bet · GL01UbU3 · 1997-09-18 00:00:00 — Högskolans ledning, lärare och organisation I betänkandet behandlas regeringens proposition Högskolans ledning, lärare ochorganisation (prop. 1996/97:141) samt ett drygt 50-tal motionsyrkanden medanknytning till propositionen.Samtliga förslag i propositionen tillstyrks. Med anledning av ett antalmotionsyrkanden föreslår utskottet ett tillkännagivande till regeringen om attdet bör göras en översyn av studentinflytandet på alla nivåer inom högskolan,i ett vidare perspektiv än enbart den formella representationen i högskolornasbeslutsorgan. Studenternas representation i högskolestyrelserna bör enligtutskottet utökas från nuvarande minst två platser till minst tre.De viktigaste förändringar i fråga om ledningen av högskolorna som utskottettillstyrker är följande. Högskolestyrelsernas ansvar för de långsiktigafrågorna och för den interna resursfördelningen förtydligas. Rektor skall intelängre vara ordförande i högskolestyrelsen, utan till ordförande börregeringen utse någon som inte är anställd vid högskolan. Kriterier för vilkapersoner som regeringen bör utse till ledamöter i högskolestyrelserna skallinte längre anges i högskolelagen. Även styrelsen för Sverigeslantbruksuniversitet skall kunna ha högst 15 ledamöter (mot högst 14).Rektor skall liksom utses av regeringen efter förslag avhögskolestyrelsen. Innan styrelsen avger sådant förslag skall den höralärarna, de anställda och studenterna vid lärosätet, men detta behöver intenödvändigtvis ske genom en valförsamling.Utskottet avstyrker ett motionsyrkande (m) om att högskolornas ställning sommyndigheter skall utredas.De viktigaste förändringarna av tjänsteorganisationen för lärarna ärföljande. En tillsvidareanställd lektor som har professorskompetens skallanställas som professor. Hans eller hennes kompetens skall prövas på sammasätt som när en anställning som professor har utlysts, dvs. av fakultetsnämndsom därvid skall anlita minst två sakkunniga. De mindre och medelstorahögskolorna skall inte längre behöva tillstånd för att fåanställa professorer. Möjligheten för regeringen att inrätta professurer viduniversitet och högskolor försvinner. I en professors arbetsuppgifter skalldet normalt ingå både undervisning och forskning. Kravet att lektor skall hapedagogisk skicklighet förs in i högskolelagen (det har stått ihögskoleförordningen). Som alternativ till vetenskaplig eller konstnärligskicklighet införs ?annan skicklighet? som behörighetsgrund för anställningsom lektor. Tillsvidareanställning skall vara den normala anställningsformenför lektorer och adjunkter, men en första anställning som lektor eller adjunktskall kunna tidsbegränsas till . Nuvarande regler att första anställningsom lektor kan tidsbegränsas till försvinner. Tjänst somforskarassistent kan innehas i högst i stället för som sex år.Lärarkategorierna nordisk lektor och utländsk lektor avskaffas, menarbetsuppgifterna kan i stället utföras inom ramen för anställning som lektoreller adjunkt. Alla lärosäten skall av regeringen tilldelas rekryteringsmålavseende könsfördelningen bland nyrekryterade professorer. Målen skallbestämmas med utgångspunkt i rekryteringsunderlaget. Lärarna vid universitetoch högskolor blir skyldiga att till arbetsgivaren anmäla alla bisysslor -inte bara dem som gäller forskning och utvecklingsarbete eller har vissomfattning och varaktighet - inom tjänstens ämnesområde.Utskottet tillstyrker också regeringens förslag om nya principer förfördelning av resurser till forskning och forskarutbildning vid universiteten.Resurserna skall i fortsättningen fördelas till fyra större vetenskapsområden- humanistisk-samhällsvetenskapligt, medicinskt, naturvetenskapligt respektivetekniskt - i stället för som till ett flertal fakulteter. Mindre ochmedelstora högskolor skall efter en kvalitativ prövning och beslut avHögskoleverket kunna få sig tilldelat ett eller flera vetenskapsområden. Dessahögskolor får då rätt att anordna forskarutbildning och att utfärdadoktorsexamen inom området i fråga samt kan få ett eget anslag för forskningoch forskarutbildning. , liksom varje högskola som har rättatt anordna forskarutbildning, skall inrätta minst en fakultetsnämnd. I övrigtfår lärosätena själva bestämma vilka fakultetsnämnder som skall finnas och omderas ansvarsområden.Lagändringarna träder i kraft , utom beträffandehögskolestyrelsens sammansättning, där ändringen träder i kraft den 1 januari1998.Samtliga partier utom Socialdemokraterna har reserverat sig på en ellerflera punkter. Regeringen har i proposition 1996/97:141 Högskolans ledning, lärare ochorganisation föreslagit1. att antar regeringens förslag till lag om ändring ihögskolelagen (1992:1434),2. att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1982:764) om vissa läkartjänster vid upplåtna enheter, m.m.,3. att godkänner vad regeringen förordar om att entillsvidareanställd lektor som är behörig att anställas som professor skallanställas som professor (avsnitt 7.1.1),4. att godkänner vad regeringen förordar om att en högskola intelängre skall behöva tillstånd för att anställa professorer ochom att möjligheten för regeringen att inrätta professorstjänster viduniversitet och högskolor skall tas bort (avsnitt 7.1.1),5. att godkänner principerna för uppställande av rekryteringsmålför professorer (avsnitt 7.2.1),6. att godkänner vad regeringen anför om indelning i veten-skapsområden och om principer för fördelning av resurser till forskning ochforskarutbildning (avsnitt 8).Lagförslagen återfinns som bilaga 1 respektive 2 till detta betänkande. Motioner väckta med anledning av propositionen1996/97:Ub30 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvärdering av den föreslagna förändringen av högskolans ledning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om studentrepresentation i styrelser och andra beslutande organ inomhögskolan,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av åtgärder för att öka rörligheten i anställning avforskare och lärare vid universitet och högskolor,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för ökad jämställdhet mellan kvinnor och män vidanställning som lärare och forskare,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att underlätta tvärvetenskaplig samverkan mellan ämneninom olika vetenskapsområden.1996/97:Ub31 av m.fl. (m) vari yrkas1. att avslår regeringens förslag till lag om ändring ihögskolelagen (1992:1434) i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att avslår regeringens förslag om att en tillsvidareanställdlektor som är behörig att anställas som professor skall anställas somprofessor i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att avslår regeringens förslag om att en högskola inte längreskall behöva tillstånd för att anställa professorer i enlighetmed vad som anförts i motionen,4. att avslår regeringens förslag om principerna för uppställandeav rekryteringsmål för professorer i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att forskarutbildning inte bör anordnas vid fler lärosäten än atten hög kvalitet kan garanteras,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tjänster som professor, biträdande professor, lektor,forskarassistent och adjunkt i första hand bör vara tidsbegränsade,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett ökat studentinflytande inom högskolan,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en fördjupad analys av frågan om en särskild myndighetsform förhögskola och universitet,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättande av professurer och tillsättning av nyaprofessorstjänster,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det statliga resursfördelningssystemet,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högskolestyrelsernas uppgifter,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att rektor skall utses av styrelsen,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens tillsättning av ordföranden i universitetens ochhögskolornas styrelser,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om varierade styrsystem vid olika lärosäten,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tidsbegränsade professorstjänster av ,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om omprövning av gällande bestämmelser för professorernasundervisningsskyldighet.1996/97:Ub32 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om studentrepresentationen i högskolestyrelserna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om pedagogisk utbildning för lärare,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behörighetsgrunden "annan yrkesskicklighet",4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om representationen av kvinnor och män i styrelser och nämnder samtgenusforskning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredningsuppdrag till Högskoleverket.1996/97:Ub33 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten avatt stärka och säkra nordiska lektorstjänster i Norden.1996/97:Ub34 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av poänggivande uppdragsutbildning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att studenter skall vara representerade med minst en tredjedel avledamöterna i alla beslutande organ i högskolan,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om val av rektor,4. att hos regeringen begär förslag om hur ökad rörlighet kanuppnås enligt vad i motionen anförts,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om obligatoriska kursutvärderingar i samarbete mellan lärare ochstudenter,7. att hos regeringen begär förslag om reglering avhögskolelärares engagemang i uppdragsutbildning,8. att hos regeringen begär förslag om en obligatorisk pedagogiskutbildning för universitetslärare,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en uppföljning av villkoren för små fakulteter ochforskningsområden.1996/97:Ub35 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att återkomma till med en strategi för hur man på siktsäkerställer behovet av kompetenta högskollärare,2. att avslår regeringens förslag till ny fakultetsorganisationoch de förändringar av högskolelagen som det innebär,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ny fakultetsorganisation och tilläggsdirektiv till utredningen omden svenska forskningspolitiken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om antalet ledamöter i högskolornas styrelser,5. att avslår regeringens förslag om att slopa den precisering ihögskolelagen som anger att regeringen bör välja personer med bakgrund i sådanverksamhet som har betydelse för högskolans utbildnings- ellerforskningsuppdrag,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samarbete i nätverk mellan högskolor och universitet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om antalet sakkunniga och deras kompetenser,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bedömning av professorer vid de mindre och medelstora högskolor somsaknar fakultet,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om obligatorisk valförsamling vid utseende av rektorskandidater,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheten att "kalla" till professorstjänst och konfidentiellbehandling under ärendets beredning,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om pedagogisk utbildning av högskollärare,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att största restriktivitet skall gälla för andra behörighetskrav änvetenskaplig och pedagogisk skicklighet för anställning som lektor,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekryteringsmål för alla lärarkategorier,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att postdoktorala stipendier skall kunna användas även vid en annaninstitution inom ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om möjligheten att inneha forskarassistenttjänst på deltid och igengäld ,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att nuvarande biträdande professorer automatiskt sakkunnigbedömsför anställning som professor.1996/97:Ub36 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högskolans ledning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om högskolans lärare,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om jämställdhet.Motioner från allmänna motionstiden 19961996/97:Ub445 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en vårdvetenskaplig fakultet.1996/97:Ub451 av m.fl. (c) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utveckling av fakultetsorganisationen. InledningStyrningen av de statliga universiteten och högskolorna förändrades kraftigtden sedan antagit den dåvarande borgerliga regeringensförslag till ny högskolelag (1992:1434). För att följa upp reformen i olikaavseenden tillsatte regeringen en särskild utredare, som antognamnet Utredningen om uppföljning av universitets- och högskolereform(-93). Utredningens slutbetänkande Reform och förändring; organisation ochverksamhet vid universitet och högskolor universitets- ochhögskolereform överlämnades (SOU 1996:21).Tjänsteorganisationen för lärarna förändrades inte på något genomgripandesätt , även om lagregleringen förändrades och alla professorergaranterades samma starka anställningsskydd som tidigare hade tillkommit deprofessorer som utnämnts av regeringen med fullmakt. ansåg dennuvarande socialdemokratiska regeringen att det fanns behov av en översyn avlärartjänsterna, varför en särskild utredare tillkallades. Denne antog namnetHögskollärarutredningen och avlämnade betänkandet Lärare förhögskola i utveckling (SOU 1996:166).Regeringens proposition Högskolans ledning, lärare och organisation (prop.1996/97:141) bygger i huvudsak på förslagen från dessa två utredningar.Därutöver tas i propositionen upp ett förslag från omett tillägg i högskolelagens 1 kap. 5 §, ett förslag som också framförts avArbetsgruppen för jämställdhet mellan kvinnor och män inom högre utbildningoch forskning (JÄST-gruppen) och av Utredningen om insatser för kvinno- ochjämställdhetsforskning. Regeringen lägger vidare fram förslag om principer föruppställande av rekryteringsmål för nyrekryterade professorer. Till grund fördetta ligger en utredning från . Även Förvaltningspolitiskakommissionen har aktualiserat en fråga som också tagits upp av -93,nämligen högskolornas ställning som myndigheter. Regeringen redovisar ipropositionen sin syn på den frågan.Utöver de förslag som regeringen vill få ställningstagande tillredovisas i propositionen regeringens bedömningar i ett antal frågor som rörhögskolans ledning, lärare och organisation. Många av bedömningarna har inteföranlett några motionsyrkanden och tas därför inte upp av utskottet i detföljande.1 Högskolornas ställning som myndigheterDe statliga universiteten och högskolorna är formellt sett myndigheter. BådeRUT -93 och Förvaltningspolitiska kommissionen har i sina betänkanden förtfram tanken på en egen offentligrättslig ställning för dessa lärosäten (SOU1996:21 resp. 1997:57). Båda utredningarna påpekar att lärosätenas verksamhetbara till en liten del innebär myndighetsutövning i vedertagen mening. -93anser att universitetens och högskolornas särart och traditionellasjälvförvaltning måste kunna hävdas utan att deras ställning som statligaifrågasätts. Enligt Förvaltningspolitiska kommissionen borde myndighetsformensflexibilitet kunna tillgodose universitetens och högskolornas behov avsärskilda lösningar när det gäller anslagsfrågor och ekonomisk styrning samtett större handlingsutrymme i ekonomiska frågor (SOU 1997:38 resp. 1997:57).Likväl förordar kommissionen att frågorna om universitetens och högskolornassärskilda behov av autonomi och rörelsefrihet för samverkan med andraklarläggs.I propositionen redogör regeringen för sin bedömning av denna fråga.Regeringen anser inte att man bör överväga att införa någon särskildoffentligrättslig form för de statliga högskolorna. Genom att statengaranterar forskningens och undervisningens frihet och god kvalitet iverksamheten samt upprätthåller rättssäkerhet och främjar inflytande och insynhar lärosätena möjlighet att i sin verksamhet vara oberoende av externaintressenter. Verksamheten inom universitet och högskolor varierarvisserligen, men består huvudsakligen av forskning och utbildning finansieradav statsmedel. En grundläggande utgångspunkt är att den offentligtfinansierade högskolan tjänar ett allmänt samhälleligt intresse och att enverksamhet som i så stor utsträckning är beroende av offentliga medel måstestyras och kontrolleras av det allmänna. Myndighetsformen rymmer numera storflexibilitet, och mål- och resultatstyrningen ger myndigheterna storhandlingsfrihet. Genom en särskild högskolelag och en särskildhögskoleförordning har statsmakterna markerat särarten i universitetens ochhögskolornas verksamhet, jämfört med vanliga myndigheter.Mot regeringens bedömning framförs invändningar i motion 1996/97:Ub31 (m)yrkande 9. Motionärerna anser att styrning och kontroll av högskolorna fråndet allmännas sida är sämre än ett utökat självbestämmande för lärosätena. Detkrävs en fördjupad analys av denna komplicerade fråga. Att förändrahögskolornas myndighetsform kräver möjligen en grundlagsändring, menarmotionärerna.U t s k o t t e t delar regeringens uppfattning och föreslår att riksdagenavslår motionärernas yrkande. Det är självklart att det allmänna måste utövastyrning över en så omfattande offentligt finansierad verksamhet som denna,som dessutom har så stor betydelse för hela samhället. Det regelverk som finnsi form av högskolelag, högskoleförordning och regeringsföreskrifter av olikaslag återspeglar en avvägning mellan central styrning och lokal autonomi.Större och mindre förändringar i den avvägningen har skett underåren, och kommer sannolikt även i fortsättningen att behöva ske. Den storaflexibilitet som finns inom ramen för myndighetsformen ger - som regeringenpåpekar - tillräckligt utrymme för särarten i universitetens och högskolornasverksamhet. Remissbehandlingen av Förvaltningspolitiska kommissionensbetänkande I medborgarnas tjänst (SOU 1997:57) pågår. Om den skulle geregeringen anledning till en annan bedömning av denna fråga, utgår utskottetfrån att regeringen återkommer till riksdagen.2 Högskolans ledning2.1 HögskolestyrelseBakgrundVid högskolereform fick varje statlig högskoleenhet en styrelse ivilken det ingick dels företrädare för allmänna intressen, dels företrädareför verksamheten, vilka skulle vara lärare, dels företrädare för de anställdaoch för studenterna vid högskolan. beslut om detta var enhälligt(prop. 1975:9, bet. UbU17, rskr. I högskolelagen (1977:218) angavs attdet i högskolestyrelsen skulle ingå företrädare för allmänna intressen ochföreträdare för verksamheten samt att de anställda och studenterna hade rättatt ingå (prop. 1976/77:59, bet. UbU20, rskr. Närmare regler omstyrelsens sammansättning gavs i högskoleförordningen (1977:263). Styrelsenför en högskoleenhet skulle ha antingen 18 eller 15 ledamöter. Det högreantalet gällde för högskoleenheter med förvaltningschef, det lägre för övriga.I båda fallen var en tredjedel av ledamöterna (sex resp. fem) företrädare förallmänna intressen, medan fyra resp. tre var företrädare för verksamheten(lärare). Anställda och studenter hade tre företrädare vardera i båda typernaav styrelse. Därtill kom rektor och i förekommande fall förvaltningschef.Riket indelades i sex högskoleregioner med var sin regionstyrelse. Tvåtredjedelar av antalet ledamöter i regionstyrelserna var företrädare förallmänna intressen.Förvaltningscheferna försvann ur högskolestyrelserna efter riksdagsbeslutvåren (prop. 1983/84:52, bet. UbU10, rskr. 114) och ersattes medytterligare en företrädare för verksamheten. Sättet att utse företrädarna förallmänna intressen ändrades också. Dessa hade tidigare utsetts av kommun ochlandsting där lärosätet var beläget, men skulle nu i stället utses avregeringen. Genom denna förändring markerades enligt föredragande statsrådetvarje högskoleenhets ställning som nationell institution. Hon anförde ocksåatt det var naturligt att företrädarna för allmänna intressen hämtades ävenutanför de politiska partierna, t.ex. från arbetsmarknadsorganisationerna,näringslivet och kulturområdet.I anslutning till förslaget att avskaffa regionstyrelserna föreslogregeringen att högskolestyrelserna skulle få en majoritet av företrädare förallmänna intressen. I övrigt skulle i styrelserna ingå rektor samt treföreträdare för de anställda och en företrädare för studenterna. Sammanlagtskulle styrelserna normalt ha 11 ledamöter (prop. 1986/87:127).Utbildningsutskottet tillstyrkte att allmänföreträdarna fick majoritet menansåg att företrädare för verksamheten fortfarande skulle ingå i styrelsernaoch att studenterna skulle ha två företrädare (bet. UbU 1987/88:1). Moderatasamlingspartiet, och lade i skilda reservationerfram andra förslag om sammansättningen. Utskottet ansåg också att företrädareför de anställda inte skulle vara ledamöter i styrelserna men ha närvaro- ochyttranderätt. Styrelserna borde enligt utskottet kunna ha 11, 13 eller 15ledamöter. Lärosätena borde få nominera företrädare för allmänna intressen istyrelsen, och en dialog borde ske mellan och berörtlärosäte, innan allmänföreträdare utsågs av regeringen. beslutföljde utskottets förslag (rskr. 1987/88:1).Hösten 1992 antog en ny högskolelag (1992:1434) som trädde i kraftden (prop. 1992/93:1, bet. UbU3, rskr. I den nya lagenförekommer inte begreppen företrädare för allmänna intressen och företrädareför verksamheten. Regeringen utser rektor och flertalet av styrelsens övrigaledamöter, och vidare har lärare och studenter vid högskolan rätt att vararepresenterade med ledamöter. Företrädare för de anställda har närvaro- ochyttranderätt. I högskoleförordningen (1993:100) gavs närmare föreskrifter omsammansättningen. Till att börja med skulle styrelserna ha högst 13 ledamöter.Antalet ökades till högst 15 sedan den nya (socialdemokratiska) regeringen ibudgetpropositionen 1995 anmält att den avsåg att komplettera styrelserna medpolitiska företrädare för nationella, regionala eller lokala intressen (prop.1994/95:100 bil. 9 s. 81, bet. UbU15, rskr. Vidare infördes ihögskoleförordningen en bestämmelse om att studenterna har rätt till minst tvårepresentanter.I den nya högskolelagen fördes in en bestämmelse om kriterier förregeringens val av ledamöter i högskolestyrelserna. Enligt 2 kap. 4 §högskolelagen bör regeringen välja personer med bakgrund i sådan verksamhetsom är av betydelse för högskolans utbildnings- eller forskningsuppdrag.En högskolestyrelses uppgifter finns reglerade i 2 kap. 2 § högskolelagen.Där sägs att styrelsen skall ha inseende över högskolans alla angelägenheteroch svara för att dess uppgifter fullgörs. För ledningen närmast understyrelsen skall varje högskola ha en rektor.