicinsk eller odontologisk sakkunskap samt verka för gottsamarbete mellan kassan och de läkare och tandläkare som är verksamma inomdess område.I vissa typer av ärenden är försäkringsläkarens medverkan lagstadgad. Enligtbestämmelser i 3 kap. AFL skall den försäkrade till kassan ge in ett särskiltläkarutlåtande och en skriftlig försäkran för att styrka nedsättning avarbetsförmåga på grund av sjukdom från och med den tjugoåttonde dagen eftersjukanmälningsdagen. skall därefter, efter att ha hörtförsäkringsläkaren, bedöma om fortsatt arbetsoförmåga föreligger.Försäkringsläkarens medverkan krävs också enligt 7 kap. AFL i vissa fall vidbedömning av om rätt till förtidspension föreligger.En försäkringsläkare är anställd som tjänsteman i . Enligtvad utskottet erfarit innebär detta i flertalet fall en anställning uppgåendefrån till halvtidstjänstgöring. Resterande tid är iövervägande fall försäkringsläkarna och försäkringstandläkarna verksamma sompraktiserande läkare och tandläkare. Som försäkringsläkare ochförsäkringstandläkare har han eller hon att agera som rådgivare tillhandläggarna i medicinska frågor och fattar inte beslut i frågor om rätt tillersättning. Besluten härvidlag fattas av kassans tjänstemän eller av ensocialförsäkringsnämnd. Försäkringsläkarens bedömning grundar sig påbehandlande läkares uppgifter i intyg och utlåtanden och försäkringsläkarenskall inte i något fall själv undersöka den försäkrade.Såsom motionären pekat på kan en försäkringsläkare i detta sitt arbete inteställas till ansvar enligt lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso-och sjukvårdens område, eftersom bestämmelserna i lagen endast omfattaryrkesutövning som har samband med undersökning, vård och behandling avpatienter eller klinisk forskning på människor. En försäkringsläkare är somanställd tjänsteman vid en allmän försäkringskassa underställd JO:s tillsynsom inte enbart omfattar de formella beslutsfattarna. Den medicinskarådgivningens innehåll kan däremot inte bli föremål för JO:s bedömning. Enförsäkringsläkares råd i försäkringsärende innebär att denne med sinakunskaper och erfarenheter utifrån ett skriftligt underlag gör en medicinskbedömning i olika avseenden. Om den åsikt försäkringsläkaren därvid framförtkan anses felaktig eller mindre lämplig får i vart fall indirekt prövas pårättslig väg genom den möjlighet som finns att överklaga ett negativt besluttill en förvaltningsdomstol. Utskottet vill i sammanhanget också peka på attbestämmelserna i 20 kap. om tjänstefel m.m. kan bli tillämpligapå en försäkringsläkare och en försäkringstandläkare. Enligt dessabestämmelser omfattar ansvaret inte endast åtgärder som i sig utgörmyndighetsutövning utan även andra åtgärder under ett ärendes handläggning somstår i ett naturligt och nära samband med myndighetsutövningen. En medvetenfelaktig medicinsk bedömning torde utan vidare falla underansvarsbestämmelserna.Utskottet vill i samband med försäkringsläkarnas och försäkringstandläkarnasverksamhet betona vissa förhållanden. I en rapport (RFV anser 1997:3)Försäkringsläkares medverkan i sjukpenningärenden har RFV på uppdrag avregeringen utvärderat försäkringsläkarnas medverkan i sjukpenningärendenenligt 3 kap. 8 a § AFL samt försäkringskassas möjlighet att införskaffakompletterande utredning enligt samma bestämmelse. Av rapporten framgår bl.a.att RFV vid granskning av ärenden i försäkringskassorna ofta inte kunnatutläsa att den fördjupade bedömningen av sjukpenningrätten gjorts efterhörande av försäkringsläkaren. Vid samtal med handläggare, kontorschefer ochkassaledningar framkom att, med ett fåtal undantag, hörs alltidförsäkringsläkaren i dessa ärenden. RFV konstaterade därvid att det sannoliktär dokumentationen i ärendena som brister. Vid en senare uppföljning framkomdock att det är långt ifrån alltid som försäkringsläkarna konsulteras i dessaärenden. RFV ser allvarligt på de brister avseende dokumentationen somförekommer och avser att även fortsättningsvis noggrant följa upp kassornashantering i dessa avseenden. Utskottet vill för sin del framhålla att detmåste vara ett oeftergivligt krav att försäkringsläkarens bedömningdokumenteras på ett sådant sätt, att det går att utläsa hans eller hennesställningstaganden, i synnerhet om ett negativt beslut sedermera fattas.Utskottet vill också peka på några områden som bör kunna utvecklas i syfteatt förbättra relationerna mellan behandlande läkare och försäkringskassan.I olika sammanhang har framförts klagomål på de blanketter som behandlandeläkare har att fylla i. Det är enligt utskottets uppfattning värdefullt vid utarbetande av dessa blanketter tar till vara de synpunkter sombehandlande läkare kan ha på utformningen av blanketterna så att de blir såenkla och lätta att hantera som möjligt utan att syftet med dessa gårförlorat. Det kan också framhållas att (SOU 1994:71) bl.a.föreslog att läkarna i sin grund- och vidareutbildning borde få en bättreinformation om de krav som måste ställas på intyg och utlåtanden och om dekonsekvenser som bristfälliga intyg och utlåtanden kan få för såväl patientensom samhället.Utskottet anser vidare att om en försäkringsläkare har en annan uppfattningän behandlande läkare avseende det medicinska underlaget bör försäkringskassanlämpligen ta kontakt med den behandlande läkaren för att reda ut eventuellaoklarheter eller för att klargöra varför kassan har en annan uppfattning.Ett annat område är läkarnas kunskap i försäkringsmedicin. Utskottet anserdet positivt att regeringen i propositionen har gjort den bedömningen attSocialstyrelsen bör överväga att se över sina föreskrifter i syfte attförstärka ämnet försäkringsmedicin när det gäller läkarnas allmäntjänstgöringoch specialistkompetens.Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att det inte bör införas någrasärskilda ytterligare bestämmelser om granskning och prickning avförsäkringsläkare och försäkringstandläkare i deras egenskap av rådgivare tillförsäkringskassornas handläggande tjänstemän. Utskottet utgår från att såvälRFV som försäkringskassorna gör vad på dem ankommer för att skapa godarelationer mellan de behandlande läkarna och . Bättre kun-skaper och information om bl.a. försäkringsläkarnas ochförsäkringstandläkarnas roll är därvid av stor betydelse och kan medverka tillatt öka förståelsen för de åtgärder som försäkringskassorna vidtar och debeslut som fattas.Utskottet avstyrker bifall till motion Sf204. beträffande principer för en allmän försäkring vid sjukdom ochrehabiliteringatt med avslag på motionerna 1996/97:Sf35 yrkandena 1-3 och 6,1996/97:Sf37 yrkande 3, 1996/97:Sf38 yrkande 1, 1996/97:Sf39 yrkandena1-4, 1996/97:Sf40 yrkandena 1-5, 1996/97:Sf224 yrkande 1, 1996/97:Sf225yrkandena 1-11, 13, 18 och 21, 1996/97:Sf235, 1996/97:Sf241 yrkande 1,1996/97:Sf242 yrkandena 1-2, 1996/97:Sf254 yrkandena 1, 2, 4, 16 och 31och 1996/97:So638 yrkande 6 antar regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring såvitt avser 3kap. 4 , 4 b , 7 b , 9 a och 10 a §§, 4 kap. 14 § och 22 kap. 8 §,2. lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön såvitt avser 6 och 23§§,3. lag om ändring i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd,res. 1 (m)res. 2 (c)res. 3 (fp)res. 4 (v)res. 5 (mp)res. 6 (kd)2. beträffande minskningsregelnatt med avslag på motionerna 1996/97:Sf35 yrkandena 4 och 5,1996/97:Sf40 yrkande 6 och 1996/97:A305 yrkande 17 antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 3 kap. 4 a och 16 §§,res. 7 (m)res. 8 (v)res. 9 (mp)3. beträffande sjuklöneperiodens längdatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 9, 1996/97:Sf38yrkande 6 och 1996/97:Sf40 yrkande 8,res. 10 (m, fp, v, mp, kd)4. beträffande utökat särskilt högriskskyddatt med avslag på motion 1996/97:Sf37 yrkandena 7 och 8 antarregeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklönsåvitt avser 13 och 15 §§,res. 11 (m, fp, mp, kd)5. beträffande försäkringen mot kostnader för sjuklönatt avslår motion 1996/97:Sf35 yrkande 8,res. 12 (m, fp, kd)6. beträffande historisk inkomst vid beräkning avsjukpenninggrundande inkomstatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 13 och 1996/97:Sf37yrkande 6,res. 13 (m, kd)7. beträffande semesterlön m.m. vid beräkning avsjukpenninggrundande inkomstatt avslår motion 1996/97:Sf39 yrkande 6,8. beträffande jämförelseinkomst för egenföretagareatt avslår motion 1996/97:Sf202,9. beträffande sjukpenninggrundande inkomst under tid för studieratt avslår motion 1996/97:Sf209,res. 14 (mp, kd)10. beträffande sjukersättning till timanställdaatt avslår motionerna 1996/97:Sf210 yrkande 2 och1996/97:Sf237,res. 15 (m, fp, v, mp, kd)11. beträffande självriskens storlek i vissa fallatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 7 och 1996/97:Sf37yrkande 1,res. 16 (m, fp, kd)12. beträffande sjukpenningberäkning vid blandade inkomsteratt avslår motion 1996/97:Sf210 yrkande 1,res. 17 (m, fp, kd)13. beträffande inriktningen av samverkan inomrehabiliteringsområdetatt med avslag på motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 10,1996/97:Sf37 yrkande 5, 1996/97:Sf38 yrkande 5, 1996/97:Sf39 yrkandena 7,8, 11 och 13, 1996/97:Sf40 yrkande 9, 1996/97:Sf225 yrkande 12,1996/97:Sf242 yrkande 4 och 1996/97:Sf251 godkänner regeringens förslag,res. 18 (m, fp, kd)res. 19 (v)res. 20 (mp)14. beträffande kvinnors och mäns rehabiliteringatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 12 och 1996/97:Sf39yrkande 14,res. 21 (m, v, mp)15. beträffande arbetsförmedlingens rehabiliteringsansvaratt avslår motionerna 1996/97:Sf37 yrkande 4 och 1996/97:Sf38yrkande 7,res. 22 (fp)16. beträffande arbetsgivarens ansvar för rehabiliteringatt avslår motionerna 1996/97:Sf39 yrkande 12, 1996/97:Sf40yrkande 11 och 1996/97:Sf211,res. 23 (v, mp)17. beträffande företagshälsovårdatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkande 11 och 1996/97:Sf39yrkandena 9 och 10,res. 24 (v)18. beträffande arbetsskadeförsäkringenatt avslår motionerna 1996/97:Sf35 yrkandena 14 och 15,1996/97:Sf39 yrkande 15, 1996/97:Sf242 yrkande 8, 1996/97:Sf254 yrkandena14 och 15 och 1996/97:So296 yrkande 12,res. 25 (m)res. 26 (fp, kd)res. 27 (v)19. beträffande föräldrapenningatt avslår motion 1996/97:Sf38 yrkande 2,res. 28 (fp, v)20. beträffande närståendepenningatt avslår motion 1996/97:Sf38 yrkandena 3 och 4,res. 29 (fp)21. beträffande förtidspension och arvode för politiska uppdragatt avslår motionerna 1996/97:Sf220 och 1996/97:Sf234,res. 30 (v, mp, kd)22. beträffande förtidspensionsfrågor i övrigtatt avslår motionerna 1996/97:Sf39 yrkande 5 och 1996/97:Sf252,res. 31 (v)23. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring i den månförslaget inte omfattas av vad utskottet anfört ovan under mom. 1 och 2,2. lag om ändring i lagen (1996:1395) om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring,3.