bet · GK01UbU9 · 1997-04-24 00:00:00 — För utbildningar som leder till yrkesexaminaföreskriver vilken standardbehörighet som skall gälla förrespektive utbildning, medan lärosätena själva väljer vilka avstandardbehörigheterna som skall gälla för övriga utbildningar som vänder sigtill nybörjare. De standardbehörigheter som har fastställt(HSVFS 1996:21) innefattar 36 varianter. Efter tillstånd av verket får ettlärosäte dock i fråga om viss utbildning ställa andra krav för behörighet, omdet behövs för den utbildningen (högskoleförordningen 8 kap. 9 § andrastycket). Utskottet anser att de nya reglerna för särskild behörighet gertillräcklig frihet för lärosätena att anpassa förkunskapskraven till hur derasutbildningar är beskaffade, utan att för den skull överblickbarhet ochlikvärdighet går förlorade.Lärosätena bör återfå rätten att själva bestämma reglerna för urval tillgrundläggande högskoleutbildning, framhålls det i motion 1996/97:Ub483 (fp)yrkande 6. De nya reglerna i högskoleförordningen ger minskade möjligheter förhögskolor och universitet att vid antagningen värdera annan kompetens än densom framgår av betyg och högskoleprov, anser motionärerna som hävdar att dettaleder till minskad mångfald i utbildningsutbudet. Enligt motion 1996/97:Ub512(kd) yrkande 2 bör den centrala regleringen av urvalsreglerna begränsas tillatt gälla krav på mångfald och jämställdhet.U t s k o t t e t anser att bör avslå även dessa yrkanden medhänvisning till förra årets beslut om riktlinjer för bl.a. urval till högreutbildning. De urvalsgrunder som kan komma i fråga är enligt de nya reglernadesamma som tidigare: betyg, högskoleprov, annat särskilt prov, tidigareutbildning, arbetslivserfarenhet och särskilda skäl som den sökande åberopar.Möjligheten att grunda urval på ?annat särskilt prov? har dock inskränkts tillutbildningar som förbereder för yrkesområden som ställer krav på vissapersonliga egenskaper eller särskild kompetens, samt utbildningar medkonstnärlig inriktning. I denna fråga anförde utskottet (bet.1995/96:UbU11 s. 9) att det i normalfallet skall vara möjligt att komma inäven på mycket eftertraktade utbildningar på enbart betyg eller på grundval avresultatet av högskoleprovet. Detta är fortfarande utskottets uppfattning. Enreglering enbart i den form som föreslås i motion 1996/97:Ub512 är intetillräcklig för att uppnå den tydlighet, överblickbarhet och rättssäkerhet somutskottet anser angelägen.Meritvärdet av fullgjord totalförsvarsplikt och befälsutbildning tas upp imotion 1996/97:Ub403 (fp). Motionären påtalar att antalet ungdomar som görnågon form av totalförsvarsplikt har minskat. De som fullgör värnplikt,civilplikt och olika varianter av befälsutbildning kommer i ett sämrekonkurrensläge både ekonomiskt och när det gäller arbetslivserfarenhet,jämfört med dem som ej gör värnplikt, anför motionären. Samhället borde enligthans mening i stället visa sin uppskattning för denna typ av samhällstjänstbl.a. genom att tillmäta den meritvärde i arbetslivet och för tillträde tillhögre utbildning.U t s k o t t e t avstyrker yrkandet. Motionärens syfte är redantillgodosett när det gäller tillträde till grundläggande högskoleutbildning.Därvid jämställs nämligen enligt nuvarande regler och praxis fullgörande avtotalförsvarsplikt samt olika former av befälsutbildning medarbetslivserfarenhet och tillgodoräknas därmed inom ramen för urval pågrundval av högskoleprov och arbetslivserfarenhet. När det gäller utbildningsom vänder sig till nybörjare skall enligt huvudregeln minst en tredjedel avplatserna avsättas för sådant urval, om det inte finns synnerliga skäl förnågot annat. bör enligt utskottets mening inte reglera hurmeritvärde skall beräknas vid anställning och befordran inom arbetslivet.Enligt motion 1996/97:Ub483 (fp) yrkande 7 skulle det vara intressant attpröva ett friare tillträde till högre utbildning där den enskilde individensjälv fick avgöra sin kompetens. Motionärerna efterlyser en utredning omdetta.U t s k o t t e t anser inte att bör begära en sådan utredning.Yrkandet bör alltså avslås. Självfallet bör en högskola informera intresseradesökande om vilka kunskaper som faktiskt behövs för att man skall kunnatillgodogöra sig utbildningen. En av de standardbehörigheter somHögskoleverket fastställt innebär inga särskilda förkunskapskrav. Högskolorsom önskar pröva motionärernas idé i mindre skala skulle kunna välja dennastandardbehörighet för sådan utbildning som inte leder till yrkesexamen.Därmed skulle de sökande få möjlighet att själva avgöra om de har de behövligaförkunskaperna, i stället för att inför högskolan bevisa detta genom betyg.Det har skett en oroande minskning av antalet äldre studenter vid de nyahögskolorna, heter det i motion 1996/97:Ub489 (s, c). Den hittillsvarandeutvecklingen när det gäller ungdomar är i hög grad positiv, ansermotionärerna, men även äldre yrkesverksamma måste ges tillgång tillkontinuerlig och återkommande kvalificerad utbildning. En översyn bör därförgöras av möjligheterna att öka denna andel.U t s k o t t e t anser inte att bör begära en sådan översyn ochavstyrker därför motionen. Andelen av nybörjarstudenterna som är över 25 århar mycket riktigt minskat mellan /93 (då den var som allra högst) ochår 1994/95, men det absoluta antalet nybörjare i denna ålder var något högreår 1994/95 än (källa: Statistiska meddelanden U 20 ).Alla universitet och högskolor har i regleringsbrev för ålagtsatt bedriva distansutbildning samt fortbildning och vidareutbildning i minstsamma omfattning som . Där sägs också att de särskilt skall främjarekryteringen från grupper med svag studietradition och i regioner därpersoner i mindre utsträckning går vidare till högre utbildning.Motion 1996/97:Ub443 (s) tar upp den sociala snedrekryteringen till högreutbildning. Denna snedrekrytering tydliggör de individuella orättvisor somfinns i vårt samhälle, där barns livschanser avgörs av de omständigheter defötts till, anför motionären. Hon pekar också på att snedrekryteringen innebäratt resurser inte används på bästa sätt, och på att den bidrar till attskillnaderna i makt och inflytande mellan olika grupper förstärks. Motionärenhänvisar till utredningsbetänkandet Ursprung och utbildning (SOU 1993:85), därförfattarna visar att grunden för snedrekryteringen inte ligger i ansökan tillhögre utbildning utan kommer mycket tidigare. Det går att se skillnader redanvid valet av tillvalsämnen på högstadium och likaså vid valetmellan praktisk och teoretisk inriktning i gymnasieskolan. Enligt motionärenär det därför av största vikt att frågan om den sociala snedrekryteringen sesi ett helt sammanhang och att åtgärder föreslås för ,gymnasieskolan och högskolan. En utredning bör enligt hennes mening tillkallasmed uppdrag att föreslå och samordna konkreta åtgärder i helautbildningssystemet med syfte att motverka snedrekryteringen till den högreutbildningen.Riksdagen bör enligt u t s k o t t e t s mening avslå yrkandet om en nyutredning. Med anledning av motionen vill utskottet anföra följande.Utskottet delar till fullo motionärens uppfattning att den socialasnedrekryteringen är ett betydande samhällsproblem. Det innebär en orättvisamellan individer att barn från olika samhällsklasser har olika livschanser.Den sociala snedrekryteringen innebär också en effektivitetsförlust församhället genom att inte alla begåvningar tas till vara och får komma till sinrätt. Utskottet håller också med motionären om att det inte enbart eller enshuvudsakligen är åtgärder i regelsystemet för tillträde till högskolan som kanbidra till att bemästra problemet med snedrekryteringen.De senaste åren har inom andra delar av utbildningssystemet åtskilligtgjorts eller påbörjats, som förbättrar utsikterna att den socialasnedrekryteringen till högre utbildning skall kunna minska. Utskottet villsärskilt peka på följande.Den reform av gymnasieskolan som inleddes har som mål att erbjudaalla ungdomar en kvalificerad utbildning som ger grunden för bådeyrkesverksamhet och fortsatt utbildning samt ett livslångt lärande. Elevensval av program i gymnasieskolan blir mindre avgörande än tidigare för hanseller hennes utsikter att längre fram vilja och kunna påbörja högreutbildning. Utvecklingen av den nya gymnasieskolan följs noggrant av enparlamentariskt sammansatt kommitté (jfr Den nya gymnasieskolan - steg försteg, SOU 1997:1). I regeringens skrivelse Utvecklingsplan för förskola, skolaoch vuxenutbildning - kvalitet och likvärdighet (skr. 1996/97:112) som nyligenavlämnats till finns ett avsnitt om utbildning och socialtillhörighet (s. 24 f.). Där betonas skolans uppgift att organiseraundervisningen så att den gynnar alla oavsett social härkomst. Arbetslivetsomvandling, den nya tekniken, ett allt rikare och mer mångfasetteratfritidsliv osv. förutsätter betydande kunskaper och färdigheter och en viljaoch förmåga att ständigt lära sig något nytt. Det är därför enligt regeringennödvändigt att gymnasieskolan, förutom mer specialiserade kunskaper, ger merav allmänna kunskaper, språkkunskaper, förbättrade kommunikationsfärdigheterosv. åt alla elever. En gymnasieskola för alla bygger på övertygelsen om attalla kan utvecklas och lära sig. Den syftar till kulturell demokrati, i vilkenalla kan få del av de redskap som behövs för att göra sina röster hörda isamhället, och till rättvisa mellan olika sociala grupper när det gällerutvecklingsmöjligheter och chanser i livet. Det framgår av skrivelsen attregeringen är inställd på att föreslå justeringar och förbättringar i olikaavseenden av utbildningen i gymnasieskolan. Utskottet återkommer tillskrivelsen i ett senare betänkande.Vuxenutbildningen har under varit till hjälp föroerhört många att hitta en väg ur det gamla skolsystemets återvändsgränder.Den stora satsningen på vuxenutbildning som beslutade om förra året(prop. 1995/96:222, bet. FiU15, rskr. 307; prop. 1996/97:1 utg.omr. 16, bet.UbU1, rskr. 100) har enligt utskottets mening också betydelse för att motverkaden sociala snedkryteringen till högre utbildning. Inom ramen för detta s.k.nationella kunskapslyft skall vuxna med otillräcklig utbildning erbjudas enförbättrad studievägledning. Genom uppsökande verksamhet vill man nå människorsom inte själva söker sig till vuxenutbildningen, och motivera dem förstudier.Såväl i som gymnasieskolan och vuxenutbildningen har det införtsmålrelaterade betygssystem, som på ett tydligare sätt än tidigare visar omeleven har nått upp till målen för respektive utbildning. Skolan har samtidigtgivits ett tydligt ansvar för att eleverna uppnår de mål som anges iläroplanen och i berörda kursplaner och en skyldighet att ge särskilt stödtill elever som har svårigheter i skolarbetet.Alla universitet och högskolor har i regleringsbrev för givits ettuttryckligt uppdrag att särskilt främja rekryteringen från grupper med svagstudietradition och i regioner där personer i mindre utsträckning går vidaretill högre utbildning.Enligt utskottets mening har även enskilda människors attityder storbetydelse. Lärares inställning till elever med olika bakgrund och med olikainlärningsstilar påverkar utvecklingen av ungdomarnas lärande och derasuppfattning om sina möjligheter att gå vidare till högre utbildning.Frivilliga insatser i skolan för att t.ex. ge elever med svag studietraditionhemma stöd i deras läxarbete kan betyda mycket. Högskolans företrädare börenligt utskottets mening inte nöja sig med att deras information tillgymnasieeleverna når ut till dem som går på naturvetenskaps- ochsamhällsvetenskapsprogrammen. Hur de som studerar vid universitet ochhögskolor förhåller sig till tidigare skolkamrater som inte fortsatt medstudier har likaså betydelse för hur de senare bedömer sina möjligheter till -och sitt behov av - högre utbildning.Utskottet förutsätter att ett av målen för regeringens politik när detgäller samtliga nivåer inom utbildningsväsendet även i fortsättningen kommeratt vara att motverka den sociala snedrekryteringen till högre utbildning.TillgänglighetMotion 1996/97:Ub247 (fp) handlar om segregation. Motionären anser atttillgänglighet till utbildning är ett bra sätt att locka människor att utbildasig. Vid beslut om platsantal och lokalisering av högre utbildning bör densociala integrationen väga tyngre, anser motionären (yrk. 2).Enligt u t s k o t t e t s uppfattning har ett viktigtmotiv för att bygga upp eller bygga ut högskoleutbildning på olika orter varitatt utjämna sociala klyftor. Ett tillkännagivande enligt motionärens förslagär inte behövligt, varför yrkandet avstyrks.Motionerna 1996/97:Ub504 (c) yrkande 3, 1996/97:Ub483 (fp) yrkande 15 och1996/97:Ub7 (v) yrkande 6 tar upp möjligheterna att utnyttja moderninformations- och kommunikationsteknik i distansundervisning för att görahögre utbildning tillgänglig för fler. nämns ialla tre motionerna som en modell som borde kunna ge inspiration och vissvägledning. Enligt centermotionen bör s.k. virtuell högskoleutbildningutvecklas. Därmed menas att man med datorkommunikation och interaktiv videoupprättar både visuell och auditiv kontakt mellan lärare och studerande sombefinner sig på skilda orter. Regeringen bör enligt motionärerna återkommatill med förslag. - Liknande idéer förs fram i folkpartimotionen(yrk. Där påpekas även att en ökad samverkan med näringslivet på dettaområde vore önskvärd. Framför allt fler kurser på A-nivå, dvs. de första 20poängen i respektive ämne, bör kunna förmedlas med nya distansmetoder ochinformationsteknik anser motionärerna, som vill att dessa tankar följs upp avden av regeringen tillsatta . - I vänstermotionen(yrk. 6) pläderas för ett folkligt universitet enligt Open University-modellen, där man använder kommunikation med moderna medier, gärna i samarbetemed Utbildningsradion, och utnyttjar lokala studiecen-trum på folkhögskoloreller personliga mötet mellan studenterna. Ett sådantfolkligt universitet skulle kunna utgöra en brygga mellan forskning och fält.Även motion 1996/97:Ub512 (kd) yrkande 14 tar upp informationstekniken somett bra hjälpmedel i undervisningen. Det kan dock enligt motionärerna aldrigersätta den personliga kontakten mellan lärare och studerande.Ett flertal motioner tar upp andra förslag som siktar till att göra högreutbildning mera tillgänglig för människor som på grund av sitt arbete ellersin bostadsort inte kan följa reguljär undervisning på en högskoleort.I motion 1996/97:A432 (c) yrkande 22 påtalas värdet av decentraliseradutbildning. Denna har enligt motionärerna på flera håll krympts under senaretid, vilket sammanhänger med det nya resurstilldelningssystemet för högskolan.Hur möjligheterna att öka den decentraliserade utbildningen tekniskt skallförbättras bör noga övervägas, heter det i motionen. I motion 1996/97:Ub504(c) yrkande 2 anförs att en utveckling mot flera öppna universitet - OpenUniversity - är önskvärd. Tanken är att man skall kunna ta del av högreutbildning och själv bedöma sina förkunskaper. De kurser som ges inom detöppna skall enligt motionen inte i sig kunna leda till en examenmen tillgodoräknas då man registreras vid ett universitet eller en högskola.Motionärerna vill att regeringen skall återkomma till med förslag omöppna universitet och finansiering av dessa.Vikten av samarbete mellan den högre utbildningen och lokalautbildningsaktörer framhålls i motion 1996/97:Ub426 (s). Lokala lärcentrum medtillgång till studievägledning, utrustning för distansundervisning och annatsom stimulerar och underlättar den enskildes kunskapssökande inrättas i alltfler kommuner. Enligt motion 1996/97:Ub433 (s) finns det sådana lokala centrumi samtliga kommuner i inland. Motionärerna begär en utredning ommöjligheterna att starta ett pilotprojekt för distansutbildning i Norrbotten.I motionerna 1996/97:Ub499 (s) och 1996/97:Ub500 (s) beskrivs Nätverksgruppenför IT-baserad utbildning via lokala studiecentrum (). Den omfattar i dag29 studiecentrum runt om i landet. Motionärerna tänker sig att skullekunna göras till en självständig, virtuell högskola som tilldelas egnahelårsstudieplatser.U t s k o t t e t vill med anledning av motionerna anföra följande.Utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken har de senaste årenskapat helt nya förutsättningar för att göra utbildning på olika nivåertillgänglig för människor som inte kan delta i reguljär utbildning på någonhögskoleort. Kommuners och andra lokala aktörers insatser för att upprättastudiecentrum utanför högskoleorterna har också ökat möjligheterna föruniversitet och högskolor att nå ut med sin utbildning till personer someljest inte skulle kunna ta del av den. Utskottet instämmer med motionärerna iatt dessa nya möjligheter bör tas till vara på bästa sätt.Den tillsatta (U 1995:07, dir. 1995: 69,1996:17 och 1997:49) har till huvuduppgift att föreslå en strategi somlångsiktigt främjar utvecklingen i hela landet av de möjligheter tilldistansutbildning som den moderna informationstekniken erbjuder. Kommitténskall bl.a. undersöka om det i de regler som gäller för olikautbildningsanordnare finns hinder för en utveckling av distansmetoder.Utredningen skall också lägga fram förslag om vilken roll som SverigesUtbildningsradio skall spela inom utbildnings- och folkbildningsområdet. Påförslag av kommittén har regeringen beviljat medel till drygt 100utvecklingsprojekt som pågår. Av dessa avser cirka hälftenhögskoleutbildning. Vissa av dessa innefattar samverkan med lokalastudiecentrum. Projekten kommer att utvärderas och erfarenheterna läggas tillgrund för kommitténs överväganden. I dess uppdrag ingår att avgränsa vad sombör vara statens åtagande inom detta område. I direktiven sägs också att detär angeläget att söka definiera målgrupper och områden som löper risk att bliförbigångna i den pågående utvecklingen.Hittills har universiteten och högskolorna var för sig eller i frivilligsamverkan med varandra utvecklat och genomfört distansutbildning. Ett antaluniversitet och högskolor har slutit sig samman i ett konsortium fördistansutbildning. I den mån distansmetoder kommer allt mer till användningkan behovet av decentraliserad utbildning i traditionell mening - attundervisning i vanliga former förläggs till en annan ort än den där högskolanär belägen - förändras. Tanken som berörs i motion 1996/97:Ub504 att destuderande i det ?öppna ? skulle betala en avgift förundervisningen är av strategisk art. bör enligt utskottets meninginte binda sig för sådana förslag innan kommittén har slutfört sitt uppdragoch regeringen har berett ärendet. Kommitténs uppdrag skall i sin helhet varaslutfört den 31 maj 1998.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att avslårmotionerna 1996/97:Ub7 yrkande 6, 1996/97:Ub426, 1996/97:Ub433, 1996/97: Ub483yrkande 15, 1996/97:Ub499, 1996/97:Ub500, 1996/97:Ub504 yrkandena 2 och 3,1996/97:Ub512 yrkande 14 samt 1996/97:A432 yrkande 22.Sommaruniversitet är enligt motion 1996/97:Ub459 (v) yrkande 7 något sommedverkar till att bryta den sociala snedrekryteringen och leder till att flerungdomar söker till högre utbildning. Motionärerna föreslår att lärosätenaskall få i uppdrag att utarbeta en långsiktig modell för sommarutbildningen.Vidare föreslås att effekterna när det gäller social snedrekrytering,studenternas skuldsättning samt möjlighet till flexiblare regler förstudieuppehåll under andra delar av året utreds.U t s k o t t e t avstyrker yrkandet av följande skäl. Statsmakterna harunder avsatt särskilda medel för sommarkurser vid universitet ochhögskolor inom ramen för de särskilda utbildningssatsningarna medarbetsmarknadspolitiska medel. Från och med finns ingasärskilda medel avsatta på riksnivå för sommarkurser. Det är däremot möjligtför lärosätena att inom ramen för de medel de disponerar för grundläggandeutbildning anordna kurser även . genomför påregeringens uppdrag en uppföljning och utvärdering av de särskildautbildningssatsningarna som finansierades med arbetsmarknadspolitiska medel,således bl. a. sommarkurserna. Uppdraget skall slutredovisas senast den 15december 1997. Utskottet anser inte att bör föregripaHögskoleverkets utvärdering och regeringens beredning av ärendet.I motion 1996/97:Ub434 (s) redogör motionären för de möjligheter somdiskuterats vid att anordna behörighetsgivande utbildningför kvinnor. Det rör sig dels om en anpassad sådan utbildning för barn- ochundersköterskor, avsedd att intressera dem för teknisk-naturvetenskapligutbildning, dels om behörighetsgivande utbildning för vidaresamhällsvetenskapliga högskolestudier.U t s k o t t e t välkomnar initiativ från högskolornas sida för att ökarekryteringen till högre utbildning, och då inte minst inom teknik ochnaturvetenskap, från grupper som inte varit så benägna att söka sigtill sådan. I den mån som några bestämmelser förhindrar åtgärder som högskolanbedömer som angelägna, bör högskolan vända sig till regeringen med ärendet.Riksdagen bör enligt utskottets mening avslå motionärens yrkande om etttillkännagivande.FinskaI regioner där flera kommuner har en viss andel finskspråkiga invånare bör detenligt motion 1996/97:Sf625 (kd) inom viss yrkes- och högskoleutbildningfinnas utbildningsalternativ med stark ställning för det finska språket och ialla yrkesinriktade svenskspråkiga utbildningar ett tillvalsalternativ förfinskspråkiga elever (yrk. Vidare behöver enligt motionärerna de finskainstitutionerna vid universiteten rustas upp (yrk. 11).U t s k o t t e t erinrar om att den parlamentariskt sammansattaMinoritetsspråkskommittén (Jo 1995:03, dir. 1995:84) har i uppdrag att utredafrågan om skall ansluta sig till konvention om regionalaspråk och minoritetsspråk. Kommittén skall bl.a. utreda om en svenskanslutning till konventionen också kan omfatta det finska språket, samt vilkaekonomiska konsekvenser en sådan åtgärd skulle medföra. Resultatet avutredningen väntas bli redovisat kommande höst. Mot bakgrund av attutredningen ännu pågår anser utskottet att bör avslåmotionsyrkandena.RättssäkerhetsfrågorFyra motioner tar upp behovet att förstärka studenternas rättssäkerhet.Studieuppehåll, byte av examinator och förhandsbesked om tillgodoräknande avutlandsstudier nämns i motion 1996/97:Ub459 (v) yrkande 8 som exempel påområden där det ofta finns oklarheter om studentens rätt. Det är dockinte lämpligt att detaljerade föreskrifter utfärdas, utan i stället börproblemen angripas genom att tillsyn, utredning och utvärdering genomförs,heter det i motionen. Motionärerna anser också att det bör införas enmöjlighet att överklaga tillsättningen av doktorandtjänster. Antagningsfrågor,rätten att tentera och förekomsten av olika avgifter nämns i motion1996/97:Ub512 (kd) yrkande 22. Där sägs att ju större den lokala friheten är,desto viktigare är det att studenterna har möjlighet att få sin sak prövad.Motionärerna begär en översyn av detta. Enligt motion 1996/97:Ub444 (s) börhögskolorna åläggas att ge bindande förhandsbesked om tillgodoräknande avstudier vid utländska universitet och högskolor. En student kan enligtmotionären på förhand bli lovad att få en termins utlandsstudiertillgodoräknade som 20 poäng, men sedan, när studierna genomförts, få beskedetatt de tillgodoräknas med ett lägre poängtal. Samma motionär framför i motion1996/97:Ub442 krav på nationell reglering av rätten till studieuppehåll,liknande den som fanns års högskolereform.U t s k o t t e t anser att bör avslå yrkandena. Några av defrågor som tas upp i motionerna har varit föremål för nationellreglering. Rätten till förnyat prov (omtentamen), till byte av examinator,till studieuppehåll och till anstånd med studiernas påbörjande var före 1993års högskolereform reglerade i högskoleförordningen (1977:263). Om dessasituationer finns inga bestämmelser i den nu gällande förordningen (1993:100).Rätt att tillgodoräkna sig studieresultat från högskolestudier vid annatsvenskt eller nordiskt lärosäte finns även reglerad ihögskoleförordningen (7 kap. 12 §). Den tidigare förordningens bestämmelserkompletterades av närmare föreskrifter av dåvarande Universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ). Dessa har ingen motsvarighet .