bet · GK01KU25 · 1997-05-15 00:00:00 — informationsverksamhetI en anmälan har begärts granskning av frågan om opolitiska tjänstemän iRegeringskansliet skall kunna ges i uppgift att medverka till en viss politiskinformationsstrategi i syfte t.ex. att beskriva det övergripande målet för densocialdemokratiska politiken. Enligt anmälningen syftar en nu aktuellinformationsstrategi till att förhindra att andra än nuvarande regeringspartisföreträdare får definiera problembilden och därmed försvåra möjligheten att fåstöd för regeringens förslag. Anmälan jämte därtill fogad skrivelse den 29december 1996 till statssekreterarna angående delning av informationsplanerbifogas bilaga A 1.7.Enligt skrivelsen , som upprättats av statssekreterarenHans Dahlgren vid Statsrådsberedningen, skulle införas den nyarutinen att även en informationsplan skulle inkluderas vid delning avpropositioner. Syftet var att informationsaspekterna skulle behandlas som endel i det normala arbetet med förslag som tas fram i Regeringskansliet.Planernas innehåll skulle styras av respektive propositions politiskabetydelse och grundas på en genomtänkt strategi. Statsrådsberedningenskontaktpersoner, som granskar departementens delningar, skulle svara förgenomgången av informationsplanerna. För att underlätta arbetet bifogades en?mall? där det angavs att det är nödvändigt att förstärka informations- ochkommunikationsinsatserna för att den socialdemokratiska regeringens politikskall få större genomslag och åtgärderna bli allmänt kända. Grundelement istrategin var färdriktningen (det övergripande målet för densocialdemokratiska politiken), budskapet (de enskilda förslagens samklang medfärdriktningen) och metoderna (de informationsinsatser som skall göras).BakgrundI 1 kap. 6 § regeringsformen anges att regeringen styr riket. Den svenskastatsförvaltningen skall vara ett utflöde av folkviljan genom den demokratiskabeslutsprocessen. Regeringens skyldighet att styra riket måste innebära attden har tillräckliga ledningsinstrument (jfr bet. KU 1986/87:29). Deninstitutionella ramen för regeringens arbete anges i 7 kap. 1 §regeringsformen, där det föreskrivs att det för beredning av regeringsärendenskall finnas ett regeringskansli i vilket ingår departement för skildaverksamhetsgrenar samt att regeringen fördelar ärendena mellan departementen.Bestämmelserna är med avsikt knapphändiga för att ge regeringen storthandlingsutrymme.Utskottet redovisade i förra årets granskningsbetänkande 1995/96:KU30 (s.11)personalsammansättningen i . I exklusive UDoch kommittéer tjänstgjorde 1 990 personer. 127 av dessavar politiskt tillsatta tjänster - bl.a. 23 statssekreterare, 20pressekreterare och 72 politiskt sakkunniga. Övriga ca 1 760 anställda är iprincip opolitiska tjänstemän som arbetar kvar även efter regeringsskiften.Tjänsterna tillsätts i enlighet med bestämmelserna i 11 kap. 9 §regeringsformen på sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet.Promemoria från StatsrådsberedningenI en promemoria från Statsrådsberedningen bilaga A 1.8 medanledning av granskningsanmälan har framhållits att informationsverksamhetenär en viktig del av arbete. Så länge informationsverksamhethar bedrivits i har det också förmedlats information avpolitisk karaktär. pressekreterare och politiskt sakkunnigasköter en stor del av informationen, ofta i samråd med de opolitiskt tillsattatjänstemännen i fråga om faktaunderlag. I övrigt skötsinformationsverksamheten av opolitiska tjänstemän som på olika sätt informerarom ny lagstiftning och andra reformer.De aktuella informationsplanerna skall enligt promemorian ses som ettuttryck för informationsverksamhetens ökade vikt i . Alladelningar av kommittédirektiv, lagrådsremisser och propositioner som går tillStatsrådsberedningen skall numera i princip innehålla ett förslag tillinformationsplan. Planen skall i normalfallet beskriva de viktigaste frågornasom regeringen vill lösa med förslaget, de viktigaste argumenten förregeringens åtgärder samt en bedömning av opinionsläget och allmänhetensinställning i frågan. För utformningen svarar statssekreteraren idepartementet.Skrivelsen ställdes enligt promemorian tillstatssekreterarna och innehållet har i departementen förts vidare tillpressekreterare och i några fall också till opolitiska tjänstemän. Detfaktiska arbetet med utformningen av informationsplanen kommer att ligga påpressekreterare och politiskt sakkunniga. Opolitiska tjänstemän kommer inteatt ha andra uppgifter i sammanhanget än att bistå med faktaunderlag.I Statsrådsberedningens promemoria 1997:4 från kalladSamrådsformer i finns redovisade regler för samråd mellandepartementen och Statsrådsberedningen. Statsrådsberedningen svarar för denpolitiska samordningen. Denna verksamhet leds av statsministernsstatssekreterare som biträds av ett antal handläggare med kontaktfunktioner.Innan regeringen beslutar propositioner, lagrådsremisser, förordningar ochkommittédirektiv skall det departement som bereder ärendet ge övrigadepartement tillfälle att lämna synpunkter på utkastet, ett förfarande somkallas delning. När kommittédirektiv, en lagrådsremiss eller en propositiondelas skall informationsplan bifogas de delningsexemplar som skickas tillStatsrådsberedningen. Planen skall avse tiden från direktivens/förslagensoffentliggörande och i förekommande fall inkludera insatser föranledda avriksdagens beslut med anledning av en avlämnad proposition. I vissa fall kandet räcka med att planen upptar ett konstaterande att informationsinsatserinte behövs.Planen bör normalt sett beskriva de viktigaste frågorna som regeringen villlösa med direktiven/förslagen, hur dessa förhåller sig till regeringensövergripande mål för sin verksamhet, de viktigaste argumenten för regeringensåtgärder, opinions- och mediabilden rörande de aktuella frågorna samt enbedömning av hur förslagen påverkar sysselsättningen. I promemorian uppmanasman tänka på att informationen kan spridas på många sätt genom allt fråndebattartiklar och Information till statsrådsturnéer. Vidare gesuppmaning att vara uppmärksam på vilken beredskap som krävs för att kunnaagera när förslaget debatteras och kritiseras. Statssekreteraren är enligtpromemorian ansvarig för utformningen av informationsplanen.Utskottets bedömningEnligt promemorian från Statsrådsberedningen kommer det faktiska arbetet medatt utforma informationsplaner i huvudsak att ligga på pressekreterare ellerpolitiskt sakkunniga. Opolitiska tjänstemän kommer inte att ha andra uppgifteri sammanhanget än att bistå med faktaunderlag. Granskningen i denna delföranleder inte något uttalande från utskottets sida.4. Intressekonflikter för statsråd4.1 Regeringens skrivelse 1996/97:56ÄrendetRiksdagen har i olika sammanhang behandlat frågor om jäv och andraintressekonflikter för statsråd. Bl.a. har vidåtskilliga tillfällen i sin granskning tagit upp sådana frågor och ocksåredovisat vad olika regeringar vidtagit för åtgärder för att undvikajävssituationer i regeringsarbetet. En ingående diskussion av frågan fördesvid granskning (bet. 1992/93:KU30).I skrivelse 1996/97:56 har den nuvarande regeringen redovisat resultatet avsina strävanden att utveckla rutiner som säkerställer att statsrådsförmögenhetsinnehav eller engagemang i andra verksamheter inte leder tillintressekonflikter, insiderproblem eller jäv i uppdraget som statsråd.Regeringen redogör för relevanta författningsregler och inom regeringenöverenskomna rutiner. Därutöver redogörs för det arbete som utförts avEtikkommittén (Ju 1991:E) och som redovisats i promemorian Intressekonflikterför statsråd. Promemorian avlämnades till dåvarande statsrådet rutinerna för insyn och kontroll hos regeringen redovisas iskrivelsen bl.a. följande.Av insiderlagen (1990:1342) och av ett regeringsbeslut i anslutning tilllagen följer att statsråden är skyldiga att anmäla sina innehav av finansiellainstrument och ändringar i innehavet. Anmälan görs till rättschefen iStatsrådsberedningen. Genom en överenskommelse eftergavstatsråden den annars enligt sekretesslagen (1980:100) gällande sekretessenför de uppgifter om deras fondpappersinnehav som rättschefen iStatsrådsberedningen förtecknar. gjordes en överenskommelse om attanmäla och låta förteckna fondpappersinnehav för statsråden närstående (makaroch barn). Sekretessen för dessa uppgifter har inte eftergivits.I juni 1995 träffade statsråden - i väntan på resultatet av överväganden omsärskild förmögenhetsförvaltning för statsråd - en överenskommelse om attantingen helt avstå från handel med fondpapper eller uppdra åt en bank ellernågon annan att sköta förvaltningen självständigt. Denna överenskommelseinnefattade också att statsråden på samma sätt som i fråga om fondpapperanmäler och låter förteckna och offentliggöra följande typer av engagemang vidsidan av uppdraget som statsråd: näringsverksamhet i bolag eller i annan form,avtal med tidigare arbetsgivare om fortsatt betalning av lön, pension,pensionsavgifter och liknande samt avtal med nuvarande eller framtida arbets-eller uppdragsgivare om anställning, uppdrag eller liknande engagemang, annatän för det egna partiet och dess organisationer.Genom en överenskommelse åtog sig statsråden att på samma sättsom fondpappersinnehav redovisa även anställningar och uppdrag som de haftföre utnämningen till statsråd. Åtagandet gäller dock inte engagemang somupphört tidigare än före utnämningen till statsråd, och det är ocksåbegränsat till engagemang hos sådana arbets- eller uppdragsgivare somrimligtvis kan tänkas förekomma som parter eller ha något väsentligt intressei ett regeringsärende.Inför regeringssammanträdena görs särskilda kontroller för att undvika attstatsråd deltar i behandlingen av regeringsärenden som de kan vara jäviga i pågrund av fondpappersinnehav eller engagemang i andra verksamheter. För dessakontroller svarar rättschefen i Statsrådsberedningen.I frågan om lagstiftning om särskild förmögenhetsförvaltning, s.k. blindtrust, bör införas pekar regeringen på att en sådan förmögenhetsförvaltningförutsätter att man föreskriver avsteg från viktiga principer i vårrättsordning och utestänger allmänheten från insyn i de förmögenhetsinnehavsom förvaltningen omfattar. Just frånvaron av insyn i ett sådant system görenligt regeringen att det inte är bättre ägnat att skapa förtroende hosallmänheten än den offentliga redovisning av statsrådens förmögenhetsinnehavsom finns . Regeringen anser att man därför inte bör lagstifta om sådanförvaltning för statsråd.Utskottets bedömningRegeringen har redovisat vilka överenskommelser regeringsledamöterna träffatsinsemellan om att redovisa förmögenhetsinnehav och andra ekonomiskaförhållanden och om vilka rutiner som tillämpas inom Regeringskan-sliet föratt undvika jävssituationer i regeringsarbetet.Utskottet har ingenting att invända mot redovisningen. Utskottet noterardock att de redovisade rutinerna till stor del bygger på överenskommelsermellan de sittande regeringsledamöterna. Utskottet anser det önskvärt attprinciper som är gemensamma för olika regeringar kan nås för hurjävssituationer och andra intressekonflikter skall undvikas. Det kan därförenligt utskottets mening finnas anledning för regeringen att initierapartiöverläggningar i dessa frågor.Regeringens skrivelse 1996/97:56 bör läggas till handlingarna.4.2 Statsminister ansvar för att statsrådet kraven i 6 kap. 9 § RFAnmälanI en anmälan, bilaga A 2.1, har till granskning anmälts statsminister beslut att utse till statsråd med ansvar förvapenexportfrågor.BakgrundBestämmelser i regeringsformenI 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen finns bestämmelsen att ett statsrådinte får utöva allmän eller enskild tjänst och inte heller inneha uppdrageller utöva verksamhet som kan rubba förtroendet för honom. Regeringsformeninnehåller inte något uttryckligt stadgande om statsministerns ansvar för attstatsråden uppfyller kraven i bestämmelsen. Statsministern är emellertid densom enligt regeringsformen tillsätter övriga statsråd, och han har även rättatt entlediga ett statsråd både på statsrådets egen begäran och i annat fall.Tidigare granskningSom framgår av regeringens i föregående avsnitt behandlade skrivelse1996/97:56 uttalade i sitt granskningsbetänkande 1979(bet. 1978/79:KU30) att statsministern innan han utser ett statsråd skall tareda på att inga sådana omständigheter föreligger som åsyftas med bestämmelseni 6 kap. 9 § regeringsformen. I vilken mån exempelvis ett aktieinnehav bör habetydelse för statsministerns ställningstagande fick enligt utskottet bedömasfrån fall till fall.Under 1992/granskning behandlade utskottet ingående frågor omstatsråds värdepappersinnehav, jäv m.m. samt dessa frågors inverkan påregeringsarbetet. Utskottet gjorde också en ingående bedömning av de olikafrågor som granskningen aktualiserade. Statsrådens värdepappersinnehavgranskades också /granskning, och frågan om statsrådsförmögenhetsförhållanden togs upp även /granskning.Granskningarna har inte utmynnat i något uttalande om generellt förbud förstatsråd att inneha aktier eller annan egendom.Vid 1992/granskning framhöll utskottet bl.a. att regeringsformen inteinnehåller något uttryckligt stadgande om statsministerns ansvar för attstatsråden uppfyller kraven i 6 kap. 9 § regeringsformen. Statsministern äremellertid den som enligt regeringsformen tillsätter övriga statsråd, och hanhar även rätt att entlediga ett statsråd både på statsrådets egen begäran ochi annat fall. Därigenom kom, som utskottet framhållit i tidigaregranskningsärenden, ansvaret att statsråden uppfyller kraven i första hand attligga på statsministern. Det ankom således enligt utskottets mening påstatsministern att innan ett statsråd utnämns ta reda på att inga sådanaomständigheter som avses med 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformenföreligger. Utskottet konstaterade att samtliga regeringsbildare underefterkrigstiden varit av den uppfattningen att statsministern har det ytterstaoch formella ansvaret för att statsråden uppfyller kraven i 6 kap. 9 § andrastycket regeringsformen.Utskottet ansåg att ett förmögenhetsinnehav inte generellt sett borde hindraen person från att inneha en statsrådspost men att regler borde tillskapas föratt underlätta undvikande av jävssituationer eller andra förtroenderubbandesituationer.I en reservation till betänkandet ansåg de socialdemokratiska ledamöternaatt vissa statsrådsposter var mer känsliga ur förtroendesynpunkt än andra ochatt undantag från huvudregeln att statsråd inte borde förbjudas att äga aktiermåste göras för näringsministern och det statsråd som har ansvar förutrikeshandel och vapenexport. Det fick nämligen anses vara klart olämpligtatt innehavare av dessa poster var invecklade i ekonomisk verksamhet av någotslag som har direkta bindningar till företag t.ex. genom aktier.Vid 1993/granskning hänvisade utskottet till den närmast föregåendegranskningen och ansåg inte att årets granskning - som inte innefattat någonsjälvständig utredning av i vilken omfattning jäv eller jävsliknandesituationer uppstått för statsråden - gav anledning till något uttalande frånutskottets sida. I ett särskilt yttrande vidhöll de socialdemokratiskaledamöterna sin tidigare uppfattning.Vid 1994/granskning av statsråds förmögenhetsförhållanden ansågutskottet att vid sin regeringsbildning borde ha förutsett attsituationer kunde uppstå där bl.a. delägarskap i ettfondkommissionsföretag, som också förvaltade hans aktieinnehav, skulle kunnaleda till misstro från allmänhetens sida. måste därför anses hatagit för lättvindigt på sin uppgift som regeringsbildare även utifrån den nuaktuella aspekten, och han kunde inte anses ha levt upp till sitt ansvar föratt statsråden uppfyllde kraven i 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. reservation ansåg m-, fp-, och c-ledamöterna att utskottet inte borde göraannan bedömning av frågan om ansvar som regeringsbildare än vadutskottet tidigare gjort.ÄrendetStatsminister anmälde i kammare atthan utsett till statsråd. utsågs att ha ansvar förvapenexportfrågor.Leif ägde, då han utsågs till statsråd, aktier och andravärdepapper till ett värde av . Vederbörlig anmälangjordes till rättschefen i Statsrådsberedningen, och innehavet redovisades iett pressmeddelande från Statsrådsberedningen.Utskottet har från Statsrådsberedningen begärt svar på frågan vilkaöverväganden med hänsyn till vad som anförts ikonstitutionsutskottets granskningsbetänkanden om statsråds jäv gjorde, då hanutsåg till statsråd med ansvar för vapenexportfrågor.Statsrådsberedningen har i en promemoria, bilaga A 2.2, anfört bl.a. att detinför förordnande som statsråd och ansvarig för ärenden omvapenexport förutsattes att han skulle sälja alla aktier i företag som kundeförutses som sökande i sådana ärenden och att så också skedde. Vidareframhålls i promemorian att i inget fall på grund av jäv måstöverlämna ett ärende inom sitt eget ansvarsområde till något annat statsråd.Från Statsrådsberedningen har vidare muntligen inhämtats att underår 1996 avstått från att delta i regeringsbeslut på grund av jäv(aktieinnehav) i sammanlagt fem ärenden, vilka beretts inom Finans- ellerMiljödepartementen.Utskottets bedömningEnligt uppgifter från Statsrådsberedningen förutsattes inför som statsråd och ansvarig för ärenden om vapenexport att hanskulle sälja alla aktier i företag som kunde förutses som sökande i sådanaärenden, och så skedde också. har inte heller i något fall på grundav jäv måst överlämna ett ärende inom sitt eget ansvarsområde till ett annatstatsråd.Utskottet anser inte att granskningen föranleder något uttalande.5. KommittéväsendetStatistik m.m.Enligt tilläggsbestämmelsen 3.6.2 till riksdagsordningen skall regeringenårligen, , lämna en redogörelse för verksamheteninom de kommittéer som har tillsatts på grund av regeringens beslut.Tilläggsbestämmelsen ändrades till följd av omläggningen av budgetprocessen(1995/96:KU21, SFS 1996:158). Före gällde att regeringenårligen och med budgetpropositionen skulle lämna en sådankommittéberättelse.Antalet kommittéer uppgick vid slutet av till 164, 13 fler än åretinnan. avslutade 114 kommittéer sitt arbete och 189 tillsattes.Dessa uppgifter framgår av regeringens skrivelse 1996/97:103Kommittéberättelse 1997 - Kommittéernas sammansättning och gäller kommittéertillsatta efter beslut av regeringen. Som en jämförelse kan nämnas att enligtföregående års kommittéberättelse avslutade 139 kommittéer sin verksamhet och158 nya tillsattes. var motsvarande siffror 116 respektive 100.I kommittéberättelsens bilaga 4 redovisas också ett antal mindre eller underkortare tid verksamma utredningar, som betalas från departementensanslagsposter under första huvudtitelns anslag m.m. Därredovisas också vissa utredningsorgan (råd, delegationer, arbetsgrupper m.m.)som har tillsatts genom regeringsbeslut eller beslut i departementsprotokolloch som har finansierats på annat sätt. Antalet sådana organ uppgick 1996 till 143 mot 159 och 169 året dessförinnan.Kostnadsredovisningen i kommittéberättelsens bilaga 2 avser det senastförflutna budgetåret som på grund av omläggningen av budgetåret löpte fr.o.m.den 1 juli 1995 t.o.m. . En jämförelse, som i tidigare årsgranskningsbetänkanden, med kostnaderna för föregående budgetår är därför svåratt göra. De totala kostnaderna för kommittéerna under /96uppgick enligt bilaga 2 kommittéberättelse till ca 375 miljonerkronor. Konsultkostnaderna under /96 uppgick enligt samma källatill ca . (Kommittékostnaderna redovisas i bilagan i fastapriser 1990/91).Inga motioner har väckts med anledning av skrivelsen.JämställdhetsfrågorI bilaga A 3.1 tabell 1 redovisas fördelningen mellan kvinnor och män idepartementens kommittéer 1996, fördelade på ordförande, ledamöter, sakkunnigasamt sekreterare och övriga. Vidare redovisas i tabellen det sammanlagdaantalet kvinnor och män i departementens kommittéer detta år, samt densammantagna förändringen jämfört med föregående års redovisning. Tabellenutgör en sammanställning av femton tabeller som redovisas i bilaga 3 tillregeringens skrivelse 1996/97:103 Kommittéberättelse 1997 - Kommittéernassammansättning.Sedan föregående års redovisning har andelen kvinnor i kommittéernasammantaget ökat . Av det totala antalet ordförande,ledamöter m.m., sakkunniga, sekreterare och övriga var 1 606 kvinnor och 2 449män, dvs. Av ordförandena var 242 män och 86 kvinnor, dvs.26,kvinnor. Andelen kvinnliga ordförande har ökat med 6,0 procentenhetersedan föregående års redovisning. Som en jämförelse kan nämnas att för 1994var motsvarande andel . Av ledamöterna var 477 män och 413 kvinnor, dvs.46,kvinnor. Sedan föregående års redovisning har andelen kvinnligaledamöter ökat . var motsvarande andel 37,1 %.Av de sakkunniga var 1 386 män och 783 kvinnor (36,), vilket motsvarar enökning sedan föregående års redovisning. Andelenkvinnliga sakkunniga var för . I kategorin sekreterare ochövriga var antalet män 344 och antalet kvinnor 324, dvs. Detär en ökning sedan föregående år. Motsvarande andel var37,för år 1994.En jämförelse mellan departementen visar bl.a. följande.Sedan föregående års redovisning har andelen kvinnor sammantaget minskat iStatsrådsberedningens, Försvarsdepartementets och Kulturdepartementetskommittéer. Minskningen var kraftigast för Statsrådsberedningen ochFörsvarsdepartementet. I övriga departement har andelen kvinnor ökat ikommittéerna. Ökningen jämfört med föregående års redovisning var kraftigastför , ,, och ,och kommittéer.Arbetsmarknadsdepartementets och kommittéer uppvisarden största andelen kvinnor respektive 48,1 %.Försvarsdepartementets och Statsrådsberedningens kommittéer, med 21,1 %respektive kvinnor, uppvisar den lägsta andelen kvinnor sammantaget ochär de enda som har en andel under 30 %.Utskottets bedömningUtskottets granskning av kommittéväsendet sker, som tidigare, utifrån denårliga kommittéberättelsen, regeringens skrivelse 1996/97:103Kommittéberättelse 1997 - Kommittéernas sammansättning.Även revisorer har, på eget initiativ, granskat kommittéväsendet.Revisorernas rapport, Kommittéväsendets roll och arbetsformer (Rapport1996/97:6), har sänts ut på remiss. Remisstiden går ut den 26 maj 1997.I studien i centrala myndigheters styrelser och i detstatliga kommittéväsendet 1995/96 (Ds 1996:52) redovisas en kartläggning avålderssammansättningen i centrala myndigheters styrelser och i statligakommittéer /96. Bakgrunden till studien har varit detkonkreta verksamhetsmål som framgår av verksamhetsplan för1995/96 om att öka andelen unga representanter i statliga myndigheter ochkommittéer. Studien är en uppföljning av en motsvarande undersökning för1994/95 (Ds 1995:58).I föregående års granskningsbetänkande gjordes en särskild granskning av deorgan som finns förtecknade i bilaga 4 till kommittéberättelsen och1994 (1995/96:KU30 s. 21 f.). Utskottet konstaterade sammanfattningsvis attgranskningen inte gett någon entydig bild av de s.k. bilaga 4-kommittéerna. flesta fall används dessa kommittéer för utredande ändamål men det är mångagånger oklart vari den egentliga skillnaden består mellan de kommittéer somredovisas i kommittéberättelsens huvuddel och dem som redovisas i bilaga 4.Utskottet ansåg därför att regeringen skulle överväga vilka principer somskall gälla för kommittéredovisningen . Utskottet anförde attregeringen i nästa års kommittéberättelse borde återkomma till meden redovisning av de överväganden som gjorts och de eventuella åtgärder somvidtagits.Regeringen har i skrivelsen med redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser till regeringen (skr. 1996/97:15) angivit att frågan om principernaför kommittéredovisningen övervägs inom Regeringskan-sliet och attregeringen återkommer till denna i kommande kommittéberättelse. Ikommittéberättelsen uppges dock att frågan fortfarande övervägs inomRegeringskansliet. Vidare uppges att - med anledning avomorganisationen av - kommer attöverväga en lämplig ansvarsfördelning inom för bl.a.gemensamma frågor om kommittéadministrationen.