bet · GK01UU7 · 1997-04-29 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande dels regeringens skrivelser 1995/96:193och 1996/97:140 med redogörelse för verksamheten inom respektive , dels redogörelse tillriksdagen 1996/97:ER1 från delegation vid om verksamheten inom församlingen , delsfyra motioner väckta under allmänna motionstiden /97 med anknytning tillEuroparådet.Utskottet föreslår att skrivelserna och redogörelsen läggs tillhandlingarna. Samtliga motioner besvaras eller avstyrks. Till betänkandet ärfogat ett särskilt yttrande. 1996/97:K427 av m.fl. (fp)2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om svenskt undertecknande av konvention om regionalaspråk och minoritetsspråk.1996/97:U604 av Per m.fl. (mp)2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i ta upp frågan om fortsattamedlemskap.1996/97:U630 av och ()1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör ratificera den europeiska ramkonventionen om skyddför nationella minoriteter CAHMIN, tilläggsprotokollet till Europakonventionenom skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Wien1993), European Charter on Regional and Minority Languages (1996)och nr 169,1996/97:Sf625 av m.fl. (kd)7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör ratificera omregionala språk och minoritetsspråk för finskans del. Regeringens skrivelse 1995/96:193Ministerkommittémöten m.m.Ministerkommittén höll sina 96:e och 97:e ordinarie möten . Treordinarie fackministerkonferenser arrangerades inom ordinarie budget uppgick till ca . Därtill kom vissa överskottsmedel från föregående år. Sverigestotala bidrag till organisationen (inklusive bidrag till sidoordnadeverksamheter) belöpte sig under kalenderåret på ca 39,5 miljoner kronor.Europarådet höll sitt 96:e ministerkommittémöte underordförandeskap av den cypriotiske utrikesministern de nordiska och baltiska delegationscheferna föregicks mötet av ett kortinformellt samråd, som hade initierats av de baltiska utrikesministrarna. Detleddes av utrikesminister och utmynnade i en allmänthållen rekommendation om ett regelbundet samrådsförfarande mellan de berördaländernas permanenta delegationer i Strasbourg.Ministerkommittémötet behandlade under en inledande informell delEuroparådets roll, bl.a. i ljuset av organisationens pågående utvidgning.Ministrarna konstaterade att tio central- och östeuropeiska länder hadebeviljats inträde . Ytterligare åtta hade ansökt om medlemskap:Albanien, Bosnien och , , , , ,och (fyra av dessa blev medlemmar ochytterligare ett ). Ministrarna uttalade beredskap att upptakandidatländerna i Europarådskretsen så snart grundläggande krav kunde ansesvara uppfyllda. Man beslutade att intensifiera såväl den politiska dialogensom samarbetsprogrammen med berörda stater, i avsikt att uppmuntra viktigareformer beträffande hörnstenar: respekt för demokrati, demänskliga rättigheterna och rättsstatens principer.Ministrarna konstaterade vidare att den kontinuerliga utvidgningen avEuroparådet krävde resurser. Finansieringsbehoven måste emellertid vägas in iden pågående översynen av prioriteringar inom organisationen som helhet.I anslutning till utvidgningsdiskussionen betonades betydelsen av attfortsätta och fördjupa samarbetet med Europeiska unionen (EU) ochOrganisationen för säkerhet och samarbete i (). Detta sågs som ettled i strävandena att uppnå stabilitet och demokratisk säkerhet i hela Europa.Man välkomnade att förhandlingarna om en europeisk stabilitetspakt hadeavslutats framgångsrikt i . Ånyo underströks det viktigasambandet mellan minoritetsskydd och stabilitet i Europa.Ministrarna uttalade fortsatt stöd för arbetet med ett tilläggsprotokolltill om kulturella rättigheter av särskild betydelse förskyddet av nationella minoriteter. Flertalet länder, däribland ,uttalade sig positivt om kommission mot rasism och intolerans(ECRI). poängterades att dubbelarbete i förhållande till EU:smotsvarande kommission (den s.k. ) måste undvikas.Ministrarna uttryckte tillfredsställelse över att den deklaration omefterlevnad av medlemsstaternas åtaganden, som hade antagits vid föregåendeministerkommittémöte (), nu hade kompletterats med entillämpningsprocedur.I anslutning till ovanstående tog i princip samtliga västeuropeiska statertillfället i akt att kommentera parlamentarikerförsamlingens rekommendation nr1266 om . I denna rekommendation från uppmanadesministerkommittén kräva att skulle dels dra tillbaka sina trupper frånnorra , dels söka en fredlig lösning på kurdfrågan, dels slutligen sättaupp en tidtabell för att anpassa sin konstitution och lagstiftning tillEuroparådets normer. De länder som uttalade sig, däribland , varrelativt samstämmiga i sin kritik av höll sitt 97:e ministerkommittémöte underordförandeskap av den tjeckiske utrikesministern inleddes med en ceremoni för att markera Makedoniensoch inträde i som organisationens 37:e och 38:emedlemsländer.Mötets tema var demokratisk säkerhet i . grundläggandevärderingar utgjorde basen för en framgångsrik tillämpning av det demokratiskasäkerhetskonceptet. Man hoppades att de ideal som organisationen står förskulle komma att omfatta hela . Särskilt EU-länderna uttryckte i sina inlägg stöd för ett snabbt ryskt upptagande iEuroparådet, medan de baltiska länderna var mer återhållsamma och hänvisadetill att villkoren först måste uppfyllas.Den pågående utvidgningen ställde krav på effektiv övervakning avefterlevnaden av medlemsstaternas åtaganden, i förening med fortsatt stöd tillreformsträvanden.Återuppbyggnaden i före detta hade nu blivit en internationelltprioriterad uppgift. Från sida var man beredd att bidra med denspecialistkompetens som organisationen besitter.Ministrarna hälsade med tillfredsställelse att de s.k. fyrpartsmötena mellanrepresentanter för och EU nu åter ägde rum regelbundet.I kampen mot främlingsfientlighet och rasism borde och EU istörsta möjliga utsträckning samordna sina ansträngningar. Ministrarnauttalade fortsatt stöd för kommission mot rasism och intolerans(ECRI).Skyddet för nationella minoriteter var en viktig faktor i strävandena attuppnå stabilitet och demokratisk säkerhet i . Ministrarna uttryckteförhoppningen att skulle föra med sig konkreta resultat i det arbetepå minoritetsområdet som initierats vid toppmötet i hösten 1993.USA:s och begäran om observatörsstatus vid välkomnades avmånga talare och var enligt ministrarna att betrakta som ett erkännande avorganisationens politiskt viktiga arbete för demokratisk säkerhet.Den fortsatta utvidgningenVid en ceremoni upptogs i . Den sakligaprövningen av ansökan hade dragit ut , bl.a. i avvaktan påatt en för godtagbar medborgarskapslag skulle antas. Så skedde ijuli 1994 och detta i kombination med utlovade förbättringar i utlännings-lagstiftningen öppnade slutgiltigt vägen för medlemskap. Invalen av Albanienoch respektive och föregicks avdiskussion om ländernas demokratiska och juridiska utvecklingsnivå iförhållande till de kriterier som formellt gäller för inträde i Europarådet.Slutresultatet blev dock i samtliga fall att såväl den parlamentariskaförsamlingen som ministerkommittén ställde sig enhälligt positiva tillmedlemskap.Störst intresse tilldrog sig emellertid ansökan. Trotsden förnyade upptrappningen av krigshandlingarna i omkring ochefter röstade parlamentarikerförsamlingen medstor majoritet för ett ryskt medlemskap. På basis av parlamentarikernasrekommendation beslutade sedan ministerkommittén på ställföreträdarnivå den 8februari enhälligt att inbjuda att bli 39:e medlemsland.Ministerkommitténs övervakning av efterlevnaden av medlemsstaternas åtagandenSom kan utläsas i det föregående har en förskjutning ägt rum när det gällerkriterierna för upptagande av nya medlemsländer i , från krav på enväl fungerande demokrati till det mera önskemålet att kandidatlandetskall vara på rätt väg.Av det ovannämnda följer ökade krav på effektiv övervakning - eftertillträdet - av medlemsstaternas efterlevnad av gjorda åtaganden. Detta börkombineras med stödåtgärder som skall påverka utvecklingen i positiv riktning.Ministerkommittén antog en procedur för att verkställa den i november 1994antagna deklarationen om efterlevnad av medlemsstaternas åtaganden. Enligtdenna tillämpningsprocedur skall övervakningen bl.a. grundas på konstruktivdialog och icke-diskriminering. generalsekreterare har vidare attpresentera en översikt om medlemsstaternas efterlevnad av sina åtaganden.Översikten skall sedan behandlas i ministerkommittén under en följd av möten.Den formella behandlingen av generalsekreterarens första rapport omefterlevnaden av gjorda åtaganden inleds vid ministerkommitténs möte i juni1996. får med denna granskning ytterligare enverksamhetsinriktning som tangerar OSSE-arbetet och därmed ger anledning tillökat samarbete mellan dessa båda organisationer.Uppföljning av toppmötet i hösten 1993Europarådets toppmöte för medlemsländernas stats- eller regeringschefer i Wieni - det första och hittills enda i organisationens historia -resulterade i en slutdeklaration med tre operativt inriktade bilagor sombehandlar reformering av övervakningssystemet enligt , skyddför nationella minoriteter respektive åtgärder för att bekämpa rasism,främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans.Reformering av övervakningssystemet enligt EuropakonventionenI bilaga 1 till Wiendeklarationen understryks betydelsen av att reformera deorgan som skall övervaka efterlevnaden av den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna(). Syftet med en sådan reform var att effektiviserasystemet för att komma till rätta med det ökande antalet icke färdigbehandladeärenden och de långa handläggningstiderna. Vid Europarådetsministerkommittémöte öppnades det elfte protokollet tillEuropakonventionen för undertecknande. Protokollet upptar dekonventionsändringar som reformen nödvändiggör och innebär i korthet att denuvarande övervakningsorganen (kommission och domstol) skall ersättas med enpermanent domstol med en ledamot från varje konventionsstat.Vid utgången av hade protokollet ratificerats av 17 medlemsstater,däribland . Reformen träder i kraft efter det att samtligakonventionsstater har ratificerat protokollet.Skydd för nationella minoriteterI bilaga 2 till Wiendeklarationen uppmanas ministerkommittén att utarbeta delsen ramkonvention om skydd för nationella minoriteter, dels etttilläggsprotokoll till avsett att regleraminoritetsrättigheter på det kulturella området.Den för ändamålet inrättade kommittén för nationella minoriteter (CAHMIN)har utarbetat en ramkonvention som antogs av ministerkommittén den 10 november1994 och öppnades för undertecknande . Ramkonventionenträder i kraft efter det att tolv av medlemsstaterförklarat sig bundna av den. Konventionen hade /96ratificerats av endast fyra stater, nämligen , , ochUngern.Ramkonventionen syftar till att i ett juridiskt instrument specificera deprinciper som staterna skall respektera för att tillförsäkra de nationellaminoriteterna ett tillfredsställande skydd i nationell lagstiftning ochrättstillämpning, men den innehåller ingen definition av vad som utgör ennationell minoritet. Konventionen ger inte heller upphov till några nyamateriella rättigheter som staterna åtar sig att respektera.Vad beträffar toppmötets beslut om ett tilläggsprotokoll tillEuropakonventionen var avsikten att i protokollet, som ett tillägg tillrättighetskatalogen i , uppta sådana kulturella rättighetersom är av särskild betydelse för skyddet av nationella minoriteter. Arbetet påtilläggsprotokollet inleddes i CAHMIN . Redan från börjanuppstod emellertid betydande problem med att utforma en konventionstext. Någonenighet om utformningen av en sådan har därefter inte gått att nå ochministerkommittén beslutade att avbryta arbetet. En nytext bedömdes egentligen inte tillskapa några nya rättigheter utan riskerade istället att urholka redan existerande rättigheter såsom de definierats idomstolens rättspraxis.Åtgärder för att bekämpa rasism, främlingsfientlighet, antisemitism ochintoleransWiendeklarationens bilaga 3 är uppdelad i en deklaration och en aktionsplan.I aktionsplanen ingår en ungdomskampanj mot rasism, som lanserades iStrasbourg och som skall avslutas sommaren 1996.Ungdomskampanjen syftar till att mobilisera den allmänna opinionen för attmotverka rasistiska och främlingsfientliga tendenser.Ett annat konkret resultat av aktionsplanen är tillsättandet av enministerkommittén underställd expertkommitté, kommissionen mot rasism ochintolerans (ECRI). Vid ECRI:s första möte valdes den svenskediskrimineringsombudsmannen till ordförande. ECRI lade framförslag om sina arbetsformer, bl.a. om hur utvärderingen och bedömningen avmedlemsstaters olika åtgärder mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitismoch intolerans skall ske.I sammanhanget kan nämnas att det även inom EU har etablerats en rådgivandekommission mot rasism och främlingsfientlighet, ofta benämnd . Vid toppmötet i , fick Kahn- kommissionenmandat att - i nära samarbete med - studera förutsättningarna föratt upprätta vad som kommit att kallas ett observatorium mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Observatoriet skulle ha två huvuduppgifter, dels attsamla in information om rasistiska handlingar och analysera grunderna fördessa, dels att utarbeta förslag till preventiva åtgärder och sanktioner motrasistiska tendenser och yttringar. Det råder osäkerhet både omEuroparådets samspel med EU på området och om observatoriets framtid.Verksamheten inom vissa huvudområdenMänskliga rättigheterUnder året undertecknades av , ,, och . Vidare ratificerade konventionen.Utöver de stater som erhållit medlemskap i var detvid /96 endast och som inte ratificeratkonventionen. övervakade , fortlöpandeverkställandet av domar och den granskade och överprövade derapporter som den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna() avgett över klagomål.Ministerkommittén antog 441 resolutioner i sådana ärenden , vilketinnebär en avsevärd ökning av ministerkommitténs arbete i detta avseendejämfört med föregående år. Det stora flertalet resolutioner rör mål motItalien.Två mål mot har behandlats av ministerkommittén , målenFredin II och . I målet antogs en slutresolution avministerkommittén.I målet avvaktar ministerkommittén svenska lagstiftningsåtgärderinnan en slutresolution kan antas.Lagstiftningsåtgärder avvaktas av ministerkommittén också i målet . Fråganom lagstiftningsåtgärder med anledning av domen övervägs inomRegeringskansliet.Under år 1995 registrerades 3 481 nya klagomål hos kommissionen, varav 165mot . Motsvarande siffror för var 2 927 respektive 161. Antaletklagomål till kommissionen fortsätter således att öka.Under året hänsköts 113 mål till domstolens prövning. Av de sammanlagt ca530 mål som domstolen avgjort sedan den tillkom rör 31 klagomål mot Sverige.Det löpande arbetet på området för mänskliga rättigheter bedrevs i övrigtliksom i styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) ochi dess expertkommittéer.Den europeiska konventionen till förhindrande av tortyr m.m., som trädde ikraft , hade vid utgången av ratificerats avsamtliga medlemsstater utom , , , , ,, och . har dock undertecknat konventionen.Den kommitté som upprättats enligt konventionen för att undersökabehandlingen av frihetsberövade i syfte att stärka skyddet mot tortyr m.m.inledde sin verksamhet . besökte kommittén ,, , , , och . De rapporter somkommittén avfattar efter sina besök är inte offentliga men kan offentliggöras,om den berörda staten begär det. Rapporten från det första besöket i ,som tillställdes , har offentliggjortsliksom det svar som den lämnade kommittén i augusti 1992och den rapport från kommitténs besök i som tillställdesregeringen i mars 1995.JämställdhetStyrkommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män (CDEG) sammanträdde tvågånger . ägde konferensen ochdemokrati: utopi eller utmaning rum i . Ordförande för konferensenvar vice statsminister och jämställdhetsminister ochSloveniens premiärminister . Två seminarier anordnades under1995. Det ena behandlade kvinnor och migration och ägde rum iStrasbourg. Det andra handlade om nationell politik rörande jämställdhetmellan kvinnor och män och ägde rum i Budapest.Tre expertgrupper fortsatte sitt arbete: en - i samarbete med styrkommitténför migrationsfrågor (CDMG) - om migration, kulturell mångfald ochjämställdhet mellan kvinnor och män, en om våld mot kvinnor och en om rätttill fri abort.Regeringens skrivelse 1996/97:140Ministerkommittémöten m.m.Ministerkommittén höll sina 98:e och 99:e ordinarie möten under 1996.Till ministrarnas ställföreträdare, dvs. medlemsstaternas ambassadörer iStrasbourg, har av praktiska skäl delegerats rätten att behandla och fattabeslut i ärenden inom ministerkommitténs kompetensområde när ministrarna inteär samlade. Ställföreträdarna sammanträdde , utom , delsför att behandla allmänna frågor, dels för att vid särskilda möten behandlaärenden rörande mänskliga rättigheter. Vid ett möte beslutades om1997 års budget.Sex ordinarie fackministerkonferenser arrangerades inom höll sitt 98:e ministerkommittémöte under ordförandeskapav utrikesminister uttryckte tillfredsställelse över det nära samarbete och denarbetsfördelning som etablerats mellan och i . Kommissionens för mänskliga rättigheter båda organ hade påbörjatsin verksamhet. hade utsett de internationella ledamöterna i denena underavdelningen, kammaren för mänskliga rättigheter, medan stodbakom valet av oberoende ombudsman. Vidare noterades att domstolför mänskliga rättigheter hade utsett tre ledamöter till en i enlighet medDaytonavtalet upprättad kommitté för flyktingar och internflyktingar.Ministrarna betonade fortsatta beredskap att, i samarbete medandra internationella organisationer och då inte minst , bidra till dendemokratiska återuppbyggnaden i regionen.Förenta staterna välkomnades som observatör i Europarådet.I anslutning till mötet antog ministrarna dels en deklaration och enrekommendation om skydd för journalister i konfliktsituationer, dels endeklaration om uppföljning av ungdomskampanj mot rasism,främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans, vilken lanserats i sambandmed det första toppmötet i oktober 1993.Europarådets 99:e ministerkommittémöte ägde rum underordförandeskap av utrikesminister samband med det formella mötet välkomnades som 40:emedlemsland.Ministrarna välkomnade även att , i likhet med Förenta staternatidigare , hade erhållit observatörsstatus i Europarådet.Frankrike upprepade sin inbjudan till ett toppmöte , vilkethälsades med tillfredsställelse.Ministrarna konstaterade att utvidgning fortsatte och attintegrationen av nya medlemmar pågick kontinuerligt. Detta överensstämde välmed de beslut som fattats vid organisationens första toppmöte i 1993 ochsom syftade till att främja demokratisk säkerhet i hela . I sammanhangetvälkomnades EU:s beslut att bidra till stabilitetsskapandestödprogram, primärt rörande och Ukraina.Fortsatt uppmärksamhet måste ägnas de områden som gavs högsta prioritet islutdeklarationen från : skydd för nationella minoriteter, kamp motrasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans samt reformering avövervakningssystemet enligt den europeiska konventionen angående skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna ().De länder som ännu inte ratificerat respektive dessprotokoll nr 11 (som gäller just reformeringen av övervakningssystemet)uppmanades att uppfylla sina åtaganden i detta avseende.Samarbete med andra internationella organisationer utgjorde ett viktigt ledi strävandena att bygga upp ett demokratiskt och stabilt . I samband medett s.k. fyrpartsmöte mellan och EU hade en uppdateradskriftväxling antagits, vilken formaliserade ett fördjupat samarbete mellan debåda organisationerna. Detta hälsades med tillfredsställelse av ministrarnaliksom pågående ansträngningar att, enligt principer om effektivtresursutnyttjande och undvikande av dubbelarbete, förbättra samordningenmellan och andra toppmöte år 1997Hösten 1993 anordnades i det första toppmötet för stats- ochregeringschefer i historia.Initiativet till ett andra toppmöte kommer ursprungligen från Europarådetsparlamentariska församling.Huvudargumenten för ett sådant möte kan sammanfattas som följer:- Efter den snabba medlemsutvecklingen bör dels göra ett politisktbokslut av vad som skett efter det första toppmötet, dels ta utfärdriktningen för framtiden i det nya , vars institutionella landskapkommer att se annorlunda ut än i dag.- Behov föreligger av en diskussion på högsta nivå för att klargöraEuroparådets framtida arbetsuppgifter, bl.a. i syfte att undvika onödigtdubbelarbete med andra aktörer (främst EU och ).- En alleuropeisk manifestation skall också ses motbakgrund av behovet att aktivt involvera de stater som ej direkt berörs avutvidgningen av EU och NATO i det europeiska samarbetet.Den fortsatta utvidgningenEuroparådet fortsätter att expandera. Efter och tillträdeunder 1996 har organisationen 40 medlemmar.Det ryska medlemskapet utgör en stor utmaning för - av politiskamen också av organisatoriska och administrativa skäl. Bland annat aktualiserasmed inträde frågan om eventuellt införande av ytterligarearbetsspråk eller officiella språk.Under året var det dock turerna kring tillträde som stod iblickpunkten.I april 1996 avgav parlamentarikerna ett yttrande som utmynnar i enrekommendation till ministerkommittén att inbjuda att bli medlem iEuroparådet. I yttrandet specificeras en mängd krav som landet förväntas levaupp till.I fallet valde ministerkommittén att, iorganisationens historia, frångå praxis och inte omgående följaparlamentarikernas rekommendation. Efter att ha diskuterat ärendet i majpreciserade kommittén vid ett möte , som komplement tillparlamentarikerförsamlingens krav, ett antal åtaganden (beträffande mänskligarättigheter, mediefrihet, samt lokala och regionala myndigheter)som sedan tillställdes den kroatiske utrikesministern.Den kroatiska regeringens svar inkom . Mot bakgrund därav fattadeministerkommittén ett principbeslut om medlemskap, men meduppskjuten verkan.Sverige stödde beslutet att uppskjuta upptagandet av iEuroparådskretsen.Under tidig höst dryftades medlemskap såväl i som iolika EU-organ i . Resultatet av diskussionerna blev attministerkommittén bekräftade sitt principbeslut ochsamtidigt fastställde datum för tillträdesceremoni till den 6november.Avgörande för den slutliga bedömningen var bl.a. det faktum att denkroatiska oppositionen stödde regeringens önskan att bli medlem liksom attflera andra länder redan beviljats medlemskap sedan de förbundit sig att iefterhand och anpassa sin lagstiftning ochrättstillämpning till krav. ansågs stödet tillreformistiska krafter vara av största vikt. Den linje befästes som har somutgångspunkt att framsteg uppnås genom att engagera ett land i samarbete,snarare än genom att utestänga det.Efter och inträde föreligger femansökningar om medlemskap: från , , ,och övervakning av efterlevnaden av medlemsstaternas åtagandenKriterierna för upptagande av nya medlemsländer har förskjutits, från krav påen fungerande demokrati till det mera önskemålet att kandidatlandetskall utfästa sig att uppfylla villkoren och visa prov pågod vilja i den riktningen.Av det ovannämnda följer ett ökat behov av effektiv övervakning - eftertillträdet - av medlemsstaternas efterlevnad av gjorda åtaganden.Övervakningen bör givetvis kombineras med stödinsatser.I november 1994 antog ministerkommittén, som ett komplement till redanexisterande instrument på området, en deklaration om efterlevnad avmedlemsstaternas åtaganden. Deklarationen följdes upp med ettbeslut om en tillämpningsprocedur. togs ett viktigt steg framåt såtill vida att den reella övervakningen inleddes.Samarbets- och biståndsprogramSom redan framhållits i föregående avsnitt bör övervakningen av efterlevnadenav medlemsstaternas åtaganden kombineras med stödåtgärder för att påverkautvecklingen i positiv riktning.