bet · GK01LU13 · 1997-03-04 00:00:00 — I kommissionens konsumentpolitiska prioriteringar för åren1996-1998 sägs bl.a. att användningen av betalningsmedel är en fråga av storvikt för konsumenterna. Kommissionen har presenterat en grönbok omfinansiella tjänster. Denna utgör ett första underlag för framtida åtgärdersom syftar till att tillgodose konsumenternas rättigheter och intressen påområdet. har för sin del framfört att det inom betaltjänstområdet kanfinnas anledning att överväga mer tvingande gemenskapsregler och att vissafrågor som aktualiseras i grönboken bör behandlas med förtur. Det gäller bl.a.rekommendationen (88/590/EEG) angående betaltjänster, vilken enligt Sverigesuppfattning har fungerat otillfredsställande och därför bör bliföremål för översyn.Utskottet anser att de av motionärerna uppmärksammade spörsmålen har en högangelägenhetsgrad. Den senaste tidens snabba utveckling - inte minst på dettekniska området - när det gäller finansiella tjänster medför att ytterligareåtgärder för att möta konsumenternas krav och behov kan behöva övervägas.Utskottet ser därför med tillfredsställelse att förevarande område är föremålför uppmärksamhet både nationellt och inom EU och förutsätter att erforderligaåtgärder kommer att vidtas utan något tillkännagivande eller annan åtgärd frånriksdagens sida.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L707 och L708yrkandena 5 och 12.HemförsäljningI motion L711 av () yrkas att hos regeringen begärlagförslag som ger kommunerna rätt att förbjuda hemförsäljning i de fallolämpliga metoder används. Motionärerna hänvisar i sammanhanget till vad somgäller i fråga om tillfällig försäljning.Hemförsäljningslagen (1981:1361), som är en civilrättslig lagstiftning,tillämpas då en näringsidkare yrkesmässigt överlåter eller upplåter lösegendom eller utför tjänster till konsumenter för huvudsakligen enskilt bruk,om avtalet ingås i konsumentens bostad eller på vissa andra platser utanförnäringsidkarens fasta försäljningsställe. Lagen omfattar även försäljning somsker per telefon. Konsumenten kan utan att ange något skäl frånträda avtaletinom (?ångerveckan?) men måste då skriftligen meddela säljaren detta.Lagen skall inte tillämpas då det begärda priset understiger och iprincip inte heller vid försäljning av livsmedel.Lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning, som är en näringsrättsliglagstiftning, innehåller föreskrifter om tillståndskrav för viss tillfälligförsäljning. Om en sådan försäljning kan väntas hota försörjningen i ettområde av vissa viktiga basvaror - det gäller kläder, skor eller sådanalivsmedel som inte är avsedda för förtäring på stället - kan krav på tillståndinföras i området. Vid tillkomsten av lagen anfördes att regleringen av dentillfälliga handeln bör utgå från konsumentintresset. Regleringen skulle intevara mer omfattande än nödvändigt (prop. 1990/91:17).Enligt utskottets mening bör det inte komma i fråga att ge kommunerna rättatt besluta om förbud mot hemförsäljning. Det anförda innebär emellertid inteatt utskottet utesluter att det kan finnas behov av vissa ändringar ihemförsäljningslagen i syfte att förhindra sådana försäljningsmetoder sombeskrivs i motionen. Som tidigare nämnts har haft regeringensuppdrag att redovisa utvecklingen och föreslå lämpliga åtgärder när det gälleraggressiva marknadsföringsmetoder. En aggressiv marknadsföringsmetod beskrivsi förarbetena till marknadsföringslagen som en säljmetod vilken överrumplarkonsumenter eller andra förbrukare eller på annat sätt utsätter dem förtidspress eller särskilt köptryck på ett sätt som är ägnat att leda tilloöverlagda köp eller säljbeslut. Begreppen marknadsföringsmetoder ochsäljmetoder används här synonymt (prop. 1994/95:123). arbetehar redovisats i rapporten marknadsföringsmetoder (rapport1997:3). I rapporten beskrivs utvecklingen av sådanamarknadsföringsmetoder som omfattas av hemförsäljningslagen, ochKonsumentverket föreslår dels vissa förtydliganden i hemförsäljningslagen,dels en ändring i marknadsföringslagen som tar sikte på aggressiv ochpåträngande marknadsföring. Rapporten är föremål för beredningi Regeringskansliet.Utskottet anser att regeringens ställningstaganden till ifrågavaranderapport från bör avvaktas. Om det skulle visa sig att åtgärderbehövs för att förbättra för konsumenterna vid hemförsäljning, förutsätterutskottet att sådana åtgärder blir föremål för överväganden utan någotriksdagens tillkännagivande. Med det anförda avstyrks motion L711.I motion L708 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande omatt ångerveckan i hemförsäljningslagen skall omvandlas till en ångermånad.Enligt motionärerna har hemförsäljningen blivit alltmer påträngande ochutstuderad (yrkande 10).Med anledning av motionen vill utskottet påminna om att ångerfristens längdvar föremål för diskussion i samband med tillkomsten av 1971 årshemförsäljningslag. I den då aktuella propositionen anfördes att köparen måsteha skäligt rådrum för att kunna besluta om han skall stå fast vid sinrättshandling eller inte. Intresset av trygghet i den allmännavaruomsättningen kräver å andra sidan att tidsfristen görs relativt kort. Enångerfrist syntes, enligt föredragande departementschefen, utgöraen rimlig avvägning mellan de skilda intressen som här gör sig gällande.Vidare anfördes att det torde vara lättare för allmänheten att anpassa sigefter en veckofrist än efter en frist på t.ex. . ansågsvara en alltför lång tidsrymd i förevarande hänseende (prop. 1971:86, bet.LU10).EG-direktivet om konsumentskydd vid avtal som ingås utanför näringsidkarensfasta försäljningsställe (85/577/EEG) överensstämmer i huvudsak medhemförsäljningslagen, och i direktivet föreskrivs att en konsument skall ha enfrist på minst att ångra avtalet (ångervecka). En EU-anpassning avhemförsäljningslagen gjordes (prop. 1991/92: 167, bet.1992/93:LU3). Avtal som ingås per telefon omfattas inte av EG-direktivet.Något hinder för att behålla sådana för konsumenten förmånligareregler föreligger inte. EG-direktivet är nämligen ett s.k. minimidirektiv,vilket innebär att medlemsstaterna kan upprätthålla eller införa regler somger konsumenterna ett starkare skydd än vad direktivet gör. När det gällertelefonförsäljning kan nämnas att ett direktivförslag om skydd för konsumentervid s.k. distansavtal varit föremål för behandling i EU. Avsikten är attstärka konsumentskyddet vid köp av varor och tjänster då säljare och köpareinte träffar varandra när avtalet ingås, såsom telefonförsäljning, TV- ochpostorderförsäljning. Ett direktiv som bl.a. innebär att konsumenten har rätttill en ångertid har beslutats.Även när det gäller önskemålet i motion L708 anser utskottet att beredningenav marknadsföringsmetoder bör avvaktasinnan ställning tas till vilka eventuella ändringar i lagen som bör komma ifråga. Regeringens kommande ställningstaganden med anledning av de nyligenbeslutade gemenskapsreglerna avseende telefonförsäljning kan också aktualiseravissa ändringar i hemförsäljningslagens regelverk.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet bifall till motion L708 yrkande 10.ProduktsäkerhetslagenProduktsäkerhetslagen (1988:1604) syftar till att motverka att farliga varoroch tjänster orsakar person- eller egendomsskador, och lagen ger möjlighettill ingripande mot sådana produkter. utvidgadesproduktsäkerhetslagens tillämpningsområde till att omfatta, förutom varor ochtjänster som tillhandahålls i näringsverksamhet, varor som tillhandahålls ioffentlig verksamhet.I motion L702 av m.fl. (m) förespråkas attproduktsäkerhetslagen skall utvidgas till att omfatta tjänster somtillhandahålls i offentlig verksamhet. De tjänster som tillhandahållskonsumenterna innebär enligt motionärerna samma risker oavsett om huvudmannenför verksamheten är enskild eller offentlig. Dessutom är den nuvarandelagstiftningen inte konkurrensneutral.Utskottet erinrar om att , dels i samband medbehandlingen av propositionen om produktsäkerhetslagen och offentligverksamhet, dels i samband med behandlingen av skrivelsen omkonsumentpolitiken i EU, avslagit motioner med samma inriktning som den nuaktuella (prop. 1995/96:123, bet. LU21, rskr. 211 samt skr. 1995/96:181, bet.LU26, rskr. Som skäl för sina ställningstaganden hänvisade utskottetbl.a. till att sådana offentliga tjänster som det var fråga om i hög grad ärföremål för specialreglering och att det inte framkommit något behov av attlåta lagen bli tillämplig på tjänster som tillhandahålls inom den offentligasektorn. Beträffande utskottets närmare motiveringar hänvisas till nämndabetänkanden.Utskottet finner inte skäl att nu ändra sin inställning i denna fråga ochavstyrker bifall till motion L702.Konsumentskyddet vid s.k. nödvändighetstjänsterI motion L701 av och () begärs etttillkännagivande om möjlighet att deponera skälig avgift till länsstyrelsenvid tvist om tele-, el- och vattenräkningar m.m. för att undvika avstängningav sådana tjänster. Motionärerna hänvisar till de möjligheter som finnsatt i vissa fall nedsätta betalning till enligt 12 kap.jordabalken samt enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighetoch anser att möjligheterna till en sådan nedsättning bör utökas. Enligtmotionärerna kan det inte vara rimligt att enskilda konsumenter skall fåtelefon, elström eller vatten avstängt om det senare skulle visa sig atträkningen var beräknad på felaktig grund.I likhet med motionärerna anser utskottet att konsumentskyddet i samband meds.k. nödvändighetstjänster behöver belysas ytterligare, och utskottet ser medtillfredsställelse på det arbete som påbörjats i syfte att tillvaratakonsumenternas behov och intressen när det gäller sådana tjänster. Ibetänkandet (SOU 1996:104) Konsumentskydd på elmarknaden, som överlämnades ijuni 1996, behandlas frågan om konsumentskydd vid avstängning av el. Ibetänkandet föreslås att förutsättningarna för när nätägaren får stänga avelen respektive när elsäljaren hos nätägaren får begära avstängning skallregleras i lag. Bl.a. föreslås lagregler om att överföring och leverans av elinte får avbrytas med anledning av en fordran som helt eller delvis är föremålför tvist. Betänkandet bereds i , och enproposition kommer att avlämnas till senare i vår.I treårsprogram för konsumentpolitiken prioriteras bl.a.skyddet för konsumenternas intressen när det gäller s.k. nödvändighets-tjänster, såsom el, vatten, gas och telefon. hölls ett seminariumom allmännyttiga tjänster. Seminariet avsåg problem som konsumenterna möter påområden där tidigare monopoliserade marknader har avreglerats - t.ex.elsektorn och telesektorn - och var tänkt att fungera som ett startskott förkommissionens arbete på detta område.Mot bakgrund av vad som redovisats förutsätter utskottet att de frågor somberörs i motionen inom en inte alltför avlägsen framtid kommer att bli föremålför närmare överväganden från regeringens sida. I sammanhanget kan vidarenämnas att Konsumentråd, som är en fristående samarbetsorganisationför frivilliga konsumentorganisationer, har konsumentproblem i samband medallmännyttiga tjänster, såsom el, vatten och telefon, som ett prioriteratområde.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L701.Databaserad produktinformationI motion L708 av m.fl. (c) begärs tillkännagivande ombehovet av att tillsätta en utredning med uppdrag att se hur den nya teknikenkan användas för att sprida produktinformation till konsumenterna. Som exempelnämner motionärerna att konsumenterna får tillgång till databaser med sådaninformation i större varuhus och köpcentrum (yrkande 7).Motioner med samma inriktning som den nu aktuella behandlades och avstyrktesav utskottet (bet. 1994/95:LU32). Utskottet erinrade därvid om denav regeringen tillsatta (dir. 1995:1 och 1996:46), sombl.a. skall vara rådgivande till regeringen i övergripande och strategiskafrågor inom informationsteknikens område. skall lämna förslagom hur användarnas intressen kan tas till vara inom ramen för strävan attåstadkomma en så bred användning av informationsteknik som möjligt. Iuppdraget ingår bl.a. att föreslå åtgärder som främjar en ökad tillgänglighettill databaser och datanät.Konsumentverket har upprättat ett system för datakommunikation med dekommunala konsumentvägledarna. Inom ramen för detta system pågår sedan ett ochett halvt år tillbaka en försöksverksamhet där konsumentvägledarna hartillgång till särskilda produktdatabaser och också möjlighetatt ställa frågor till verkets experter. Vidare kan nämnas att Konsumentverkethar en egen hemsida på Internet som är tillgänglig för konsumenterna(http://www.kov.se). I det uppdrag som regeringen gettKonsumentverket ingår, som tidigare nämnts, frågan om databaserad informationom konsumtion och miljö. I regeringsbeslutet sägs att informationen skall varalättillgänglig och bl.a. ge möjlighet till vidareförmedling på lokal nivå.I sammanhanget vill utskottet vidare erinra om att det i EU-kommissionenskonsumentpolitiska prioriteringar påpekas att särskildainsatser behöver göras för att uppmuntra konsumentorganisationerna attförändra sina arbetsformer och därmed kunna tillgodogöra sig fördelarna medden nya informationstekniken. Ett av de prioriterade områdena ihandlingsprogrammet är åtgärder för att möjliggöra för konsumenterna att dranytta av informationssamhället. Intensifierade åtgärder som innefattarutbildning och upplärning så att konsumenterna till fullo skall kunna utnyttjainformationssamhällets möjligheter föreslås. Enligt vad regeringen anförde iskrivelsen 1995/96:181 Konsumentpolitiken i EU - mål och inriktning för detsvenska arbetet kommer aktivt att stödja och delta i detta arbete.Utskottet kan mot den ovan angivna bakgrunden inte finna annat än attmotionsönskemålen i huvudsak får anses tillgodosedda med det arbete som harpåbörjats. Utskottet avstyrker bifall till motion L708 yrkande 7. beträffande konsumentpolitikens mål och inriktningatt avslår motion 1996/97:L709 yrkandena 1-6,res. 1 (m)2. beträffande konsumentpolitiken i EUatt avslår motionerna 1996/97:L709 yrkande 7 och 1996/97: N270yrkande 29,res. 2 (m)3. beträffande konsumenterna och miljönatt avslår motionerna 1996/97:L712 yrkandena 3 och 5,1996/97:L713 yrkandena 1-6 och 9-12, 1996/97:N223 yrkandena 1 och 2,1996/97:N270 yrkande 28 och 1996/97:Jo759 yrkande 23,res. 3 (fp)res. 4 (mp)4. beträffande miljömärkningenatt avslår motionerna 1996/97:L704, 1996/97:L712 yrkande 1och 1996/97:Jo727 yrkande 5,res. 5 (c)5. beträffande hälsohänsyn vid bra miljövalatt avslår motion 1996/97:N204,6. beträffande TV-reklam till barn, m.m.att avslår motionerna 1996/97:L703 och 1996/97:Kr4 yrkande35,res. 6 (mp)7. beträffande könsdiskriminerande reklamatt avslår motion 1996/97:L705,8. beträffande indirekt reklamatt avslår motion 1996/97:N254 yrkandena 1 och 4,res. 7 (v, mp)9. beträffande Marknadsdomstolenatt avslår motion 1996/97:L706,res. 8 (m)10. beträffande betaltjänsteratt avslår motionerna 1996/97:L707 och 1996/97:L708 yrkandena5 och 12,11. beträffande olämpliga hemförsäljningsmetoderatt avslår motion 1996/97:L711,12. beträffande ångerveckanatt avslår motion 1996/97:L708 yrkande 10,13. beträffande produktsäkerhetslagenatt avslår motion 1996/97:L702,res. 9 (m, fp, mp)14. beträffande nödvändighetstjänsteratt avslår motion 1996/97:L701,res. 10 (m)15. beträffande produktinformationatt avslår motion 1996/97:L708 yrkande 7.Stockholm den 4 mars 1997På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), TanjaLinderborg (v), (), (), (), (), de () och KerstinHeinemann (fp). Konsumentpolitikens mål och inriktning (mom. 1), , och de (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?Som utskottet?och på s. 7 slutar med ?yrkandena 1-6? bort ha följande lydelse:Utskottet delar de synpunkter som förts fram i motion L709 och anser atttiden nu är mogen för en förändrad grundsyn på konsumentpolitiken. mening bör konsumentpolitiken i första hand syfta till att öka denkonkurrensutsatta sektorn, vidga området för privat näringsverksamhet samtavveckla offentliga monopol och offentligt ägande i näringsverksamhet.Konsumentpolitiken bör också underlätta för företag att driva sin verksamhetoch ta bort hinder för att nya företag skall kunna etablera sig.Det sagda innebär, enligt utskottets mening, att målen och inriktningen förkonsumentpolitiken bör vara att främja konsumenternas intressen som aktörer påmarknaden och som konsumenter av varor och tjänster, att skapa förutsättningarför hushållen att utnyttja sina resurser enligt egna önskemål, att tillgodosekonsumenternas ställning vad gäller ekonomiskt och rättsligt skydd, hälsa ochsäkerhet samt att främja konsumenternas intresse av en från miljösynpunktlångsiktigt hållbar utveckling och verka för att konsumenternas önskemål om engod miljö får genomslag på marknaden. Konsumentpolitiska åtgärder skall vidtasi statlig regi bara när de är väsentliga och inte kan utföras bättre av andraaktörer. Vidare är det enligt utskottet särskilt viktigt att det framtidalagstiftningsarbetet på konsumentområdet utformas i enlighet med dessariktlinjer och inriktas på att främja individernas valfrihet.Konsumentpolitiken bör syfta till att skapa medvetna konsumenter som enskilteller i frivillig samverkan tar till vara sina intressen som konsumenter.Detta medför att konsumentsammanslutningar och intresseorganisationer skallberedas tillfälle att växa och ta på sig större uppgifter. I har deoffentligt subventionerade institutionerna dock minskat förutsättningarna förprivata engagemang, och regeringen bör också av den anledningen minska deoffentliga insatserna och i stället verka för att frivilligorganisationernasansvar stärks.Som framhålls i motionen bör dessutom vissa ändringar komma till stånd närdet gäller och KO. Verkets uppgifter är alltföromfattande, vilket leder till splittring av verksamheten.Myndighetsfunktionerna bör enligt utskottet renodlas till produktkontroll ochtillsyn över den konsumenträttsliga lagstiftningen. Den ickemyndighetsbetingade verksamheten bör kunna privatiseras.Enligt utskottets mening kan det vidare ifrågasättas om den nuvarandeordningen med en konsumentombudsman som tillika är chef för ärlämplig och förenlig med grundläggande rättsstatliga principer. I sin egenskapav part i kan KO nämligen åberopa regler som han själv, isin egenskap av generaldirektör för , har utfärdat. Utskottetdelar motionärernas inställning i fråga om behovet av en särskild utredning omKonsumentverkets och KO:s framtida verksamhet och ställning.Vad utskottet sålunda anfört om utformningen av den framtidakonsumentpolitiken bör med bifall till motion L709 yrkandena 1-6 somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande konsumentpolitikens mål och inriktningatt med bifall till motion 1996/97:L709 yrkandena 1-6 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Konsumentpolitiken i EU (mom. 2), , och de (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med ?Motions-yrkanden med? och slutar med ?motion N270? bort ha följande lydelse:Utskottet kan för sin del instämma i vad som anförts i motion L709beträffande synen på frågan om vilka prioriteringar som bör göras när detgäller det svenska arbetet med konsumentfrågor i EU. En konsumentpolitik som iförsta hand och huvudsakligen används som ett fördelningspolitiskt instrumentär nämligen, enligt utskottets mening, inte till gagn för konsumenterna. Detbästa för konsumenterna är i stället en fri och effektivt konkurrerandemarknad utan förtäckta handelshinder. En väl fungerande marknad gerkonsumenterna ett mer varierat utbud av varor och tjänster samt en höjd varu-kvalitet. Den sunda konkurrensen gynnar konsumenterna genom lägre priser. Motdenna bakgrund är standardiseringsarbetet betydelsefullt för att handelshinderinte skall uppstå. Självfallet måste man också i det konsumentpolitiskaarbetet tillse att produkterna på marknaden är säkra, ochproduktsäkerhetskontrollen bör även vara ett prioriterat område.Vidare bör det enligt utskottet slås fast att så många beslut som möjligtskall fattas av medborgarna själva. Först när ett gemensamt mål bättre kanuppnås genom åtgärder på lokal, regional, nationell eller gemenskapsnivå skallbesluten fattas av någon annan än enskilda medborgare.För att nå angivna mål är det nödvändigt att prioritera bland dekonsumentpolitiska frågorna inom EU. Endast de viktigaste frågorna, och de somi genuin mening kräver gemensamma lösningar, bör enligt utskottets meningprioriteras om man vill nå framgång med konsumentpolitiken i EU.Huvuduppgiften för den svenska konsumentpolitiken i EU bör därvid vara attarbeta för att den inre marknaden skall fungera. Det svenska arbetet börvidare drivas på ett sådant sätt att det inte föranleder utgiftsökningar i densvenska statsbudgeten eller i EU-budgeten. Vidare bör mer aktivt drivafrågan om en revidering av inom producent- och konsumentområdet.Grundläggande köprättsliga regler kan behöva beslutas på EU-nivå, och andrafrågor som bör ha hög prioritet gäller reformeringen av EU:s gemensammajordbrukspolitik samt regelverket på området för finansiella tjänster.Slutligen anser utskottet att miljöområdet bör prioriteras, liksomkonsumentskyddet i länderna i Öst- och i syfte att förstärkastödet för uppbyggande av fungerande marknadsekonomier.Vad utskottet nu anfört bör , med bifall till motion L709 yrkande7, som sin mening ge regeringen till känna. Härav följer att yrkande 29 imotion N270 enligt utskottet bör avslås.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande konsumentpolitiken i EUatt med bifall till motion 1996/97:L709 yrkande 7 och medavslag på motion 1996/97:N270 yrkande 29 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.3. Konsumenterna och miljön (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjar med ?Utskottet är?och på s. 11 slutar med ?yrkande 23? bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i vad som anförts i motion Jo759 om vikten avmiljömedvetna och ansvarskännande konsumenter. Miljöarbetet handlar nämligenytterst om ett personligt ansvar för medborgarna att fatta sådana beslut somhar minst inverkan på miljön. För att konsumenterna skall kunna göramiljövänliga produktval krävs gedigna kunskaper om de ekologiska sambanden.Kunskap om effekterna av olika konsumtionsmönster på den globala miljön bördärför, enligt utskottets mening, lyftas fram i konsumentsammanhang.Mot denna bakgrund anser utskottet att miljöfrågorna måste ges en merframträdande roll i konsumentpolitiken. Ideella organisationer och andrasammanslutningar fyller här en viktig funktion när det gäller att spridakunskap om frågor som rör sambandet mellan miljö och konsumtion.Vad utskottet sålunda anfört bör , med bifall till motion Jo759yrkande 23 och med anledning av motionerna L712 yrkandena 3 och 5, L713yrkandena 1- 6 och 9-12, N223 yrkandena 1 och 2 samt N270 yrkande 28, som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande konsumenterna och miljönatt med bifall till motion 1996/97:Jo759 yrkande 23 och medanledning av motionerna 1996/97:L712 yrkandena 3 och 5, 1996/97:L713yrkandena 1-6 och 9-12, 1996/97:N223 yrkandena 1 och 2 samt 1996/97:N270yrkande 28 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Konsumenterna och miljön (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjar med ?Utskottet är?och på s. 11 slutar med ?yrkande 23? bort ha följande lydelse:Utskottet kan för sin del instämma i vad som anförts i motion L713 om attåtgärder bör vidtas i syfte att åstadkomma en hållbar konsumtion.Frågor som rör konsumtion och miljö bör uppmärksammas ytterligare, ochutskottet delar motionärernas uppfattning om behovet av att inrätta ensärskild delegation för sådana frågor.