bet · GL01FöU1 · 1997-11-20 00:00:00 — Det fjärde året blir officeraren krigskompanichef ellerfackman i ett fackprogram.Man borde alltså ha ett nytänkande när man nu ändå har en skolutredning ochlägga fast en målbild något längre fram och inte, som sagts, förstlåsa fast en struktur och därefter fylla den med innehåll. Man borde tvärtomtitta på målet, och på vilka krav som ställs på officeraren, och sedan skapa enstruktur för detta.Ordföranden: så mycket. Då får Per Storm från reservofficerarna ordet.Per Storm: Tack. Vi vill börja med att säga att vi tycker att det är centraltatt det finns reservofficerare i värnpliktsförsvaret. Med den dubblakompetensen tillför man en extra kompetens helt enkelt. Vi vill också peka påatt det är viktigt att statsmakten tar ställning till hur stor del avvärnpliktsförsvaret som grundar sig på reservofficersinstitutionen och att manser till att det blir genomdrivet. Vi menar att utredningen som den ser i daghuvudsakligen fokuserar på form i stället för på innehåll. Man borde snarastdiskutera utbildningens kärna, dvs. de centrala kompetenser som skall läras ut.Vi är rädda för att utbildningen implicerar införandet av en ny specialistkårså att säga bakvägen i och med att huvuddelen av reservarna inte skall utbildastill kompanichefsnivå, dvs. Vi tror inte heller att detta gagnarrekrytering och eventuell insats av reservofficerare . Vi menarockså att det, för att gagna en god rekrytering av reservofficerare, är viktigtatt integrationen mellan civil och militär kompetens kommer fram tydligt ochatt eventuella fortsatta civila studier inte blir avsevärt försenade avreservofficersutbildningen - något som inte framgår av utredningen såsom denser ut i dag.Vi menar också att man måste fundera på om man skall ytterligare meritvärderareservofficersutbildningen med hänsyn till intag, t.ex. extrapoäng eller förturvid ansökan till högskolor. Även om det är högskolorna själva som avgör detta,menar vi att statsmakterna här måste göra en markering. I övrigt hänvisar jagtill den inlaga som vi har lämnat.Ordföranden: så mycket. Då har vi gjort denna lilla rundvandring. Ser du,, någon riktig anledning till att det är väldigt viktigt att vi beslutarom den här lokaliseringen innan vi, såsom framfördes här, har hela detsubstantiella innehållet med i paketet? Har du något att säga om det? Du komundan så lindrigt i början.Gösta : Jag vill faktiskt börja med att gå årstotalförsvarsbeslut ungefär. Jag tycker inte att man kan se den här, skall visäga, balansgången mellan tidsaspekten och pengar och liknande utan att gåtillbaka till den punkten. Det var ju nämligen inför totalförsvarsbeslutet, närvi granskade Försvarsmaktens förslag, som vi i fann att detfanns ett antal förslag på utbildningssidan. Då kom vi att tänka på att vikanske skulle se om man kunde gå utanför försvarsgrensgränserna. Låt migpåminna om den bild som lades omkring . Det var ju en av de nyckelorterdär det fanns många skolor. Då blev vi osäkra. Har man verkligen prövat dettaförutsättningslöst? Bedriver vi utbildning i Försvars-makten på flera händer där man skulle kunna få bonuseffekter genom attsamordna?När vi väl hade kommit fram till att det skulle vara önskvärt med en sådanutvärdering och utredning, såg vi framför oss att det naturligtvis skulle bliväldigt stort och väldigt omfattande. I den andra änden hade vi att ta hänsyntill ekonomiska realiteter, dvs. vi hade ett tryck på oss - inte minst frånFörsvarsmakten - att försöka ta hem de besparingar som låg i ett antal förslagom avveckling och flytt på skolsidan. Jag tycker att man kan säga att vi dåfrån ägnade oss åt något av det möjligas konst. Vi försöktefå i gång en utredning som skulle få en chans att belysa förutsättningarna fören bra utbildning som vi inte skulle vila på hanen för att försöka tahem de besparingar vi på något sätt såg oss skyldiga att göra. Det här görsammantaget att vi sitter i den, kan tänkas litet ologiska, sitsen att vibörjar med en organisation och sedan kommer fram till hur vi skall fylla den.Vi har försökt värdera det här i kanslihuset innan vi lade frampropositionen. Vi har ändå funnit att det förslag som ligger i propositioneninte är på det sättet gränssättande att det hindrar skolutredningen från att nukomma med goda förslag om hur utbildningen skall organiseras. De tremilitärhögskolor som föreslås anses t.ex. kunna innebära en flexibel syn ochen flexibel fortsättning för skolutredningen vad gäller hur den härutbildningen skall organiseras. Skulle det visa sig att det är en plattform förmycket, som Försvarsmakten säger här, är det naturligtvis fullt möjligt attregeringen får återkomma till och säga: Vi har funnit att det bliren för mycket - à la bonne heure. Men just nu tror vi att tre plattformaregentligen är det möjligas konst i sammanhanget.Ordföranden: Jag tror att ett skäl som har funnits här i huset har varit att viär med och snickrar till ett förslag som substantiellt inte är så märkvärdigt,men vi vet inte riktigt vad det blir av det. Det är anledningen till att vi kankänna behov av att få veta litet mer om det. Ja, då går vi över till den delsom finns i rubriken, nämligen: Utskottet frågar klokt folk om hur det är.Iréne Vestlund vill börja. Var så god!Iréne Vestlund (s): Tack för det. Det är väldigt intressant att vi tar upp denhär frågan till en kanske litet mer djupgående analys. tog upp en del avorsakerna till att vi har satt i gång den här diskussionen kring utbildningen.I grunden handlar det om hur man nyttjar befintlig kompetens i befintligahögskolor. Då närmar jag mig inte enbart de militära högskolorna, utan ocksåden kompetens som vi ansåg skulle kunna finnas i de universitet och högskolorsom har byggts upp ute i landet. Det här har ju varit en väldigt tydlig bildhos oss. Det handlar också litet grand om det som Per Storm här tar fram. Vityckte nog att det var viktigt att man också såg på den civila kompetensen ochpå möjligheten att para denna med mer militärteknisk utbildning.Då undrar jag litet grand över det här med organisationen. Det här har juvarit en liten stötesten för många som har resonerat om det. När vi talar omatt vi gärna vill knäsätta en organisation för att utifrån detta sedan byggaupp nyttjandet av andra befintliga kompetenser, kommer vi naturligtvis också inpå detta med besparingar. Men för vår del kom det där med besparingarna in närvi tog upp resonemanget: Kan det verkligen vara nödvändigt att man utbildar isamma härader överallt? Då kommer jag tillbaka till detta med organisationen.Ser ni andra företrädare detta med organisationen som ett stort hinder för attgå vidare i det som vi trodde skulle kunna vara ett bra utgångsläge för denframtida utbildningen?Ordföranden: det någon som vill ta upp den tråden? !Åke : I början av denna process kändes det här svårt och konstigt. Efterhand som vi har jobbat tillsammans med utredningen och uppfattat mer och mer avutredningens intentioner, tycker jag att det har blivit lättare och lättare förFörsvarsmakten att hantera situationen. kanske frågorna om att i stället såfort som möjligt hitta en ny struktur, komma in i denna och ta ut debesparingar som måste ske också på det här området har kommit att bli tyngreoch viktigare allteftersom.Iréne Vestlund (s): Det här med integrationen tycker jag är en nyckelfråga. Hurhar Försvarsmakten sett på det? Det är ju egentligen en ny fråga förFörsvarsmakten, detta att börja se den civila kompetensen som direkt ingående iden militära utbildningen.Curt : Vi tycker att det här är en positiv utveckling. Jag tror attbåde den civila högskolan och den militära högskolan, om det nu blir en sådan,kommer att ha utbyte av detta. Jag tror dessutom att det kan innebärapersonalbesparingar för Försvarsmakten. Vi kanske inte behöver hålla så mångaförsvarsmaktsofficerare som lärare på våra skolor . Vi kanske ocksåkan förlita oss på civil lärarkapacitet. är det litet tidigt att draslutsatser i detta avseende. Det blir i nästa steg, när vi har sorteratutbildningen och bestämt hur utbildningen skall genomföras, som vi kan börjatitta på hur detta skall göras. Men om man tillåter sig att vara litet visionäri det här sammanhanget så kan man se de möjligheterna.Iréne Vestlund (s): Jag tror att det vore intressant, det som gårin litet grand på, alltså att titta på att ta in den civila kompetensen. Detkanske även där kan vara ett samarbete så att man inte utgår från att den egnakompetensen är bäst utan också tar in den civila kompetensen. Det kan ju rörasig om nya metoder. Jag tror nog att vi är helt överens om det.Curt : Jag beklagar om vi har pratat förbi varandra, men det var precisdet jag avsåg.Henrik (): Det var två typer av integration som var uppe tilldiskussion i stor omfattning i samband med att utredningen tillsattes och attvi behandlade den här frågan i försvarsutskottet. Den ena frågan gäller civilintegration. Den tog upp. Den gäller i vilken utsträckningofficersutbildning kan bedrivas i befintliga civila utbildningsinstitutioner.Den andra frågan, som efter hand har kommit i fokus, handlar om i vilkenutsträckning befintliga utbildningsinstitutioner kan användas merförsvarsmaktsgemensamt respektive om det kan skapas nya försvarsmaktsgemensammautbildningsinstitutioner som bättre kan lösa de utbildningsbehov somföreligger.I den första frågan gör utredningens första delbetänkande egentligen ingakopplingar alls. Man skulle naturligtvis kunna ställa sig frågan om inte en delav det som kallas försvarsmaktsgemensam utbildning egentligen är rent civilutbildning. Det handlar om skriftlig och muntlig framställning, statskunskap,säkerhetspolitik, engelska och den typen av ämnen. Dessa ämnen måstenaturligtvis alla officerare lära sig, men de skulle mycket väl kunna studeraspå distans eller med hjälp av de existerande civila högskolorna.Det för mig in på den andra frågan, nämligen den om försvarsmaktsintegration.Oavsett om man tycker att det är en bra idé eller inte, konstaterar vi attutredningen såväl som regeringen lever med samma tidsbegränsning. Dengrundläggande officersutbildningen skall vara , och utöver det skall enettårig utbildning tillkomma för att nå kompanichefsnivån eller nivå 5, somockså gäller krigsbefattningar i andra delar. Jag skulle vilja fråga GöstaSandgren i första hand: Känns det inte märkligt att på underlag av endefinierad utbildningsvolym som omfattar tre utbildningsår lägga ettorganisationsförslag som är helt beroende av det förslag som en inledandeförsvarsmaktsgemensam termin handlar om? Det är på ett väldigt svagtinnehållsmässigt underlag ni lägger fram ett förslag om organisation. Det skallnaturligtvis också ställas i relation till den fungerandeutbildningsorganisation som de facto existerar . I övrigt kommer jag attkomplettera mina frågor när jag har fått svar av Gösta.Gösta : Jag tycker inte att det känns så märkligt som kanskeupplever det. Jag förstår att den som läser tidningar eller sitter bredvidtycker att det känns konstigt. Jag uppfattar inte att underlaget är väldigtkort och väldigt osammanhängande. Jag tycker att vi har fått klara indikationerpå att vi kan lägga fast de här plattformarna vad gäller den grundläggandeutbildningen för en officer.Vi skall arbeta tillsammans med de civila högskolorna på dessa tre orter.Därför är jag helt övertygad om att man kan ordna utbildningen på dessa skoloroch befintliga förband på ett sådant sätt att vi sammantaget får bättreofficerare än vad vi fått . Jag vill dessutom lägga tillatt jag inte har uppfattat att regeringen i något slags begränsande faktor harsagt att utredaren, , skall vara låst vid visst antal terminersutbildning. Skulle utredaren föreslå förändringar för att på det ena ellerandra sättet få bättre officerare, menar jag att direktiven är öppna för det.Jag tycker inte att vi i dagens läge är låsta, utan det finns utmärktaförutsättningar att gå vidare. Jag kan inte se att den organisatoriskaplattform vi nu föreslår låser tankarna eller möjligheterna inför framtiden.Olle Sandhag: Direktiven kanske inte låser tanken, men det gör tidsplanen. Denär alldeles för snäv för att man skall kunna åstadkomma något nytänkande. Detblir väldigt lätt så att man gör det enklaste av situationen om man har en snävtidsplan. Man försöker fylla skolorna med innehåll, men man skär så att sägakorven på ett annorlunda sätt. Vi skulle vilja föra upp debatten till frågorsom: Vad krävs av en framtida officer som skall verka eller 2020?Innebär inte Försvarsmaktens nya uppgifter med anpassning, återtagning,internationalisering och stöd till det civila samhället någonting? På någotsätt måste man även honorera dessa uppdrag, som ålagt Försvarsmakten.Har man alltför på sig hinner man inte tänka igenom detta. Man styrs iförsta hand av tidslinjalen och inte av behoven i framtiden.Henrik (): Jag har en kompletterande fråga till . Dusade att förslaget skapar full handlingsfrihet . Det beror dockpå hur mycket underlag man har haft. Det som har fått ta del av ochkunnat läsa sig till i det delbetänkande som kommit från utredningen behandlarju i första hand organisatoriska frågor. Frågorna om utbildningens innehåll ärytterligt rudimentärt berörda. Man kan då ställa sig frågan om man inte tarbort handlingsfrihet genom att lägga ned de krigshögskolor som sköterkaptensutbildningen? Tar man inte bort handlingsfrihet genom att lägga ned deofficersskolor som sköter den grundläggande officersutbildningen, inteminst inom armén?En fråga gäller alltså om man inte snarare gör sig av med kompetens ochhandlingsfrihet genom att så ensidigt låsa sig vid målet treförsvarsmaktsgemensamma militärhögskolor i det här skedet - detta alldelesoavsett om en försvarsmaktsgemensam inledande termin är en god idé eller inte.Den frågan återkommer jag till, och den har i första hand med sakfrågan attgöra. Men vid sidan av denna fråga vill jag ställa ytterligare en fråga: Vilketproblem var egentligen avsedd att lösa?När jag läser regeringens förslag och utredningens betänkande kommer jag atttänka på ett gammalt tema: Detta är en lösning, men var är problemet? Vilketannat än det ekonomiska problemet, hur man skall spara pengar, har varitgrundläggande för den lösning man kommit fram till? Vilka kvalitetsproblem iden grundläggande officersutbildningen har varit styrande för den härförändringen? Jag kommer då osökt in på min andra fråga. Det jag upplever somden största kritiken ute på förband och i organisationen är väl egentligen inteatt det skulle saknas en identifiering med en integrerad försvarsmakt, som detstår i propositionen. Kritiken gäller snarare specialistkunskaperna som deyngre officerarna fått genom det utbildningssystem vi har , kopplat tillden korta tjänstgöringstid många unga officerare har i samma befattning. Dettaär ett större problem som borde ha lösts genom utredningens förslag. I ställethar man fokuserat på sådant som i och för sig är vällovligt, dock inte iförhållande till den yrkeskompetens som den fänrik som kommer ut efter två årsutbildning måste besitta för att kunna lösa sin uppgift hemma på förbandet,oavsett om det gäller luft, mark eller vatten.Jag skulle gärna vilja fråga er i utredningen: Har ni inte sett det som någotproblem att den försvarsmaktsgemensamma terminen öppnade t.o.m. för attdet skulle kunna vara fler terminer faktiskt tränger ut en del avutbildningen? Det är utbildning som de facto behövs när den nyutbildadeofficeren kommer hem till sitt förband, där krav på specialistkunskap inom ettganska smalt lägre förband är avgörande för vederbörandes möjligheter att lösasin uppgift.Gösta : I anslutning till delar av det sade, och inne på, vill jag först säga att jag tycker att vi ändå skall visa en vissrespekt för att det pågår en utredning. Mycket av det som hänger i luften ärsådant som och hans medarbetare försöker analysera vidare.Där finns inga färdiga förslag, vilket innebär att vi kanske skall vara någotödmjuka i vår kritik.Henrik frågade med avseende på de organisatoriska frågorna vilkenhuvudpunkten med denna utredning var. När vi skrev direktivetkunde det egentligen sammanfattas i tre punkter. Vad var motivet? Jo, vi har enförsvarsmakt. Vi har en minskad organisation. Vi behöver en bättre inte-gration med samhällets utbildning i övrigt. Dessa tre stenar hade enligt våruppfattning vänts dåligt eller inte alls i Försvarsmaktens underlag tillförslagsbeslut. Därför tyckte vi att det var angeläget att se om deförändringar som ändå inträffat borde föranleda oss attse om vi kunde hitta ett bättre utbildningssystem. Det första steget har vitagit genom att se vissa grundplattformar som led på vägen. Sedan fortsätterutredningen nu med att titta på innehållet.Henrik tog upp problemet med kompetensen hos unga officerare som kommer utoch riskerar att ha för dålig kunskap för att kunna utföra sitt prioriteradevärv. Så får det naturligtvis inte bli, utan vi måste alltid försäkra oss omatt de som står och utbildar värnpliktiga vilket är vad färdigutbildadeofficerare ofta gör är kompetenta på alla sätt och vis, inte minst i fråga omsäkerhetsbestämmelserna. Men om detta får vi skapa en dialog ochen process mellan riksdag, regering och försvarsmakt. Det gör vi när vi märkervilken typ av ny officer vi ser framför oss. Om det finns en brytpunkt mellanintresset av att försvarsmaktsofficeren känner sig som en försvarsmaktsofficeroch förhållandet att han är en duktig tekniker på sitt speciella område, så fårvi ta den diskussionen och se hur vi kan förbättra möjligheterna. Men jagtycker fortfarande att chanserna just nu är goda att vi får bättre officerare.Låt oss inte missa den chansen!Jan-Olov : Jag skulle vilja börja med att ta upp att vi till att börja medlagt fram ett grundorganisatoriskt förslag. Här har vi följt regeringensdirektiv om att frågor som kan komma att kräva ställningstagandeskulle lämnas . Vi klarade tidigt ut att det handlade omgrundorganisationen. Det är därför utredningen har arbetat på det sättet. Vibörjade hela utredningsarbetet med att prova olika teser för hur man skullekunna åstadkomma fler försvarsmaktsgemensamma lösningar. I slutändan kan man seflera olika svar på detta.En sak är att man nog skulle kunna skapa en försvarsmaktsgemensam del i dengrundläggande officersutbildningen. Det bygger bl.a. på att utredningen gettFörsvarsmakten i uppdrag att undersöka detta och att man sedan i samråd kommitfram till att det finns grund för att göra något försvarsmaktsgemensamt. Dettabetyder inte att vi tränger undan utbildning som existerar , utan vikonstaterar att man inom armén, marinen och flygvapnet utbildar i en rad olikaämnen som är gemensamma och som eleverna läser oavsett vilken officershögskolade studerar vid. försöker vi få tag i någon form av röd tråd i hur dessautbildningar är uppbyggda. Det är på dessa resultat vi bygger våra förslag tillden s.k. . Det är en viktig del även fortsättningsvis. Vi haralltså inte trängt undan utbildning det är absolut inte min bedömning.Henrik (): Ta det konkreta exemplet med marinens officershögskola iKarlskrona, där man har en tvåårig, relativt sammanhållen utbildning avmarinofficerare som är integrerad med flottan och kustartilleriet. Man har enförbandsnära utbildning med relativt god växling mellan teori och praktik,vilket skapar en effektiv utbildningsmiljö. Om jag ändrar utbildningen inomsamma tidsram och startar med en renodlad teoretisk utbildningsdel den förstafjärdedelen av tiden, tränger jag självfallet undan utbildningseffekt somannars hade stärkt officeren i lösandet av hans uppgifter direkt efter dengrundläggande officersutbildningen. Jag kan inte se det på annat sätt. Vilka ärmotiven till att ni har sett det på ett annat sätt?Jan-Olov : Jag är glad att du tar upp marinen, vars officerare ju harmånga olika funktioner. En av våra utgångspunkter har bl.a. varit frågan varförde motsvarigheter till markstridsofficerare som finns inom marinen utbildas påett annat sätt än inom armén. Vi har försökt gå vidare och se vad skillnadenberor på, om vi kan göra något gemensamt och dra olika erfarenheter från dessa?Även inom flygvapnet finns ju markstridsofficerare. Jag delar inte dinuppfattning att vi tränger undan utbildning.Olle Sandhag: Vi har från vår sida honorerat en utökad försvarsmaktsgemensamutbildning. Vi tror helt enkelt att det är värdefullt för att man även som ungofficer skall få kunskap om hela systemet. De värnpliktiga frågar, och manmåste kunna svara på den typen av frågor. Men det ena goda får inte skjutaundan det andra. Det krävs alltså både-och, och det är inte meningen att detgemensamma skall trycka undan adekvat befattningsutbildning. Man får i så fallvara beredd att släppa till ytterligare , eller vad som krävsför att utbildningen skall bli så bra som möjligt från grunden. Det är viktigtatt man inte från början låser sig vid ett visst tidsomfång och sedan medskohorn försöker pressa in utbildningen. Ha en öppen attityd och var beredda påen viss förlängning om det skulle behövas. Det krävs både-och, inte antingen-eller.Ordföranden: du, , vilja återkomma litet senare och utveckla det därbåde-och? Det vore kanske ett bra inlägg.Åke Carnerö (kd): Jag vill ta utgångspunkt i anpassningsdoktrinen. Den kommernaturligtvis att styra mycket av kompetensutvecklingen och utbildningen. Dettalas med rätta ofta om långsiktighet när det gäller försvarspolitiken. Behovetav långsiktighet är ännu större när vi beaktar detta medanpassning. Vi lever i en föränderlig värld. Det var litet lättare understormaktsblockens tid, då det inte skedde några större förändringar. vet viinte vad som ligger . Den tekniska utvecklingen går snabbt. Står viockså där inför ett vägskäl i officersutbildningen? Hur skall vi tackla dethär? Här kommer jag in på reservofficerarna. Hur skall vi utforma framtiden förreservofficerarna inom Försvarsmakten så att de återkommande kan behålla ochvidareutveckla sin kompetens och få tjänstgöra vid sina krigsförband? Jag troratt just reservofficerarna är en viktig del när det gäller anpassningen.Alf Eckerhall: Vi har ju varit mycket kritiska mot den återkommandeutbildningen. För reservofficerarna består den av två delar, delsgrundutbildningen, dels repetitionsutbildningen, som ju nästan har försvunnitpå senare tid. Detta rubbar nästan anpassningsdoktrinen som togupp. Den här situationen har påtalats av och ÖB vid fleratillfällen, men det åtgärdas inte. Därför tog vi särskilt upp detta i vårinledning och i det papper vi delat ut. Det är den första statsmakten, ni iparlamentet, som måste bestämma detta, se till att det genomdrivs och att inteden återkommande utbildningen försvinner. Enligt ett träffat avtalskriver man kanske avtal på 8, och tjänstgör perår, alltså . Men sedan blir risken stor att man trillar ned till 2-3dagar , och då blir det inte mycket att hänga upp en anpassningsdoktrinpå. Resare gjorde en utredning som jag förutsätter att äradeledamöter i utskottet väl känner till. Den kvantifiering som han då gjorde trorjag ligger på en tiondel eller liknande, och det visar hur detta har fallitihop.Avgörande för utbildningen är ju också själva grundmaterialet, dvs. de som tas ut till värnpliktstjänstgöring. skall bara ta ut 21 000 ominte den siffran också revideras, så redan där sker ett urval. Därför är detviktigt att det blir rätt urval, och det tror jag kan styras med ekonomiskavillkor och t.ex. extra poäng i samband med ansökan till högre utbildning, somPer Storm nämnde tidigare. Det är viktigt att detta kommer med från början,eftersom det är detta material som skall ligga till grund för vidare urval bådetill yrkesofficerare och reservofficerare.Erik (): Jag vill först komma med en reflexion och sedan enfråga som väl delvis besvarats. Kritik har riktats mot modellen att taorganisationen före innehållet. Jag skulle vilja säga att det är normalt. Ivarje fall i den offentliga förvaltningen och även i näringslivet arbetar manprecis efter den modellen. Först fastställer man hur organisationen skall seut, och sedan ser man vilket innehåll organisationen skall ha. Detta är snarastdet normala, i alla fall som jag har upplevt det.