bet · GK01JuU12 · 1997-03-20 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner rörandeungdomsbrottslighet och påföljder för unga lagöverträdare från den allmännamotionstiden . Med anledning av flera motionsyrkanden rörandemedlingsverksamhet för unga lagöverträdare föreslår utskottet etttillkännagivande till regeringen. I tillkännagivandet uttalar utskottet attregeringen bör inleda en samordnad och rikstäckande försöksverksamhetmed medling.Övriga motionsyrkanden avslås.I ärendet föreligger 13 reservationer. 1996/97:Ju213 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder mot ungdomsbrottslighet.1996/97:Ju715 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omen utredning kring nya strafformer eller förändrad praktisk hantering avstraff för unga brottslingar under som begått mycket svåra brott.1996/97:Ju901 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om normlöshetens utbredning och normöverföringens viktigaste aktörer,3. att hos regeringen begär en kartläggning av hur lagstiftningallmänt sett kan förbättras i syfte att förtydliga vårdnadshavares ansvar irollen som normöverförare och brottsförebyggare i enlighet med vad som anförtsi motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisstöd till föräldrar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolans roll som brottsförebyggare,8. att hos regeringen begär förslag till nytt påföljdssystem förunga brottslingar i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att hos regeringen begär förslag till sådan lagändring sommöjliggör registrering av minderåriga lagöverträdare i enlighet med vad somanförts i motionen,10. att beslutar om ändring i sekretesslagen i enlighet med vadsom anförts i motionen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjegruppskonferenser och medlingsverksamhet,13. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring sommöjliggör för polisen att ta blod- och urinprov även på personer ienlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:Ju903 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjens, skolans och föreningslivets betydelse för detbrottsförebyggande arbetet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att sekretesslagen bör utformas så att samarbete mellan olikamyndigheter på det brottsförebyggande området inte försvåras,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning av system för registrering av brott som begåtts avminderåriga,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisens agerande när minderåriga ertappas berusade,22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att påföljdssystemet i samband med en reformering kompletteras medpåföljder som är särskilt utformade för unga lagöverträdare,23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om försöksverksamhet med familjegruppskonferenser.1996/97:Ju909 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär en kartläggning av hur lagstiftningenallmänt sett kan förbättras i syfte att förtydliga föräldrars och andravårdnadshavares ansvar i rollen som normöverförare och brottsförebyggare ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om polisstöd till föräldrar,3. att hos regeringen begär förslag till lagändring som möjliggörför polisen att ta blod och urinprov även på personer i enlighetmed vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolans skyldighet att informera föräldrar,6. att beslutar om ändring i sekretesslagen i enlighet med vad somanförts i motionen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sanering av medievåld,8. att hos regeringen begär förslag till ändring av de nuvarandebestämmelserna i 16 kap. 10 c § om otillåten utlämning av filmeller videogram i enlighet med vad som anförts i motionen,9. att beslutar ändra lagen om unga lagöverträdare så attföräldrars roll under utredning och domstolsprocess stärks i enlighet med vadsom anförts i motionen,10. att beslutar ändra lagen om unga lagöverträdare så att rättentill ersättning för inställelse vid domstol slopas för föräldrar i enlighetmed vad som anförts i motionen,11. att hos regeringen begär förslag till registrering avminderåriga lagöverträdare i enlighet med vad som anförts i motionen,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om familjegruppkonferenser och medlingsverksamhet,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om betydelsen av att avskaffa påföljden överlämnande till vård inomsocialtjänsten,14. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning omvillkorligt fängelse i enlighet med vad som anförts i motionen,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ny påföljd benämnd ungdomsstraff för ungdomar i åldern ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrätta särskilda kriminalvårdshem,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att begränsa restriktionerna för att döma 18-21-åringar tillfängelse.1996/97:Ju911 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förändringar i rättssystemet samt försöksverksamhet för attmotverka brott.1996/97:Ju914 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny huvudstrategi i detbrottsförebyggande arbetet med inriktning på fostran och värdeöverföring ifamiljen och i den kompletterande internaliseringen.1996/97:Ju918 av m.fl. (mp) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vid ungdomsbrott införa obligatorisk medling efter godkännandeav brottsoffret,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att domstolarna skall ha inflytande över de åtgärder som skallvidtas vid grova ungdomsbrott.1996/97:A707 av m.fl. (kd) vari yrkas4. att hos regeringen begär förslag om ett brottspreventivtprogram som utgår från familjens möjligheter. I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner rörandeungdomsbrottslighet och påföljder för unga lagöverträdare. Motionerna harväckts under den allmänna motionstiden år 1996.Normbildning m.m.I motion Ju901 (m) begärs ett uttalande om normlöshetens utbredning och omnormöverföringens viktigaste aktörer. Vidare efterfrågas i den motionen och imotion Ju909 (m) en kartläggning av hur lagstiftningen kan förändras för atttydliggöra vårdnadshavares ansvar som normöverförare och brottsförebyggare.Uttalanden om skolans betydelse i det brottsförebyggande arbetet begärs i bådamotionerna. I motion Ju903 (c) begärs ett uttalande om familjens och skolansm.fl. betydelse för det brottsförebyggande arbetet. I motion Ju914 (kd)efterfrågas en ny huvudstrategi i det brottsförebyggande arbetet medinriktning på fostran och värdeöverföring i familjen. Ett brotts-preventivtprogram som utgår från familjens möjligheter begärs i motion A707 (kd).Enligt 6 kap. 2 § första stycket (FB) står barn under vårdnadav båda föräldrarna eller en av dem, om inte rätten har anförtrott vårdnadenåt en eller två särskilt förordnade förmyndare. Vårdnaden om ett barn bestårtill dess att barnet fyller eller ingår äktenskap.Principen om vårdnadshavares ansvar har kommit till uttryck i paragrafensandra stycke. Av lagbestämmelsen framgår, att den som har vårdnaden om ettbarn har ansvaret för barnets personliga förhållanden och för att barnetsbehov av omvårdnad, trygghet och en god fostran blir tillgodosedda.Vårdnadshavaren svarar vidare för att barnet får den tillsyn som behövs medhänsyn till dess ålder, utveckling och övriga omständigheter. Vårdnadshavarenskall också bevaka att barnet får tillfredsställande försörjning ochutbildning. I syfte att hindra att barnet orsakar skada för någon annan skall,heter det i paragrafen, vårdnadshavaren vidare svara för att barnet står underuppsikt eller att andra lämpliga åtgärder vidtas.Det led i paragrafen som behandlar vårdnadshavares skyldighet att förebyggaskada infördes genom lagstiftning (prop. 1993/94:57, bet. 1993/94:LU9,rskr. 1993/94:85). Av lagmotiven framgår, att om vårdnadshavaren uppsåtligeneller av vårdslöshet försummar sitt tillsynsansvar, kan han bliskadeståndsskyldig enligt skadeståndslagens bestämmelser (prop. 1993/94:57 s.24).Bestämmelser om vårdnadshavares ansvar för barns gärningar i vissa fallfinns i ordningslagen (1993:1617). Enligt 3 kap. 23 § nämnda lag kan den somhar vårdnaden om barn straffas, om barnet brutit mot vissa avordningslagens bestämmelser om användning av skjutvapen och sprängmedel m.m.Straffansvaret inträder dock inte, om vårdnadshavaren gjort vad som ankommerpå honom för att förhindra handlingen.Regeringen har i promemorian Allas vårt ansvar, med , (Ds 1996:59) behandlat föräldrarnasroll i det brottsförebyggande arbetet. I promemorian anförs att föräldrarnahar det primära ansvaret för sina barn och att de troligen är samhällets bästabrottsförebyggande resurs, eftersom det är de som har den största möjlighetenatt erbjuda sina barn en god social utveckling. Att stödja och hjälpaföräldrar i deras fostrande roll bör därför ingå bland de olika åtgärderna ibrottsförebyggande strategier (s. 21 f och 64 f).I promemorian uttalas, att skolan är en ofta outnyttjad brottsförebygganderesurs, vars betydelsefulla roll i det brottsförebyggande arbetet inte nog kanunderstrykas. Eftersom barn och ungdomar befinner sig i skolan under en stordel av sin uppväxt, har skolan stora möjligheter att påverka derasbrottsbenägenhet. Regeringen avser, enligt promemorian, att tillsätta enarbetsgrupp som skall få till uppgift att finna former för samverkan mellanmyndigheter och föreslå åtgärder som stöder skolans fostrande ochbrottsförebyggande arbete. Regeringen kommer också på andra sätt att verka föratt skolans brottsförebyggande roll förstärks och för att lämpligtundervisningsmaterial för skolan om normer och värderingar och derättsprinciper på vilka det svenska samhället vilar görs tillgängligt förskolan (s. 52 f).Rikspolisstyrelsen bedriver undervisning i lag och rätt iskolan. Det lokala samarbetet regleras i cirkulär (1970:513) om intensifieratsamarbete mellan polis, socialtjänst och skola. harutarbetat en ny undervisning i lag och rätt i skolan.Handboken har distribuerats till samtliga poliser som skall meddela sådanundervisning. Undervisningen skall bedrivas inom ramen förnärpolisverksamheten.Inom () bedrivs ett arbete med ettbrottsförebyggande program kallat Tio åtgärder. Inom ramen för detta arbeteutreder BRÅ frågor om brottsförebyggande verksamhet i skolan. BRÅ räknar medatt redovisa resultatet av arbetet under år 1997.Utskottet har under en följd av år behandlat motioner om familjens betydelsei det brottsförebyggande arbetet. gjorde utskottet bedömningen attfamiljens betydelse knappast kunde överskattas, när det gällde att ge barn ochungdom en trygg uppväxt, och utskottet konstaterade att det inte torde rådanågon oenighet om att goda uppväxtförhållanden är en brottsförebyggande faktorav mycket stor betydelse; ett uttalande som utskottet därefter hänvisat till(bet. 1990/91:JuU19 s. 10 f).Även när det gäller skolans betydelse i det brottsförebyggande arbetet harutskottet tidigare uttalat sig . Utskottet påpekade 1995 att forskning visat att kriminellt beteende inte sällangrundläggs mycket tidigt i livet, ellerdessförinnan. Tidiga insatser från bl.a. skolan för att uppmärksamma ochstödja barn med särskilda behov kunde därför vara av avgörande betydelse föratt förhindra att ungdomar hamnade i ett kriminellt livsmönster. Skolan hadesåledes en mycket viktig roll i det brottsförebyggande arbetet. Utskotteterinrade också om den undervisning i lag och rätt som polisen bedriver iskolorna (bet. 1994/95:JuU17 s. 13 f).I detta sammanhang bör också nämnas konvention ombarnets rättigheter som antogs av generalförsamlingen den 20 november 1989.Genom formulerades barnets rättigheter påett samlat sätt i ett internationellt bindande avtal. Konventionen trädde ikraft och var ett av de första länderna somratificerade den (prop. 1989/90:107, bet. 1989/90:SoU28, 1989/90: JuU3y, rskr.1989/90:350). Enligt konventionens artikel 3 skall vid åtgärder, som rör barn,barnets bästa komma i främsta rummet, oavsett om åtgärderna vidtas av enskildaeller offentliga institutioner. Genom beslut tillsatteregeringen en parlamentarisk kommitté med uppgift att se över förhållandetmellan konventionen och svensk rätt (dir. 1996:15). Kommittén har antagitnamnet - och svensk rätt (S 1996:01). Enligtsina direktiv skall kommittén göra en bred översyn av hur svensk lagstiftningoch praxis förhåller sig till bestämmelser. Kommittén skallvidare skapa större klarhet och ett ökat mått av samsyn vad gäller innebördenav begreppet ?barnets bästa? i och svensk rätt samt analyseraeventuella målkonflikter. Den skall också med förtur behandla barns ställningi ärenden enligt utlänningslagen (1989:529). Kommittén beräknas redovisa sittarbete senast den 30 juni 1997.Utskottet vill nu framhålla att utskottets ovannämnda uttalanden omfamiljens och skolans betydelse alltjämt äger full giltighet. Utskottetnoterar med tillfredsställelse den betydelse som regeringen i det nationellabrottsförebyggande programmet tillmäter såväl föräldrar som skola i detbrottsförebyggande arbetet. De av regeringen i promemorian aviseradeåtgärderna kan, i likhet med BRÅ:s kommande brottsförebyggande program,förväntas bidra till uppfyllandet av det nationella brottsförebyggandeprogrammets målsättningar. Enligt utskottets uppfattning tillgodosesmotionärernas önskemål i betydande grad redan genom dagens utformning av detbrottsförebyggande arbetet. Något skäl för ett särskilt uttalande i ämnet frånriksdagens sida föreligger mot denna bakgrund inte. Utskottet avstyrker bifallsåväl till motionerna Ju901, Ju903, Ju909 och A707 i dessa delar som tillmotion Ju914.Familjegruppskonferenser och medlingI motionerna Ju901 och Ju909 båda (m) efterlyses initiativ från regeringen ifråga om familjegruppsverksamhet och medling. En försöksverksamhet medfamiljegruppskonferenser och medling efterfrågas i motion Ju903 (c). Ettliknande yrkande framställs i motion Ju911 (s). I motion Ju918 (mp) yrkas att- om brottsoffret medger det - medling skall vara obligatorisk vidungdomsbrott.Utskottet vill inledningsvis anmärka att den verksamhet som här kallasmedling tidigare i olika sammanhang benämnts konfrontation. Grundtanken ärdock densamma, nämligen att den unge lagöverträdaren skall sammanträffa medmålsäganden för att på ett tydligt sätt få konsekvenserna av brottet klara försig.Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden i betänkandet 1994/95: JuU24s. 17 f. Efter att kort ha redogjort för gällande rätt, erinrade utskottet ibetänkandet om att Riksåklagaren enligt ett regeringsbeslut från mars 1994skulle utarbeta en modell för medlingsverksamhet. Riksåklagaren skullekartlägga de erfarenheter som fanns av inom landet bedrivnamedlingsprojekt och med utgångspunkt i kartläggningen utarbeta en eller fleramodeller för hur en medlingsverksamhet för unga lagöverträdare skulle kunnabedrivas. Inom ramen för sitt uppdrag skulle Riksåklagaren även beröra frågorom skyldighet för en gärningsman att återställa av honom vållade skador.Utskottet underströk att det såg mycket positivt på den medlingsverksamhet somredan bedrevs och att den borde kunna utvecklas vidare. Enligt utskottetsmening borde emellertid resultatet av Riksåklagarens utredningsarbeteavvaktas, innan det avgjordes om åtgärder behövde vidtas för att introducerat.ex. nya former för medlingsförfarande.Riksåklagaren har avlämnat rapporten förunga lagöverträdare (Åklagarväsendet rapport 1996:6). I rapporten redovisas enkartläggning av medlingsprojekt som bedrivs på några olika orter i landet.Rapporten innehåller vidare ett förslag till lag om medling för ungalagöverträdare av i huvudsak följande innehåll. Medling skall innebära att densom begått brott innan han fyllt kan anmodas att inställa sig inför enmedlare för att ta ansvar för sina handlingar genom att sammanträffa medbrottsoffret. Den unge skall därvid få möjlighet att be brottsoffret omursäkt, ersätta offret ekonomiskt eller utföra arbete åt offret eller genomannan överenskommelse visa sin vilja att gottgöra den skada som uppstått tillföljd av brottet. För varje kommun eller för flera kommuner gemensamt skalldet finnas en medlingsorganisation. Ärenden skall få överlämnas till medlingav polisen, socialnämnden eller åklagare. Som förutsättningar för överlämnandeskall gälla att skuldfrågan är klar, att brottet polisanmälts, att den ungehar samtyckt till medling samt att det inte är uppenbart att överlämnande inteär lämpligt. Förslaget till lag om medling kompletteras av förslag tilländringar i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare(LUL). Enligt ändringsförslaget skall åtalsunderlåtelse få beslutas också ifall, där den unge deltagit i medling enligt den föreslagna lagen därom.Enligt vad Riksåklagaren uttalar i den skrivelse till regeringen, varigenomrapporten överlämnades, bör ett slutligt ställningstagande till frågan omlagstiftning om medling föregås av en mera genomgripande analys av effekternaav medling på bl.a. ungdomsbrottslighetens utveckling och struktur. Ävenfrågan om medling är förenlig med principen, att det allmänna ensamt svararför de sanktioner som följer på ett brott, bör utredas enligt Riksåkla-garen.Riksåklagaren föreslår därför att regeringen tar initiativ till envetenskaplig utvärdering av den medlingsverksamhet som beskrivs i rapportenoch att denna utförs genom t.ex. BRÅ:s försorg. Vidare förordar Riksåklagarenatt medlingsverksamheten stimuleras ytterligare genom att regeringen uppdraråt Kommittén om genomförande av det nationella brottsförebyggande programmet(Ju 1996:05) att utarbeta en samordnad och rikstäckande fortsattförsöksverksamhet för medling.Riksåklagarens rapport bereds i Justitiedepartementet.Utskottet vill här också nämna att utskottet företagit en resa tillNya och där studerat det nyzeeländska systemet med familjegrupps-konferenser. Systemet innebär sammanfattningsvis, att den unge lagöverträdarentillsammans med sin familj och andra vuxna av betydelse för honom samtföreträdare för polisen och sociala myndigheter samt helst även målsäg-andenkommer överens om lämpliga åtgärder för den unge och om hur brottet skallgottgöras.I fråga om medlingsverksamhet står utskottet fast vid den mycket positivasyn på sådan verksamhet som utskottet tidigare givit uttryck för. uppfattning finns det skäl att försöksvis användamedlingsverksamhet i större omfattning än som sker . Att avvaktaberedningen av Riks-åklagarens rapport i denna del framstår som överflödigt.Det bör därför ankomma på regeringen att genast utarbeta en samordnad ochrikstäckande fortsatt försöksverksamhet med medling. Denna försöksverksamhetbör inledas . Vad utskottet nu med anledning av motionernaJu901, Ju903, Ju909, Ju911 och Ju918 i dessa delar anfört bör somsin mening ge regeringen till känna.När det gäller familjegruppskonferenser, anser utskottet att ytterligareutredning är nödvändig innan ställning kan tas till om ett sådant institutöver huvud taget bör införas. Utskottet förutsätter att denna fråga beaktasvid beredningen av Riksåklagarens rapport. Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motionerna Ju901, Ju903 och Ju909 i berörda delar samt till motionJu911 i denna del.Registrering av minderåriga lagöverträdareI motionerna Ju901 och Ju909 båda (m) begärs förslag till lagstiftning omregistrering av barn som begått brott. Ett yrkande av liknandeinnebörd finns i motion Ju213 (s). I motion Ju903 (c) begärs en utredning avett system för registrering av brott som begåtts av barn under 15 år.Utskottet behandlade i sitt betänkande 1994/95:JuU21 s. 8 f motionsyrkandenav innebörd att det borde ske en registrering av barn som begåttbrott. Utskottet konstaterade efter en fyllig redogörelse för regelsy-stemetoch frågans tidigare behandling att ett utredningsarbete rörande bl.a. dennafråga pågick inom BRÅ. Utskottet ansåg att resultatet av utredningsarbetetborde avvaktas och avstyrkte bifall till motionerna. I sammanhanget underströkutskottet, att det skulle vara av stort värde att ha tillgång till statistiskinformation om brott av barn under 15 år.Genom beslut uppdrog regeringen åt BRÅ att utarbeta ettunderlag för ett nationellt brottsförebyggande program. I underlaget, somredovisades för regeringen , berörs frågan om registrering avminderåriga som misstänks för brott. BRÅ konstaterade emellertid att frågan omsådan registrering aktualiserar svåra frågor av principiell natur och omenskildas integritet. BRÅ ansåg därför vidare utredning av frågan erforderlig.Något arbete med frågan pågår inte i Justitiedepartementet.BRÅ:s program Tio åtgärder är emellertid avsett att behandla bl.a. polisensarbete med minderåriga lagöverträdare. Under arbetet med programmet kommeräven frågan om registrering av sådana lagöverträdare att övervägas.Utskottet vill på nytt understryka att det skulle vara av stort värde att hatillgång till statistisk information om brott av barn . Utskottetanser dock att ett slutligt ställningstagande till denna fråga liksom tillövriga motionsyrkanden bör anstå till dess att BRÅ:s program Tio åtgärderlagts fram. Utskottet avstyrker bifall såväl till motionerna Ju901, Ju903 ochJu909 i nu ifrågavarande delar som till motion Ju213.Sekretess mellan myndigheterI motionerna Ju901 (m), Ju903 (c) och Ju909 (m) begärs ändringar isekretesslagen (1980:100) som syftar till att göra det lättare för bl.a.socialtjänsten att i brottsförebyggande syfte lämna uppgifter om unga personertill polisen.Av 1 kap. 1 § sekretesslagen framgår, att lagen innehåller bestämmelser omtystnadsplikt i det allmännas verksamhet och om förbud att lämna ut allmännahandlingar. Lagens bestämmelser innebär förbud att röja uppgift, vare sig detsker muntligen eller genom att allmän handling lämnas ut eller på annat sätt(sekretess). I 1 kap. 3 § sekretesslagen föreskrivs att om sekretess enligtlagen gäller för uppgift som förekommer hos viss myndighet, får uppgiften interöjas för annan myndighet i andra fall än som anges i sekretesslagen eller ilag eller förordning till vilken sekretesslagen hänvisar.Enligt 7 kap. 4 § första stycket sekretesslagen gäller sekretess inomsocialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det intestår klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honomnärstående lider men. Med socialtjänst förstås enligt paragrafens tredjestycke bl.a. verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst och densärskilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtycke samtverksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd.De intressekonflikter som kan uppkomma mellan sekretessintressena å den enasidan och myndigheternas behov av uppgifter å den andra har lösts genombestämmelser i 14 kap. sekretesslagen. I 14 kap. 1 § samma lag föreskrivssålunda bl.a. att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till annanmyndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Vidare angesi 14 kap. 2 § sekretesslagen ett stort antal fall, i vilka fall sekretesseninte hindrar att uppgifter lämnas till en annan myndighet. Sålunda föreskrivsi paragrafens fjärde stycke, att sekretess inte hindrar att uppgift som angårmisstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annanmyndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet förbrottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter.