bet · GK01KU25 · 1997-05-15 00:00:00 — Utskottsmajoriteten hänvisade i sitt yttrande över motionen (bet.1996/97:UU6) till rekommendationer, enligt vilkariksdagen inte har formell behörighet att ?överpröva? beslut som fattas avlägre instans, samt till ett tidigare betänkande (bet. 1994/95:UU1), enligtvilket inte borde göra något särskilt tillkännagivande beträffandeett vapenembargo gentemot enskilda länder. Utskottet sade sig också vidhållasin uppfattning enligt ett tidigare uttalande (bet. 1994/95:UU20) med innebördatt regeringen vid tillämpningen av riktlinjerna för krigsmaterielexport börfästa särskilt stor vikt vid MR-frågorna. Med detta ansåg utskottsmajoriteten,bestående av (s) och (m), motionen besvarad i denna del.Representanterna för , , ,och reserverade sig mot utskottsmajoritetensmotivering och framhöll att all form av krigsmaterielexport till omfattas av de svenska exportreglerna står i strid med de riktlinjer försvensk krigsmaterielexport som ställt sig bakom.Frågor och svar i om krigsmaterielexport till och har frågor ställts iriksdagen angående krigsmaterielexport till besvarade en fråga (1995/96:125)av () som gällde huruvida regeringen hade godkänt någonkrigsmaterielexport till . Enligt hade så varit fallet, ochde aktuella leveranserna hade haft samband med tidigare exporterade system.Nygren avböjde att kommentera en följdfråga från , om det var sant attregeringen avsåg att bevilja tillstånd till export av fyra fartygskanoner tillIndonesien, med hänvisning till traditionen att inte kommentera enskildaexportärenden. På en fråga om situationen i svarade att lägetvar problematiskt och att det inte hänt särskilt mycket sedan den 18 november1994, då - som då var ansvarig i regeringen förkrigsmaterielexportfrågorna - uttalade att han inte avsåg att föreslåregeringen att ge tillstånd till någon export av nya krigsmaterielsystem tillIndonesien. Detta hade heller inte skett enligt Nygren.Den 5 december 1995 svarade på en fråga (1995/96:145) av EvaZetterberg (v). Frågan gällde om inte närvaro på utgjordeett s.k. ovillkorligt hinder för svensk krigsmaterielexport till sade sig inte vara beredd att kommentera det enskilda ärendet. Hanföredrog riktlinjerna för krigsmaterielexport i den aktuella delen ochkonstaterade att den indonesiska närvaron på inte utgjorde ettovillkorligt hinder för export av krigsmateriel från Sverige.Vid frågestunden med regeringen svarade påen fråga av () som gällde uppgifter i medierna om eneventuell export av kanoner till . Rohdin frågade om en ansökan omen sådan export kommit in till KMI eller om den var på väg samt om en sådanansökan borde behandlas i den rådgivande nämnden. I sitt svar hänvisade Nygrentill vad han sagt tidigare i , nämligen att någon export av fyrakanoner inte ägt rum, att frågan inte fanns på regeringens bord och attfrågan, om den skulle komma på regeringens bord, skulle behandlas ivederbörlig ordning. Rohdin frågade också om kände till den rapport omIndonesien som FN:s människorättskommissarie lämnat och ivilken han redovisat mycket allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna iÖsttimor. Enligt var regeringen fullkomligt medveten om läget iIndonesien och att den åberopade rapporten inte ändrade något i dettahänseeende.Den 17 april 1996 besvarade statsrådet , som tagit överkrigsmaterielexportfrågorna efter i samband med regeringsskiftet,två skriftliga frågor (1995/96:371 och 373) av () och BirgerSchlaug (mp). Frågan gällde om av regeringen eller Inspektionen förstrategiska produkter givits tillstånd att exportera kanoner till Indonesien.Enligt svaret uttalar sig regeringen i princip inte om enskilda exportaffärer.Bedömningar av eventuell svensk krigsmaterielexport sker alltid helt ienlighet med riktlinjerna.Den 18 april 1996 besvarade statsrådet en fråga av BirgerSchlaug (mp) vid frågestunden med regeringen. Frågan gällde export av kanonertill och om export av nya kanoner var att jämställa med export avreservdelar och ammunition som nämns i riktlinjerna för krigsmaterielexporten.Enligt säger riktlinjerna att om vi levererat ett vapensystem tillett land så fullföljer vi detta genom att leverera sådant som följer avaffären i form av ammunition, reservdelar och annat som behövs och som kanligga i linje med den ursprungliga affären. Någon ändring av praxis hade inteskett enligt Pagrotsky.Vid frågestunden frågade () om den aktuellaaffären var av en sådan karaktär att skulle ha kunnat fatta beslut om tillståndsgivning. svaradeatt det är inspektionen som själv avgör om man skall fatta beslut på egen handeller om man vill överlåta avgörandet på regeringen.Birger () frågade om ett land, som tidigare fått köpa ett antalkanoner, automatiskt har rätt att fortsätta med detta, trots att det som iIndonesien äger rum ett folkmord. Enligt krävs nya tillstånd och nyprövning men att prövningen gäller om det är en fråga om en följdleveranseller om det skett förändringar i landet som skulle motivera att man bryterexisterande avtal till följd av t.ex. en FN-resolution. Kommer man fram tillatt det gäller leveranser som krävs för att upprätthålla förmågan hos sådanasystem som vi har sålt är det en annan prövning än när det gällerhelt nya system eller leveranser till helt nya länder.Pagrotsky avvisade ett påstående av () om att sagtatt avbrutit all export till och att sagtatt medlemsländerna bör avbryta all export av vapen och följdleveranser tillIndonesien.Pagrotsky besvarade vid frågestunden frågor av (), () och (). frågade om export tillIndonesien var förenlig med engagemang för mänskliga rättigheter ochen restriktiv vapenexportpolitik. svarade att har enytterligt restriktiv praxis inte minst gentemot och att i principinga nya åtaganden genomförs. Någon ändring av denna praxis hade inte skettoch planerades inte heller. undrade om de överläggningar omvapenexportfrågor på europeisk nivå som nämnt i en TV-intervju hadebidragit till en glidning i tolkningen av begreppet följdleveranser. Pagrotskyförnekade att så skulle vara fallet. Det föreligger ingen överstatlighet i EGpå detta område och därför inget tvång att glida i fråga om vad som ärföljdleverans och systemleverans, sade Pagrotsky.Intervju i TV med statsrådet intervjuades i Rapports morgonsändning den 8 maj1996 om regeringens föregivna beslut om tillstånd till export avfartygskanoner till Indonesien.Referatet nedan bygger på en videobandkopia som Rapportredaktionen ställttill utskottskansliets förfogande.Liksom då svarade på frågor i ville han, med hänvisningtill sekretessbestämmelserna, varken bekräfta eller dementera uppgifterna omatt regeringen fattat ett sådant beslut. Den enda export till somförekommit har enligt varit en konsekvens av gamlabeslut. Några nya åtaganden - nya vapensystem t.ex. - var inte aktuellt.På frågan om kanoner kan anses utgöra följdleveranser svarade attgränsen för vad som är konsekvenser av tidigare beslut är ganska vag och attriksdagen varit ganska oprecis när man bestämde riktlinjerna. Regeringen gören bedömning från fall till fall. Reglerna är inte så tydliga att man kanavgöra frågorna i väldigt stora sjok och fatta ett beslut.På en fråga om , som enligt rapporter från FN och Amnesty genomförutomrättsliga, godtyckliga och summariska rättegångar, dödsskjutningar,försvinnanden och fängslande av politiskt aktiva, gör sig skyldigt tillomfattande och grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna svaradePagrotsky att har tillräckligt stora problem på dessa områden föratt regeringen skall vara väldigt restriktiv. Regeringen gör nästan inte någraåtaganden alls. Såvitt visste fanns det inte ens förhandlingar omnya åtaganden.Enligt lever upp till tidigare ingångna avtal väldigtlångt. Ett avbrytande kräver enligt i stort sett att Sverigegemensamt med andra länder i t.ex. EU eller FN avbryter relationerna med ettland. Så skedde t.ex. med . I enskilda fall är mycket återhållsamtmed att ändra ingångna avtal under resans gång.Beträffande uttalande om ett avbrytande av vapenexportoch följdleveranser till sade att parlamentet bedrivitopinionsbildning mot den indonesiska regimen. I denna verksamhet spelarPortugal som f.d. kolonialmakt i förhållande till med. Europa-parlamentet har inget mandat att lägga sig i medlemsländernas export. En ökadsvensk restriktivitet mot skulle enligt inte ha någon somhelst effekt i Indonesien.MR-situationen i IndonesienState Department´s rapport för 1995Det amerikanska utger en rapport, , som allmänt bedöms som tillförlitlig. I 1995 årsutgåva, publicerad , finns en redogörelse för utvecklingen av MR-frågorna i Indonesien.Av rapporten framgår att det politiska systemet i är fortsattstarkt auktoritärt. President , en liten grupp rådgivare tillpresidenten och militären dominerar det politiska livet. De väpnade styrkorna,som omfattar 450 000 man inklusive 175 000 poliser, ser som sin främstauppgift att bekämpa hot mot den nationella säkerheten med en kraftfullhet somofta har lett till kränkningar av mänskliga rättigheter. fanns ettflertal trovärdiga rapporter om kränkningar av mänskliga rättigheter utfördaav militär och polis. De allvarligaste kränkningarna inträffade i ,och , där dissidenter utsattes för allvarliga övergrepp.Rapporter om utomrättsligt dödande, försvinnanden och tortyr av fångar tillföljd av säkerhetsstyrkornas åtgärder ökade i antal.I gjordes inga framsteg i fråga om att redovisa personer somförsvunnit i samband med incidenten i Dili eller i fråga om detio andra östtimorianer som försvann 1995. Antalet soldater i lågkvar på en oacceptabelt hög nivå. Regeringen drog tillbaka två armébataljonerfrån men den militära aktiviteten i området har inteminskat till följd av detta på något påtagligt sätt. De väpnade styrkornaanvände omfattande våld vid de arresteringar som följde på protesterna somriktade sig mot integrationen av i Dili . I harmilitära enheter använt så våldsamma metoder mot medborgare som strävar efterökad autonomi att det och framåt resulterade iminst 16 dödsfall och andra kränkningar av mänskliga rättigheter.Säkerhetsstyrkor dödade sex obeväpnade civila i i januari.Amnesty InternationalI det material som fortlöpande redovisar om utvecklingeni och finns en mer utförlig dokumentation av de händelsersom återgetts i State Departments rapport.Amnesty har också rapporterat om besöket av FN:s High Commissioner iIndonesien och (rapporten publicerad ).ÖsttimorkommitténÖsttimorkommittén dokumenterar bl.a. nyhetsartiklar med anknytning tillsituationen i i tidningar som ges ut i olika länder, bl.a. avseendefall av överfall, misshandel, dödsskjutningar och domar mot dissidenter. Blandartiklarna kan nämnas ett Reutertelegram daterat , ivilket människorättsgruppen i rankade ,, Kosovo och som ?the worst territories for human rights?.Resolution m.m. om i 1991Europarådets parlamentariska församling antog 1991 resolution 966, baserad påen text antagen av det permanenta utskottet , om . Iresolutionen fördömdes annektering av som en kränkning avinternationell lag och ett folks rätt till självbestämmande och oberoende.Även de permanenta grova kränkningar av mänskliga rättigheter som deindonesiska ockupationsstyrkorna begick mot befolkningen i fördömdes.I resolutionen krävdes att den indonesiska regeringen bl.a. skulle upphöra medalla kränkningar av internationella regler angående mänskliga rättigheter ochfolkens rätt till självbestämmande och oberoende. Församlingen uppmanademedlemsstaterna i att bl.a. införa vapenembargo gentemotIndonesien till dess att de krav som ställts på landet i resolutionenuppfyllts.I direktiv (order) 470, baserad på en text antagen av det permanentautskottet , fördömde församlingen i starka och de indonesiskaockupationsstyrkornas permanenta våldsutövning. I direktivet refererades tillresolution 966, och de i denna resolution ställda kraven på den indonesiskaregeringen upprepades. Församlingen hemställde också att det internationellasamfundet skulle införa ett vapenembargo mot Indonesien.Europaparlamentets resolution om kränkandet av mänskliga rättigheter iÖsttimor och 1995Den antog en resolution i vilkenparlamentet, i enlighet med parlamentets resolution av om enny Asienstrategi, uppmanade det internationella samfundet, i synnerhetmedlemsstaterna, att stoppa vapenförsäljningen och alla typer avmilitärt stöd till och att inställa allt ekonomiskt samarbete sålänge som förblev ockuperat. Parlamentet fördömde också i starka ordalagdet indonesiska militära förtrycket i , krävde enträget attgrundläggande rättigheter skall respekteras i och uttryckte sitt stödför folket i och dess kamp för rätten till självbestämmande.UD:s promemoriaSom nämnts inledningsvis har utskottet ställt vissa frågor till regeringen medanledning av granskningsanmälan. Regeringens svar på dessa frågor har lämnatsi en delvis sekretessbelagd promemoria som upprättats inom UD bilaga A 5.6.Regeringen beviljade tillstånd till utförsel av 3 st 40 mmmarinluftvärnskanoner till . Bakgrunden till framställan varatt tre tidigare levererade pjäser av samma slag som det här är tal om ställtsi förråd, nedmonterats och använts som reservdelar. Dessapjäser behövde nu ersättas med nya, eftersom beslutat återupptabyggandet av en serie patrullbåtar som skulle utrustas med den här aktuellamaterielen.Svaret på frågan om hur det aktuella ärendet handlagts, bl.a. med avseendepå befattning med ärendet, är väsentligensekretessbelagt.På frågan om hur regeringen bedömt frågan om respekten för mänskligarättigheter i anförs att det finns tre områden: , och med svårlösta konflikter som ofta bottnar i etniska ochreligiösa motsättningar. Enligt promemorian har den indonesiska regeringenvarit mycket fast i sin hållning att inte göra några eftergifter tillseparatistiska motståndsrörelser. För att säkerställa regeringens auktoritethar militära maktmedel använts. Enligt den bedömning som gjordes vid tiden fördet här aktuella exportärendets behandling fanns det skäl att se mer hoppfulltpå den långsiktiga utvecklingen i landet på grund av bl.a. en merifrågasättande press och en större öppenhet i samhällsdebatten. Den nationellakommissionen för mänskliga rättigheter kunde också verka aktivt och med visssjälvständighet i förhållande till regeringen.Vad gäller frågan om hur regeringen bedömt relationerna mellan Indonesienoch anförs att inte har godtagit annekteringen av ,som dock knutits allt fastare till som gått sedaninvasionen. Flera länder, bl.a. ASEAN-länderna, erkänner Indonesiensöverhöghet. stöder FN:s generalsekreterares ansträngningar attförhandla fram en för parterna acceptabel lösning på konflikten. flera tillfällen, bl.a. i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna,reagerat på våldsövergrepp i . Regeringen följer noggrant utvecklingeni också inom ramen för den omfattande dialogen mellan EU ochIndonesien. På frågan om regeringen kände till uppgiften om att ettindonesiskt krigsfartyg använts för att stoppa flyktförsökfrån anförs i promemorian att såvitt regeringen känner till förekominga insatser från indonesiska myndigheter att med krigsfartyg försöka hindraett misslyckat flyktförsök , den enda rapporteradehändelsen av detta slag under november 1995.På frågan om regeringens tolkning av riktlinjerna i det här aktuella falletanförs bl.a. att export av krigsmateriel avgörs främst med utgångspunkt frånde kriterier av mer övergripande och långsiktig karaktär som finns iriktlinjerna för krigsmaterielexport och att ett viktigt syfte med detta äratt främja en långsiktig konsistens i beslutsfattandet. Det är inte uteslutetatt enstaka händelser kan påverka helhetsbedömningen men i så fall endast somett led i uttolkningen av riktlinjerna. I det aktuella fallet var den tidigareärendehistorien ett viktigt element i totalbedömningen. I promemorian anförsatt regeringen bedömt att en ersättningsleverans av 3 st 40 mm-pjäser till detindonesiska patrullbåtsprogrammet faller under de anvisningar som ges iriktlinjerna om s.k. följdleveranser.På frågan om hur regeringen har vägt in rekommendationerna från och om embargo beträffandevapenexporten till anförs att rekommendationerna utgör underlag ihelhetsbedömningen och att regeringen tar intryck av rekommendationerna. De ärdock inte bindande för medlemsländerna.Utfrågningar med anledning av granskningenUtfrågning av krigsmaterielinspektör har som ett led i granskningen genomfört en utfrågning avkrigsmaterielinspektör . Utfrågningen har genomförts dels iöppen form, vilket återges i bilaga B 1, dels i sluten form.Flera frågor ställdes angående situationen för de mänskliga rättigheterna iIndonesien och konsekvenserna av detta för krigsmaterielexporten från Sverige.En fråga gällde hur krigsmaterielinspektören ser på utvecklingen för demänskliga rättigheterna i . Sohlman sade att MR-situationen i , som är föremål för internationell uppmärksamhet,inte är bra. Den allmänna bedömningen är ändå att det, till följd av bl.a. ensnabb ekonomisk expansion och en utbildningsexpansion, på lång sikt bör gå irätt riktning, något som sammantaget bör komma att stärka de demokratiskatendenserna. I försämrades situationen 1995 men den lär ha blivitbättre. Det förekommer etniska konflikter, vilket också är fallet i Indonesiengenerellt. På finns en stor konflikt mellan ursprungsbefolkningen ochinvandrare. Det förekommer också repression mot de politiska partierna; bl.a.avsattes ordföranden i ett av oppositionspartierna. Inför vårensval ökar de politiska motsättningarna. Även den ekonomiska utvecklingen skaparspänningar. Sammanfattningsvis finns det brister i respekten för de mänskligarättigheterna, men det finns en förhoppning om att det på lång sikt sker enpositiv utveckling.Situationen för de mänskliga rättigheterna spelar, vad gällerkrigsmaterielexporten i allmänhet, en stor roll i diskussionen införmyndighetens eller regeringens beslut i tillståndsärendena, sadekrigsmaterielinspektören. Den utgör större delen av den landbedömning som UDlämnar vid möten.Hur kom det sig att frågan om mänskliga rättigheter fick så stort utrymme iden aktuella exporten till med tanke på att kriteriet respekt förmänskliga rättigheter enligt riktlinjerna inte är tvingande när det gällerföljdleveranser? Enligt Sohlman vägs alltid MR-frågan in när en fråga omtillstånd tas upp. Om en följdleverans tas upp i beror detpå att det finns skäl att ifrågasätta om ett tillstånd skall ges. Sohlmantrodde inte att eller tidigare hadetolkat riktlinjerna så att MR-kriteriet inte har betydelse, och han gör hellerinte själv den tolkningen.Om man säger ja till en sådan diskutabel leverans som den här aktuella, harman då inte på sätt och vis medverkat till att flytta praxis? Enligt Sohlmanär så inte fallet. Sohlman menade att följdleveransbegreppet är ett argumentoch inte en regel. Även om man konstaterar att det är en följdleverans kan detfinnas situationer där annat talar emot tillräckligt starkt för att det inteskall bli ett ja. Att det blev så mycket diskussion i det aktuella falletberodde enligt Sohlman på att MR-situationen bedömdes som ett allvarligtargument mot tillstånd.Utfrågning av handelsminister har som ett led i granskningen genomfört en utfrågning med ansvarigtstatsråd, handelsminister , dels i öppen, dels i sluten form.Den öppna delen av utfrågningen återges i bilaga B 2.Pagrotsky tillfrågades om sin syn på läget för de mänskliga rättigheterna iIndonesien . Enligt är MR-läget så dåligt attIndonesien inte kan komma i fråga för nya åtaganden vad gäller krigsmateriel.Grava förföljelser av oliktänkande och mot centralregeringens oppositionellaäger rum. Riktlinjerna för krigsmaterielexporten medger dock att gamlaåtaganden fullföljs, om inte ovillkorliga hinder föreligger, dvs. att FN ellerEU beslutat om vapenembargo mot landet. Regeringen gör en stram bedömning avvad följdleveransbegreppet innebär i de enskilda fallen. På harman enligt anledning att vara optimistisk om utvecklingen iIndonesien till följd av den snabba ekonomiska tillväxten och att medelklassenväxer mycket snabbt. Kontakterna med omvärlden ökar också. Man kan i längdeninte räkna med att det är möjligt att upprätthålla den sortens förtryckarregimsom just nu har makten i . Detta är emellertid ingenting som vägs ini beslut om exporttillstånd i dag.De allra flesta bedömare anser att MR-läget har förvärrats den senaste tideni . Borde inte det ge anledning till att också skärper sininställning i de här frågorna och slutar leverera t.ex. nya kanoner? Pagrotskytrodde inte att det är en allmän uppfattning att situationen är sämre i dagjämfört med för 10 eller . Ett exempel på förbättringar är attorganisationer som och korset kan arbeta över hela påett sätt som inte varit möjligt tidigare.På frågan om den hållning är att inga nya åtagandenskall göras och inga nya vapen levereras svarade , med reservationför skyldigheten att bedöma frågor om tillstånd från fall till fall, attförhållandena i är sådana att nya åtaganden inte bör övervägas.Är den aktuella exporten av nya kanoner till ett exempel påföljdleverans? De utförseltillstånd som har beviljats för kanoner har av enbred politisk majoritet av partier ansetts ha karaktär av följdleverans,svarade . Anknytningen till tidigare åtaganden ansågs vara så starkatt tillstånd skulle medges.Med hänvisning till en fempartireservation i utrikesutskottet , enreservation som riktade sig mot fortsatta krigsmaterielleveranser tillIndonesien, ställdes frågan om inte detta borde betyda att också regeringenfunderar över om det inte är dags att skärpa hållningen mot . EnligtPagrotsky är den nuvarande svenska hållningen till bland deskarpaste som finns. Han ville inte utesluta att hållningen kan skärpasytterligare en smula, men det är enligt en hypotetisk situation atthan skulle ställas inför en situation som den som var 1996 en gång till.Regeringen har i vart fall inte givit några nya exporttillstånd förnya vapensystem eller krigsmateriel till Indonesien.Hur mycket har exporten till betytt för möjligheterna atttillgodose den svenska krigsmaktens behov av materiel? Omfattningen avexporten har varit så liten att den inte haft någon märkbar betydelse försvensk försvarsindustris förmåga att försörja försvaret med kvalificeradmateriel. Om hade valt en annan linje vad gäller följdleveranser,innebärande t.ex. att vi avbrutit mellan leverans av ett vapensystem ochammunitionsförsörjning till samma system, hade det kunnat få en storbetydelse. Osäkerheten om pålitlighet som leverantör skulle haspridit sig till hela marknaden och också till sådana kunder som aldrig skullekomma i farozonen. På det sättet skulle ha kunnat blibetydelsefullt för vår försvarsförmåga i negativ mening, sade Pagrotsky.Om samma situation uppstår igen, t.ex. ett behov av tre kanoner, ochförutsättningarna är desamma, skulle det då kunna betyda att dessa kanonerskulle kunna levereras till ? Den serie av beslut som ligger bakomden förra exporten har inte varit fel, svarade . Men varje ny ansökanskall bedömas på sina egna meriter, vilket innebär att det inte är fritt framför någon ny affär som liknar den förra. För att det skall bli ett nytttillstånd krävs att vissa omständigheter är för handen, och det är intenaturligt att de upprepas och otid, sade Pagrotsky.Sammanfattning av underlagsmaterialetRegeringen beslutade att ge tillstånd till utförsel av tre 40 mmmarinluftvärnspjäser till . Enligt regeringens bedömning föllleveransen av de tre pjäserna under anvisningarna om följdleveranser iriktlinjerna för krigsmaterielexport. Enligt ansvarigt statsråd,handelsminister , har en bred politisk majoritet iExportkontrollrådet ansett att en följdleveranssituation förelåg.