bet · GK01SoU18 · 1997-05-15 00:00:00 — En placering hos t.ex. barnets mor- eller farföräldrarinnebär inte någon absolut garanti för att barnet får god omvårdnad, men denpositiva känslomässiga relation som oftast finns mellan nära släktingar är avstörre betydelse för barnets utveckling än t.ex. fostrarens ålder,familjesammansättning eller andra mätbara faktorer, anförs det. Enligtmotionärerna är det av stor vikt att lagstiftningen utformas så att de som iförsta hand kommer att beröras av bestämmelserna inte skall behöva uppleva attlagstiftaren i onödan ifrågasätter deras förmåga att vara viktiga för barn somstår dem nära. Motionärerna anser att deras lagförslag även står i bättresamklang med de tankar som ligger bakom verksamheten med familjerådslag.I motion So604 av () begärs dels ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om familjehemsplaceringar (yrkande 1), dels att hosregeringen begär förslag till sådan ändring att släkt och närstående skallutredas i första hand vid en eventuell omplacering av barn och ungdomar(yrkande 2). Motionären anför att släktens betydelse vid val av familjehemframhålls i olika sammanhang men att det inte beaktas i praktiken.Socialstyrelsen har konstaterat att av familjehemsplaceringarna avbrytsoplanerat. Studier visar emellertid att släktingplaceringar sällan avbryts.Enligt motionären skall barnets bästa vara en ledstjärna och då är kärlek ochnågon som bryr sig viktigare än rätt ålder hos fostraren, bra ekonomi, andrabarn i familjen, rymlig bostad osv. har tillräckligt med fakta föratt uttala att släkt och närstående skall, inte bör, utredas i första hand viden eventuell omplacering av barn och ungdomar, anförs det.I motion So607 av m.fl. (m) yrkas att hos regeringenbegär förslag om nära släktingars möjlighet att fungera som fosterföräldrar ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 7). Motionärerna anser attdet är fel att diskriminera far- och morföräldrar eller andra släktingar ibarnets omedelbara närhet som farbröder, mostrar eller liknande somfosterföräldrar. Det borde enligt motionärerna snarare vara naturligt att sånära anhöriga får förtur om inga hinder föreligger. Det nära släktskapet och?den lilla världens? utvidgade gemenskap kan i många sådana fall vara tillstor trygghet för barnet. Motionärerna anser att detta sociala nätverk skalltillvaratas.I motion So46 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om barns bästa vid familjehemsplaceringar (yrkande 7). Enligtmotionärerna visar både internationell och svensk forskning att en placeringav ett barn hos släktingar kan vara att föredra om man ser placeringen ur ettlivsperspektiv. Barnets bästa skall sättas i första rummet. Barn som måsteomhändertas får inte ryckas upp från den eventuella trygghet som finns. Enligtmotionärerna är det därför ofta bäst för barnen att bli placerade hossläktingar eller andra närstående.Liknande synpunkter har framförts i motion So45 av ().I motion So48 av m.fl. (fp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att iförsta hand skall pröva om släktplacering kan vara aktuell (yrkande 10).Socialtjänsten måste vid familjehemsplacering av barn alltid utgå från barnetsbästa, men bör i första hand placera barnet hos personer som barnet redan haren relation till och som barnet också kommer att räkna till sinfamilj, anförs det.I motion So49 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om att släktplacering i första hand skall prövas om ingetannat talar däremot och att det införs i lagen (yrkande 4). Enligtmotionärerna innebär socialtjänstlagens målsättning om normalisering attbarnet vid placering utanför hemmet i högsta möjliga grad skall kunnaupprätthålla kontakten med sina nära och kära. Barnet skall kunna fortsättaatt leva sitt vardagsliv på ett sätt som liknar dess tidigare liv så mycketsom möjligt bortsett från de problematiska förhållanden som gjorde ett boendei ursprungshemmet omöjligt. I vardagslivet har ofta ingått mor- ochfarföräldrar som tagit ett stort och tungt ansvar och som bör få fortsätta hasitt barnbarn hos sig, anförs det.Även i motion So628 av m.fl. (mp) begärs tillkännagivanden av vadi motionen anförts om att släkt och närstående i första hand skall utredas viden placering av barn utanför hemmet (yrkande 1), och om att barn skallplaceras där det har sina rötter om inte tungt vägande skäl talar däremot(yrkande 2).I motion So47 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande avvad i motionen anförts om släktingars rätt till förtur för vård av barn vidomhändertagande (yrkande 5). Motionärerna anför att det borde vara ensjälvklar utgångspunkt när ett barn skall omplaceras att hitta personer somredan tidigare står barnet nära. Enligt motionärerna bör en regel införas isocialtjänstlagen med innebörd att mor- och farföräldrar, andra släktingar ochbetydelsefulla personer i barnets närhet i första hand skall komma i fråga närett barn skall placeras utanför sitt hem, om inte särskilda skäl föreliggerhäremot.Ett likartat yrkande framförs i motion So615 av och () yrkande 1.Även i motion So645 av m.fl. (m, s, c, fp, v, kd)(delvis) anförs att anhöriga, som mor- och farföräldrar, bör få förtur vidfosterhemsplaceringar om det visar sig att inga hinder föreligger.I motion So40 av m.fl. (v) yrkas att hos regeringenbegär att den kommande socialtjänstutredningen får i uppdrag att se övermöjligheten att vid en placering av barn först pröva möjligheten hos anhörigaoch i anhörigmiljön (yrkande 10). Motionärerna ser det som självklart attsocialtjänsten i varje läge skall ha barns bästa för ögonen vid en placeringoch först söka få till stånd en familjehemsplacering hos anhöriga och i detnära nätverket.I motion So611 av m.fl. (c) yrkas att hosregeringen begär utredning och förslag om ändring i socialtjänstlagen, så attsamråd med släkten alltid sker vid behov av fosterhemsplacering av barn och såatt placering hos släktingar prioriteras.I en motion tas frågan om utbildning av familjehemsföräldrar upp.I motion So628 av m.fl. (mp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det skall krävasutbildning av de blivande familjehemsföräldrarna för att ett hem skall kunnaklassas som familjehem (yrkande 6). Motionärerna anför att det förfamiljehemsföräldrar inte är lätt att placering lämna ett barnifrån sig. Det kan enligt motionärerna också vara svårt att klara andrakonflikter som uppstår. Motionärerna anser att utbildning av blivandefamiljehemsföräldrar liksom handledning därför är ett måste vid såvälfrivilliga placeringar som vid tvångsplaceringar. Utbildning och handledningskall enligt motionärerna vara obligatoriskt och även erbjudas släktingar somhar barn placerade hos sig.Utskottets bedömningBarnets bästa skall enligt utskottet vara en ledstjärna i arbetet med barn.Svensk och utländsk forskning visar att placeringar av barn hos släktingar kanvara att föredra om man ser placeringen ur ett livsperspektiv. Risken för atten placering skall misslyckas är vidare enligt nästan dubbeltså stor i ett ?främmande? familjehem som när placeringen sker hos släktingar.Det är angeläget att i varje enskilt fall prövar möjligheternaatt placera barnet i ?det naturliga nätverket?. Det finns dock inga garantierför att en sådan placering tillförsäkrar barnet god vård. Utskottet anseremellertid att 22 § SoL bör kompletteras med ett nytt fjärde stycke medföljande lydelse. Vid placering av barn bör i första hand övervägas om barnetkan tas emot av någon anhörig eller annan närstående. Enligt 1 § skall dockbarnets bästa alltid beaktas. En sedvanlig utredning av det tilltänktafamiljehemmet skall alltid göras. Om personerna i barnets nätverk inte kantillförsäkra barnet en god vård skall placeringen givetvis inte ske där utan iett annat familjehem. I dessa fall bör som föreslås ipropositionen utreda anhörigas och närståendes möjligheter att på andra sättstödja barnet.Utskottet föreslår att med anledning av motionerna So40 (v)yrkande 10, So44 (m) yrkande 8, So45 (c), So46 (c) yrkande 7, So47 (kd)yrkande 5, So48 (fp) yrkande 10, So49 (mp) yrkande 4, So604 (s) yrkandena 1och 2, So607 (m) yrkande 7, So611 (c), So615 (kd) yrkande 1, So628 (mp)yrkandena 1 och 2, och So645 (m, s, c, fp, v, kd) antar det av utskottetutarbetade förslaget till 22 § fjärde stycket socialtjänstlagen i bilaga 3.Utskottet tillstyrker förslaget i propositionen till ändrad lydelse av 22 §tredje stycket samma lag.Utskottet delar regeringens uppfattning att det är av största vikt att defamiljehemsplacerade barnen och ungdomarna erhåller vård av hög kvalitet ochatt familjehemsföräldrarna därför måste få utbildning och handledning, såvälföre som under pågående uppdrag. har haft regeringens uppdragatt utveckla och stärka familjehemsvården, bl.a genom utbildning, stöd ochhandledning till familjehemsföräldrarna. Utskottet anser det angeläget attdetta arbete fortsätter. Motion So628 (mp) yrkande 6 får anses tillgodoseddoch avstyrks därför.FamiljerådslagPropositionenSom exempel bland flera projekt för att göra familjen mer delaktig iplaneringen av insatser rörande barn nämns i propositionen des.k. familjerådslag som pågår i regi.Modellen går ut på att familjen själv kommer fram till bra och hållbaraförslag till beslut om hur deras barn skall fostras och växa upp. Föräldrar,barn, släktingar och eventuellt också vänner, grannar och andra i familjensnätverk träffas, diskuterar och gör en handlingsplan. Familjerådslagetförbereds och genomförs av en samordnare som skall vara fristående frånsocialtjänsten och oberoende av familjen. skall godkännafamiljens plan och därefter stödja och hjälpa familjen att genomföra planen.Socialtjänsten har också uppföljningsansvaret. Regeringen anser att denutvärdering som genomför av modellen med familjerådslag böravvaktas innan ytterligare satsningar görs på den.MotionernaI motion So636 av m.fl. (kd) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvidgning avförsöksverksamheten med familjerådslag (yrkande 3). Motionärerna anför attfamiljens kapacitet kan tas till vara även när det finns svåra problem inomfamiljen, vilket försöket med s.k. familjerådslag som pågår i några kommunervisar. Motionärerna anser att försöksverksamheten bör utvidgas så att allakommuner som vill får möjlighet att pröva modellen med familjerådslag.Liknande synpunkter framförs i motionerna 1996/97:So47 av . (kd) (yrkande 6) och 1996/97:So615 av och () (yrkande 2).I motion So604 av () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om projektet iSverige (yrkande 3). Motionären anför att fler kommuner än de utvalda harvisat intresse för projektet och att det därför bör utvidgas för att få i gångdet nödvändiga förändringsarbetet. Ett utvidgat projekt skulle ge bättreunderlag för utredningen om unga lagöverträdare där familjekonferenser är enviktig del av de förändringar som övervägs, anför motionären.I motion So643 av () begärs ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om införande av familjeråd. Enligt motionären är det viktigtatt lösa problemen med barn och ungdomar som far illa så tidigt som möjligtoch att försöka lösa problemen på ett sådant sätt att hela familjen känner sigdelaktig och har en praktisk möjlighet att påverka situationen till detbättre. Motionären anser att det familjerådssystem som införts på Nya Zeelandbör påbörjas på försök inom någon region i , förslagsvis i Skåne.I motion So49 av m.fl. (mp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om familjens rätt tillfamiljerådslag (yrkande 5). Enligt motionärerna bör modellen medfamiljerådslag kunna prövas i alla de ?gamla placeringsärenden? där bådesocialnämndens företrädare och barnets föräldrar upplever att dialogen sedanlänge tystnat och där parterna inte längre når varandra. Familjerådslag skullekunna äga rum i samband med att placeringarna var sjätte månad ändå måsteomprövas enligt LVU, anförs det.I motion So628 av m.fl. (mp) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om att modellen medfamiljerådslag skall kunna användas i större omfattning (yrkande 3), dels omatt i alla konfliktfall när det gäller placering av barn vid omprövning gesmöjlighet att använda sig av modellen med familjerådslag (yrkande 4).Utskottets bedömningSvenska har ansökt om och beviljats medel frånSocialdepartementet till att genomföra ett tvåårigt projekt för att prövamodellen med familjerådslag i . Modellen har utvecklats i Nya Zeelandoch är baserat på den maoriska kulturens sätt att lösa konflikter.Försöksverksamhet med familjerådslag pågår i tio svenskakommuner. Projektet pågår till . En av utseddforskargrupp har påbörjat arbetet med att utvärdera projektet och kommer attavlämna en rapport . Även i , där modellen prövas i ett 30-tal projekt, har man inspirerats av arbetet i Nya ZeelandUtskottet delar regeringens bedömning att arbetsmetoden med familjerådslag börutvärderas innan ytterligare satsningar på modellen görs. Utskottet avstyrkerdärför motionerna So636 (kd) yrkande 3, So47 (kd) yrkande 6, So615 (kd)yrkande 2, So604 (s) yrkande 3, So49 (mp) yrkande 5 och So628 (mp) yrkandena 3och 4. Motion So643 (fp) är tillgodosedd och avstyrks på den grunden.Frågor rörande äldre och funktionshindradePropositionenRegeringen föreslår att målbestämmelsen för arbetet med äldre människor delvisskall formuleras om. skall i sitt arbete verka för att äldremänniskor får möjlighet att leva och bo självständigt och under tryggaförhållanden och med respekt för deras självbestämmande och integritet.Nuvarande 19 § SoL föreskriver att äldre människor skall ha möjlighet att levaoch bo självständigt och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap medandra. Enligt propositionen har denna lydelse sannolikt sin bakgrund i attförarbetena till socialtjänstlagen lyfte fram ensamhet och sysslolöshet sompåtagliga problem för äldre. Regeringen anser att denna föreställning om enpassiv och ömkansvärd åldring i behov av aktivering och sällskap i storutsträckning har reviderats . Det stora flertalet äldrebehåller hälsan högt upp , är aktiva och vitala och välintegrerade inomfamiljekretsen och i samhällslivet. Det finns dock människor blandålderspensionärerna som är ofrivilligt ensamma, som upplever sig obehövda ochsom sällan besöks av någon annan än . Enligt regeringen är detsjälvklart en viktig uppgift för att stödja människor isituationer där känslor av ensamhet och isolering innebär risk för den fysiskaoch psykiska hälsan. Det kan dock knappast vara uppgift attverka för att äldre människor i generell mening ges en aktiv och meningsfulltillvaro.Regeringen vill slå fast att äldres självbestämmande och integritet måsterespekteras och vara utgångspunkten både för planering och organisation avomsorg och vård och i mötet med människor. Rätten till en trygg vård måsteockså tillgodoses. I propositionen Äldreomsorgen inför 90-talet (1987/88:176)betonades tre grundläggande principer för äldreomsorgen: integritet, trygghetoch valfrihet. Valfriheten lyftes fram som ett sätt att markera äldres rättatt utforma sitt eget liv, att kunna välja bostad och kunna påverka innehålleti och utformningen av vård och omsorg. Enligt propositionen skulle äldre iökad utsträckning kunna välja att bo kvar hemma, och för dem som ville flyttatill ett särskilt boende skulle det finnas ett varierat utbud. Enligtregeringens mening uttrycker dessa exempel respekten för den enskildes rättatt få bestämma själv över sin livssituation i olika sammanhang. Kommunernabör fortsatt sträva efter ökade valmöjligheter genom ett varierat utbud avomsorg och vård, anförs det.I propositionen föreslås vidare en bestämmelse som underlättar för äldre ochvårdbehövande att flytta till en annan kommun. Den enskilde kan enligtreglerna i 3 § socialtjänstlagen om vistelsekommunens ansvar inte hävda någonrätt till bistånd i en annan kommun än där han eller hon vistas. När fråganuppkommer om flyttning till en annan kommun är i de flesta fall det faktiskabehovet av bistånd redan tillgodosett i hemkommunen genom att personenexempelvis bor i ett särskilt boende. Gällande lagstiftning och praxis kommerhär i konflikt med gamla och vårdbehövande människors önskan att flyttanärmare sina anhöriga. Regeringen föreslår därför en ny bestämmelse, 6 h §SoL, som innebär att en person som önskar flytta till en annan kommun, mentill följd av ålderdom, funktionshinder eller allvarlig sjukdom har ettvaraktigt behov av omfattande vård- och omsorgsinsatser och därför inte kanbosätta sig där utan att den andra kommunen erbjuder sådana insatser, har rättatt hos den kommunen ansöka om annat bistånd i form av hjälp i hemmet ellersärskilt boende. En sådan ansökan skall behandlas som om den enskilde varbosatt i den andra kommunen. Det förhållandet att sökandens behov ärtillgodosedda i hemkommunen får inte beaktas vid en sådan prövning.I proposition 1992/93:129 om avgifter inom äldre- och handikappomsorgenbetonades bland annat vikten av att den enskilde måste förbehållastillräckliga medel för att kunna bekosta sådana sociala tjänster som inteinryms i ett kommunalt åtagande samt övriga personliga behov. I propositionenbehandlades också samboende och makars ekonomiska villkor när den ena partenpermanent flyttar till en särskild boendeform. Föredragande statsråd framhöllatt avgiftsreglerna inte får utformas så att samboende eller makar tvingastill skilsmässa eller till att avstå från nödvändig vård av ekonomiska skäl.Socialstyrelsen konstaterar i rapporten (följer upp och utvärderar 1996:6) att det finns bristerframför allt i den enskildes skydd mot för höga avgifter. att hälften av kommunerna inte tar hänsyn till makars/samboendesekonomiska situation när den ena parten bor i särskild boendeform.Regeringen uttalar att det är viktigt att kommunerna följer de allmännariktlinjer för handläggning av avgiftsfrågor som redovisades i propositionenom avgifter inom äldre- och handikappomsorgen. Inom ramen för sitttillsynsansvar skall länsstyrelserna följa upp utvecklingen på avgiftsområdetmed utgångspunkt dels i rättssäkerhetsaspekter, dels i den enskildes rätt skälig levnadsnivå även vid behov av omsorg och vård, anförs det.MotionernaI motion So40 av m.fl. (v) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att göra en boskillnadmellan äldre och funktionshindrade enligt vad som anförts om deras olika behov(yrkande 3). Motionärerna anser att de båda grupperna bör särskiljas och attregeringen bör ge den kommande socialtjänstutredningen i uppdrag att komma medförslag till en sådan förändring. Unga funktionshindrade har exempelvis heltannorlunda behov än vad äldre och även äldre funktionshindrade har.Motionärerna begär även ett tillkännagivande av vad i motionen anförts om atti socialtjänstlagens 19 § behålla formuleringen ?en aktiv och meningsfylldtillvaro i gemenskap med andra? (yrkande 13). Motionärerna delar interegeringens uppfattning att uttrycket frammanar en bild av en passiv ochömkansvärd åldring i behov av aktivering och sällskap utan anser att dennuvarande skrivningen är ett uttryck för den strävan vi har efter en godsamhällsgemenskap för äldre människor. Paragrafens nuvarande lydelse lyfteräven fram kommunernas ansvar för bland annat rehabilitering av äldre som harskrivits ut från sjukvården. Motionärerna föreslår att till den av regeringenföreslagna lagtexten läggs en formulering om ?en aktiv och meningsfulltillvaro i gemenskap med andra? som mål för arbetet med äldre människor.I motion So44 av m.fl. (m) yrkas att beslutar attsocialtjänstlagen kompletteras vad avser valfrihet för äldre i enlighet medvad som anförts i motionen (yrkande 10). Motionärerna anser att det är dagsatt ge de äldre samma lagstadgade rätt till valfrihet som inom barnomsorgenvad gäller hemtjänst, dagverksamhet och särskilda boendeformer. Äldrevårdensallmänna inriktning skall vara att de som önskar så långt som möjligt erbjudsvård i det egna hemmet. Om vård på institution är nödvändig skall den ges vidsmå enheter nära hemorten eller där den äldre så önskar, anförs det.Motionärerna anser att man i socialtjänstlagen bör renodla de olikaboendeformerna ålderdomshem, sjukhem och gruppboende och ge den enskildevalfrihet och inflytande i valet av boende och vårdform.I motion So46 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om valfrihet inom äldreomsorgen (yrkande 9). Även dessamotionärer anser att den enskilde skall ha lagstadgad rätt att, inom ramen förtilldelade resurser, få välja vårdgivare på samma sätt som sker inombarnomsorgen. Den kommunala ekonomiska ersättningen kan grundas på liknandeprinciper, anförs det. Enligt motionärerna kommer alternativen att öka omrätten att välja lagregleras.I motion So48 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande av vadi motionen anförts om behovet av att införa en äldreombudsman (yrkande 6).Enligt motionärerna bör kommunerna känna ett eget ansvar för att självkritisktgranska sin egen verksamhet och utan dröjsmål rätta till fel och brister. bör därför införas, dvs. oberoende personer som ständigtbevakar och följer det som sker inom verksamheterna och till vilka enskildakan vända sig med synpunkter, klagomål och förslag utan att riskera att ?stötasig? med den personal som ger dem omsorg. Motionärerna yrkar vidare attregeringen ges till känna vad i motionen anförts om mål för arbetet med äldremänniskor (yrkande 11). Motionärerna anser att de äldres boende skallutvecklas och att rätten till eget rum för den som så önskar skall slås fast.Genom gruppboende och dagverksamhet förbättras verksamheten i omsorgen för dedementa. Motionärerna understryker vikten av näringsriktig mat, god tandhälsaoch åtgärder för att förebygga olycksfall. Rehabiliteringen av äldre måste blibättre, anförs det vidare. Motionärerna vill införa ett välfärdskontrakt somstärker den enskildes rättigheter och möjligheter att bo kvar i det egnahemmet samt en hjälpmedelsgaranti som ger äldre rätt till hjälpmedel inom enangiven tidsperiod. I samma motion begärs ett tillkännagivande av vad imotionen anförts om behovet av en ändrad lagstiftning avseendeavgiftssättningen för äldre- och handikappomsorg i kommunerna (yrkande 12).Enligt motionärerna är det viktigt att kommunerna vid avgiftssättningenavseende äldre- och handikappomsorgen fullt ut tar hänsyn till om personen ifråga har en hemmavarande maka/make. Trots att detta uttalas tydligt iförarbetena till nuvarande lagstiftning är det inte alla kommuner som tarhänsyn till hemmavarande maka/make. Motionärerna anser därför att det ärnödvändigt med en tydligare lagstiftning i detta avseende.I motion K211 av () hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts om precisering av 35 § socialtjänstlagen(yrkande 1). Motionären anser att den konflikt som finns mellankommunallagen och socialtjänstlagen inte är acceptabel. Kravet på en objektivoch rättvis likabehandling av kommunmedlemmarna som anges ispecialmotiveringen till kommunallagen ger enligt motionären inte någotutrymme för inkomstfördelande verksamhet. Motionären föreslår att reglerinförs som mer precist anger vad som menas med skäliga avgifter i 35 §socialtjänstlagen.I motion K527 av m.fl. (fp) yrkas att beslutar omsådan ändring i kommunallagen att alla som bor i har rätt att bosättasig i vilken kommun de önskar (yrkande 4). Enligt motionärerna är det heltoacceptabelt att exempelvis gamla människor med behov av specialboende intefår flytta till en annan kommun för att t.ex. komma närmare sina barn.Motionärerna anser att det måste bli en laglig rättighet att bo där man vill.Utskottets bedömningUtskottet ställer sig bakom de grundläggande principer för äldreomsorgen somregeringen för fram i propositionen. Den enskildes rätt till självbestämmandeoch integritet, trygghet och valfrihet måste respekteras. Äldressjälvbestämmande och integritet måste vara utgångspunkten både för planeringoch organisation av omsorg och vård och i mötet mellan människor. Varjemänniska skall betraktas som en unik individ, inte ett vårdobjekt.