bet · GL01UU8 · 1997-11-06 00:00:00 — , aktivt deltagit i PFF på detta område. EAPR innebär ökademöjligheter till fördjupat samarbete beträffande det civila försvaret.Det är regeringens bedömning att deltagande i PFF:s breddade övningsprogramstärker förmåga att medverka med militära och civila resurser ifredsfrämjande och humanitär verksamhet på ett säkert och effektivt sätt.Det ligger i intresse att aktivt delta i EAPR och det fördjupadePFF. Detta är ett sätt på vilket kan medverka till skapandet av enalleuropeisk säkerhetsordning, i vilken EAPR och PFF utgör viktigabeståndsdelar.Planerings- och översynsprocessenInom ramen för PFF-samarbetet inleddes en planerings- ochöversynsprocess, den s.k. Planning and Review Process (PARP). Processen syftartill att identifiera och värdera resurser som partnerländerna skulle kunnabidra med i fredsfrämjande och humanitära övningar och insatser tillsammans medNatostyrkor.Särskilda mål för samverkansförmåga, s.k. interoperabilitet, fastställs i endialog mellan varje enskilt partnerland och Nato. Processen bygger påfrivillighet och att varje partnerland självt bestämmer inom vilka områden ochi vilken utsträckning som samverkansförmågan skall förbättras.Den första översynen avslutas . harsedan 1995 deltagit i planerings- och översynsarbetet i den utsträckning sommotiveras av vårt intresse att främja effektiva och säkra fredsfrämjande ochhumanitära insatser.Som ett led i det fördjupade PFF-samarbetet vidareutvecklas nu planerings-och översynsprocessen. Inför nästa tvåårsperiod har antalet samverkansmål ökatoch kvalitativt utvecklats. Räckvidden har vidgats så att planerings- ochöversynsprocessen i sin utvecklade form, liksom PFF:s övningsprogram,innefattar styrkor och resurser avsedda för hela det fredsfrämjande området, ienlighet med såväl kapitel VI som kapitel VII i FN-stadgan.Vidare avses målen för samverkan utvecklas till att även berörasammansättning och kapacitet hos olika förband, s.k. partnerskapsmål. Tanken äratt öka säkerheten i planeringen inför internationella fredsinsatser genom attpå förhand söka utröna tillgängligheten av och beredskapen hos olika ländersstyrkor och resurser. Liknande tankegångar ligger bakom existerande arrangemanginom FN (UN Stand By Forces).Planer finns på att införa särskilda partnerskapsmål för PFF-länderna, isyfte att underlätta identifieringen av styrkor och resurser som kan görastillgängliga för fredsfrämjande operationer. Partnerskapsmålen kommer inte attinnebära några bindande åtaganden för partnerländerna. Beslut om att ställastyrkor till förfogande skall även fortsättningsvis fattas från fall till fall.I linje med den övergripande utvecklingen inom PFF kommer partnerländerna attges ett allt större inflytande även i planerings- och översynsprocessen.Öppenheten i översynsprocessen stärks på frivillig basis, vilket ligger i linjemed de övergripande målen för PFF. Den för grundläggande möjlighetenatt självt kunna avgöra på vilka områden och i vilken utsträckning vi villsamarbeta kommer även framgent att gälla.Utifrån försvarsbeslutet gav regeringen Försvarsmakten iuppdrag att utreda behovet av interoperabilitet i ett internationelltperspektiv. Uppdraget redovisades till regeringen den 30 september 1997.Sveriges deltagande i IFOR/SFOR i Bosnien har understrukit värdet avplanerings- och översynsprocessen som ett instrument för fortsatt utveckling avvår samverkansförmåga beträffande fredsbevarande och humanitära insatser.Möjligheterna att utveckla metoder för attanvända enheter ur samtliga försvarsgrenar i internationella fredsfrämjande ochhumanitära insatser bör tillvaratas. Samverkansmålen kommer att fastläggas medutgångspunkt från regeringens övergripande bedömning av behoven av Sverigesinternationella samverkansförmåga. Den studie som Försvarsmakten har redovisatutgör härvidlag ett värdefullt underlag.Behov av ökad interoperabilitet finns även i civila insatser som t.ex.humanitär katastrofhjälp. På detta område är FN det ledande organet. Regeringenanser det angeläget att stödja det arbete som pågår inom FN för att förbättraden internationella samverkansförmågan vid civila insatser. Regeringen hartillsatt en särskild utredare med uppgift att bl.a. ta initiativ till civil-militära utbildningsprojekt. Regeringen har också utsett en särskildinterdepartemental grupp för beredning av beslut om svenskt deltagande ifredsfrämjande insatser där olika civila liksom militära aspekter på insatsernasamordnas.Regeringen anser att samtliga försvarsgrenar bör ha en internationellgrundförmåga. Vissa enheter bör även ha en förhöjd förmåga. Den förhöjdaförmågan skall i första hand eftersträvas för sådana förband som kan förväntasefterfrågas i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser och därsvenska resurser är särskilt lämpade.På kort sikt bör tonvikt läggas vid att öka den militära samverkansförmåganför fredsfrämjande och humanitära insatser vad gäller metod och arbetssättenligt Natostandard. Strävan bör vara att samtliga svenska officerare skall hasådana kunskaper och färdigheter i internationella metoder och arbetssätt attde med viss kompletterande utbildning vid behov skall kunna samarbeta medpersonal från Natos medlemsländer och partnerländer. Särskild hänsyn skall idetta arbete tas till förmåga att samverka med de nordiska länderna ifredsfrämjande insatser.Svensk Natoambassadör och närvaro i NatostaberNato har inbjudit partnerländerna att utse ambassadör och upprätta delegationvid organisationen. De diplomatiska och militära kontakterna kan väntas ökagenom EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet. Genom EAPR kommer ett antalNatokommittéer att öppnas för deltagande från partnerländerna i frågor som rörPFF. Regeringen har med anledning härav utnämnt ambassadör i Brysselatt även var ombud vid Nato. Regeringen avser vidare att stärka den militärarepresentationen vid ambassaden i . Regeringen planerar att utse ensvensk militär representant att delta i möten mellan ochpartnerländerna i frågor som avser PFF.Natohögkvarteret i har det övergripande politiska och militäraansvaret för PFF-verksamhet och krishanteringsfrågor. Det militäraplaneringsarbetet för PFF-aktiviteter och fredsfrämjande operationer sker påolika nivåer i Natos staber.I det fördjupade PFF-samarbetet erbjuds partnerländerna möjligheter tillrepresentation vid Natostaber. Avsikten är att partnerländerna i störreutsträckning skall kunna delta i planering och genomförande av övningar ochandra PFF-aktiviteter samt Natoledda fredsfrämjande och humanitära operationer.Partnerländernas representation vid Natostaber kommer att kunna ta olikaformer. Särskilda PFF-enheter med officerare från partnerländerna skalltillskapas, vilka skall ingå som separata delar i reguljära Natostaber.Innebörden av denna organisatoriska lösning är att en tydlig gräns dras mellankrishanteringsuppgifter och territoriellt försvar.Möjligheten till ökad insyn och inflytande i militära PFF-frågor kommer attstärkas vid och staber. kommer attsammanträda regelbundet med partnerländerna inom EAPR för att diskutera PFF-och krishanteringsfrågor. Partnerländerna kommer även att kunna utse nationellaförbindelseofficerare att i ökad omfattning bidra till det dagliga PFF-arbeteti och i olika Natostaber. har , i likhetmed de flesta PFF-länder, en förbindelseofficer vid iMons, , och en förbindelseofficer vid Natohögkvarteret i om arrangemanget inte ger partnerländerna något formellt inflytande,kommer det att ge värdefull kunskap om Natos strukturer och arbetssätt samtplanering av konflikthanteringsoperationer.Närvaron av förbindelseofficerare förbättrar möjligheter att påverkautformningen av PFF-aktiviteter och fredsfrämjande insatser. Nationellaställningstaganden underlättas och beredskapen att agera förbättras.Sverige har intresse av representation vid och staber påolika nivåer. Regeringen kommer att från fall till fall ta ställning tillrepresentation i internationella staber.Ett politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationerDet har länge varit en uttalad svensk uppfattning att länder som bidrar medtrupp till en internationell krishanteringsoperation också skall ges insyn ioch inflytande över planering och ledning av insatsen. Genom ett svensk-finsktinitiativ vid har denna princip skrivits in i den delav som behandlar militära krishanteringsinsatser till vilka EUtagit initiativet och som genomförs av Västeuropeiska unionen (VEU).Diskussioner om att skapa ett särskilt politisk-militärt ramverk förNatoledda krishanteringsinsatser förs inom Nato och medpartnerländerna i EAPR. Regeringen välkomnar detta och avser att aktivt delta iarbetet för att stärka partnerländernas möjligheter till insyn och inflytande iNatos planerings- och beslutsprocesser för krishanteringsinsatser.Ambitionen är att finna en modell som ger partnerländerna möjligheter tillinsyn i och inflytande över såväl den politiska som militära styrningen avNatoledda krishanteringsoperationer. Det har också varit ett uttalat svensktönskemål att partnerländerna ges möjlighet att framföra sina ståndpunkter i etttidigt skede av planerings- och beslutsprocesserna.Under IFOR- och SFOR-operationerna har det efter hand utvecklats former föratt ge länder som inte är medlemmar i förbättrade möjligheter att medverkai planering och styrning. Dessa erfarenheter är av stort värde i diskussionernaom partnerländernas insyn och inflytande i framtida krishanteringsoperationer.Det är en svensk målsättning, med beaktande av erfarenheterna från IFOR ochSFOR, att arrangemangen för insyn och inflytande ges en permanent och förstärktform i det politisk-militära ramverk för krishanteringsinsatser som avsesutarbetas inom EAPR.MotionernaModerata samlingspartiet välkomnar i motion U29:1 (m kommitté) det fördjupadesamarbetet med Nato som skrivelsen är ett uttryck för. Motionärerna beklagardock att regeringen inte tillvaratagit inbjudan att utse en ambassadör tillNato. Enligt mening är det ochdet fördjupade PFF-samarbetet av så stor framtida betydelse för att denökade resurs, och den positiva markering, som en särskild ambassadör innebärvore välmotiverad.Folkpartiet liberalerna välkomnar i motion U29:5 (fp kommitté) den fortsattautvecklingen av PFF-samarbetet och inrättandet av det , liksom ett fördjupat svenskt deltagande i detta. Folkpartietinstämmer i princip med regeringens bedömning att militäraalliansfrihet ?utesluter deltagande i samarbete som rör territorialförsvar ochsäkerhetsgarantier?. Man påpekar i sammanhanget att genom sitt FN-medlemskap är skyldigt att enligt - om så erfordras och beslutas avsäkerhetsrådet - med militära medel komma en annan FN-stat till undsättningtill skydd för internationell fred och säkerhet. Det fördjupade PFF-samarbetetskapar en ökad förmåga till gemensam hantering av kriser och andrapåfrestningar sett i ett vidgat säkerhetsbegrepp. Det viktiga och omfattandearbetet som rör Nato motiverar att en särskild ambassadör inrättas i Bryssel.Vänsterpartiet pekar i motion U29:4 (v parti) på att erfarenheterna från IFOR-och SFOR-operationerna visar att länder såväl inom som utanför PFF-samarbetethar kunnat delta. anser att ledningen, i operationer av den typdet nu varit fråga om, bör utövas direkt av FN eller . Det finns risker medatt i längden låta en militärallians med starkt beroende av ledning ochmilitära resurser dominera fredsfrämjande operationer. borde utvecklas såatt den blir det ledande säkerhetspolitiska organet i med ansvar ävenför fredsfrämjande operationer. Ett centralt inslag i PFF-samarbetet ärmilitära enheters och systems förmåga att samverka. Detta innebär en ensidiganpassning till Natostandard. tidigare framförda farhågor om enharmonisering av svenska stridskrafter med Nato har besannats. Det fördjupadePFF-samarbetet har fått en alltför stark militär prägel. bör lämna PFF-samarbetet.Miljöpartiet erinrar i motion U29:2 (mp kommitté) att det tidigare krävt attregeringen för presenterar en övergripande redovisning för alla deförsvars- och säkerhetspolitiska verksamheter där finns representerat.Regeringen måste återkomma med en handlingsplan för hur trovärdigheten för densvenska militära alliansfriheten kan återupprättas. måste allövningsverksamhet i PFF, som inte har med strikt fredsbevarande, miljöskydd,räddningstjänst eller humanitär verksamhet att göra, för svensk del varautesluten. måste även få ta ställning till det individuellapartnerskapsprogrammet (IPP) som reglerar svensk medverkan i PFF. skallinte delta med representation i Natostaber eller ha en ambassadör. Miljöpartietavvisar ett svenskt deltagande i EAPR.Kristdemokraterna välkomnar i motion U29:3 (kd kommitté) deltagande iden nya samarbetsformen. Det är viktigt att deltar i och bidrar tillsamarbetet när det gäller fredsfrämjande och humanitära uppgifter samt ävencivil beredskap. bör verka för och delta i sådant samarbete som avsercivil beredskap. För att bättre kunna delta i ett fördjupat samarbete inomområdet civil beredskap och i militära PFF-frågor anser atten svensk totalförsvarsdelegation bör inrättas vid Natos högkvarter.UtskottetEAPR och det fördjupade PFF-samarbetetUtskottet anser i likhet med regeringen att bildandet av det samt utvidgningen och fördjupningen av PFF-samarbetet är viktiga inslag ien grundläggande förändring av den europeiska säkerhetspolitiska miljön.Natos och EU:s förestående utvidgning, samt Natos vidgade relationer medRyssland, representerar ytterligare steg i framväxten av en alleuropeisksäkerhets- och samarbetsstruktur.Sverige medverkar aktivt i en lång rad säkerhetsfrämjande organisationer. , genom medverkan i EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik, i , iEuroparådet samt som observatörer i VEU. har ett samarbetemed Nato genom det s.k. Partnerskapet för fred.Utskottet anser att det ligger i intresse att aktivt delta i EAPRoch det fördjupade PFF. Detta är ett av många sätt på vilket kanmedverka till skapandet av en alleuropeisk säkerhetsordning, i vilken EAPR ochPFF utgör viktiga beståndsdelar.Moderata samlingspartiet, liberalerna samt Kristdemokraternaställer sig alla bakom regeringens beslut att skall delta i det samt att utvidga och fördjupa sitt partnerskapssamarbete.Vänsterpartiet anser att PFF-samarbetet fått en alltför stark militär prägelvarför bör lämna PFF-samarbetet.Miljöpartiet anser att all övningsverksamhet inom PFF, som inte har medstrikt fredbevarande, miljöskydd, räddningstjänst eller humanitär verksamhetatt göra, skall vara utesluten. Det individuella partnerskapsprogrammet (IPP)måste ta ställning till. avvisar deltagande iEAPRUtskottet konstaterar sålunda att det råder ett brett stöd för regeringensbeslut. Det är utskottets mening att bör kunna samarbeta med Nato påalla områden utom de som rör försvaret av vårt eget territorium eller vadgäller kravet på ömsesidiga försvarsgarantier. Samarbetslinjen är självklareftersom den gagnar såväl vår egen säkerhet som säkerheten i vårt närområde ochi som helhet. EAPR kan bli en viktig mötesplats för planering ochsamordning av bl.a. har genom betänkande 1995/96:UFöU1 säkerhetspolitik tagitställning till att bevarandet av den militära alliansfriheten inte förutsätteratt i något annat avseende skulle behöva ålägga sig restriktioner vadgäller deltagandet i det framväxande, mångfacetterade europeiska samarbetet.Utskottet vill därför betona att regeringen särskilt framhåller att Sverigesmedverkan i PFF sker på den militära alliansfrihetens grund. Samarbetet medförinte några försvarsförpliktelser. Det bygger på frivilliga åtaganden där varjestat själv bestämmer ambitionsnivån för sin medverkan. Förutom att stärka densvenska förmågan till medverkan i internationell krishantering syftar vårt PFF-deltagande även till att sätta in det militära säkerhetssamarbetet iÖstersjöområdet i ett brett, alleuropeiskt perspektiv med engagemang från Nato,och andra partnerländer.Utskottet - som delar regeringens bedömning - anser därför att börmedverka till att utveckla samarbetet mellan Nato och militärt alliansfrialänder inom EAPR.Kristdemokraterna framhåller betydelsen av att aktivt bör verka föratt fördjupa samarbetet inom området civil beredskap.En av de svenska målsättningarna med PFF-deltagandet är att stödjauppbyggnaden av civilt försvar i andra länder. har, tillsammans medbl.a. , aktivt deltagit i PFF på detta område. EAPR innebär ökademöjligheter till fördjupat samarbete beträffande det civila försvaret.Miljöpartiet anser att det individuella partnerskapsprogrammet (IPP) skallunderställas prövning.Det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet behandlade en liknande motioni betänkande 1996/97:UFöU1 säkerhetspolitik. Utskottet ansåg inte attdet individuella partnerskapsprogrammet var av en sådan karaktär att detbehövde föreläggas . gör samma bedömning i dennafråga . Utskottet har sålunda inget att invända mot regeringens redovisningav hur PFF-samarbetet bör utvidgas.Sveriges representation i Nato och dess staberRegeringen framhåller att de diplomatiska och militära kontakterna väntas ökagenom EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet. Ett antal Natokommittéer kommeratt öppnas för deltagande från partnerländerna i frågor som rör PFF. Regeringenhar med anledning härav utnämnt ambassadör i att även varombud vid Nato. Regeringen avser vidare att stärka den militärarepresentationen vid ambassaden i . Regeringen planerar att utse ensvensk militär representant att delta i möten mellan ochpartnerländerna i frågor som avser PFF.Moderata samlingspartiet beklagar att regeringen inte tillvaratagitmöjligheten att utnämna en särskild ambassadör till Nato. anser attdet viktiga och omfattande arbetet som rör Nato motiverar att en särskildambassadör utses. anser inte att skall representeras iNatostaber eller ha en ambassadör hos Nato. anser att entotalförsvarsdelegation bör inrättas för att bättre delta i ett fördjupatsamarbete inom området civil beredskap.Utskottet delar regeringens bedömning om behovet av att stärka vårrepresentation i eftersom både de diplomatiska och militära kontakternakommer att intensifieras i takt med att bereds tillfälle att medverka iett antal kommittéer. Svenska officerares samverkan i Natos staber och olikakommittéer kommer enligt utskottets mening att tillföra Försvarsmaktenkunskaper om Natos arbetsmetoder. Detta bör vara av stort värde för ,inte minst för att förbereda samverkan med andra nationer i internationellainsatser.Den totalförsvarsrådgivare som tillsatts vid ambassaden bör kunna bidra tillatt fördjupa det samarbete som efterlyser. En effektiv ochkraftfull utrikesrepresentation bör vara det primära - inte den organisatoriskaformen. Utskottet har sålunda inget att invända mot regeringens åtgärder. Någotsärskilt uttalande från sida om hur representationen närmare börutformas bör inte göras . Erfarenheterna får utvisa om ytterligarepersonalresurser behövs.Samverkansförmåga och politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationerRegeringen redovisar att planer finns på att införa särskilda partnerskapsmålför PFF-länderna, för att underlätta identifieringen av styrkor och resursersom kan göras tillgängliga för fredsfrämjande operationer. Partnerskapsmålenkommer enligt regeringen inte att innebära några bindande åtaganden förpartnerländerna. Beslut om att ställa styrkor till förfogande skall ävenfortsättningsvis fattas från fall till fall.Vänsterpartiet - som anser att bör lämna PFF-samarbetet - framhålleratt ett centralt inslag i PFF-samarbetet är militära enheters och systemsförmåga att samverka. Detta innebär en ensidig anpassning till Natostandard.Vänsterpartiets tidigare framförda farhågor om en harmonisering av svenskastridskrafter med Nato har besannats. Det fördjupade PFF-samarbetet har fått enalltför stark militär prägel.Utskottet påminner om att frågan om det svenska totalförsvarets förmåga attsamverka med andra länder mot bakgrund av den nya internationella verksamhetenbehandlades försvarsbeslut. Det är ett svenskt intresse attytterligare utveckla interoperabiliteten (samverkansförmågan) införinternationella fredsfrämjande och humanitära insatser, inte minst för attuppgiften att kunna genomföra sådana har blivit en av huvuduppgifterna förtotalförsvaret. medverkan blir effektivare och därmed mer trovärdig.Skyddet för svensk trupp bör rimligtvis öka.En förbättrad samverkansförmåga kräver anpassning till internationellstandard såväl inom det materiella området som när det gäller metoder ocharbetssätt.Utskottet delar regeringens bedömning att även fortsättningsvis bördelta i PFF-övningar med enheter från samtliga försvarsgrenar för att stärkaförmågan att kunna genomföra internationella fredsfrämjande insatser på ettsäkert och effektivt sätt. PFF-övningar i med en breddeltagarkrets fyller en viktig förtroendeskapande funktion. Vi bör i förstahand sträva efter att förbättra samverkansförmågan för sådana typer av enhetersom kan förväntas efterfrågas för internationella fredsfrämjande insatser ochdär svenska resurser enligt vår bedömning är särskilt väl lämpade.Regeringen bedömer att EAPR och det utvidgade och fördjupade PFF kommer atterbjuda partnerländerna ökade möjligheter till insyn och inflytande i Natosplanerings- och beslutsprocesser för krishanteringsoperationer. Erfarenheterfrån Implementation Force (IFOR) och den nu pågående operationen StabilizationForce (SFOR) i har tydliggjort betydelsen av att i etttidigt skede kunna delta i planering av de fredsfrämjande insatserna till vilkaSverige bidrar med militär trupp. Därför välkomnar regeringen detta och avseratt aktivt delta i arbetet för att stärka partnerländernas möjligheter tillinsyn och inflytande i Natos planerings- och beslutsprocesser förkrishanteringsinsatser.Diskussioner om att skapa ett särskilt politisk-militärt ramverk förNatoledda krishanteringsinsatser förs inom Nato och medpartnerländerna i EAPR. Ambitionen är att finna en modell som gerpartnerländerna möjligheter till insyn i och inflytande över såväl denpolitiska som militära styrningen av Natoledda krishanteringsoperationer. Dethar också varit ett uttalat svenskt önskemål att partnerländerna ges möjlighetatt framföra sina ståndpunkter i ett tidigt skede av planerings- ochbeslutsprocesserna.Utskottet framhåller att det länge har varit en uttalad svensk uppfattningatt länder som bidrar med trupp till en internationell krishanteringsoperationockså skall ges insyn i och inflytande över planering och ledning av insatsen.Utskottet anser i likhet med regeringen att det bör vara en svensk målsättning,med beaktande av erfarenheterna från IFOR och SFOR, att arrangemangen för insynoch inflytande ges en permanent och förstärkt form i det politisk-militäraramverk för krishanteringsinsatser som avses utarbetas inom EAPR.Utskottet har sålunda inget att invända mot vad regeringen redovisar omambitionerna när det gäller att öka svenska totalförsvarsresurser för attmedverka i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser samt attskapa ett politisk-militärt ramverk för vår medverkan i framtidakrishanteringsoperationer.Stockholm den 4 november 1997På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), (), HenrikLanderholm (m), (), (), (), My (), (), (), (), AnnikaNordgren (mp), (), (), (), MikaelJansson (fp) och ().Avvikande meningarArne (), (), My (), ()och () anser:Det omfattande och viktiga samarbetet mellan och Nato tar sig mångaolika uttryck. Såväl omfattning som innehåll motiverar att en särskildambassadör ackrediteras till Nato.Annika () anser:Det svenska försvaret Natoanpassas . närmar sigutskottsmajoriteten Nato ytterligare. militära alliansfrihet bliralltmer substanslös. Jag anser inte att skall delta i det (). Rådet utgör en politisk ram för detfördjupade PFF-samarbetet, vars syfte är att vidareutveckla samarbetet mellanNato och partnerländerna. Jag anser inte att skall delta medrepresentation vid Natostaber eller ha en ambassadör som ombud vid Nato.Jag kan acceptera svensk medverkan i PFF enbart inom övningar som har medstrikt fredsbevarande och humanitär verksamhet, miljöskydd och räddningstjänstatt göra.