bet · GL01TU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Regeringen bör tillsammans med berördakommuner lägga fram en utvecklingsplan för där bl.a. denna frågabehandlas (yrkande 4 delvis).12.3.2 Utskottets ställningstagandeI motionerna 1997/98:T213 (kd) och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) framförsönskemål om att även sträckorna och skallrustas upp till en standard motsvarande 22,5 tons axeltryck. Enligt utskottetsbedömning är emellertid efterfrågan på järnvägsgodstrafik på dessa sträckor omtillsammans inte så stor att den för överblickbar tid kan motivera demycket kostsamma infrastrukturinvesteringar det här skulle bli fråga om.Utskottet vill erinra om att Statskontoret i rapporten (1997:3) Nya villkor förInlandsbanan har uppskattat kostnaderna för en upprustning av nämnda sträckortill ca 780 miljoner kronor.Beträffande förslagen i motionerna 1996/97:T214 (fp), 1997/98:T214 (fp) och1997/98:T532 (v) om upprustning av hela från till Gällivarekonstaterar utskottet att en sådan upprustning enligt Statskontoretsberäkningar skulle kosta ca . Statskontoret har i sin analyskommit fram till att ett sådant projekt är det samhällsekonomiskt minstlönsamma av alla undersökta alternativ, även sedan hänsyn tagits till indirektasysselsättningseffekter i industrin och turistnäringen.Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrks samtliga nu behandlademotionsyrkanden.12.4 Trafikoperatörernas tillgång till rullande materiel12.4.1 MotionsförslagI motion 1997/98:T503 (c) hävdas att en av operatörerna på , , nekats av SJ att hyra timmervagnar som SJ inte använder. SJ:svagnpark är bekostad med skattemedel. Därför är det orimligt att denna tillgångstår oanvänd med påföljd att mindre trafikföretags verksamhet försvåras.Motionärerna föreslår att gör ett uttalande rörande skyldighet för SJatt hyra ut vagnar som man inte längre använder.12.4.2 Utskottets ställningstagandeI samband med att nyttjanderätten till övergick tillInlandsbanans intressenter, sedermera IBAB, överfördes viss rullande materielfrån SJ till banans nya förvaltare. För materielen, som motsvarade ett basbehovoch noggrant specificerades i avtal, fick SJ kompensation av statliga medel.Den fråga som motionärerna aktualiserar gäller inte IBAB:s utan friståendeoperatörers tillgång till rullande materiel. Denna fråga har i ett vidareperspektiv aktualiserats i betänkandet (SOU 1997:129) Kollektivtrafik ,avgivet av Utredningen om organisation och samordning av deninterregionala persontrafiken. I betänkandet konstateras att det till följd avSJ:s dominans och monopolliknande roll i stort sett saknas en andrahandsmarknadför rullande materiel. Andra operatörer, inom såväl godstrafik- sompersontrafikområdet, har enligt utredningen mycket stora svårigheter att fåtillgång till rullande materiel. Utredningens grundläggande inställning är attoperatören själv bör svara för denna resurs. Emellertid utgör svårigheterna attfå tillgång till rullande materiel ett avsevärt konkurrenshinder för nyaoperatörer. Därför är det enligt utredningen nödvändigt att vidta åtgärder. Denenda möjligheten att snabbt skapa en andrahandsmarknad i är, enligtutredningen, att frigöra statligt ägda fordon som förvaltas av SJ. Ettsätt att lösa problemet är, som utredningen ser det, att inrätta en s.k.vagnpool eller ett vagnbolag. Andra alternativ som enligt utredningen börövervägas är att finna former för riskavlastning vid investeringar i rullandemateriel. Utredningsbetänkandet bereds inomKommunikationsdepartementet. Regeringens ställningstagande till utredningensförslag bör avvaktas. Med hänvisning härtill avstyrks motion 1997/98:T503 (c).12.5 omfattning12.5.1 MotionsförslagI detta avsnitt behandlar utskottet motionsyrkanden om en utvidgning avInlandsbanan.Enligt vad som framhålls i de tre motionerna 1997/98:T213 (kd), 1997/98: T532(v) och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) finns starka skäl för att skapa ettsammanhållet icke elektrifierat järnvägssystem i inland. IBAB synesvara mest lämpat att förvalta ett sådant system. Det bör enligt motionärernasnarast utredas hur den tidigare i ingående sträckanKristinehamn-Mora samt alla tvärbanor skall överföras till IBAB.I motionerna 1996/97:A430 (mp) och 1997/98:A457 (mp) framförs uppfattningen attInlandsbanan efter upprustning och framtida utveckling kan fylla ytterligare enfunktion, nämligen att bli en central förbindelse mellan södra och norra ställningstagandeEtt motiv för förslagen om ett sammanhållet icke elektrifierat järnvägssy-stemär enligt motionärerna det förhållandet att IBAB har visat sig fullgöra sinauppgifter på ett förtjänstfullt sätt. Inte heller utskottet har anledning attifrågasätta IBAB:s kompetens. Som tidigare redovisats har IBAB bl.a. lyckatsgenomföra underhållet av till en lägre kostnad än det årligabidrag om som beslutade om . villutskottet instämma i den bedömning som regeringen gör, nämligen att olikaförhållanden såsom typ av underhållsåtgärder, trafikbelastning och banstandardförsvårar jämförelser mellan IBAB:s och kostnader. saknasdärmed underlag för att ta ställning till frågan om ytterligarejärnvägssträckor bör föras över till IBAB. Med hänsyn härtill bör riksdagenavslå motionerna 1997/98:T213 (kd) yrkande 19, 1997/98:T532 (v) yrkande 4 idenna del och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande 1.Vad gäller förslaget om utveckling av till en centralförbindelsemellan södra och norra vill utskottet erinra om att har godajärnvägsförbindelser ända upp till , som ligger på ungefär samma breddgradsom slutpunkt, . Men även om förlängdes isin södra del för att kunna ansluta till det norska järnvägsnätet skulle,enligt utskottets bedömning, banan inte utgöra ett realistiskt alternativ förgodstrafik mellan södra och norra . För det första har förnärvarande inte den bärighet som krävs i hela sin sträckning. För det andrafyller inte de krav, bl.a. på kurvatur, som måste ställas på ensnabb järnvägsförbindelse över så stora avstånd som det här skulle vara frågaom. En upprustning av till en standard jämförbar med stomnätets ärenligt utskottets bedömning knappast realistisk. Utskottet vill i sammanhangeterinra om att det förekommer regelbunden systemtågstrafik översvenskt territorium, mellan och . Dessa tåg går längs bl.a.Malmbanan, Stambanan genom övre och Norra stambanan. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1996/97:A430 (mp) yrkande 6 och 1997/98:A457(mp) yrkande 8.12.6 Persontrafik på Inlandsbanan12.6.1 Regeringens bedömningI propositionen framhåller regeringen att förutsättningarna för att bedrivareguljär persontrafik på är mycket begränsade. Enligt regeringentalar olika skäl för att busstrafik även fortsättningsvis är det lämpligastesättet att utföra persontrafikförsörjningen längs . Bl.a. ärbefolkningskoncentrationen inte tillräcklig för att medge en effektivpersontågstrafik. Vidare är sträckningen av generellt sett bättreanpassad till befolkningsfördelningen.12.6.2 MotionsförslagI motion 1997/98:T220 (mp) uttalas att förutsättningarna för persontrafik påInlandsbanan bör beredas ytterligare (yrkande 19). Enligt motionärerna saknasfortfarande relevant underlag för en korrekt bedömning av vilket trafikslag somskall svara för merparten av persontrafikförsörjningen.I motionerna 1997/98:T532 (v) och 1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) konstateras attstaten har ett tioårigt avtal med länstrafikbolagen om busstrafik längsInlandsbanan. Därmed saknas möjligheter att bedriva reguljär persontrafik påInlandsbanan. Men , då avtalen löper ut, ändrasförutsättningarna. Motionärerna bedömer att det då blir möjligt att bedrivareguljär persontågstrafik i kombination med busstrafik. Enligt den sistnämndamotionen bör regeringen ta initiativ till överläggningar med trafikhuvudmännen,IBAB och inlandskommunerna för att finna den bästa lösningen (yrkande 4).12.6.3 Utskottets ställningstagandeSom framgår av propositionen ingick staten avtal med trafikhuvudmänneni berörda län, innebärande att staten t.o.m. årligenersätter trafikhuvudmännen för att dessa svarar för persontrafikförsörjningenlängs . Ersättningen, ursprungligen , räknasvarje år om med hänsyn till prisförändringar och uppgick till ca 40miljoner kronor. Den reguljära persontrafiken på upphörde år 1992och ersattes med busstrafik. Resandevolymen i busstrafiken uppgår förnärvarande till ca 85 000 lokala och regionala resor.Utskottet delar regeringens bedömning att förutsättningarna för reguljärpersontrafik på är små. Enligt utskottets mening är det dock iförsta hand en fråga för IBAB samt berörda kommuner och trafikhuvudmän att taställning till hur persontrafikförsörjningen skall vara ordnad när de nugällande avtalen med trafikhuvudmännen löper ut . Motionerna1997/98:T220 (mp) yrkande 19, 1997/98:T532 (v) yrkande 4 i denna del och1997/98:T536 (fp, v, mp, kd) yrkande 4 bör därför avslås av riksdagen.12.7 Turisttrafik på Inlandsbanan12.7.1 MotionsförslagI motionerna 1996/97:T214 (fp) och 1997/98:T214 (fp) framhålls att Inlandsbananhar stor betydelse för sysselsättningen och att turisttrafiken är välmotiverad, inte minst från samhällsekonomisk synpunkt.12.7.2 Utskottets ställningstagandeMed anledning av motionerna har utskottet inhämtat vissa upplysningar. Undersommarperioden bedrevs turisttrafik på i regi avett särskilt företag, (). För utveckling av bl.a. dennaverksamhet hade beviljat särskilda medel, 27 miljoner kronorunder , totalt . Antalet resenärer uppgick det förstaåret till ca 28 000 men hade , , gått ned till ca 15 000.Under sommaren 1997, då trafiken ombesörjdes i IBAB:s egen regi, var antaletresande ca 18 000. Turisttrafiken har inte varit någon lönsam affär. EnligtIBAB var underskottet ca . IBAB har trots dettabeslutat om fortsatt trafik . Underskottet har budgeterats till 3miljoner kronor.Utskottet anser att turisttrafiken på är en fråga främst förIBAB och inlandskommunerna att ta ställning till, varför något uttalande frånriksdagens sida inte är motiverat. Följaktligen avstyrks motionerna 1996/97:T214 (fp) yrkande 15 i denna del och 1997/98:T214 (fp) yrkande 17 i denna del.13 SjöfartAvsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottet följande förslag avseende Sjöfart enligtyrkandena 14-20 i regeringens hemställan. bör enligt regeringendels godkänna övergripande mål och verksamhetsinriktning för Sjöfartsverketför i enlighet med vad regeringen anfört i propositionen,dels godkänna ekonomiska mål och investeringsplan för i enlighet med vad regeringen anfört i propositionen,dels bemyndiga regeringen att fastställa utdelning och skattemotsvarighet förSjöfartsverket i enlighet med vad regeringen förordat i propositionen,dels bemyndiga regeringen att för ge finansiellabefogenheter i enlighet med vad regeringen förordat i propositionen,dels godkänna vad regeringen anfört i propositionen om anskaffande ochbortskänkande av minnesmärke,dels bemyndiga regeringen att för överskrida anslaget B 2Transportstöd till med anledning av vad regeringen anfört ipropositionen,dels godkänna vad regeringen anfört i propositionen om Handelsflottanskultur- och fritidsråd.Vidare behandlar utskottet följande motioner:- 1996/97:T611 av m.fl. (mp),- 1997/98:T202, yrkandena 16, 18-19, av m.fl. (m),- 1997/98:T213, yrkandena 22-23, av m.fl. (kd),- 1997/98:T214, yrkandena 20-21, 23 och 25, av m.fl. (fp),- 1997/98:T215, yrkande 3, av och (båda fp),- 1997/98:T220, yrkandena 20-22, av m.fl. (mp),- 1997/98:T224, yrkandena 12-13, av Per m.fl. (m),- 1997/98:T231, yrkandena 11-12, av m.fl. (c),- 1997/98:T601 av (),- 1997/98:T602 av Tom (),- 1997/98:T603 av (),- 1997/98:T604 av och (båda m),- 1997/98:T605, yrkande 1, av och (båda s),- 1997/98:T606 av Per m.fl. (mp),- 1997/98:T607 av m.fl. (s)- 1997/98:T608 av m.fl. (s),- 1997/98:T609 av m.fl. (s),- 1997/98:T610, yrkande 1, av m.fl. (v),- 1997/98:T611 av (),- 1997/98:T612, yrkandena 1-4 och 8, av m.fl. (v),- 1997/98:T613 av m.fl. (s),- 1997/98:T614 av m.fl. (v),- 1997/98:T616 av och (båda fp),- 1997/98:T618 av (),- 1997/98:T619 av m.fl. (s),- 1997/98:T620 av och (båda fp),- 1997/98:T621 av (),- 1997/98:T623, yrkandena 1-4, av (),- 1997/98:A455, yrkandena 6, 9-11, av m.fl. (fp),- 1997/98:Fö723 av och (båda s).13.1 Övergripande mål och verksamhetsinriktning för m.m.Sjöfartsverket skall se till att sjöfart kan bedrivas året runt i svenskafarvatten och på samtliga hamnar av betydelse under säkra och effektiva former.Sjöfartsverket skall även verka för att säkerheten ombord på svenska fartyg,oberoende av farvatten, är hög samt att sjöfarten miljöanpassas.Regeringen föreslår att godkänner övergripande mål ochverksamhetsinriktning för för i enlighet medvad som förordas i propositionen.I propositionen återges vad i sin treårsplan för den nämndaperioden anfört i fråga om inriktning av verksamheten. Regeringen framhålleratt den fäster stor vikt vid det långsiktiga arbete som bedriverför att miljöanpassa sjöfarten och för att öka sjösäkerheten. Utskottetåterkommer i avsnitt 13.4 till dessa frågor. Regeringen framhåller också attden instämmer i ett förslag av den s.k. i dess betänkandeEn översyn av luft-, sjö- och spårtrafikens tillsynsmyndigheter (SOU 1996:82).Förslaget är att och bör fortsätta attutgöra en organisatorisk enhet. Den verksamhet som redovisat isin treårsplan överensstämmer enligt regeringen väl med de krav som i dagföreligger. Regeringen framhåller dock att verksamhetsmålen bör utvecklas.Sjöfartsverket har redovisat förslag till kvantifierbaraverksamhetsmål inom varje verksamhetsområde. Redovisningen kommer att varautgångspunkt för regeringens översyn av verksamhetsmålen.I motion 1996/97:T611 (mp) framhålls att regeringen bör låta utredamöjligheterna till ett effektivare sjösäkerhetsarbete genom en utökad samverkanmellan och . Därvid bör enligt motionärernaäven utredas om det skulle medföra en effektivitetsvinst att överföraSjöfartsinspektionen till för att på ett bättre sätt utnyttjaden gemensamma personalen.Utskottet delar regeringens uppfattning att ochSjöfartsverket bör fortsätta att utgöra en organisatorisk enhet och har inteheller i övrigt något att invända mot vad regeringen anfört om övergripande måloch verksamhetsinriktning för för perioden 1998-2000.Regeringens förslag tillstyrks följaktligen medan motion 1996/97:T611 (mp)avstyrks.Under rubriken och resurser framhåller regeringen attSjöfartsverket i sin treårsplan föreslår ett mål förräntabiliteten på och ett för soliditeten på . Verket föreslår också eninvesteringsnivå på sammanlagt 670 miljoner kronor.Investeringarna avser till helt övervägande del återanskaffningar, bl.a.planerar man att byta ut isbrytarna och . Utskottet återkommer tillden frågan i avsnittet 13.7 Isbrytarnas bemanning och lokalisering.Regeringen säger sig tillstyrka förslag till avkastningskravpå men ställer sig inte bakom verkets förslag till höjning avsoliditetsmålet från dagens till . I den frågan avser regeringen att,efter analys, återkomma till riksdagen.Vidare föreslår regeringen att utdelningen bestäms ienlighet med den allmänna rekommendationen för statliga bolag, vilket innebäratt utdelningen över en konjunkturcykel normalt bör vara en tredjedel avresultatet efter schablonskatt. Regeringen förordar också att Sjöfartsverketsprismål skall vara oförändrat. Det innebär att avgiftshöjningar inte fåröverstiga nettoprisindex.Under rubriken framhåller regeringen att den börbemyndigas av att under låta Sjöfartsverket:- ta upp lån i och utanför inom en total ram på 110 miljo-ner kronor,- teckna borgensförbindelser till förmån för ett av verket delägt bolag inomen total ram på ,- placera kassamässigt överskott i och utanför Riksgäldskontoret.Utskottet har ingen erinran mot att godkänner ekonomiska mål ochinvesteringsplan för för i enlighet med vadregeringen förordat. Utskottet har inte heller någon invändning vad gäller deföreslagna bemyndigandena om utdelning och skattemotsvarighet samt omfinansiella befogenheter för . Regeringens förslag i nämnda delartillstyrks följaktligen.Under rubriken framhåller regeringen att en arbetsgrupp, beståendeav företrädare för myndigheter och organisationer inom rederinäringen m.fl.,har arrangerat och bekostat en minneshögtid och ett minnesmärke till minne avde sjömän i handelsflottan som under fick offra livet försitt land. Minnesmärket skall stå i på mark tillhörig kommunen, somåtagit sig att bekosta underhållet av monumentet, om detöverlåts på kommunen. Regeringen föreslår därför att för statens delgodkänner vad regeringen sålunda anfört om minneshögtid och minnesmärke samtbeslutar att som gåva överlämna minnesmärket till kommun.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.13.2 Den svenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft13.2.1 sjöfartspolitiska beslut och utvecklingen därefterRiksdagen antog ett sjöfartspolitiskt beslut (prop. 1996/97: 1utg.omr. 22, bet. 1996/97:TU1, rskr. 1996/97:115). Beslutet innebar attriksdagen:dels antog ett nytt näringspolitiskt mål för sjöfartspolitiken som innebäratt staten skall tillförsäkra den svenska handelsflottan rimligakonkurrensvillkor och härigenom tillvarata sjöfartens möjligheter att såsom enkonkurrenskraftig exportnäring stärka betalningsbalansen,dels godkände inriktningen att bidraget till den svenskflaggadehandelsflottan för arbetsgivares kostnader för skatt och sociala avgifter skallbibehållas ,dels för anvisade ett ramanslag på fördet nämnda bidraget.I årets budgetproposition framhålls att sjöfartsnäringens omvärld harförändrats sedan det sjöfartspolitiska beslutet antogs . EU:snyligen beslutade riktlinjer för statsstöd till sjöfartsnäringen innefattarbl.a. möjlighet att tillämpa nya förmånliga regler för företagsbeskattningen.Sådana tillämpas exempelvis redan i och . Båda dessa länder, menäven andra europeiska länder, har också genom att acceptera s.k.internationella register givit rederierna möjlighet att anställa sjöfolk tilllåga bemanningskostnader. De förändrade konkurrensförutsättningarna i våromvärld har sammanlagt lett till oro i den svenska rederinäringen. Denna orohar bl.a. tagit sig uttryck i utflaggning och risk för ytterligare sådan.Den 15 maj 1997 beslutade regeringen - framhålls det vidare i propositionen -att tillsätta en utredning för att mot bakgrund av den fastlagda närings- ochsjöfartspolitiken närmare utreda den svenska rederinäringens struktur ochkapitalförsörjning samt allmänna företagsvillkor.I propositionen framhålls också att en principöverenskommelse träffats mellanSEKO-Sjöfolk och för att stärka den svenska sjöfartenskonkurrenssituation. Enligt denna överenskommelse öppnas möjligheter försvenska rederier att anställa sjöfolk från länder utanför EU för tillfälliganställning enligt särskilda förutsättningar. För att nå nödvändigakostnadsbesparingar i de fallen krävs också förändringar av lagstiftningen,bl.a. på det sociala området. Frågor som rör den anställdes sociala förmåneravses att regleras i avtal. Regeringen ämnar därutöver se över berördlagstiftning med anledning av parternas principöverenskommelse. Enligt dennaförutsätts dock att även övriga sjöfackliga organisationer ingår liknandeöverenskommelser. Så har också numera skett, enligt vad utskottet erfarit.För att underlätta fortsatta rationaliseringar på bemanningssidan säger sigregeringen ha för avsikt att föreslå att sjöarbetstidslagen (1970:105) upphävs.Därigenom slopas en omfattande detaljreglering. En ny lag kommer i stället attreglera sjömännens vilotid och överlåta åt parterna att komma överens medutgångspunkt i . Vidare införs ett krav på att Sjöfartsverketskall fastställa säkerhetsbemanningen.Som framgår av utskottets redogörelse för anslagsfrågorna föreslår regeringenatt den nuvarande nivån för anslaget Bidrag till sjöfarten, 400 miljonerkronor, behålls oförändrad i enlighet med det långsiktiga beslut som fattadespå grund av förslag i fjolårets budgetproposition. Förslaget behandlas iavsnitt 8 av detta betänkande: Utskottets ställningstagande tillanslagsfrågorna.Regeringen har besvarat en skrivelse från om den svenska sjöfartspolitiken. I sitt svar uttalar regeringenbl.a. att de sjöfartspolitiska lösningarna bör utgå från den långa traditionav samförstånd som generellt sett finns mellan den svenska arbetsmarknadensparter, och som på sjöfartsområdet bekräftats genom resultatet frånförhandlingarna mellan sjöarbetsmarknadens parter, och stödjas av insatser frånregeringens sida. Regeringen framhåller att den nämnda utredningen inom kortkommer att redovisa den svenska rederinäringens konkurrenssituation. Denredovisningen, i förening med resultatet av förhandlingarna mellansjöarbetsmarknadens parter, bildar en naturlig bas för ett utvecklingsarbete.Regeringen framhåller vidare att dess sjöfartspolitiska arbete nu kommer attinriktas på att pröva förutsättningarna för att kunna reducerabemanningskostnaderna. Regeringen har skyndsamt inlett en analys av berördlagstiftning och utgår i sina bedömningar från att det i sak handlar om attkunna sänka bemanningskostnaderna ombord på svenska fartyg genom atttillfälligt kunna anställa sjöfolk bosatt utanför EES-området på särskildavillkor. Den fortsatta beredningen får visa - säger regeringen - vilkalagändringar som behövs i syfte att sänka bemanningskostnaderna. En propositionberäknas kunna lämnas till så att lagändringarna skall kunnabehandlas . En förutsättning för att regeringen skall läggafram en sådan proposition är dock att parterna ingår de ramavtalsom förhandlingsprotokollen anger.I parternas förhandlingsuppgörelse berörs också, säger regeringen, frågan hurman skall kunna kompensera bortfallet av svenska arbetstillfällen medbibehållen konkurrenskraft. Regeringen kommer mot den bakgrunden att ocksåundersöka möjligheten att öka bidraget till den anställdes sociala skydd fråndagens per helårsanställd till en högre nivå.13.2.2 MotionsförslagI motionerna 1997/98:T202 (m) yrkande 16, 1997/98:T214 (fp) yrkandena 20 och21, 1997/98:T231 (c) yrkande 12, 1997/98:T612 (v) yrkandena 1-4 och1997/98:T623 (fp) yrkandena 1-3 föreslås åtgärder i syfte att stärka densvenska handelssjöfartens internationella konkurrenskraft.I motion 1997/98:T202 (m) framhålls att rederistödet skapar ineffektivaorganisationer, snedvrider konkurrensen och bevarar föråldrad teknik. Stödetbör därför avvecklas. För att anpassa svenska rederiers kostnadsläge tillomvärlden bör sjömän i fjärrfart, på samma sätt som i andra länder,skattebefrias enligt den modell som gäller för det tidigareinternationaliseringsavtalet. För att underlätta tonnageförnyelse och för attutjämna de årliga resultaten i en starkt konjunkturkänslig näring börfartygsfonderna återinföras. Den arbetsrättsliga lagstiftningen måste ändrasoch möjligheten till sympatiåtgärder begränsas. Bemanningsreglerna bör inriktaspå säkerhetsbemanning och större individuell anpassning till aktuelladriftförhållanden. De bestämmelser om sjuklön, arbetstid och semester somgäller till sjöss bör anpassas till de generella regler härom som tillämpas påden svenska arbetsmarknaden. Hamnverksamheten bör bedrivas i konkurrens ochstuverimonopolet bör avvecklas.I motion 1997/98:T214 (fp) framhålls (yrkande 20) vikten av attsjöarbetsmarknadens parter anpassar sig och genomför förändringar så att densvenska handelsflottan kan vara en fullgod konkurrent till sina utländskamedtävlare. Så har delvis skett - konstaterar motionärerna - genom att SEKO-Sjöfolk och träffat en principöverenskommelse för attstärka den svenska sjöfarten. Motionärerna framhåller vidare att svensk sjöfartmöter konkurrens från två håll, nämligen dels från europeiska rederier, blandvilka t.ex. norska och holländska har stort statligt stöd, dels från ochandra östländer som har låga bemanningskostnader.