bet · GK01JuU11 · 1997-03-20 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet frågor om våldsbrott och brottsoffersom väckts genom motioner under den allmänna motionstiden . Motionernagäller bl.a. våld mot kvinnor, sexualbrott mot barn och frågor rörandebrottsoffer.Utskottet har avstyrkt bifall till samtliga motioner.Till detta betänkande har fogats 16 reservationer och fyra särskildayttranden. 1996/97:Ju210 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att förhör med män som anmältsför kvinnomisshandel bör genomföras efter det att anmälanavgivits.1996/97:Ju302 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att förbättra handläggningav ärenden avseende sexuella övergrepp mot barn.1996/97:Ju714 av m.fl. (fp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kriminalisering avköp av sexuella tjänster.1996/97:Ju716 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär en utredning med uppgift att föreslå sådan ändring i lagen ombesöksförbud att förövarens, och inte offrets, rörelsefrihet begränsas enligtvad i motionen anförts.1996/97:Ju718 av m.fl. (s, c, fp, v, mp, kd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt kriminalisera könsköparna, de s.k. torskarna.1996/97:Ju719 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att myndigheter använder en mer korrekt terminologi närdet gäller våld riktat mot kvinnor,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hotade kvinnors möjlighet att få livvakt,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handläggningstiderna när det gäller våldsbrott mot kvinnor,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om målsägarbiträde och besöksförbud,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av tvärvetenskaplig forskning för att förstå bakomliggandeorsaker till våld mot kvinnor,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att polisen och andra verksamma inom rättsväsendet ges fördjupadkunskap kring kvinnovåldet.1996/97:Ju723 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlagstiftning mot sexturism.1996/97:Ju903 av m.fl. (c) vari yrkas26. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utredning av terapikostnader för brottsoffer,27. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om punktbevakning av gärningsmän,28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samarbete mellan brottsoffer, polis och åklagare,30. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att möjligheterna att förskottera skadestånd till brottsoffer börutredas,31. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om målsägandebiträde vid tredjemansskada.1996/97:Ju904 av () vari yrkas3. att hos regeringen begär en översyn av reglerna för informationtill brottsoffret om hur pågående utredning fortskrider samt hur man begäröverprövning av ett fattat beslut i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:Ju906 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om framtagande av ettstrategiskt program för att motverka våldet.1996/97:Ju910 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omen våldskommission.1996/97:Ju913 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om våld mot kvinnorm.m.1996/97:Ju916 av m.fl. (c, s, m, fp, v, mp, kd) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom förbättrad statistik om våld mot kvinnor.1996/97:Ju917 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om könsuppdelad våldsstatistik,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en brottsofferundersökning avseende våld mot kvinnor,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en kartläggning mellan förekomsten av våldspornografi ochvåldsbrott mot kvinnor,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett datoriserat informationssystem för att identifieraupprepningsvåld,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning av det besöksförbudssystem som finns på ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kortare handläggningstider för våldtäktsfall i domstolarna samtfortbildning för domstolspersonal i frågor som gäller kvinnovåld,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om målsägandebiträden vid tredjemansskada,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontaktförmedling, kvinnoimport och prostitution,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bistå utländska myndigheter med katalogisering ochsystematisering,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åldersgräns.1996/97:Ju919 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en kommission föratt utreda och finna angreppssätt mot det utbredda våldet i samhället.1996/97:Ju920 av m.fl. (v) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en riksomfattandekampanj gällande mäns våld mot kvinnor.1996/97:Ju921 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nationell samling/rådslag mot våldet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsättande av en särskild ?våldskommission?.1996/97:U802 av m.fl. (c) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsättandet av en aktionsgrupp mot prostitution, könshandel ochsexhandel med barn.1996/97:So671 av m.fl. (kd, m, c, fp, v, mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om adekvat behandling av dem som begått sexuella övergrepp eller påannat sätt misshandlat barn.1996/97:A7 av m.fl. (v) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om olämpligheten att åklagaren ges rätten att utdöma strafföreläggandevid kvinnomisshandel,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kvalificerad utbildning för yrkesgrupper som kommer i kontakt medmisshandlade kvinnor.1996/97:A806 av m.fl. (mp) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att möjligheterna att utfärda besöksförbud bör utvidgas,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att myndighetspersoner som i sin yrkesutövning kommer i kontakt medmisshandlade kvinnor bör ges utbildning i hur man uppmärksammar och stöderdessa kvinnor på bästa sätt,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att enbart könsköparen i prostitutionen skall kriminaliseras.1996/97:A820 av m.fl. (fp) vari yrkas14. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring avlagstiftningen att förslag blir genomförda. En våldskommissionI flera motioner tas upp frågan om samlade insatser mot våldet. I motion Ju906(s) begärs att ett strategiskt program skall tas fram i syfte att motverkavåldet i offentliga miljöer. I motionerna Ju910 (fp), Ju919 (fp) och Ju921 (c)begärs att regeringen tillsätter en kommission med uppgift att utreda ochfinna angreppssätt mot våldet i samhället. I sistnämnda motion anförs vidareatt det krävs en nationell samling, ett rådslag med hela svenska folket, motvåldet. - i detta betänkande behandlar utskottet ett yrkande om ensärskild kampanj om mäns våld mot kvinnor.Utskottet behandlade i betänkandet 1994/95:JuU17 (s. 6 f) bl.a. ettmotionsyrkande med begäran om att det skulle tillsättas en mot våld. Utskottet redogjorde här utförligt för pågående ochaviserade åtgärder mot våldet, främst mot bakgrund av vad som av regeringenangivits budgetproposition. I denna uttalade regeringen bl.a. attdet krävdes en kraftsamling för att engagera allmänheten i kampen mot den faraför rättsstaten som våldsbrottsligheten utgör.För egen del uttryckte utskottet, i likhet med motionärerna, sin oro övervåldet i samhället. Det måste enligt utskottet vara en central uppgift underde kommande åren att komma till rätta med våldsbrottsligheten. Detta arbetemåste föras på flera plan, och resultatet är beroende av framgång när detgäller att bekämpa arbetslöshet, bostadssegregation och annat som bidrar tillatt föra in barn och ungdomar i riskzonen för att utveckla ett kriminelltbeteende. Utskottet uppmärksammade särskilt sambandet mellan våld och alkoholoch andra droger.Utskottet, som delade regeringens uppfattning att en kraftsamling mot våldetborde ske, betonade särskilt föräldrars och andra vuxnas betydelse för attförhindra att barn och ungdomar dras in i kriminalitet. Utskottet noteradesärskilt regeringens avsikt att polisen bl.a. genom särskildabrottsförebyggande insatser skulle försöka förhindra våldsbrottslighet ochskapa trygghet i samhället. Utskottet uttalade i sammanhanget att försök medfrivillig föräldraverksamhet för att hindra ungdomar från att ägna sig åtfylleri, förstörelse och våld också är av mycket stort värde.Mot bakgrund av de åtgärder som regeringen hade aviserat var det enligtutskottets uppfattning inte nödvändigt att tillsätta en kommission mot våldetvarför bifall till motionsyrkandet härom avstyrktes.I årets budgetproposition 1996/97:1, utgiftsområde 4 Rättsväsendet,framhåller regeringen att kampen mot våldet är en prioriterad uppgift.Regeringen konstaterar i avsnittet om prioriterade områden för polisen attvåldsbrottsligheten fortsatt att öka trots att omfattande åtgärder vidtagitsför att motverka en sådan utveckling; detta är allvarligt, särskilt somvåldsbrottsligheten också tagit sig nya uttryck. Särskilt nämner regeringenutvecklingen där vapen kommit till användning, den brottslighet som förekommerbland medlemmar i vissa motorcykelorganisationer och brott med rasistiskaförtecken.Enligt regeringens bedömning behövs ytterligare insatser för att motverkavåldsbrottsligheten. Sådana insatser måste inkludera och engagera helasamhället. Det är också utgångspunkten i regeringens nationellabrottsförebyggande program Allas vårt ansvar (Ds 1996:59) samt i det initiativregeringen tagit för att sprida information om och inspirera till arbete motvåldet, bl.a. genom skrifterna Motverka våldet och Hjälp mot våldet. Vadgäller det nationella brottsförebyggande programmet skall detta enligtregeringen ses som början på ett brett upplagt arbete för att skapaförutsättningar för ett långsiktigt och uthålligt brottsförebyggande arbeteinom alla samhällssektorer. Programmet skall ligga till grund för ett rådslagmed bl.a. kommunerna. En kommitté har givits i uppdrag att verka för attintentionerna i programmet genomförs, särskilt på lokal nivå. En centraluppgift för den s.k. (dir. 1996:48) är att genomföra ochfölja upp det rådslag som regeringen initierat (Ds 1996:59 s. 73 f).I budgetpropositionen redogör regeringen vidare för vissa åtgärder somvidtagits eller planeras för att motverka våld.Regeringen överväger sålunda bl.a. att ge polisen större möjligheter än förnärvarande att ingripa i samband med större evenemang eller andra situationerdär många människor samlas och att ge polisen utvidgade befogenheter, såsomatt spärra av eller på annat sätt förbjuda tillträde till vissa områden ellerutrymmen och att tillfälligt omhänderta viss egendom. Också förutsättningarnaför att vägra tillstånd till och ingripa mot demonstrationer skall ses över.Vidare pågår en översyn av vapenlagstiftningen (dir.1995:39). Översynen inriktas på att förebygga våldsbrott och ett delbetänkande(SOU 1996:50) med en översyn av förbudet att bära knivar och vissa andrafarliga föremål på allmän plats har lagts fram. I betänkandet föreslås bl.a.ett förbud mot att bära skjutvapen på allmän plats och skärpta straff förallvarligare överträdelser av förbudet.Frågan om vilka möjligheter som finns för att öka användningen avövervakningskameror i bl.a. butiker och banker övervägs för närvarande.Brottsofferutredningen har till uppgift att undersöka frågan om hot motmålsäganden och vittnen, och regeringen har lagt fram ett förslag omskärpta straff för övergrepp i rättssak (prop. 1996/97:135).Kvinnovåldskommissionens betänkande, med en rad förslag på det området,bereds i Regeringskansliet.Vad gäller polisens verksamhet uttalar regeringen att polisen skall, förutomatt göra egna förebyggande och brottsutredande insatser, vara en drivandekraft i samordningen av olika aktörers insatser mot våldet.Utskottet delade i sitt budgetbetänkande 1996/97:JuU1 regeringensuppfattning att kampen mot våldsbrottsligheten skall vara en prioriteraduppgift. Vad gäller polisens verksamhet underströk utskottet betydelsen av attpolisen avsätter tillräckliga resurser för att bekämpa ungdomsvåld.Under år 1994 bildades en statsrådsgrupp med uppgift att samordnaregeringens insatser mot våld. Med anledning av gruppens arbete har de ovannämnda skrifterna Motverka våldet och Hjälp mot våldet utarbetats, vilka ärmycket användbara i t.ex. skolundervisningen. Vidare har gjortsen sammanställning av regeringens åtgärder mot våld. Den visar att en stormängd åtgärder vidtagits och vidtas inom regeringen.Utskottet ser med stor oro på den ökade och alltmer förråadevåldsbrottsligheten. Särskilt oroande är det att denna typ av brottslighetfortsatt att öka trots att det vidtagits omfattande åtgärder för att motverkaen sådan utveckling. Enligt den preliminära brottsstatistiken för år 1996tycks dock denna utveckling ha planat ut något. Regeringen har också undersedare tid vidtagit en rad ytterligare åtgärder. Särskilt mot bakgrund av detuppdrag fått är det enligt utskottets mening intenödvändigt att också tillsätta en kommission mot våldet. Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju906, Ju910, Ju919 och Ju921.Våld mot kvinnor m.m.InledningUtskottet behandlar i detta avsnitt ett flertal motionsyrkanden som bl.a. rörvåld mot kvinnor och därmed sammanhängande frågor. Flertalet av de aktuellayrkandena anknyter till förslag till åtgärder påområdet.KvinnovåldskommissionenAllmäntKvinnovåldskommissionen har haft i uppdrag att utifrån ett kvinnoperspektivgöra en översyn av frågor som rör våld mot kvinnor och föreslå åtgärder föratt motverka sådant våld.Kommissionens betänkande, Kvinnofrid (SOU 1995:60), innehåller förslag tillåtgärder som griper in på flera olika samhällsområden. Kommissionen föreslårlagändringar på ett flertal områden, men konstaterar attlagstiftning inte ensam kan lösa det samhällsproblem som våld mot kvinnorutgör. En betydande del av förslagen tar därför sikte på olika myndighetershandläggning av ärenden med anknytning till våld mot kvinnor. Kommissionenlämnar också åtskilliga rekommendationer för hur myndigheterna bör förhållasig till kvinnovåld. Särskilt fokuserar kommissionen på det våld som mänutövar mot närstående kvinnor.Kvinnovåldskommissionens betänkande har remissbehandlats. Förslagen beredsnu inom , ochJustitiedepartementet. En samlad proposition om våld mot kvinnor kommer attlämnas under hösten 1997.En stor del av kommissionens förslag behandlas i motion Ju913 (s), variockså yrkas att de i motionen behandlade förslagen skall genomföras. I motionJu917 (c) anförs att det nu är viktigt att de förslag till åtgärder somKvinnovåldskommissionen lagt fram övervägs och att ges möjlighet attta ställning till dessa. I motion A820 (fp) begärs ändring av lagstiftningenså att förslag kan genomföras. Det sagda innebär attdet i nu nämnda motioner framförs förslag som ligger nära de mer preciseradeyrkanden som utskottet behandlar i det följande i detta avsnitt.Terminologin vid våld mot kvinnorI motion Ju719 (fp) anförs att benämningar som lägenhetsbråk, familjevåld ochringa misshandel inte bör användas när fråga är om våld mot kvinnor.Utskottet behandlade ett antal motioner med motsvarande yrkande som det nuaktuella i betänkandet 1994/95:JuU24 (s. 8 f). Utskottet hänvisade då till attord som ?lägenhetsbråk? etc. inte förekommer i lagstiftningen eller, såvittutskottet känner till, som på annat sätt vedertagna benämningar inomrättsväsendet. Däremot förekommer det att uttryck som ?lägenhetsbråk? användsi polisrapporter och liknande. Vidare anförde utskottet att det inte varberett att förorda att brottsbenämningen misshandel, ringa brott, skulleersättas med någon annan benämning för ringa fall av misshandel i de falloffret är en kvinna. Härutöver konstaterade utskottet att det allmänna syftetmed mo-tionsönskemålen syntes vara att framhålla att våld mot kvinnor inte fårbagatelliseras inom rättsväsendet, vilket utskottet instämde i. Utskottetanmärkte också att såväl frågor om de regler som rör kvinnomisshandel ochdärmed närbesläktade brott som frågor om myndigheters och domstolarshandläggning av ärenden om kvinnomisshandel var föremål för överväganden iKvinnovåldskommissionen. Det saknades enligt utskottets uppfattning skäl förriksdagen att då göra något uttalande med anledning av de aktuella motionerna,vilka avstyrktes.Kvinnovåldskommissionen har föreslagit en rad lagändringar rörande bl.a.sexualbrotten och andra brottsbalksbrott. I detta sammanhang bör särskiltnämnas kommissionens förslag om ett nytt brott i - ettkvinnofridsbrott. Brottet tar framför allt sikte på våld och andra övergreppmot kvinnor i nära relationer till män. Enligt den föreslagna lagtexten skallen man som mot en närstående eller tidigare närstående kvinna använder våldeller hot om våld eller utsätter henne för annan fysisk eller psykiskpåverkan, ägnad att varaktigt kränka kvinnans integritet och skada hennessjälvkänsla, dömas för kvinnofridsbrott till fängelse i lägst ett och högstsex år.Rättsstatistiken beträffande våld m.m. mot kvinnorI motionerna Ju916 (c, s, m, fp, v, mp, kd) och Ju917 (c) begärs enkönsuppdelning av statistiken om våld mot kvinnor. Bl.a. krävs atträttsstatistiken skall innehålla utökad information om ålder, nationalitet ochrelation till gärningsmannen. Vidare anser motionärerna att det av statistikenbl.a. bör framgå om besöksförbud meddelats, om skadestånd dömts ut samteventuella frihetsberövanden. Uppdelningen av statistiken syftar bl.a. tillatt öka kunskaperna om våld mot kvinnor för att lämpliga åtgärder skall kunnavidtas mot sådant våld.I samband med att utskottet behandlade regeringens förslag i proposition1994/95:144 om riktlinjer för registrering av påföljder m.m. behandladeutskottet även en motion motsvarande de nu aktuella (1994/95:JuU21 s. 11).Utskottet konstaterade att frågan om en könsuppdelning m.m. avrättsstatistiken var föremål för överväganden inom ochinom och ansåg att resultatet av översynsarbetetborde avvaktas. Utskottet avstyrkte bifall till den då aktuella motionen.Kvinnovåldskommissionen har i sitt betänkande lämnat förslag tillförändringar i rättsstatistiken. Enligt kommissionen bör statistiken överanmälda brott, framför allt brotten enligt 3, 4 och 6 kap. (ombrott mot liv och hälsa, om brott mot frihet och frid samt om sexualbrott), istörre utsträckning könsuppdelas. Denna statistik bör enligt förslaget i ökadutsträckning också ge information om offrets ålder, nationalitet och relationtill gärningsmannen. På motsvarande sätt bör statistiken över lagfördapersoner innehålla uppgifter om brottsoffer, deras kön, ålder, nationalitetoch relation till gärningsmannen. Även den statistik som finns beträffandebesöksförbudslagen bör enligt kommissionens mening kompletteras. Statistikenbör också ge ökad kunskap om skadestånden vid våldsbrott förövade mot kvinnoroch belysa omfattningen av frihetsberövanden vid brott som avser våld motkvinnor.BrottsofferundersökningKvinnovåldskommissionen föreslår att en brottsofferundersökning avseende våldmot kvinnor skall genomföras. En sådan undersökning bidrar enligt kommissionentill att man bättre kan skatta den verkliga brottslighetens storlek. Detta kani sin tur bidra till att kunskapen om våldet mot kvinnor ökar liksomkunskaperna om sambandet mellan våldet och andra samhällsfaktorer. kan en brottsofferundersökning också visa på var resurser börsättas in för att det våld som kvinnor utsätts för skall kunna bekämpas.I motion Ju917 (c) begärs att en brottsofferundersökning avseende våld motkvinnor skall genomföras i enlighet med vad Kvinnovåldskommissionenföreslagit.ForskningI motion Ju719 (fp) betonas vikten av tvärvetenskaplig forskning för attförstå de bakomliggande orsakerna till våld mot kvinnor. I motion Ju917 (c)begärs en kartläggning av förekomsten mellan våldspornografi och våldsbrottmot kvinnor.I samband med att utskottet behandlade regeringens förslag om inrättandet aven brottsofferfond, m.m. hade utskottet att ta ställning till motionsyrkandenom bl.a. forskning om brottsoffer (1993/94:JuU25). att forskning m.m. i brottsofferfrågor skulle komma att få ett ökat stödgenom införandet av en brottsofferfond.Kvinnovåldskommissionen konstaterar i sitt betänkande att forskningen omvåld mot kvinnor måste utvecklas. Kommissionen föreslår att regeringen skalluppdra åt lämplig myndighet att utarbeta en plan för hur en sådan utvecklingskall kunna komma till stånd. konstaterar vidare attsambandet mellan våldspornografi och våld mot kvinnor är föga belyst iforskningen och framför att det är angeläget med en ökad sådan forskning.Utbildning inom rättsväsendetI motionerna Ju719 (fp), Ju917 (c), A7 (v) och A806 (mp) begärs att olikayrkeskategorier som kommer i kontakt med kvinnor som utsatts för våld måsteges fördjupade kunskaper kring denna problematik.I sitt betänkande 1994/95:JuU14 behandlade utskottet ett motionsyrkande omatt polisen och andra som är verksamma inom rättsväsendet bör ges fördjupadkunskap om våld mot kvinnor. Efter en redogörelse av utbildningen härom inomrättsväsendet (se bet. s. 22 f) uttalade utskottet rent allmänt att det iförst hand måste ankomma på de myndigheter m.m. som är verksamma på områdetatt ta ställning till vilka utbildningsinsatser för personalen som börprioriteras. Vidare konstaterade utskottet att frågor om våld mot kvinnor påolika sätt uppmärksammats i den utbildningsverksamhet som bedrivs inomrättsväsendet. Något initiativ ansågs inte erfordras i frågan ochbifall till motionerna avstyrktes.Kvinnovåldskommissionen har kartlagt i vilken utsträckning våld mot kvinnortas upp i den grundläggande högskoleutbildningen för socionomer, läkare,sjuksköterskor, psykologer, jurister och poliser. Kartläggningen visar attvåld mot kvinnor i mycket liten omfattning belyses i utbildningarna.Kommissionen anser att det i den lagstiftning som reglerarhögskoleutbildningarna bör klargöras att jämställdhet och könsaspekter skallbelysas i all sådan utbildning. Vidare föreslår kommissionen att det imålbeskrivningarna för utbildningen av de ovan nämnda yrkesgrupperna klartskall framgå att våld mot kvinnor och andra könsaspekter skall belysas iutbildningen. Slutligen har understrukit vikten av attnu verksamma inom , hälso- och sjukvården och rättsväsendetfortbildas i frågor som har samband med våld mot kvinnor och föreslagit attdet skall avsättas medel för sådan fortbildningsverksamhet.I sammanhanget bör även nämnas att såväl grundutbildning somvidareutbildning för poliser är föremål för översyn. En redogörelse härförfinns i utskottets betänkande 1996/97:JuU10.Informationsinsatser om våld mot kvinnorI motion Ju920 (v) begärs att en statligt finansierad riksomfattande kampanjgällande mäns våld mot kvinnor skall genomföras.