bet · GL01KU10 · 1997-12-04 00:00:00 — För övriga val skall nämndens prövning kunna ske i ensammansättning som utsetts av den sittande , dvs. en nämnd som äraktuell vid det valet. Utskottet ansåg i betänkande 1996/97:KU16 att förslagettillgodosåg utskottets tidigare tillkännagivande om ändrade regler förValprövningsnämndens sammansättning och tillstyrkte förslaget. följdeutskottet.Finansutskottet bilaga 3.1 konstaterar att åtta av riksdagsskrivelserna inomutskottets beredningsområde anges som inte slutbehandlade, vilket innebär enminskning i förhållande till föregående år med två stycken. Enligt utskottetsmening är det tillfredsställande att beslut inom utskottetsansvarsområde i allt väsentligt genomförts i rimlig tid. I betänkandet1995/96:FiU14 behandlade utskottet frågan om en sammanslagning avPenninglotteriet och Tipstjänst. När det gällde lokaliseringen av det nyabolaget gjordes ett tillkännagivande till regeringen. Utskottet anförde bl.a.?En inriktning bör vara att huvudkontoret med dess funktioner för den samladeverksamheten lokaliseras till . Det är också av stor vikt att en betydandedel av den totala verksamheten i övrigt skall bedrivas från så attsysselsättningen på bevaras och förstärks vid en sammanslagning. Även ifortsättningen bör verksamhet bedrivas i , där styrelsen förTipstjänst nu har sitt säte och där bolagets huvudkontor är beläget. Utskottetanser det naturligt att det på båda orterna kommer att finnas högkvalificeradearbetsuppgifter.? Av regeringens redovisning framgår att det nya bolaget enligtbolagsordningen skall ha sitt säte i . Däremot framgår inte hur regeringenavser efterkomma uttalande i övrigt. Utskottet utgår ifrån att ensådan redovisning kommer att lämnas i nästkommande redogörelse från regeringen.Skatteutskottet bilaga 3.2 anför följande. ärende 16avser ett tillkännagivande som beslutades av om enskyndsam utvärdering av effekterna för kontrollverksamheten ochtullverksamheten i övrigt av organisationsförändringarna inom isamband med anslutning till EU (rskr. 1994/95:240; prop. 1994/95:100bil. 8, bet. 1994/95:SkU23 och 33). Enligt vad utskottet erfarit avRegeringskansliet planeras en utvärdering bli igångsatt så snart som möjligt.Utskottet utgår också ifrån att detta arbete kommer i gång utan ytterligaredröjsmål. Beträffande ärende 1, som gäller införandet aven avdragsrätt vid arvsbeskattningen för kostnader för vård och skötsel avgravplats, vill utskottet erinra om att ärendet avser ett tillkännagivande tillregeringen som på förslag av skatteutskottet - som i denna fråga varenigt - beslutade om (rskr. 1988/89:158; bet. 1988/89:SkU22 mom. 22).Utskottet utgår ifrån att regeringen presenterar en lösning senast i sambandmed kommande förslag till ny arvs- och gåvoskattelagstiftning som enligtredogörelsen är att vänta . I övrigt föranleder, enligtskatteutskottet, regeringens redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser inga vidare kommentarer.Justitieutskottet bilaga 3.3 har gjort en genomgång av de åtgärder somregeringen vidtagit innan skrivelserna ansetts slutbehandlade och utskottet harinte funnit anledning till yttrande i denna del. Utskottet har också granskatde åtgärder regeringen vidtagit med anledning av de riksdagsskrivelser som ännuinte är slutbehandlade. Inte heller i denna del föranleder granskningen någotyttrande från justitieutskottet.Justitieutskottet påpekar att det vid motsvarande granskning förra åretanmärkte på att regeringen ansett två ärenden vara slutbehandlade trots attåtgärder enligt utskottets mening ännu återstod. Det gällde delsriksdagsskrivelse 1993/94:229 (prop. 1993/94:100 bil. 3; JuU19) Anslag tillpolisväsendet, dels riksdagsskrivelse 1994/95:261 (prop. 1994/95:100 bil. 3,JuU13) anslag till Brottsoffermyndigheten.I sitt yttrande anförde utskottet att skrivelse nr 229i den delen den avsåg en informationskampanj om ekobrott inte kunde ansesslutbehandlad. Orsaken var att den upplysnings- och informationskampanj somriksdagen beslutat om ännu inte hade genomförts och att regeringen heller intehade fattat beslut om användningen av hela det belopp () somriksdagen anvisat till kampanjen. Ärendet har inte återaktualiserats avregeringen. konstaterar nu att en kampanj motekobrottsligheten har inletts med åtgärder av skiftande slag som vänder sigtill olika grupper i samhället, inte minst till ungdomar. Emellertid harregeringen ännu inte anvisat mer än av de medel som avsattsför ändamålet. Ärendet kan enligt justitieutskottet ännu inte ansesslutbehandlat.I ärendet om anslag till uttalade justitieutskottetbl.a. att en utvärdering av de senaste årens insatser på brottsofferområdetborde göras (bet. 1994/95:JuU13). Regeringen tillsatte en utredning och ansågdärmed ärendet färdigbehandlat. I förra årets yttrande tillkonstitutionsutskottet anförde utskottet att skrivelsen bort föras upp somslutbehandlat först när regeringen avlämnat en slutlig rapport och eventuellaförslag till . Ärendet har inte återaktualiserats av regeringen.Regeringen har i budgetpropositionen i enlighet med utskottetshemställan lämnat en rapport avseende det utförda arbetet. Utredningenskall vara avslutad . Enligt justitieutskottet bör ärendetanses slutbehandlat först när regeringen redovisat resultatet avutredningsarbetet till . Detta kan ske antingen i en proposition omdet finns anledning till det eller i annat lämpligt sammanhang.Justitieutskottet anser således att nu nämnda ärenden åter bör föras upp påförteckningen över ärenden som ännu inte slutbehandlats.Utrikesutskottet bilaga 3.4 som i sitt yttrande särskilt berört vissariksdagsskrivelser, anser att regeringens skrivelse i allt väsentligt ger engod bild av regeringens åtgärder inom utrikesutskottets beredningsområde. I defall där kortare beskrivningar av åtgärderna givits har den kompletterandeinformation som inhämtats givit vid handen att ärendena - såvitt utskottet kanbedöma - beretts på ett tillfredsställande sätt.Jordbruksutskottet konstaterar beträffande riksdagsskrivelserna 1994/95:291 och 1995/96:150 att ärendena bör anses som slutredovisade såvitt avser mom.31 i betänkande 1994/95:JoU13 och mom. 2 i betänkande 1995/96:JoU4. I övrigt föranleder regeringens redovisning inga kommentarer frånutskottets sida.Näringsutskottet bilaga 3.5 konstaterar att av de 32 skrivelserna inomnäringsutskottets beredningsområde anges 10 vara ej slutbehandlade. föranleder dess granskning av de berörda skrivelserna ingasakliga anmärkningar. Ett mindre slarvfel i regeringens skrivelse harkonstaterats. I registret anges riksdagsskrivelsen 1994/95:300 somslutbehandlad trots att det av den tidigare texten framgår att den inte är det.Utskottets bedömningRegeringens årliga skrivelse med en redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser till regeringen ger information om vilka åtgärder som regeringenvidtagit med anledning av beslut. Som utskottet vid tidigare årsgranskningar framhållit fyller den en viktig funktion i riksdagensuppföljnings- och utvärderingsarbete. För den som vill följa den politiskabeslutsprocessen är den också av stort intresse. Den aktuella skrivelsenomfattar mer än 400 riksdagsbeslut, vilket kan jämföras med föregående somomfattade mer än 600 riksdagsbeslut.I utvärderings- och uppföljningsarbetet tilldrar sig redogörelsen föråtgärder med anledning av tillkännagivanden till regeringen ettsärskilt intresse.När det gäller regeringens åtgärder med anledning av tillkännagivandenunderströk utskottet i betänkande 1994/95:KU30 s. 42 att utgångspunkten måstevara att det önskemål som tillkännagivandet avser bör tillgodoses. Om det visarsig föreligga omständigheter som hindrar ett genomförande eller om regeringengör en annan bedömning än måste regeringen dock kunna underlåta attvidta de åtgärder tillkännagivandet avser. En förutsättning borde då enligtutskottet vara att regeringens bedömningar i detta avseende redovisas förriksdagen.Frågan om när en skrivelse skall anses slutbehandlad har diskuterats ibetänkande 1990/91:KU43. Utskottet uttalade då (s. 8) att riksdagsskrivelsersom innehåller framställningar till regeringen om att återkomma med förslageller att genomföra åtgärder inte bör anses slutbehandlade förrän de begärdaåtgärderna vidtagits eller de avsedda resultaten kan framvisas. Beträffandeutredningsuppdrag till regeringen ansåg utskottet att dessa kan ansesslutbehandlade när utredningen har tillsatts eftersom dessa uppdrag i regelutan svårigheter kan följas upp via regeringens kommittéberättelse. Ibetänkande 1993/94:KU30 s. 40 underströk utskottet att om uttrycktönskemål om utredning och förslag till i ett visst fall ärskrivelsen inte slutbehandlad förrän förslag lämnats till ellerriksdagen underrättats om att förslag inte kommer att lämnas.Justitieutskottet har i sitt yttrande till påpekat attutskottet vid föregående granskning anmärkte på att regeringen ansett tvåärenden vara slutbehandlade trots att åtgärder enligt utskottets mening ännuåterstod. Det gällde dels skrivelse 1993/94:229 Anslag till polisväsendet, delsskrivelse 1994/95:261 Anslag till . kan ärendena ännu inte anses slutbehandlade och bör återföras upp på förteckningen över ärenden som ännu inte slutbehandlats.Konstitutionsutskottet, som inte företagit någon närmare granskning av dessaärenden för egen del, finner inte skäl till någon annan bedömning än den somjustitieutskottet gjort. Inte heller beträffande utskottens i övrigt framfördasynpunkter finner skäl att göra en annan bedömning änden som respektive utskott gjort.Granskningen i denna del föranleder inte något annat uttalande frånkonstitutionsutskottets sida. Regeringens skrivelse 1996/97:15 bör läggas tillhandlingarna.4 FörfattningsutgivningenInledningI samband med den sedvanliga granskningen av författningsutgivningen framhöllkonstitutionsutskottet (bet. 1995/96:KU30 avsnitt 5) att utskottetunder påpekat att andelen sena författningar är alldeles för hög ochatt åtgärder bör vidtas för att bringa ned denna andel. Den fortsatt högaandelen sena författningar visade att utskottets påpekanden inte hade lett tillönskat resultat. Utskottet ville därför markera att man i kommande granskningaravsåg att närmare analysera författningsutgivningen. En aspekt som enligtutskottet var av särskilt intresse i sammanhanget är till vem författningarnariktar sig. Utskottet påpekade att det är av särskild vikt att författningarsom riktar sig till enskilda publiceras innan de träder i kraft.Utskottet anförde vidare i granskningsbetänkandet att denaviserade närmare analysen av författningsutgivningen också skulle komma attomfatta EG:s förordningar.I granskningsbetänkandet redovisade utskottet inte någongranskning av författningsutgivningen . Avsikten har i ställetvarit att redovisa en mer fördjupad granskning av författningsutgivningen i ettgranskningsbetänkande . En sådan granskning har företagits.Denna granskning har dock inte omfattat publiceringen av EG:s förordningar.BakgrundGällande reglerFörfattningsbestämmelserEnligt 8 kap. 19 § regeringsformen skall beslutad lag utfärdas av regeringenutan dröjsmål och kungöras så snart det kan ske. Även förordningar skallkungöras så snart det kan ske, om inte något annat föreskrivs i lag. I vissafall kan lagar med föreskrifter om eller dess myndigheter utfärdas avriksdagen.Författningar som har beslutats av , regeringen eller kyrkomötet ellerav en myndighet under regeringen, eller kyrkomötet skall kungörasenligt lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar (1 §).I 3 § av den nämnda lagen anges att för kungörande av författningar skallbl.a. finnas (), författningssamlingar förcentrala myndigheter under regeringen, författningssamlingar för Riksdagensförvaltningskontor och för förvaltningsmyndigheter under samt enförfattningssamling för varje län.Enligt 4 § första stycket skall författning som utfärdas av regeringen kungörasi SFS. Denna utges genom regeringens försorg.I andra och tredje styckena föreskrivs undantag från vad som sägs i förstastycket.I 13 § sägs att det av en författning skall framgå när den träder i kraft.I författningssamlingsförordningen (1976:725) finns närmare bestämmelser omkungörande i SFS och andra författningssamlingar. Enligt 4 § kommer SFS utvarje vecka, om ej särskilda skäl föranleder annat.Motivuttalanden m.m.Utredningen om författningspublicering föreslog i sitt betänkande Bättreöverblick över lagar och andra bestämmelser (SOU 1973:23) bl.a. en lag omkungörande av lagar och andra författningar. Utredningen föreslog härvid attdet i lagen skulle tas in en bestämmelse av innehåll att en författning, ominte annat framgår av den, träder i kraft efter det att den enligtdärå meddelad uppgift getts ut från trycket i författningssamling som avses ilagen. Denna bestämmelse skulle ersätta den då ännu gällande lagen (1894:44 s.1) angående tiden för allmänna författningars trädande i kraft. I denna lagstadgades att en i SFS införd lag eller annan allmän författning, för vilkeninte angetts någon tidpunkt för ikraftträdandet, skulle träda i kraft fyraveckor efter den dag, då lagen eller författningen enligt därå meddelad uppgiftkommit ut från trycket.Utredningen konstaterade att fyraveckorstiden tillkommit i dåkommunikationerna var avsevärt sämre utvecklade än nu (s. 170). I de flestaandra europeiska länder hade man en kortare frist. Enligt utredningen fanns detnu skäl att förkorta tiden. Förslagsvis borde den sättas . Underden tiden borde författningarna ha nått fram till mottagarna. Utredningenanmärkte härvid att SFS numera sänds ut varje vecka.I proposition 1975/76:112 om kungörande av lagar och andra författningarkonstaterade föredragande statsrådet (s. 83) att det i författningar som tas ini SFS regelmässigt anges på något sätt när författningar träder i kraft. Densubsidiära fyraveckorsregeln i lagen angående tiden för allmänna författningarsträdande i kraft hade enligt föredragande statsrådet spelat ut sin roll ochborde därför upphävas. I stället borde med avseende på alla författningarföreskrivas i lag att det skall framgå av författning när den träder i kraft.En sådan ordning var väl motiverad från rättssäkerhetssynpunkt.Vid riksdagsbehandlingen underströks i flera motioner vikten av att enförfattning kan nå sina adressater före ikraftträdandet. Medanledning härav anförde (KU 1975/76:51 s. 8) att somallmän riktlinje bör gälla att en författning skall träda i kraft först eftererforderligt rådrum för information om författningens innehåll m.m. Utskottetförordade att planeringen av arbetet med nya lagar och andra författningar skermed utgångspunkt i att om möjligt minst bör förflyta mellan enförfattnings kungörande och dess ikraftträdande. Är detta ogörligt borde enligtutskottet helst åtminstone skilja kungörandet och ikraftträdandet.Kortare tid än borde endast kunna komma i fråga i undantagsfall.Utskottet anförde vidare att till de absoluta minimikraven hör att enförfattning skall kungöras på ett sådant sätt att möjlighet föreligger förenvar som berörs av författningen att ta del av författningens innehåll innanden träder i kraft.Riktlinjer för författningsskrivning inom RegeringskanslietI den senaste upplagan av den s.k. Gröna boken, som innehåller riktlinjer förförfattningsskrivningen, anger Statsrådsberedningen att tiden mellan det att enförfattning kommer ut från trycket och författningens ikraftträdande bör varaminst . Den bör endast i undantagsfall sättas kortare än två veckor.Vissa frågor av betydelse för författningsutgivningenRiksdagsbehandlingen av budgetpropositionenGenomgripande förändringar av den statliga budgetprocessen har gjorts undersenare år. I 3 kap. 2 § riksdagsordningen (RO) föreskrivs att budgetåret börjarden (SFS 1994:1473, 1993/94:TK2, KU18 samt 1994/95:KU2). Från och medår 1997 sammanfaller det statliga budgetåret därmed med kalenderåret. Enligtnämnda bestämmelse skall regeringen före budgetårets början avlämna enproposition med förslag till statens inkomster och utgifter för det närmastföljande budgetåret (budgetpropositionen).Enligt tilläggsbestämmelse 3.2.1 RO skall budgetpropositionen avlämnas senastden . De år då riksdagsval hålls skall den dockavlämnas senast efter öppnande. Om det till följd avregeringsskifte möter hinder att iaktta detta, skall budgetpropositionenavlämnas efter det att en ny regering tillträtt, dock senast den15 november.Från och med år 1996 kan enligt 5 kap. 12 § RO genom lag beslutaatt hänföra statsutgifter till utgiftsområden, den s.k. rambeslutsmodellen. Harriksdagen fattat ett sådant beslut, skall den för det närmast följandebudgetåret genom ett särskilt beslut fastställa dels för varje utgiftsområde enutgiftsram, som anger det belopp till vilket summan av de till utgiftsområdethörande utgifterna högst får uppgå, dels en beräkning av inkomsterna påstatsbudgeten.I ett andra skede av riksdagsbehandlingen skall anslag eller andra utgifter istaten fastställas genom ett särskilt beslut. Ett sådant beslut får inte fattasinnan beslut har fattats om en beräkning av statsutgifterna.Genom tilläggsbestämmelsen 5.12.1 RO, som trädde i kraft ,har beslutat att dela in den statliga budgeten i utgiftsområden (SFS1996:158, 1995/96:TK2, KU21).I tilläggsbestämmelse 3.2.1 tredje stycket RO finns närmare bestämmelser omregeringens ekonomiska vårproposition. Om regeringen anser att en propositionmed förslag till riktlinjer för den framtida ekonomiska politiken och anslagför löpande budgetår (ekonomisk vårproposition) bör behandlas under pågåenderiksmöte, skall propositionen, om hinder inte möter, avlämnas senast den 15april. Enligt RO föreligger inte någon skyldighet för regeringen att lämna ensådan proposition.Planering av propositions- och lagstiftningsarbetetEnligt 3 kap. 3 § RO fastställer på förslag av talmannen närpropositioner, som regeringen anser bör behandlas under pågående ,senast skall avlämnas i de fall inte särskild tidpunkt föreskrivs i RO.Av 3 kap. 4 § RO framgår dock att beslut enligt 3 § inte gäller 1) i fråga omproposition varigenom regeringen enligt lag för prövning underställer riksdagenen utfärdad förordning eller 2) om regeringen finner synnerliga skäl föreliggaatt avlämna propositionen senare.I 3 kap. 5 § RO sägs att regeringen bör avlämna sina propositioner på sådanatider att anhopning av arbete hos om möjligt förebyggs. Regeringenskall samråda med talmannen härom.Samrådet med talmannen går i praktiken till så att vid början av höstens ochvårens riksdagsarbete överlämnas en propositionsförteckning med uppgift omvilka propositioner som är att vänta och de beräknaskomma. Utskottet underrättas därefter fortlöpande under hand om de avvikelserfrån förteckningen som departementen ser sig tvungna att göra.Statsrådsberedningen har gett ut en iRegeringskansliet (DsSB 1987:2). I denna handbok erinras om att det med hänsyntill den detaljplanering som arbetsförhållandena i kräver är viktigtatt tiderna i propositionsförteckningen hålls.I handboken anges vissa riktvärden för riksdagsbehandlingen av enproposition. Det erinras om att det efter att en proposition har avlämnats ikammaren löper en motionstid och att denna kan förlängas kring påskoch de sammanträdesfria veckorna. Vidare anges att det i allmänhet tar minst5-10 dagar från det att motionstiden gått ut till dess att ett ärende kanföredras i utskottet (mera omfattande propositioner eller ärenden med ett stortantal motionsyrkanden tar ). Enligt handboken behövs därefter en tidom för utarbetandet av själva betänkandet. Det anges att storapropositionsärenden kan ta betydligt i anspråk, upp till en månadeller mera. Ledamöterna behöver också att granska förslaget, sedandetta sänts ut. Vidare anges att utskottskanslierna ofta måste räkna med en tidav från justering till bordläggning av ett ärende i kammaren.Tidigare års granskningar1993/granskningI samband med 1993/granskning av författningsutgivningen (bet.1993/94:KU30 avsnitt 6) redogjorde utskottet för en inom Justitiedepartementetsgranskningsenhet upprättad promemoria. I denna redovisades en undersökning avde författningar som kommit ut från trycket senare än två veckorföre ikraftträdandet. Departementet konstaterade att för huvuddelen avförfattningarna var den sena utgivningen oacceptabel och måste åtgärdas. Somtänkbara åtgärder för att komma till rätta med problemet föreslog departementetändring av tryckrutinerna, att ändra ikraftträdandedatum, att hålla extraregeringssammanträden och att öka kraven på en realistisk tidsplanering avpropositions- och lagstiftningsarbetet. När det gällde det sistnämndakonstaterade departementet att, eftersom man måste räkna med att tidsåtgångenmellan utfärdandet och den dag författningen kommer ut från trycket är tolvdagar, innebär det att författningar som skall träda i kraft börutfärdas senast för att uppfylla Statsrådsberedningensriktlinjer . Ett riksdagsbeslut borde enligt departementet därförfattas i . För att detta skulle vara möjligt, med enberäknad genomsnittstid för utskottsbehandlingm.m., borde en proposition vara avlämnad under första hälften av oktober, helstföre den 10:e.Utskottet konstaterade att granskningen av författningsutgivningen under år1993 visade att antalet författningar som kommit ut föreikraftträdandet, i jämförelse med , minskat från till 34 %.Utskottet noterade denna minskning med tillfredsställelse men ville samtidigtframhålla att antalet sent utkomna författningar fortfarande var alldeles förhögt.Enligt utskottet borde de åtgärder som föreslogs i Justitiedepartementetspromemoria kunna bidra till att ytterligare minska andelen sent utgivnaförfattningar. Utskottet ansåg att framför allt vikten av en realistisktidsplanering av propositions- och lagstiftningsarbetet borde framhållas.Därutöver konstaterade utskottet att det hade getts ut 33 s.k.rättelseblad till tidigare utkomna författningar, vilket kunde jämföras med 17år 1992. Utskottet erinrade om att författningsarbetet borde bedrivas med sådanomsorg att behovet av rättelser minimeras.I övrigt föranledde granskningen inget uttalande från utskottets sida.1994/granskningI samband med 1994/granskning (bet. 1994/95:KU30 avsnitt 7) konstateradeutskottet att andelen sent utkomna författningar åter ökat . Underåret hade ett ovanligt stort antal författningar kommit ut. Enligt utskottetförklarade detta faktum i sig en del av den höga andelen sena författningar.Även regeringsskiftet och inträdet i EU /95 kunde habidragit till antalet sena författningar.Utskottet erinrade om den under föregående år redovisade promemorian frånJustitiedepartementet och meddelade att utskottet inhämtat att det nu pågickförsöksverksamhet med heloriginal inom . EnligtJustitiedepartementet borde tryckningen bli både billigare och snabbare medheloriginal. Utskottet förutsatte att arbetet med att komma till rätta medförseningarna i författningsutgivningen fortsatte.Därutöver noterade utskottet att det getts ut 20 s.k. rättelsebladtill tidigare utkomna författningar, vilket kunde jämföras med 22 föregåendeår.Avslutningsvis ville utskottet erinra om att sedan den 1 januari 1995var medlem i EU. Utskottet påpekade att medlemskapet innebär attnormgivningsmakt överlämnats till Europeiska gemenskaperna (EG), denöverstatliga delen av unionen. Normgivningen som av EU beslutas i form avförordningar blir därmed direkt tillämplig rätt i . Utskottetkonstaterade att EG-förordningar träder i kraft uteslutande genom attpubliceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT).I övrigt föranledde granskningen inget uttalande från utskottets sida.1995/granskningI samband med 1995/granskning (bet. 1995/96:KU30 avsnitt 5) konstateradeutskottet att andelen författningar som kommit ut föreikraftträdandet var oförändrat hög . Utskottet noterade attandelen författningar som kommit ut före ikraftträdandetminskat något jämfört med . Utskottet framhöll att det iriktlinjerna för författningsutgivningen hade lagts fast att tiden mellan detatt en författning kommer ut från trycket och författningens ikraftträdandeborde vara minst . Endast i speciella undantagsfall borde tidenkunna vara .