bet · GK01UU15 · 1997-04-29 00:00:00 — Utskottet förutsätter också attfrivilligorganisationerna även fortsättningsvis kommer att beredas tillfälleatt delta i utformningen av den svenska politiken om EU:s bistånd.Med vad som ovan anförts anses motionerna U207 (mp) yrkande 7 och U508 (v)yrkandena 7, 10 och 11 besvarade.4 Bilateralt utvecklingssamarbete4.1 AllmäntBudgetpropositionen (s. 35-38)Det bilaterala biståndets inriktning på fattigdomsbekämpning och långsiktighetskall stärkas. Biståndet skall bygga på en helhetssyn där samtliga sexbiståndspolitiska mål samverkar. Det nya jämställdhetsmålet skalloperationaliseras, och regeringen kommer i dialogen med samarbetsländerna attlyfta fram jämställdhet som en viktig samhällsfråga. Det bilaterala biståndetskall vidare i ökad utsträckning fokuseras på stöd till processer som bidrartill övergång från krig till fred och från diktatur till demokrati.Ett effektivt programbistånd kräver fortsatt koncentration till ettbegränsat antal länder (f.n. 20 st), färre sektorer och insatser och ökadsamordning med andra givare. Regeringen har som tidigare nämnts redovisatinriktningen av arbete för en hållbar utveckling i skr. 1996/97:2.Arbetet med att ta fram en kommande skrivelse om fattigdom pågår. Jämställdhetoch demokrati är också områden där Sida tar fram handlingsprogram.Utvecklingen i har motiverat en grundlig analys, och en skrivelse omdetta samarbete planeras . En större genomlysning avutvecklingen i planeras också.Regeringen har stärkt styrningen och samordningenav utvecklingssamarbetet. Ett led i detta var sammanslagningen avbiståndsmyndigheterna till nya Sida. Mål, inriktning och omfattning församarbetet med viktigare mottagarländer fastställs genom landstrategier, förvilka en ny process beslutades av regeringen . På basis avlandstrategierna sluts samarbetsavtal med programländerna, där görutfästelser att lämna stöd om ett visst belopp under avtalets löptid.Landstrategier och samarbetsavtal fastställs av regeringen.Sida har under genomfört ett större utredningsprojekt kallat2015, som skall utgöra grunden för en översyn av landsamarbetet på längre siktoch, tillsammans med de fyra ovan nämnda handlingsprogrammen, utgöra envägvisare för det framtida biståndet. Inom projektet har flera temastudiergenomförts bl.a. om biståndsberoende m.m.Anslagsstrukturen har i och med årets budget ändrats. På den bilateralasidan är den viktigaste förändringen att landramarna försvinner som delposter.För att understryka långsiktigheten i biståndet avser regeringen, liksomtidigare, att bemyndiga Sida att utfästa fem gånger det årliga landprogrammeti de fall där landstrategier fastställts. För övriga landprogram ochanslagsposter bemyndigas Sida utfästa det anslagna årsbeloppet.MotionernaI partimotion U201 (m) yrkande 7 anförs att i länder med stort kapitalflödevid direktinvesteringar och andra privata satsningar biståndet bör dras nedför att inte överanstränga absorptionsförmågan eller tränga undan produktivasatsningar. Biståndstillförseln kan anstränga redan knappa resurser och trängaut mer angelägna satsningar.I yrkande 8 hävdar motionärerna att biståndet till ett u-lands statsmaktnormalt inte bör överstiga av landets BNP, vilket väl skulle täckakostnaderna för grundläggande utbildning och hälsovård för alla. De egnagenererade skattemedlen kan därutöver med fördel satsas i kapitaluppbyggnadenför vägar, vatten och avlopp. Energiproduktion, telesystem och liknande börfinansieras kommersiellt.Enligt motionärerna bör (yrkande 9) ett triangelsamarbete prövas mellanSverige, ett afrikanskt land och ett u-land som framgångsrikt utrotatfattigdomen. För många utvecklingsländer finns större erfarenheter att hämtafrån andra framgångsrika , som exempelvis och Sydkorea.Motionärerna anser att systemet med landramar bör avvecklas till förmån föravtalsbundet samarbete (yrkande 10). I avtalet bör strikta villkor vad gällerkorruption, redovisning och effektivitet tas in. Det får inte inträffa attbistånd i praktiken gynnar korruption genom släpphänt hanterande vilket enligtmotionärerna det från vissa håll kommer alarmerande rapporter om inte minstvad gäller det s.k. importstödet.I kommittémotionen U204 (c) yrkande 1 hävdar motionärerna attbiståndsanslagen bör inriktas på ämnesområden i stället för länder. Dendominerande roll landprogrammen har för biståndsanslagens uppbyggnad leder,enligt motionen, till att den biståndspolitiska debatten alltför myckethandlar om vilka länder vi skall hjälpa, och alltför litet om vilka globalaproblem vi vill medverka till att lösa. Landvalet bör bli beroende på varproblemen uppträder och var vi har de bästa förutsättningarna att göra eninsats. I motionen föreslås en anslagsstruktur uppbyggd på anslagens ämnesvisaändamål. Ur dessa anslag får sedan medel tas i anspråk för att skapalandprogram för olika länder. Genom ett sådant dubbelt system med anslag ochprogram får politiker och allmänhet en betydligt bättre insyn i hur resursernafördelas både ämnesmässigt och geografiskt.I partimotion U209 (kd) yrkande 5 behandlas flexibilitet i biståndet ochslopande av femåriga samarbetsavtal med mottagarländerna. Sådana avtalmotverkar enligt motionärerna flexibilitet och möjlighet att överföraoutnyttjade medel till andra behövande länder.I yrkande 15 föreslås skapandet av ett från Sida och UD fristående oberoendeutvärderingsinstitut i likhet med det tidigare verksamma SAU (sekretariatetför analys och utveckling av det svenska utvecklingsbiståndet). Sekretariatethade till uppgift att på ett oberoende sätt granska det svenska biståndet vadgäller såväl små enskilda projekt som större insatser.I partimotion U214 (v) föreslår motionärerna i yrkande 9 att regeringeninför en modell med ömsesidigt utbyte av idéer mellan som givarlandoch mottagarländerna efter holländsk förebild. Även givarländerna ställssjälva inför problem med fattigdom och maktlöshet och har behov av inspirationutifrån för att lösa problemen som i , ett land med växandeinkomstklyftor och sociala problem. Biståndet måste handla om en ömsesidigutveckling och utbyte av idéer. har gått i spetsen för detta synsätt,och där tecknar man formella kontrakt med mottagarländerna om hur utbytet avidéer och erfarenheter skall ske.I yrkande 31 krävs att varje ny landstrategi föreläggs i form aven skrivelse.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att det svenska biståndet är utsatt för en kontinuerligprocess för att tillse att effektivitet och uppsatta mål uppnås. I en radmotioner ställs olika krav på hur det bilaterala biståndet bör utformas. Mångaav dessa förordar i stor utsträckning en politik som regeringen redan bedrivermen hårdrar, enligt utskottets förmenande, i vissa fall de principer som mananser skall styra biståndet.I motion U201 (m) yrkande 7 hävdas att biståndet vid stora privatakapitalinflöden bör skäras ned.Utskottet konstaterar att den svenska fattigdomsinriktningen i biståndetmedför att fattiga länder som inte kan dra åt sig kapital i någon störreutsträckning prioriteras. Men även beträffande de länder som förmår göra dettakan konstateras att biståndspolitiken står på två ben. Viss hänsyn tas å enasidan till privat kapitalinflöde i ett land men biståndet kan å andra sidanockså ha en roll att spela i expansiva länder, exempelvis genomkunskapsöverföring.Med detta anses motion U201 (m) yrkande 7 besvarad med vad utskottet anfört.I andra motioner, U201 (m) yrkandena 8 och 10, U204 (c) yrkande 1, U209 (kd)yrkande 5 och U214 (v) yrkande 31, ställs specifika krav på förändringar,t.ex. att systemet med landramar avvecklas, att varje ny landstrategiföreläggs i form av en skrivelse, att fleråriga samarbetsavtalslopas då de förhindrar flexibilitet, att biståndsanslagen inriktas påämnesområden i stället för på länder samt på att biståndet ej skall överstigaen viss procent av BNP.Utskottet kan inte ställa sig bakom yrkandet om att biståndet endast fåruppgå till en viss procent av BNP (i yrkandet nämns siffran ). Förutom atten sådan bestämd princip inte synes ändamålsenlig vill utskottet fästauppmärksamheten på att BNP-siffror i många av de fattigaste länderna är mycketosäkra.Utskottet konstaterar vidare att den genomförda landstrategiprocessen syftartill att koncentrera biståndet på färre sektorer och därmed bidra till ett mereffektivt bistånd. Landstrategier och de andra policydokument som i ökandeutsträckning tas fram möjliggör en styrning av biståndet till prioriteradeämnesområden. I landstrategierna skall både uppnådda resultat och behovenbeaktas. Effektivitetsfrågor får ett större genomslag genomlandstrategiprocessen, då en genomgripande resultat- och landanalys ingår idenna. När landstrategin är antagen bör inriktningen ligga fast under denperiod som samarbetsavtalen löper.Landstrategier avses fastställas för samtliga programländer, andra viktigasamarbetsländer samt för vissa regioner, totalt ett trettiotal strategier.Tanken är att en revidering skall göras . Det synes enligtutskottets mening därför knappast ändamålsenligt att underställa demi form av regeringsskrivelser. Däremot skulle det vara värdefullt omutrikesutskottets ledamöter delges de fastställda landstrategierna på ett mersystematiskt sätt.Samarbetsavtalen ingås, som nämnts, . Landramen är det årligautfästa beloppet i samarbetsavtalet. Under samarbetsavtalen finns de s.k.insatsavtalen, vilka ingås sektorsvis. Dessa kan löpa än treår. Totalvolymen av utestående utfästelser, dvs. ännu inte utbetalade medelsom utfästs genom ingångna insatsavtal, får dock som högst uppgå till tregånger delposten eller landramen. För länder med landstrategi kan, om det ärlämpligt, utfästelse avse fem gånger delposten respektive landramen. Biståndär en långsiktig verksamhet som måste ses över , så attmottagarländerna kan planera sin verksamhet och sin budget. Möjlighet kommeratt finnas att överskrida lika väl som underskrida en landram, vilket fårregleras senast då nästa samarbetsavtal ingås. Det nya budgetsystemet därlandramen försvunnit som budgetpost möjliggör flexibilitet vid uppkomnareservationer.Utskottet konstaterar också att det numera i samarbetsavtalen alltid finnsklausuler med krav på uppföljning, redovisning och korruptionshämmandekontroll. Dessa frågor är viktiga, och stora krav bör ställas på att ländernauppfyller de villkor som ställs. Bistånd kan alltid avbrytas omförutsättningarna för ett bra bistånd radikalt försämras. finns ettvärde i att biståndet är långsiktigt och förutsebart för mottagarländerna.Systemet är enligt utskottets uppfattning lämpligt, och en avveckling avsystemet med fleråriga samarbets- och insatsavtal kan utskottet därför inteförorda.Med vad som ovan anförts avstyrks motionerna U201 (m) yrkandena 8 och 10, U204(c) yrkande 1, U209 (kd) yrkande 5 samt U214 (v) yrkande 31.I två motioner, U201 (m) yrkande 9 och U214 (v) yrkande 9, förespråkas att nyamodeller för utvecklingssamarbetet prövas. Ett yrkande gällertriangelsamarbete, ett annat att ett ömsesidigt utbyte enligt holländsk modellprövas.Utskottet anser att det är viktigt att samarbete mellan stimuleras,liksom att de industrialiserade länderna tar sitt ansvar sombiståndsgivare både bilateralt och multilateralt. Lika viktigt är att deraserfarenheter sprids till länder som ännu är fattiga. har länge stöttregionalt samarbete i södra och i detta syfte. Försök medtrepartssamarbete är under beredning, men ett sådant formellttriangelsamarbete mellan tre regeringar kan ibland vara en svårframkomlig väg.Kunskaper kan också överföras på mer informella vägar. DAC:s ordförande lämnade vid ett besök i bl.a. en redogörelse förolika initiativ som genomförts och planeras inom DAC för att få till ståndöverföring av erfarenheter - och ett större ansvar som biståndsgivare - frånde industrialiserade länderna till utvecklingsländer. Diskussioner omsådana triangelutbyten har förts med de nya OECD-medlemmarna ochMexiko (observatörer i DAC). Han varnade dock för att ha för storaförväntningar på resultaten av sådant samarbete.Det holländska exemplet avser ett formaliserat partnerskap med utbyte avidéer mellan givar- och mottagarland för ömsesidig utveckling och nytta.Liknande tankar ligger bakom projektet , vilket är ettexempel på nytänkande i relationerna mellan givar- och mottagarländer. Detframtida samarbetet i kommer mera att präglas av enpartnerskapsrelation.Utskottet utgår från att håller sig underrättat om, ochi lämpliga fall prövar, de nya modeller för samarbetsformer som växer frammellan givar- och mottagarländer.Med vad som ovan anförts anses motionerna U201 (m) yrkande 9 och U214 (v)yrkande 9 besvarade.I motion U209 (kd) yrkande 15 slutligen behandlas tillskapandet av ett från UDoch Sida fristående utvärderingsinstitut.Utskottet noterar att den kommitté för utvärdering och analys inom detbiståndspolitiska området som tillsattes 1993 avgav slutbetänkande . hade ett sekretariat, Sekretariatet för analys avutvecklingssamarbete (SAU), knutits. När kommitténs arbete slutförts 1994avvecklades SAU:s verksamhet slutgiltigt . I betänkandet Analys ochutvärdering av bistånd (SOU 1994:102) föreslog kommittén att ett organ skulleinrättas för utvärdering och policyanalys av biståndets långsiktiga ochprincipiella problem, med tonvikt på biståndets effektivitetsproblem. Enavvägning gjordes mellan att ha en helt självständig enhet och behovet avåterföring av kunskap. Det alternativ som valdes var att dels stärka Sidasutvärderingsenhet, vilken numera lyder direkt under , delstillsätta Expertgruppen för utvecklingsfrågor (EGDI). Gruppen är sammansatt avsvensk och internationell expertis samt representanter frånUtrikesdepartementet och Sida. Expertgruppen beslutar om ämnesval ochförfattarna ansvara själva för studiernas innehåll.Utskottet stöder den valda lösningen och anser att en god avvägning gjortsav dels behoven av självständiga analyser och utvärderingar, dels behoven aven god återkoppling till verksamheten.Därmed avstyrks motion U209 (kd) yrkande 15.4.2 AfrikaBudgetpropositionen (s. 39-40)Att främja en demokratisk kultur, stärka rättsväsendet, främja framväxten avdet civila samhället och fria massmedier har genom de stora förändringar somskett i blivit allt viktigare uppgifter förbiståndsgivare. Genom långvariga och starka engagemang i kanvi med stor trovärdighet ge stöd åt dessa viktiga inhemska processer. Detsvenska utvecklingssamarbetet i form av stöd till demokratisk, ekonomisk ochsocial utveckling är mest omfattande i afrikanska länder.Liberalisering och marknadsekonomi vinner också insteg på kontinenten, medancentralplanering, statlig dominans i näringslivet och statlig prisbildning ärpå väg att försvinna. Skuldsituationen i många av de fattigaste länderna iAfrika är dock fortfarande ett avgörande utvecklingshinder. Skuldbördanomöjliggör en stabil utveckling för många länder, och internationella åtgärderhar, trots att de förbättrat situationen, varit otillräckliga.Regeringen anser att det är viktigt att biståndet relateras till deafrikanska ländernas situation i ett globalt, regionalekonomiskt ochhandelspolitiskt perspektiv, och det måste inriktas på att stimulera inhemskresursmobilisering för att det starka biståndsberoende som många fattigaländer i hamnat i skall kunna brytas. En ny relation måste därmedskapas mellan givare och mottagare i , som bygger på ett starktömsesidigt ansvarstagande och en relation som dessutom tar hänsyn tillmottagarländernas nyvunna demokratiska erfarenheter. En ny svenskAfrikapolitik skall mot denna bakgrund utformas under det kommande året.MotionernaAllmänt AfrikaI partimotion U213 (fp) yrkande 9 poängteras att biståndet bör koncentrerasämnesmässigt och geografiskt. Motionärerna förordar en viss ökad koncentrationpå söder om eftersom behoven av bistånd är störst där. Enämnesmässig koncentration inom varje programland bör göras för att säkra enhög kvalitet vid utformningen av insatserna.AngolaI den enskilda motionen U216 (v) behandlas katastrofbistånd till . Dethävdas att katastrofbistånd till inte bör tas ifrån landramen utananslås utanför denna. Katastrofbiståndet och biståndet till byggande av ettcivilt samhälle i måste gå hand i hand. Ett exempel är att vård intekan sättas in snabbt efter olyckor på grund av transport- och logistikproblem.Man kan dock, enligt motionärens uppfattning, inte stärka en insats, t.ex.väg- och brobyggen och rehabilitering, utan att se ett steg längre (denhumanitära sidan). Detta innebär att ge bistånd på ett kortsiktigt ochansvarigt sätt. Viktiga ingredienser i ett verkningsfullt utvecklingssamarbetebör vara 1. Skapande av arbetstillfällen, 2. Stöd till jordbruksproduktion, 3.Fri rörlighet av varor och människor, 4. Säkerställande av mattillgången.VästsaharaI motion U607 (s) kräver motionärerna i yrkande 3 att det svenska humanitärabiståndet som via enskilda organisationer ges till västsahariska flyktingaroch de läger för flyktingar som drivs av Polisario bör öka.I motion U611 (v, c, fp, mp, kd) krävs i yrkande 5 ett starkare stöd tillflyktingläger för västsahariska flyktingar i . Flyktingarna i dessaläger har ännu inte hämtat sig från förstörelsebringande regn sedansom orsakade svåra skador.Utskottets övervägandenHuvuddelen av det bilaterala svenska biståndet är inriktat på programländerna,vilka främst är fattiga länder i . har en lång tradition attverka i dessa länder och utskottet följer nu med intresse det arbete sominletts inom i utredningen , vilkensyftar till att ge underlag för en ny svensk Afrikapolitik, baserad påpartnerskap.Utskottet delar regeringens bedömning att det är viktigt att sätta inbiståndet till de afrikanska länderna i ett globalt, regionalekonomiskt ochhandelspolitiskt perspektiv. Utskottet stöder också regeringens betoning avvikten av inhemsk resursmobilisering.Motionärerna i U213 (fp) yrkande 9 anser att biståndet ämnesmässigt ochgeografiskt bör koncentreras till söder om . Därtill förespråkasen större ämnesmässig koncentration i programländerna.Utskottet finner att motionärernas uppfattning ligger i linje medregeringens politik, vilken stöds av utskottet.Därmed anses motion U213 (fp) yrkande 9 besvarad.Motion U216 (v) behandlar bistånd till . Bl.a. hävdas attkatastrofbiståndet inte bör tas från landramen samt ges förslag på viktigaaspekter som bör beaktas vid biståndet till landet.Utskottet har inhämtat att mer långsiktigt katastrofbistånd normalt sett, ommöjligt, skall tas från landramen, vilket är fallet beträffande . Dockanvändes /96, utöver medel från landramen, cirka 70 miljoner kronori katastrofbistånd, vilket bistånd huvudsakligen kanaliserades genom UNHCR,ICRC, Norwegian Peoples Aid, Afrikagrupperna m.fl. Utskottet har vidareerfarit att Sida har beredskap för ytterligare insatser.Utskottet noterar med tillfredsställelse att den angolanska regeringen förenhet och nationell försoning installerats. I pressmeddelande den 12april 1997 hälsar utrikesminister denna glädjandetilldragelse och betonar att fortsatt kommer att stödja i detsvåra minröjningsarbetet, liksom i återuppbyggnadsarbetet i övrigt. Utskottetdelar utrikesministerns uppfattning om vikten av fortsatt stöd.Kort efter det att den nya samlingsregeringen installerats tog utskottetemot en gästande delegation från med representanter från samtliga storapartier som är representerade i parlamentet. Utskottet fick därvid möjlighetatt diskutera utmaningarna för den nya regeringen att uppnå nationellförsoning och att komma till rätta med de ekonomiska och sociala problemen.Med vad ovan anförts anses motion U216 (v) besvarad.I motionerna U607 (s) yrkande 3 och U611 (v, c, fp, mp, kd) yrkande 5 krävsstarkare stöd till läger för västsahariska flyktingar.Utskottet har inhämtat att har stött de västsahariska flyktingarnahumanitärt . Detta har skett såväl genom svenska som utländskaorganisationer. Det största bidraget går genom och . De västsahariska flyktingarna omfattas dessutom av hjälpinsatserfrån UNHCR. tillhör en av de större bidragsgivarna till UNHCR. Sverigebidrar även genom den europeiska kommissionen. Det europeiska bidraget uppgickförra året till cirka 100 miljoner kronor.Utskottet anser att det är viktigt att bidrar med humanitärt stödtill de cirka 150 000 västsahariska flyktingar som under svåra förhållandenlever i läger i området i Algeriet.Med detta anses motionerna U607 (s) yrkande 3 och U611 (v, c, fp, mp, kd)yrkande 5 besvarade med vad utskottet anfört.4.3 AsienBudgetpropositionen (s. 43-44)Den snabba utvecklingen i har i flera fall inneburit att mycket fattigau-länder på mindre än omvandlats till relativt rika i-länder. Ävendemokratin har gjort framsteg i regionen. I finns dockockså det, till synes, mest övertygade motståndet mot öppen demokrati. Attstödja de demokratiska krafterna är därför ett viktigt mål för det svenskabiståndet till . Den snabba tillväxten i mycket folkrika länder medförökande hot mot miljön i länderna och globalt, och miljöfrågorna synes oftaignoreras i jakten på snabba ekonomiska framsteg.Inom EU, liksom för svenskt vidkommande, ges nu förbindelserna med Asienökad prioritet. utvecklingssamarbete är en viktig del häri. Under1997 kommer att inleda en genomlysning av utvecklingen iAsien och dess konsekvenser för förbindelser med . Förutvecklingssamarbetet med alla länder i gäller att stöd till demokratioch skydd av de mänskliga rättigheterna skall ges en mer framträdande roll.Barnens rättigheter skall också ytterligare uppmärksammas.MotionernaAllmänt AsienI partimotion U214 (v) yrkande 37 framhåller motionärerna när det gäller detregionala biståndssamarbetet i att projekt för utbyggnad avvattenkraften måste bygga på kvalificerade miljökonsekvensutredningar ochanalyser av följderna för lokalbefolkningarna. I yrkande 38 krävermotionärerna att den asiatiska paraplyorganisationen of the Poorunderstöds. Regeringen bör uppmärksamma de tilltagande protesterna mot deväxande klyftorna mellan rika och fattiga i Sydostasien.Kina, TibetI partimotion U213 (fp) yrkande 22 behandlas frågan om bistånd till Kina.Motionärerna ställer sig tveksamma till om biståndet till uppfyller någotav de biståndspolitiska målen. Regeringen gör en mycket svepande beskrivningav biståndsrelationerna med i budgetpropositionen. Motionärerna anservidare att regeringen bör återkomma till med en tydligareredovisning av sin syn på biståndssamarbetet med . Mer omfattandebiståndsinsatser, t.ex. genom u-krediter och bilateralt utvecklingsbistånd,bör inte förekomma förrän situationen vad gäller mänskliga rättigheter tydligtförbättrats.Även i partimotion U214 (v) yrkande 35 hävdas att något biståndssamarbetemed inte är möjligt så länge vägrar att ta till sig något avkritiken om grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Det innebär inteatt vi skall vara passiva åskådare, och det biståndssamarbete som bedrivs viaRaoul utbilda fångvaktare är, enligtmotionärernas uppfattning, bra. Motionärerna hävdar vidare att u-krediter somgivits till under förevändning att de bidrar till resurstillväxt, endasthar sin grund i svenska exportintressen. I yrkande 36 krävs att utrikesnämndenhörs innan beslut fattas om eventuella u-krediter till Kina.I motion U608 (mp, m, c, v, kd) yrkande 1 krävs ökat humanitärt bistånd tillde tibetanska flyktingbosättningarna i Dharmsala.AfghanistanI motion U610 (m, c) yrkande 1 krävs ett utökat stöd till FN:sminröjningsprogram i . Landet räknas som ett av världens mestminerade länder och enligt FN:s beräkningar finns minst 10 miljonerkvarlämnade minor i landet. Av dessa utgör de flesta antipersonella minor,vilka bidragit till att över 400 000 tusen människor, i många fall barn,blivit invalidiserade. I yrkande 2 hävdas att det är viktigt att Sverigestöder de rehabiliteringsinsatser i som svenska enskildaorganisationer bedriver. bedriver ett omfattanderehabiliteringsarbete för minskadade i . Det är också viktigt attSverige fortsätter att stödja utbildning i (yrkande 3). Enligtmotionärerna kan utbildningen av flickor, vid de skolor som drivs av , fortsätta även i de områden som behärskas avtalibanerna.