bet · GK01TU8 · 1997-04-29 00:00:00 — I betänkandet behandlas förslag i proposition 1996/97:92 om att lagen(1939:608) om enskilda vägar (EVL) skall upphävas genom en särskild lag samtsex andra lagförslag. Enligt det förstnämnda förslaget kommer EVL inte attleva kvar övergångsvis utom i några få specifika undantagsfall. Vid inrättandeoch förvaltning av enskilda vägar blir därmed i fortsättningen enbartanläggningslagen (1973:1149) och lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheter tillämpliga. I betänkandet behandlas också fyra motioner.Utskottet tillstyrker regeringens samtliga förslag utom på en punkt, somgäller ersättning för andel i beräknat överskott till ägare av fastighet somutträder ur en bestående samfällighet. Enligt anläggningslagen börfastighetsägaren tillerkännas sådan ersättning. Regeringen vill avförenklingsskäl ändra lagen så att ersättningsregeln, som återfinns i 38 §,inte är tillämplig på gemensamhetsanläggningar som avser vägar. Utskottetfinner det för sin del inte tillräckligt motiverat att göra skillnad mellanolika slag av gemensamhetsanläggningar i enlighet med regeringens förslag.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.Till betänkandet är fogat två reservationer av m-ledamöterna. Förslag till riksdagsbeslutRegeringen () föreslår i proposition 1996/97: 92att antar regeringens förslag till1. lag om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar,2. lag om upphävande av lagen (1939:609) om förmånsrätt för vissa ford-ringar enligt lagen om enskilda vägar,3. lag om ändring i lagen (1973:1151) om införande av anläggningslagen(1973:1149) och lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,4. lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149),5. lag om ändring i (1987:10),6. lag om ändring i jordabalken,7. lag om ändring i kyrkolagen (1992:300).Lagförslagen är fogade som bilaga 1 till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen1996/97.T53 av Per m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att fastställande av andelstal alltid skall beslutas av årsstämman,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om principerna för fördelning av eventuella överskott,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om grundlagsprövning av anläggningslagen.1996/97:T54 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bestämmelsen ianläggningslagen om att ägare till fastighet som utträder ur beståendesamfällighet skall tillerkännas ersättning för andel i beräknat överskottskall tillämpas även på gemensamhetsanläggning som avser vägar.Motioner väckta under den allmänna motionstiden /97:T310 av och (båda c) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ny benämning på enskilda vägar.1996/97:T322 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av namnbyte frånenskilda vägar till lokala vägar. 1 InledningDet svenska vägnätet består av dels allmänna vägar, för vilka staten eller enkommun är väghållare, dels enskilda vägar för vilka väghållningsskyldigheten iprincip ligger på de fastigheter som har nytta av vägen. Statsbidrag kanlämnas för byggande och drift av enskilda vägar. Dessutom brukar kommunernaengagera sig såväl praktiskt som ekonomiskt i väghållningen beträffande deenskilda vägarna.Före år 1974 fanns den rättsliga regleringen av det enskilda vägnätet i sinhelhet i lagen (1939:608) om enskilda vägar (EVL). I samband med till-komstenav anläggningslagen (1973:1149, AL) och lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheter (SFL) infördes emellertid den begränsningen att förrättningarenligt 2 kap. och 4 kap. EVL (landsbygdsvägar resp. skogsvägar) inte fickpåbörjas efter utgången av . Inrättandet av sådana vägar skulle ifortsättningen ske enligt AL. om förvaltningen av vägar sominrättats enligt den lagen gäller dock fortfarande, med möjlighet tillövergång till det system som anvisas i SFL.Vad gäller tätortsvägar, enligt 3 kap. EVL, skedde inte någon motsvarandeförändring. Sådana vägar kan därför inrättas såväl enligt EVL som AL.Beträffande tätortsvägar gäller således dubbla regelsystem såväl beträffandeinrättande som förvaltning.2 Ärendets beredningTill grund för propositionen ligger betänkandet Enskilda vägar (SOU 1996:46)som framlades av den s.k. . Enligt direktiven förutredningen (dir. 1994:22) skulle denna, mot bakgrund av vissa redovisadeproblem, utarbeta de förslag till bestämmelser rörande enskilda vägar somkunde behövas. Utredningen skulle därvid inte vara bunden av någon särskildlösning i fråga om den lagtekniska utformningen på annat sätt än att förslagetskulle innebära att EVL upphävdes i de de delar så inte redan hade skett.De problem med nuvarande ordning som redovisas i direktiven är bl.a.följande. * EVL är i jämförelse med annan lagstiftning som reglerar samma ellernärliggande frågor, t.ex. AL och fastighetsbildningslagen (1970:988), bådeföråldrad och svårtillgänglig. * Inom tätbebyggda områden tillämpas i stor utsträckning AL och SFL, trotsatt 3 kap. EVL i och för sig är tillämpligt. Orsaken till detta anges varaatt EVL inte ger möjlighet att ansluta andra gemensamma anläggningar, såsomvatten- och avloppsanläggningar, TV-antenner etc. Inom områden där EVLredan gäller eller där man valt att lösa den enskilda väghållningen enligtEVL och det finns behov av annan gemensam fastighetssamverkan, medförgällande ordning behov av två skilda förvaltningar. * Olägenheterna med dubbla regelsystem är påtagliga såväl för enskildafastighetsägare som för berörda myndigheter, bl.a. därför att de sistnämndamåste upprätthålla dubbla kompetenser med ökade kostnader som följd. * Besvärsordningen inom de båda systemen är olika och innebär i princip atttalan enligt EVL förs hos , medan fastighetsdomstolen är rättbesvärsinstans enligt AL.3 Propositionens huvudsakliga innehållRegeringen framhåller att utgångspunkten för dess förslag enligt propositionenär att lagen om enskilda vägar skall upphävas, i de delar den alltjämt fårtillämpas, och att enskilda vägar i fortsättningen helt skall inrättas enligtanläggningslagen (AL) samt förvaltas enligt reglerna i lagen om förvaltning avsamfälligheter (SFL). Frågan hur kostnader för väghållningen bör fördelasmellan stat, kommun och enskilda berörs inte i propositionen. Regeringenbetonar att förslagen i propositionen är neutrala i förhållande till sådanafrågor som statlig och bidragsgivning.Propositionen omfattar sju lagförslag, av vilka det första gäller upphävandeav lag om enskilda vägar. Lagen föreslås upphöra att gälla vidutgången av , som vissa övergångsbestämmelser och övrigalagändringar träder i kraft. Det viktigaste och mest omfattande av de övrigasex lagförslagen avser ändringar i anläggningslagen.Enligt vad regeringen själv anger har propositionen följande huvudsakligainnehåll utöver det som nämnts. Reglerna i 3 kap. EVL beträffandeområdesavgränsning, obligatorisk anslutning och bestämmande av andelstal medutgångspunkt i taxeringsvärdet har ingen motsvarighet i propositionensförslag. Detsamma gäller nuvarande uppgifter att förordna omförrättningar m.m.Däremot föreslås vissa ändringar i anläggningslagen för att göratillämpningen smidigare. Under vissa förhållanden skall en fastighetsandelstal kunna förändras utan att ny förrättning behöver ske.Lantmäterimyndigheten skall kunna förordna syssloman för att genomföra ettlagakraftvunnet anläggningsbeslut. föreslås kunnaföreträda delägarna vid omprövningsförrättningar avseende frågor av enklarebeskaffenhet om fastighets delaktighet i samfällighet eller ändring avandelstal. I samband med fastighetsbildningsförrättning skall en ny- ellerombildad fastighet kunna anslutas till befintlig gemensamhetsanläggning. Vidanvändande av väg i väsentligt större omfattning än som får anses svara motfastighetens andelstal för driftskostnaderna föreslås fastighetsägaren bliskyldig att utge s.k. slitageersättning till föreningen. För att tillgodosefastighets behov av väg skall i vissa fall en rättighet kunna upplåtas istället för att man bildar en anläggning eller ansluter fastigheten till enbefintlig anläggning. Rätt att använda befintlig väg föreslås också kunnaupplåtas till förmån för samfälllighetsförening.Länsstyrelsen nuvarande ansvar för trafiksäkerhetsbestämmelserna förenskilda vägar föreslås överflyttas till statlig väghållningsmyndighet.4 MotionsförslagTvå motioner, T53 (m) och T54 (s), har väckts med anledning av propositionen.I motion T53 (m) framhålls (yrkande 3) att det finns tveksamheter omäganderättens ställning i anläggningslagen. I regeringsformen finns -betonar motionärerna - ett skydd mot expropriation och liknandetvångsingripanden i andra fall än när det krävs för att tillgodose angelägnaallmänna intressen. Frågan om anläggningslagens grundlagsenlighet bör därförnärmare prövas.I m-motionen behandlas också två paragrafer i regeringens förslag till lagom ändring i anläggningslagen.Den första av dessa båda paragrafer är 24 a §. Enligt denna kan enlantmäterimyndighet i ett anläggningsbeslut bestämma att styrelsen för ensamhällighetsförening får besluta om ändring av andelstal på grund av att enfastighets användningssätt ändras stadigvarande. skall isådant fall genast underrätta berörd fastighetsägare om beslutet och snarastmöjligt anmäla detsamma för införing i fastighetsregistret. Beslutet fårtillämpas först sedan sådan införing har skett.Motionärerna framhåller (yrkande 1) att den av regeringen sålunda föreslagnabestämmelsen kan leda till att förtroendet för samhällighetsföreningens högstaorgan, stämman, undergrävs. Fastställande och ändring av andelstal, liksomandra för föreningen principiella ställningstaganden bör, alltid underställasstämman.38 § i regeringens förslag till lag om ändring i anläggningslagen behandlasbåde i m-motionen och s-motionen. Paragrafens första mening har följande nugällande lydelse: ?Utträder fastighet ur bestående samfällighet, skall ägarentillerkännas ersättning för den andel i ett enligt 39 § beräknat överskott somhan förlorar genom utträdet.? Enligt regeringens förslag bör 38 § kompletterasmed ett stadgande som undantar gemensamhetsanläggningar som avser vägar frånparagrafens tillämpningsområde. Enligt de båda motionerna bör någon sådankomplettering inte ske.I m-motionen framhålls (yrkande 3) att det ofta förekommer att envägsamfällighet, för att klara större investeringar, under en längre periodfonderar medel för att klara kommande åtaganden. Härigenom uppstår ettöverskott, som proportionerligt efter andelstalen tillhör medlemmarna. Vid ettutträde ur föreningen bör därför - betonar motionärerna - fastighetsägaren ifråga, om han så begär, kunna tillerkännas sin del av överskottet.I s-motionen framhålls att regeringens ändringsförslag utgör en ologiskkonstruktion som innebär att enskilda personer kan gå miste om betydandebelopp vid utträde ur en samfällighet. De skäl som framförs i propositionenom förenklingar och om att det är ett mycket litet antal människor som kankomma att drabbas är inte nog - betonar motionärerna - för att införa en regelsom kan komma att slå mycket orättvist. Därför bör bestämmelsen ianläggningslagen, om att ägare till fastighet som utträder ur bestående sam-fällighet skall tillerkännas ersättning för andel i beräknat överskott,tillämpas även på gemensamhetsanläggningar som avser vägar.I motionerna T310 (c) och T322 (c), som båda väcktes , föreslås nya benämningar på enskilda vägar.I den förstnämnda motionen framhålls att benämningen ?enskild väg? kan ledatankarna till den felaktiga slutsatsen att vägen är privat och att endastägaren till vägen får bruka den. Motionärerna föreslår benämningen ?alle-mansvägar? och framhåller att det är fråga om vägar som alla - som vill ochbehöver - kan och får utnyttja.I motion T322 (c) framhålls att de enskilda vägarna inte är enskildas vägareller enskilda i bemärkelsen att de enbart berör boende utefter dessa.Enskilda vägar är allas vägar, betonar motionären, vilka dessutom hållerlandsbygd och skärgård levande. För undvikande av onödigt missförstånd börbenämningen ?enskilda vägar? ersättas med ?lokala vägar?.5 Utskottets ställningstagandeDen i m-motionen aktualiserade frågan om anläggningslagens förenlighet medgrundlagen behandlas i och i propositionen. Utredningenframhåller att det numera, efter en ändring av 2 kap. 18 § regeringsformen,finns ett skydd mot expropriation och liknande tvångsingripanden i andra fallän när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Utredningenkonstaterar att man säkert kan ifrågasätta om de möjligheter tilltvångsupplåtelser som anläggningslagen innehåller i alla lägen kan ansesförenliga med grundlagen, men att vägar praktiskt taget alltid tillgodoser ettangeläget allmänt intresse och detta även i fall då vägen tillgodoser enenstaka fastighets behov. Utredningen påpekar särskilt behovet av attfastigheter är tillgängliga för social sevice av olika slag, räddningstjänstm.m. Regeringen säger sig instämma i denna bedömning och behandlar därförinte frågan om grundlagsenlighet vidare i propositionen.Utskottet gör för sin del inte någon annan bedömning än utredningen ochregeringen. Yrkandet i m-motionen om en prövning av anläggningslagensgrundlagsenlighet avstyrks därför.I sin motivering till 24 a § förslaget till lag om ändring i anläggningslagenbehandlar regeringen utförligt den i m-motionen aktualiserade frågan ombefogenhet i vissa fall för styrelsen i en samhällighetsförening att beslutaom ändring av en fastighets andelstal. Regeringen framhåller att dess förslagi den delen i praktiken endast innebär att styrelsen verkställerlantmäterimyndighetens tidigare meddelade föreskrifter. Tillräckliga skäl attunderställa föreningsstämman besluten i fråga kan därför enligt regeringeninte anses föreligga.Utskottet ansluter sig för sin del till regeringens bedömning ochtillstyrker därför förslaget till lag om ändring i anläggningslagen, såvittavser 24 a §. Härav följer att yrkande 1 i motion T53 (m) avstyrks.Enligt regeringen bör, som nämnts, 38 § anläggningslagen - om att ägare tillfastighet som utträder ur bestående samfällighet skall tillerkännas ersättningför andel i beräknat överskott - inte tillämpas på gemensamhetsanläggningarsom avser vägar. Till stöd för förslaget anges ett behov av förenkling och attdet inte innebär någon avgörande förändring i jämförelse med vad som ipraktiken redan gäller. Utskottet finner det för sin del inte tillräckligtmotiverat att göra skillnad mellan olika slag av gemensamhetsanläggningar pådet sätt som regeringens förslag innebär. Utskottet anser sålunda att 38 §anläggningslagen bör vara tillämplig även på gemensamhetsanläggningar somavser vägar.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet regeringens förslagtill lag om ändring i anläggningslagen, såvitt avser 38 §. Därmed torde syftetmed motionerna T53 (m) yrkande 2 och T54 (s) få anses tillgodosett.Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag i övrigt, dvs. förslaget till lagom ändring i anläggningslagen, i de delar som inte behandlats ovan, samtförslagen till- lag om upphävande av lagen om enskilda vägar,- lag om upphävande av lagen (1939:609) om förmånsrätt för vissa ford-ringar enligt lagen om enskilda vägar,- lag om ändring i lagen (1973:1151) om införande av anläggningslagen ochlagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,- lag om ändring i (1987:10),- lag om ändring i jordabalken,- lag om ändring i kyrkolagen (1992:300).Vad gäller de båda c-motionerna med krav på att benämningen ?enskilda vägar?skall ersättas med ?allemansvägar? respektive ?lokala vägar? vill utskotteterinra om att det enskilda vägnätet omfattar , av vilka 74 000 kmfår statsbidrag. Det statliga vägnätet omfattar , och de kommunalavägarna och gatorna har en sammanlagd längd av . Det svenskaväg- och gatunätet omfattar sålunda totalt , av vilka hälften -- utgör enskilda vägar utan statsbidrag.Som framhålls i propositionen finns det inte någon definition av begreppetenskild väg i lagen om enskilda vägar. Med enskilda vägar torde emellertidavses alla vägar som inte enligt 1 § väglagen (1971:948) är att anse somallmänna, dvs. i praktiken vägar för vilka annan än staten eller en kommun ärväghållare.Under rubriken allmänheten att använda enskild väg (s. 52 ipropositionen) erinras till en början om att det enligt vägtrafikkungörelsen(1972:603) är ägaren av en enskild väg som avgör om den får användas förtrafik med motorfordon. Den som utan medgivande tillfälligt använder vägen kanbli skyldig att ersätta slitage på denna och annan skada som trafiken medfört.Om ett förbud att använda en väg utmärkts med vägmärke eller på annat tydligtsätt, kan den som bryter mot förbudet straffas med böter. Däremot harallmänheten med stöd av allemansrätten i princip rätt att gå, cykla, åkaskidor samt köra med häst och vagn på enskilda vägar. Om bidrag från stateller kommun utgår till väghållningen gäller att väghållaren måste hålla vägenöppen för motortrafik.Då sådana bidrag inte förekommer, dvs. i det stora flertalet fall, ärsålunda de enskilda vägarna tillgängliga i betydligt mindre utsträckning än deallmänna vägarna.Utskottet är mot bakgrund av det anförda inte berett att ställa sig bakomnågot av de båda förslagen i c-motionerna. Motionerna T310 (c) och T322 (c)avstyrks med det sagda. beträffande anläggningslagens grundlagsenlighetatt avslår motion 1996/97:T53 yrkande 3,res. 1 (m)2. beträffande ändring av en fastighets andelstalatt med avslag på motion 1996/97:T53 yrkande 1 antarregeringens förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149)såvitt avser 24 a §,res. 2 (m)3. beträffande ersättning till fastighetsägare i vissa fallatt med anledning av motionerna 1996/97:T53 yrkande 2 och1996/97:T54 avslår regeringens förslag till lag om ändring ianläggningslagen (1973:1149) såvitt avser 38 § samt beslutar om sådanändring i ingressen till lagförslaget som föranleds härav,4. beträffande regeringens lagförslag i övrigtatt antar regeringens förslag tilldels lag om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar,dels lag om upphävande av lagen (1939:609) om förmånsrätt för vissafordringar enligt lagen om enskilda vägar,dels lag om ändring i lagen (1973:1151) om införande av anläggnings-lagen(1973:1149) och lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter,dels lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) i den månlagförslaget inte omfattas av vad utskottet hemställt ovan,dels lag om ändring i (1987:10),dels lag om ändring i jordabalken,dels lag om ändring i kyrkolagen (1992:300),5. beträffande nya benämningar på enskilda vägaratt avslår motionerna 1996/97:T310 och 1996/97:T322.Stockholm den 29 april 1997På trafikutskottets vägnarMonica ÖhmanI beslutet har deltagit: (), (), (), Tom (), (), (), BirgittaWistrand (m), (), (), (),(), (), (), (), (), () och (). Anläggningslagens grundlagsenlighet (mom. 1)Tom , , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?Utskottet gör?och slutar med ?avstyrks därför? bort ha följande lydelse:I likhet med och motionärerna finner utskottet det tveksamtom de möjligheter till tvångsupplåtelser som anläggningslagen innehåller ialla lägen kan anses förenliga med grundlagen. Regeringen bör därför enligtutskottets mening se till att frågan utreds. Vad utskottet sålunda anfört, ochsom torde tillgodose syftet med yrkande 3 i motion T53 (m), bör somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande anläggningslagens grundlagsenlighetatt med anledning av motion 1996/97:T53 yrkande 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. Ändring av en fastighets andelstal (mom. 2)Tom , , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?Utskottetansluter? och slutar med ?motion T53 (m) avstyrks? bort ha följande lydelse:Utskottet ansluter sig till de överväganden som enligt m-motionen talar föratt det skall vara föreningsstämman, inte styrelsen, som beslutar om ändringav andelstal i sådana fall som avses i regeringens förslag till 24 a § ianläggningslagen. Stadgandet bör därför erhålla i bilaga 2 som Reservanternasförslag betecknade lydelse. Detta ställningstagande innebär att syftet medmotion T53 (m) yrkande 1 torde få anses tillgodosett.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande ändring av en fastighets andelstalatt med anledning av motion 1996/97:T53 yrkande 1 antar regeringensförslag till lag om ändring av anläggningslagen (1973: 1149) såvitt avser24 a § med den ändringen att bestämmelsen erhåller i bilaga 2 somReservanternas förslag betecknade lydelse,Propositionens lagförslagRegeringen har följande förslag till lagtext.1. Förslag till lag om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar2. Förslag till lag om upphävande av lagen (1939:609) om förmånsrätt för vissafordringar enligt lagen om enskilda vägar3. Förslag till lag om ändring i lagen (1973:1151) om införande avanläggningslagen (1973:1149) och lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheter4. Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149)5. Förslag till lag om ändring i (1978:10)6. Förslag till lag om ändring i jordabalken7. Förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300)Av reservanterna föreslagen ändring i regeringens förslag till lag om ändringi anläggningslagen (1973:1149)----------------------------------------------------|Regeringens förslag | |Reservanternas förslag|----------------------------------------------------| |24 a | || |§ | |----------------------------------------------------|| | ||kan i | |kan i||anläggningsbeslutet | |anläggningsbeslutet ||bestämma att styrelsen | |bestämma att||för en | |föreningsstämman i en||samfällighetsförening | |sam-fällighetsförening||får besluta om ändring | |får besluta om ändring||av andelstal på grund | |av andelstal på grund||av att en fastighets | |av att en fastighets||användningssätt ändras | |användningssätt ändras||stadigvarande. | |stadigvarande. || Styrelsen skall | | ||genast underrätta | |styrelse skall genast||berörd fastighetsägare | |underrätta berörd||om beslut enligt | |fastighetsägare om be-||första stycket. | |slut enligt första||Styrelsen skall vidare | |stycket. Styrelsen||möjligt anmäla | |skall vidare ||beslutet för in-föring | |möjligt anmäla||i fastighetsregistret. | |beslutet för införing||Be-slutet får | |i fastighetsregistret.||tillämpas först sedan | |Beslutet får tillämpas||sådan införing har | |först sedan sådan in-||skett. | |föring har skett. || Styrelsens beslut om | | Föreningsstämmans ||ändring av andelstal | |beslut om ändring av||får inte överklagas. | |andelstal får inte||Den som är missnöjd | |överklagas. Den som är||med beslutet får väcka | |missnöjd med beslutet||talan mot fö- | |får väcka talan mot||reningen enligt vad | |föreningen enligt vad||som sägs i 46 § | |som sägs i 46 § lagen||lagen (1973:1150) om | |(1973: 1150) om||förvaltning av | |förvaltning av||samfälligheter | |samfälligheter ||angående rättelse av | |angående rättelse av||uttaxering. | |uttaxering. Sammanfattning........................................1Propositionen.........................................2Förslag till riksdagsbeslut.........................2Motionerna............................................2Motioner väckta med anledning av propositionen......2Motioner väckta under den allmänna motionstiden hösten 19962Utskottet.............................................31 Inledning.........................................32 Ärendets beredning................................33 Propositionens huvudsakliga innehåll..............44 Motionsförslag....................................55 Utskottets ställningstagande......................6Hemställan..........................................8Reservationer.........................................9Bilaga 1Propositionens lagförslag............................111. Förslag till lag om upphävande av lagen (1939:608) om enskilda vägar112.