bet · GK01UU13 · 1997-05-20 00:00:00 — Principen reglerar i stället utövandet av dessa befogenheter närkompetensen är delad. Regleringen av vilka kompetensområden som skallhanteras på EU-nivå ligger i fördragen under de olika substanskapitlen ochkan därvid i princip endast ändras vid en regeringskonferens, dvs. alla med-lemsländer måste vara överens.I motionerna U509 (fp) yrkande 4 och U14 (fp) yrkande 4 anförs att sub-sidiaritetsprincipen behöver förstärkas i fördraget. Bl.a. anför motionärernaatt medlemsländerna bäst kan göra nödvändiga avvägningar och fatta beslutnär det gäller bl.a. turistpolitiken och huruvida alkoholpolitiken skall vararestriktiv eller inte. Motionärerna förordar vidare att det sker förändringar ikompetensfördelningen inom olika områden.Utskottet anförde i betänkande 1995/96:UU13 följande:Utskottet konstaterar att mycket kritik framförts mot EU:s - enligt mångasmening - alltför omfattande regelsystem och stora byråkrati. I många avse-enden är dock ett omfattande regelsystem en förutsättning för att spelreglernaskall vara lika för alla på en marknad med 370 miljoner konsumenter och därföretagen skall kunna konkurrera på lika villkor. Många regler syftar till attskapa enhetliga bestämmelser för hälsa, miljö och säkerhet. Enligt utskottetsuppfattning ligger det inte i intresse att på områden som dessa ihögre grad återföra beslutsrätten till nationell nivå, dvs. minska det överstatliga inslaget. Vår strävan bör i stället vara att bibehålla och vidareutvecklaregelsystem med miniminivåer. Onödig detaljreglering i EG-rätten skallnaturligtvis undvikas. Fusk, slöseri och ineffektiv hantering av gemensammamedel måste stävjas.Dessa utskottets bedömningar kvarstår oförändrade.Utskottet har inhämtat att det i regeringskonferensen pågår diskussioner omatt vissa tillämpningsregler för subsidiaritetsprincipen skall formuleras i ettprotokoll och anslutas till . Utskottet ser positivt på detta ini-tiativ i en allmän strävan efter att gällande regelsystem skall vara så tydligaoch lättförståeliga som möjligt. Protokollet bygger på de tillämpningsreglerför subsidiaritetsprincipen som de dåvarande medlemsländerna kom överensom vid i och på det interinstitutio-nella avtalet mellan , rådet och kommissionen från 1993.Som utskottet har konstaterat är det viktigt att det, inom de områ-den där gemenskapskompetens råder, finns ett regelsystem som är enhetligt,som tillämpas och där sanktionsmöjligheter finns. Detta är fallet med direk-tiv och förordningar som har rättslig verkan i medlemsländerna och där utgör högsta rättsvårdande instans. Inte minst för små och medel-stora länder är det ett grundläggande intresse att EG:s karaktär av rättsge-menskap upprätthålls med ett starkt regelverk och starka institutioner. Det ärviktigt inte minst ur konsumentsynpunkt men även allmänt för att upprätthål-la önskvärda miniminivåer vad gäller hälsa, miljö och säkerhet.När det gäller den andra frågan, vilken nivå som skall ha kompetens påolika områden, noterar utskottet att i den omnämnda motion U509 (fp) häv-das att den överstatliga kompetensen bör stärkas när det gäller att bekämpagränsöverskridande miljöförstöring. Däremot vill man minska denna när detgäller t.ex. jordbrukspolitiken och således återföra detta kompetensområdetill nationell nivå.Till gemenskapsnivån har medlemsländerna i samförstånd beslutat att förafrågor som är av gränsöverskridande karaktär och som bäst löses på dennanivå. Det gäller bl.a. delar av handelspolitiken. På andra områden är kompe-tensen delad, t.ex. beträffande miljöfrågor, frågor kring den inre marknadensamt arbetsmiljö- och arbetsrättsområdena. Utskottet finner att gemensammaregelsystem är nödvändiga på dessa områden.Utskottet konstaterar vidare att i den pågående regeringskonferensen försdiskussioner om att stärka viss gemenskapskompetens, t.ex. vad gäller vissahandelspolitiska frågor rörande tredje land (tjänstehandel, immateriell ägan-derätt och utländska direktinvesteringar).När det gäller vilken nivå som skall hantera olika kompetensområden, ärdet enligt utskottets uppfattning en fråga där det finns anledning att allmäntsett ha beredskap att göra omprövningar. I vissa fall kan det i framtidenkomma att finnas anledning att stärka den överstatliga kompetensen inomgemenskapen och i andra fall att återföra kompetenser till den nationellanivån. Olika delar av samarbetet måste alltid kunna förändras i riktning motmer eller mindre överstatlighet beroende på hur den europeiska verklighetensamt medlemsländernas behov och gemensamma ambitioner utvecklar sig.Utskottet torde få anledning att återkomma till de här nämnda frågorna vidbehandlingen av regeringens proposition efter regeringskonferensens avslu-tande.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande 1996/97:KU8y följande med an-ledning av motionerna:Utskottet vill erinra om att gemenskapssamarbetet vilar på principen omtilldelade kompetenser, dvs. de gemensamma institutionerna har de befogen-heter som medlemsstaterna beslutat tilldela dem. Dessa befogenheter framgårmer eller mindre tydligt av gemenskapsfördragen. I fördraget fastslås attgemenskapen skall utöva sin verksamhet inom ramen för dessa befogenheteroch de mål som har uppställts enligt fördraget (legalitetsprincipen). Gemen-skapen får inte heller vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvän-digt för att uppnå målen i fördraget (proportionalitetsprincipen). Vidare skallgemenskapen, på de områden där den inte ensam är behörig, handla endastom och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräckligutsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och åtgärden därför, på grundav sin omfattning och sina verkningar, bättre kan utföras av gemenskapen(subsidiaritetsprincipen). Slutligen skall nämnas att artikel 235 i fördragetinnehåller ett bemyndigande för rådet att med enhällighet vidta de åtgärdersom behövs för att förverkliga gemenskapens mål inom den gemensammamarknadens ram även när uttryckligt stöd i fördraget saknas (fördrags-utfyllnad).I regeringskonferensen diskuteras att vissa överenskomna riktlinjer för till-lämpningen av subsidiaritetsprincipen och övriga principer införlivas i för-draget i form av ett protokoll. Detta innebär enligt utskottet en välkommenuppstramning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Utskottet anser attmotionerna U14 yrkande 4 och U509 yrkande 4 från , som pläde-rar för en förstärkt subsidiaritetsprincip, därmed är tillgodosedda.Därmed anser utskottet att motionerna U509 (fp) yrkande 4 och U14 (fp)yrkande 4 är besvarade.I motion U515 (kd) yrkande 4 framhålls att EU måste få klara kompetens-områden.Konstitutionsutskottet anför följande i sitt yttrande till utrikesutskottet:Som utskottet framhöll i yttrandet till utrikesutskottet med anledning avskrivelsen om regeringskonferensen (1995/96:KU5y) är det knappast möjligtatt i fördragstext göra någon exakt och uttömmande beskrivning av gemen-skapens kompetens, även om denna i princip skall framgå av fördraget. Attupprätta en fullständig kompetenskatalog ter sig därför vanskligt, och utskot-tet ville därför inte förespråka en sådan åtgärd. Utskottet påpekade dock attdet finns sammanställningar över de områden där EG har beslutsbefogenhe-ter.Utskottet vidhåller denna inställning och föreslår därför att motion U515yrkande 4 avstyrks.Utrikesutskottet delar bedömning och vill för sin delupprepa vad som framhölls inledningsvis, att regleringen av vilka kompeten-sområden som skall hanteras på EU-nivå är uttryckt i under deolika substanskapitlen.Utskottet avstyrker därmed motion U515 (kd) yrkande 4.Motionärerna bakom motion Fö59 (mp) yrkande 25 finner att EU:s verksam-het för många människor ter sig abstrakt och avlägsen genom att en del avbeslutsfattandet flyttat till överstatlig nivå och yrkar att en riskanalys genoförs av EU-medlemskapet.Utskottet vill med anledning av denna motion erinra om att inför beslutetom medlemskap i genomfördes sex av regeringen tillsatta konsekvensut-redningar. Utredningarna syftade till att grundligt belysa innebörd och kon-sekvenser av medlemskapet och presenterades (EG, kvin-norna och välfärden SOU 1993:117; Kommunerna, landstingen och EuropaSOU 1994:2; och , en samhällsekonomisk konsekvensanalysSOU 1994:6; EU, EES och miljön SOU 1994:7; Historiskt vägval SOU1994:8 samt Suveränitet och demokrati SOU 1994:12). Därutöver fick dens.k. (SOU 1993:14) i uppdrag att överväga vilkagrundlagsändringar som kunde vara nödvändiga vid ett svenskt EU-medlemskap. Behovet av annan övergripande lagstiftning (övertagandet avEG:s fördrag och sekundärrätt, överlåtelse av beslutanderätt, behovet avsamråd mellan regering och riksdag, m.m.) belystes av den s.k. (SOU 1994:10). Utskottet konstaterar att dessa utredningarutförligt analyserat medlemskapets effekter på ett antal olika områden.Utskottet anser att det är angeläget att konsekvenserna på olika områden avSveriges medlemskap i analyseras. Vissa erfarenheter har redan redovi-sats (t.ex. i utredningen effekter på svensk statsförvalt-ning, Statskontorets rapport 1996:7, samt med EU. Svenska statstjäns-temäns erfarenhet av arbetet i EU, SOU 1996:6). Även inom ramen för verksamhet har ett omfattande analysarbete genomförts ochgivits en vidare spridning. Utskottet vill även peka på den erfarenhetsredo-visning och utarbetandet av en strategi gällande unionens utvecklingsbiståndsom presenterades av regeringen i . Utskottet harockså noterat att revisorer inom ramen för sin verksamhet beslutatom fyra olika projekt som har bäring på medlemskap i konstaterar att olika former av analys- och utvärderingsarbete gi-vetvis också sker kontinuerligt i inom ramen för det lö-pande arbetet. På det säkerhetspolitiska området utgör särskilt samarbetet iEU:s olika utrikespolitiska arbetsgrupper en stor tillgång, enligt vad utskotteerfarit. I arbetsgrupperna redovisas medlemsstaternas bedömningar, ochutbyte av bakgrundsinformation äger rum.Utskottet noterar vidare att i regeringskonferensen om unionens framtidhar ansträngningar lagts ned på att förstärka samarbetet när det gäller pro-blem som EU-invånaren möter i sin vardag. Sysselsättning, miljö och jäm-ställdhet är teman som fått ett allt större genomslag under konferensens gång.Ett annat område där samarbetet på europeisk nivå medför större trygghetför alla är unionens bidrag till fred och säkerhet i . Det var dess historiska roll i begynnelsen att skapa förutsättningar för att undvika krig mellanTyskland och . Detta fredsarbete fortsätter nu med integrationen avländerna i Central- och Östeuropa.Utskottet vill med anledning av det anförda framhålla att samarbetet påEuropeisk nivå syftar till att åter ge medlemsländerna - och därmed befolk-ningen i de olika medlemsländerna - inflytande över frågor av gränsöver-skridande karaktär. Miljöförstöring till följd av luftföroreningar och bekäm-pandet av gränsöverskridande brottslighet hanteras t.ex. bäst i samarbetemellan länder. Ett utanförskap betyder ett bristande inflytande över arbetetmed att finna lösningar på dessa och andra problem. Snarare än risker med-för således medlemskapet i EU att aktivt kan utöva ett inflytandeöver de skeenden i som vi under alla omständigheter är en del av ochdärmed över vår egen framtid.Utskottet avstyrker därmed motion Fö59 (mp) yrkande 25.I motion U507 (mp) menar motionärerna att alternativa utvecklingsvägar börutredas, och de efterlyser en svensk strategi för utträde ur EU.Utskottet konstaterar att motionärerna bygger sina slutsatser på ett hypote-tiskt resonemang. De förutsättningar som åberopas i motionen föreligger ej,och utskottet konstaterar vidare att det inte är aktuellt att föra en diskussioom ett svenskt utträde ur EU. deltar aktivt i samarbetet i den europe-iska unionen och påverkar därmed innehållet i de rättsakter som gemenska-pen fattar beslut om.Det är utskottets uppfattning att det är av största vikt att finns medi denna gemenskap och bidrar till att utforma det regelverk som är gemen-samt för ett enat . Genom deltagande i samarbetet i unionen kan Sve-rige bidra med sina synpunkter på utvecklingen av den europeiska integratio-nen vilket inte är minst viktigt inför den förestående utvidgningen av EU:smedlemskrets.Därmed avstyrks motion U507 (mp).Motionären bakom motion U516 (s) yrkande 2 vill att en paragraf som regle-rar utträde införs i grundfördragen.Konstitutionsutskottet framhåller i sitt yttrande att utskottet i sitt yttrandetill utrikesutskottet över skrivelsen om (1995/96:KU5y) lämnade en utförlig bakgrund till frågan om suspension ochutträde ur unionen. Utskottet avstyrkte motionsyrkanden om införande av enutträdesparagraf av flera skäl. För det första skulle en bestämmelse om utträ-de inte ligga i linje med målsättningen i fördraget att skapa en allt fastareförening mellan medlemsstaterna. För det andra ansåg utskottet det inteheller ligga i linje med intressen att, efter inträdet iunionen, driva en fråga som måste uppfattas som att avser att lämnaunionen. För det tredje ansåg utskottet att det visserligen måste anses före-ligga en möjlighet för en stat att utträda ur unionen men ansåg inte att detfinns anledning att "" tynga den förestående regeringskonferensenmed problem som antingen inte kommer att aktualiseras eller, om de aktuali-seras, ändå kommer att kräva omfattande förhandlingar mellan staterna.Enligt utskottets mening skulle dessutom en fastställd utträdesform kunna ionödan låsa medlemsstaternas handlingsutrymme.Konstitutionsutskottet vidhåller sin tidigare angivna uppfattning att en ut-trädesparagraf inte bör införas i fördraget och menar att motion U516 (s)yrkande 2 bör avstyrkas.Utrikesutskottet delar bedömning och vill för sindel framhålla, liksom utskottet gjorde i betänkande 1995/96:UU13 medanledning av regeringens skrivelse inför regeringskonferensen, att om enmedlemsstat önskar utträda ur unionen finns möjligheter redan inom ramenför det nuvarande samarbetet på samma sätt som det är möjligt att utträda ursamarbetet inom andra internationella organisationer. Det är emellertid ejreglerat i fördraget. Skulle frågan om ett utträde ur EU aktualiseras skulleden bli föremål för politiska överväganden i det enskilda medlemslandet. Iett samarbete mellan suveräna stater respekteras de beslut som i demokratiskordning fattas i de enskilda länderna. De praktiska konsekvenserna får sedanbehandlas i vanlig ordning i förhandlingar mellan det land som önskar utträ-da och övriga medlemsländer inom unionen.Utrikesutskottet avstyrker därmed motion U516 (s) yrkande 2.I motion U11 (v) yrkande 1 efterlyses en analys av de - enligt motionärerna -demokratiska bristerna i EU:s beslutssystem.Konstitutionsutskottet anför följande i sitt yttrande med anledning av motio-nen:Som framhålls i motionen U11 från är den demokratiska för-ankringen av EU-politiken ett stort problem. Det för svenska förhållandenanmärkningsvärt låga valdeltagandet i valet till hösten1995 vittnar tydligt om det bristande intresset. En grundläggande orsak tilldetta kan enligt utskottet vara att många medborgare inte upplever att EU-frågorna angår dem. driver under den pågående regeringskonferen-sen sakfrågor som torde uppfattas som viktiga vardagsfrågor av medborgarna- sysselsättning, miljö, jämställdhet - och formfrågor som skulle ge en merdemokratisk och öppen beslutsprocess i EU. När det gäller interna svenskaförhållanden har särskilt tagit upp viktigaroll i den demokratiska förankringsprocessen (se bet. 1994/95:KU22 och1996/97:KU2). Förhoppningen är givetvis att dessa åtgärder skall ledatill ett ökat medborgarengagemang i EU-frågorna.I motionen påtalas att regeringens verksamhetsberättelse om EU saknaranalyser av de demokratiska svagheterna i EU:s beslutssystem och de kon-sekvenser det medfört under verksamhetsåret. Enligt utskottet hör dock så-dana analyser knappast hemma i en redovisning som i allt väsentligt är avfaktakaraktär.Utrikesutskottet delar bedömning och avstyrker mo-tion U11 (v) yrkande 1.I yrkande 2 i samma motion uppmanar motionärerna regeringen att genomfö-ra en maktutredning i EU-perspektiv.I yttrande anförs följande:Motionen innehåller också förslaget att tillsätta en utredning av hur medbor-garnas makt över samhällsutvecklingen i praktiken påverkas av medlemska-pet i EU. Utskottet har inhämtat att man inom Statsrådsberedningen förbere-der direktiv till en utredning om medborgarna och makten där de förändring-ar som blivit följden av EU-medlemskapet särskilt skall belysas. Yrkande 2 imotionen är alltså tillgodosett genom regeringens kommande initiativ.Utrikesutskottet har ingen annan mening än och be-traktar motion U11 (v) yrkande 2 som besvarad.I motion U513 (v, mp) yrkar motionärerna att ett särskilt anslag inrättas förinformation och studier om och EU:s utveckling.Riksdagen har vid särskilda tillfällen anslagit medel för att stimulera in-formationsspridning och debatt om EU. inrättades Delegationen förinformationsinsatser om europeisk integration. Denna fördelade under åren1992-1994 50 miljoner kronor till svenskt organisationslivs informationsin-satser om och om EU inför folkomröstningen. av-sattes av EU 96-kommitténs anslag för bidrag till or-ganisationer, skolor m.fl. för att informera om och stimulera till debatt införEU:s regeringskonferens.Vidare har utskottet erfarit att de anslag som förfo-gar över för Europainformation m.m. används till att informera om regering-ens EU-politik och viktigare händelser i EU-arbetet. ochvåren 1997 har informationssatsningar även gjorts angående regeringskonfe-rensen.Utskottet har även inhämtat att en förkortad version av regeringens skrivel-se har spritts i stor upplaga, bl.a. för att intresserade skall kunna avhämta dpå landets folkbibliotek.Utskottet vill framhålla att det inte minst ur demokratisk synpunkt är vik-tigt att regeringen informerar om sitt arbetet med EU-frågorna. Det är en delav öppenheten när det gäller och EU.När det gäller information om EU-frågor vill utskottet även framhålla attden verksamhet som bedrivs av EU-upplysning är värdefull ochtill viss del fyller det behov som motionärerna påtalar. Via upplysningstjäns-ten har allmänhet och organisationer möjlighet att få hjälp med specifikafrågor kring unionens verksamhet och politik. EU-upplysningen tillhandahål-ler även ett omfattande skriftligt material om EU:s olika samarbetsområden.Vad avser de särskilda anslag som har ställt till förfo-gande för informationsinsatser från organisationslivet, vilka motionärernaåberopar, är det utskottets uppfattning att denna typ av medel endast böranslås för särskilda syften i anslutning till större händelser inom EU-arbetet.Vidare vill utskottet anföra att EU-arbetet är en så integrerad delav svensk politik att de statliga och kommunala anslagen till partiernas verk-samhet bör användas även till att informera om EU och arbetet med EU-frågor. Utskottet vill dock inte utesluta att det även kan finnasbehov för att avsätta särskilda medel för informationsinsatser vid viktigarehändelser i EU-arbetet, men finner inte anledning till åtgärder.Med det anförda avstyrker utskottet motion U513 (v, mp).5.2 1996SkrivelsenRegeringen noterar inledningsvis att harsammankallats i enlighet med artikel N 2 i fördraget om Europeiska unionen(Unionsfördraget). Inom ramen för konferensen förhandlar medlemsländer-nas regeringar om ändringar och tillägg i grundfördragen. I förhandlingendeltar också Europeiska kommissionen.De övergripande politiska riktlinjerna för arbetet ges av ,medan ansvaret för och ledningen av förhandlingen ankommer på utrikes-ministrarna och kommissionens representant, ledamoten på ministernivå utgår från de grundläggande förhandlingar som ägerrum i en chefsförhandlargrupp bestående av personliga representanter förutrikesministrarna samt kommissionens representant. Den svenska utrikes-ministerns representant är statssekreteraren i GunnarLund. Chefsförhandlargruppen sammanträder vanligen varje vecka.Europaparlamentet deltar inte i förhandlingarna men är enligt en särskildöverenskommelse nära knutet till konferensen. Överenskommelsen innebäratt ett utbyte av åsikter med parlamentets ordförande är ett stående inslag behandlar regeringskonferensen, liksom vid ministermöten.På chefsförhandlarnivå sker motsvarande utbyte med parlamentets företräda-re åtminstone en gång i månaden.När det gäller samrådet med anför regeringen att den 30 novem-ber 1995 överlämnades till skrivelsen EU:s regeringskonferens1996 (skr. 1995/96:30). Skrivelsen innehöll i huvudsak vissa principiellaställningstaganden till de frågor konferensen kunde komma att behandla.Regeringen framhåller att skrivelsen och behandling av den (bet.1995/96:UU13, skr. 1995/96:30) utgör utgångspunkten för regeringensställningstaganden i regeringskonferensen.Vidare framhåller regeringen att fortlöpande information till och samrådmed sker i . Utrikesministern respektive statssekrete-rare redogör inför varje förhandlingstillfälle för de frågor som skallbehandlas och för regeringens synpunkter. De underlagsdokument som ord-förandeskapet tar fram delges regelmässigt och detsammagäller medlemsstaternas förslag. Efter förhandlingstillfällena informerarförhandlarna om hur diskussionerna utfallit.DagordningenRegeringen framhåller att utan att vara en fråga på dagordningen genomsyrarEU:s utvidgning arbetet i regeringskonferensen.Vidare anför regeringen att på konferensens ordinarie dagordning finns defrågor som ligger inom den huvudinriktning som fastställt.Dessa frågor hör i allmänhet hemma inom något av områdena medborgarnaoch unionen, förbättrade möjligheter till yttre åtgärder eller institutionellareformer.Bland de frågor som diskuteras inom området medborgarna och unionenomnämns i skrivelsen medborgerliga och grundläggande rättigheter, vartillockså räknas jämställdhet mellan kvinnor och män. Till området hör vidaresakfrågor som sysselsättning, miljö och konsumentfrågor liksom samarbetet irättsliga och inrikes frågor, den s.k. tredje pelaren. Slutligen diskuteras härsubsidiaritetsprincipen och öppenhetsfrågan.När det gäller de yttre åtgärderna diskuteras förändringar av unionensmål, medel och strukturer när det gäller den gemensamma utrikes- och sä-kerhetspolitiken. Vidare återfinns här frågor om säkerhet och försvar (dens.k. Till denna del av dagordningen hör vidare frågor-na om unionens yttre ekonomiska angelägenheter och om unionens rättsligastatus.Den institutionella delen av dagordningen rymmer en rad frågor och berörunionens samtliga institutioner och dess beslutsfattande. Det rör främst frå-gorna om röstviktningen i rådet och kommissionens sammansättning medbäring på frågan om medlemsstaternas makt och inflytande i unionen. Andraväsentliga frågor är omfattningen av beslutsfattande med kvalificerad majori-tet i gemenskapsarbetet och inflytande i lagstiftnings-processen. Även de nationella parlamentens roll och inflytande i unionendiskuteras här.En viktig fråga på dagordningen är förenkling av fördragen.Vidare noterar regeringen att utöver den ordinarie dagordningen finns ensärskild dagordning som omfattar en stor mängd förslag framlagda av med-lemsstaterna. En del berör centrala områden medan andra kan vara av perifertintresse för många medlemsstater.De svenska förslagenRegeringen framhåller vad gäller de svenska förslagen att underhösten lade fram förslag till fördragsändringar rörande sysselsättning, miljö,öppenhet och jämställdhet. Tillsammans med lade fram ettförslag om förändringar av Unionsfördragets artikel J.4, vilket syftar till attöka EU:s förmåga till humanitära insatser och militär krishantering.Det irländska ordförandeskapets utkast till nytt fördragEtt fördragsutkast presenterades av det irländska ordförandeskapet i decem-ber 1996.Regeringen konstaterar att fördragsutkastet innehåller tre delar.Del A avhandlar i princip den ordinarie dagordningen medan i del B kortfat-tat anges de förslag från medlemsstaterna som inte ryms inom denna.