bet · GL01SkU5 · 1997-11-18 00:00:00 — årsbrottsutveckling, inte minst den mc-relaterade brottsligheten, har gjort detnödvändigt att höja sekretessnivån för t.ex. adressuppgifter för vittnen isyfte att kunna ge bättre skydd mot hot och repressalier. Enligt utskottetsmening skulle detta kunna åstadkommas genom att orden ?av särskild anledning?tas bort från bestämmelsen i 7 kap. 15 § första stycket sekretesslagen.Utskottet anser att regeringen bör se över frågan om höjd sekretessnivå påfolkbokföringssekretessen med denna utgångspunkt och återkomma till riksdagenmed ett lagförslag. Detta bör med bifall till motion Sk14 yrkande 1 gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande nivån på folkbokföringssekretessenatt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Kvarskrivning (mom. 4)(), (), () och CarlErik () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 30 börjar med ?Skatte-myndigheterna har? och slutar med ?avstyrks således? bort ha följande lydelse:Utskottet anser att den riskbedömning av hotsituationen som fordras i ettkvarskrivningsärende bäst görs inom rättsväsendet. Skattemyndigheterna ärenligt utskottets mening inte de bästa myndigheterna när det gäller debedömningar av hot- och risksituationer som det är fråga om i dessa fall.Sådana bedömningar framstår som artfrämmande för dessa myndigheters verksamhet.Uppgiften att besluta i ärenden om kvarskrivning bör därför föras över frånskattemyndigheterna till . Genom en sådan ordning åstadkomsockså att ansvaret för förföljda personers skydd bli mindre splittrat genom atten myndighet har huvudansvaret och kan utforma en samordnad verksamhet medansvar för förföljda personers skydd. Vad utskottet anfört bör med bifall tillmotion Sk14 yrkandena 4 och 5 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande kvarskrivningatt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkandena 4 och 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om huvudansvaret förförföljda personers skydd och skattemyndigheternas beslutsfunktion,4. Fingerade personuppgifter (mom. 6)(), (), () och CarlErik () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 32 börjar med ?Det nuföreliggande? och slutar med ?anses tillgodosett? bort ha följande lydelse:Det nu föreliggande förslaget, som bygger på den nämnda utvärderingen,innebär en viss förstärkning av möjligheterna att få skyddad identitet. Densituation som föranleder en framställning om fingerade personuppgifter kanemellertid vara mycket allvarlig. Det är därför enligt utskottets meningangeläget att rätt att avslå en framställning kontinuerligtföljs upp och utvärderas. Detta bör med bifall till motion Sk14 ges regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande fingerade personuppgifteratt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkande 7, såvitt nu är ifråga, samt med anledning av motionerna 1997/98:Ju934 yrkande 7, såvitt nuär i fråga, och 1997/98:A804 yrkande 19 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om uppföljning och utvärdering avRikspolisstyrelsens rätt att avslå en framställning,5. Rätten för att avslå en framställning (mom. 8)(), (), () och CarlErik () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 33 börjar med ?När detgäller? och slutar med ?yrkande 6 avstyrks därför? bort ha följande lydelse:När det gäller regeringens förslag att bara skall få avslåen framställning om fingerade personuppgifter om det är sannolikt atttingsrätten inte kommer att bifalla en ansökan gör utskottet en annan bedömningän regeringen. Det är självfallet inte tillfredsställande attRikspolisstyrelsen i en ansökan om fingerade personuppgifter kan komma attavstyrka bifall till ansökan. Det är därför, som regeringen framhållit,angeläget att en förändring kommer till stånd. Enligt utskottets uppfattningriskerar dock regeringens förslag att få alltför långtgående konsekvenser förden enskildes möjlighet att få en ansökan prövad av domstol. En bättre balansuppnås enligt utskottets mening om det för ett avslag från Rikspolisstyrelsenssida skulle krävas att det framstår som uppenbart att tingsrätten inte kommeratt bifalla en ansökan om fingerade personuppgifter. Härigenom får den enskildeen stärkt ställning genom att enskilda i fler fall än med regeringens förslagkan få sin ansökan prövad av tingsrätten utan att själva behöva vända sig tilldomstol. Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motion Sk14 yrkande 6ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande rätten för att avslå en framställningatt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,6. Stöd till den enskilde som medgivits fingerade personuppgifter (mom. 9)(), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med ?Skatte-utskottet delar? och slutar med ?denna del? bort ha följande lydelse:Den enskildes informationsbehov om vilka skyddsåtgärder som finns utöverfingerade personuppgifter måste uppmärksammas särskilt. Sådan information ges vid den enskildes kontakt med . Enligt utskottets meningkan ges en tydligare roll i detta arbete.Även den enskildes behov av hjälp och stöd när han eller hon medgivitsfingerade personuppgifter måste naturligtvis tillgodoses. Rikspolisstyrelsenbör liksom vara den kontaktmyndighet som svarar för stöd- och hjälp-insatser till den enskilde när det gäller frågor som bäst hanteras på centralnivå. Det behövs dock också mycket hjälp från andra håll och på lokal nivå.Också i dessa sammanhang bör och dess olikabrottsofferinriktade verksamheter enligt utskottets mening ges en merframträdande roll. Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motion Sk14yrkande 7 i denna del ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande stöd till den enskilde som medgivits fingeradepersonuppgifteratt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkande 7, såvitt nu är ifråga, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omBrottsoffermyndighetens roll,7. Folkbokföring av barn (mom. 12)(), (), () och CarlErik () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 37 börjar med ?En sådanomständighet? och slutar med ?yrkande 9 avstyrks? bort ha följande lydelse:Den nuvarande lagstiftningen har visat sig innebära tillämpningsproblem somdrabbat vissa vårdnadshavare. Skattemyndigheterna har nämligen i vissa fallinte ändrat ett barns folkbokföring när ett barn till viss del bor kvar där dettidigare varit folkbokfört, trots att en av vårdnadshavarna och barnet flyttartill en ny bostad. Dessa tillämpningsproblem kan enligt utskottets mening inteavfärdas.Tillämpningen av den nuvarande lagstiftningen kan få till följd att envårdnadshavare går miste om sociala förmåner, vilket naturligtvis leder tillnegativa ekonomiska konsekvenser för denne. För det fall en vårdnadshavareflyttar till en ny adress med barnet men barnet till viss del bor kvar där detär folkbokfört tillkommer de sociala förmånerna den vårdnadshavare som bor påbarnets folkbokföringsadress. Enligt utskottets mening bör det i lag gesuttryck för principen att ett barn skall folkbokföras hos den förälder där detfår anses ha sin huvudsakliga hemvist. En sådan reglering skulle enligtutskottets mening innebära att de ovannämnda tillämpningsproblemen i storutsträckning skulle kunna undvikas. Vad utskottet sålunda anfört bör med bifalltill motion Sk14 yrkande 9 ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 12 bort ha följande lydelse:12. beträffande folkbokföring av barnatt med bifall till motion 1997/98:Sk14 yrkande 9 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om behovet av lagändring,Särskilt yttrandeRonny Korsberg (mp) anför:Det är mycket angeläget att kvinnor som utsatts för våld av en för dem tidigarekänd gärningsman inte känner sig otrygga och oskyddade inför en eventuellfrigivning av gärningsmannen. Det är därför av stor vikt att brottsoffret fårunderrättelse inte bara om när ett frihetsberövande upphör utan också närgärningsmannen lämnar en psykiatrisk vård. De kvinnordet är fråga om utsätts ofta för upprepat våld, och skyddsintresset är så stortatt det är nödvändigt att det ges information om frigivningsdatum ocheventuella permissioner.Konstitutionsutskottets yttrande1997/98:KU6yTill skatteutskottetSkatteutskottet har berett tillfälleatt yttra sig över proposition 1997/98:9 Skydd för förföljda personer,samordningsnummer, m.m. jämte motion 1997/98:Sk14 av m.fl. (m),vilken väckts med anledning av propositionen.Konstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande till att gälla desekretessfrågor som tas upp i propositionen samt motionsyrkandena 1-3.SekretessmarkeringPropositionenI propositionen framhålls att sekretessmarkering i folkbokföringsregistren ärden första skyddsåtgärd som bör tillgripas när man kan befara attfolkbokföringsuppgifter kan komma till användning för personförföljelse.Markeringen anger att särskild försiktighet bör iakttas vid bedömningen av omuppgifter om personen i fråga bör lämnas ut, eftersom uppgifterna kan omfattasav sekretess. Sekretessmarkering är alltså avsedd att ge myndigheterna envarningssignal vid utlämnande av uppgifter som normalt sker utan särskildsekretessprövning. Sekretessmarkering har använts inom folkbokföringen undermånga år och skatteförvaltningen har utarbetat särskilda rutiner för systemet.Regeringen understryker att ett fungerande sekretesskydd förutsätter attmyndigheterna kan hantera sekretessmarkeringen på rätt sätt. Det skydd somsekretessmarkeringen skall utgöra får inte gå till spillo genom dåliga rutinereller bristande kunskap hos myndigheter som får del av markeringen.Förfarandet är inte närmare lagreglerat men motsvarar enligt propositionendet som gäller för hemligstämpel, som enligt 15 kap. 3 § sekretesslagen(1980:100) kan åsättas en allmän handling. har i sittremissyttrande över det till grund för propositionen liggandeutredningsbetänkandet Några folkbokföringsfrågor (SOU 1996:68) tagit upp fråganom en lagreglering av formerna för registrering av sekretessmarkering. Verketanser att en enskild som inte beviljats sekretessmarkering bör ha möjlighet attöverklaga. Enligt regeringen finns det skäl som talar för en lagreglering menfrågan är komplicerad och behöver övervägas ytterligare. Frågan ligger enligtpropositionen inom ramen för (Ju 1995:07) arbete.MotionenI motion Sk14 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om behovet av förbättrade rutiner för registrering avsekretessmarkeringar (yrkande 2). Ett tillkännagivande till regeringen begärsockså i fråga om lagreglering av formerna för registrering avsekretessmarkering (yrkande 3). Motionärerna hänvisar till att det underremissbehandlingen av det nu aktuella lagstiftningsärendet kommit fram att detkan dröja mellan beslut om sekretessmarkering ochregistreringen av markeringen, vilket kan innebära stora risker och stor oro.Det finns skäl för regeringen att vidta de åtgärder som krävs för attförbättra skattemyndigheternas rutiner i detta avseende. Det finns också enligtmotionen skäl för regeringen att överväga om inte formerna för registrering avsekretessmarkering bör ges en fastare struktur och regleras uttryckligt i lagoch inte som baseras på en osäker analog tillämpning av reglerna omhemligstämpling.BakgrundEnligt 15 kap. 3 § första stycket sekretesslagen får myndighet genom särskildanteckning utmärka att det kan antas föreligga hinder mot utlämnande av uppgifti allmän handling. Sådan anteckning skall innehålla begreppet hemlig samt angetillämplig bestämmelse, dagen för anteckningen och den myndighet som låtit göraden. Markeringen tjänar som en varningssignal att uppgifter om personen intefår lämnas ut utan att en noggrann prövning gjorts. Markeringen är inget beslutom att sekretess skall iakttas utan frågan om utlämnande skall prövas motbakgrund av omständigheterna i det enskilda fallet.När det gäller den markering om särskild sekretessprövning som används bl.a.inom folkbokföringen har den setts som ett alternativ till den traditionellahemligstämplingen på pappersdokument, som ju inte går att använda pådatorlagrade uppgifter. Även om bestämmelserna i 15 kap. 3 § första stycketsekretesslagen inte synes medge denna ADB-anpassade form av sekretessmarkeringtorde den vara allmänt accepterad i tillämpningen (Kommentar tillsekretesslagen av m.fl., tredje upplagan, s. 437).Justitieombudsmannen har tagit upp frågor som har haftsamband med sekretessmarkeringen i folkbokföringsregistret utan att rikta någonkritik mot denna form av sekretessmarkering, se JO:s ämbetsberättelse 1984/85s. 282, 1987/88 s. 195 och 1990/91 s. 387.Konstitutionsutskottets bedömningEnligt uppgift från registreras sekretessmarkering ifolkbokföringsregistren som beslutet fattas. Sedan nya ADB-systemtagits i bruk /97 gäller numera en ordning där markeringenaviseras till andra myndigheter inom någon enstaka dag och inte som tidigareefter . Det nya systemet har dock byggts ut successivt ochfortfarande finns det vissa myndigheter som inte omfattas. Vid årsskiftet1997/98 beräknas systemet vara fullt utbyggt.Mot denna bakgrund behövs enligt mening inte någottillkännagivande till regeringen. Motionsyrkande 2 får således ansestillgodosett och avstyrks därför.När det gäller frågan om lagreglering av möjligheten att görasekretessmarkering i folkbokföringsregistret delar konstitutionsutskottetregeringens mening att det finns skäl som talar för en sådan lagreglering.Enligt uppgift från , som beräknas avsluta sitt arbete imars 1998, avser utredningen att ta upp denna fråga. Konstitutionsutskottetanser att resultatet av detta arbete bör avvaktas innan tar ställningi frågan och avstyrker därför motion Sk14 yrkande 3.Nivån på folkbokföringssekretessenPropositionenI propositionen tar regeringen upp frågan om nivån på folkbokföringssekretessenutan att lägga fram något förslag i den delen. Enligt 7 kap. 15 §sekretesslagen gäller viss sekretess bl.a. i verksamhet som avserfolkbokföringen eller annan liknande registrering av befolkningen. Sekretessengäller för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskildanledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men omuppgiften röjs.I utredningsbetänkandet Några folkbokföringsfrågor (SOU 1996:68), som liggertill grund för den nu aktuella propositionen, framhölls att det med hänsyn tillmyndigheters och andras behov av uppgifter från folkbokföringen inte finns skälatt ändra sekretessen för uppgifterna inom folkbokföringen. I remissyttrandetfrån Riksåklagaren har framhållits att utrymmet för sekretess borde utvidgasmedan övriga remissinstanser som yttrat sig i frågan inte har ansett att nivånpå sekretessen bör ändras. Riksåklagaren har motiverat sitt ställningstagandemed att intresset av att kunna erbjuda hotade personer skydd väger tyngre änmyndigheters och andras önskemål om att lätt kunna ta del av vissa uppgifter.Enligt propositionen har användningen av folkbokföringsuppgifter i samhälletkommit att bli avgörande för att den enskilde på ett enkelt sätt skall kunnautöva sina rättigheter, bl.a. komma i åtnjutande av ekonomiska förmåner avolika slag. Särskilt betydelsefullt är det att myndigheter och företag kan fåtillgång till aktuella och korrekta adressuppgifter. Omfolkbokföringssekretessen skulle förändras på ett påtagligt sätt, exempelvisgenom att ett s.k. omvänt skaderekvisit införs, skulle den omfattandeöverföringen av folkbokföringsuppgifter från skattemyndigheterna till andramyndigheter, företag och enskilda inte kunna fortgå. Myndigheternas ochföretagens verksamhet skulle därmed försvåras och enskilda skulle förorsakasolägenheter och riskera rättsförluster.MotionenI motionen yrkas (yrkande 1) att hos regeringen begär förslag omsådan ändring i 7 kap. 15 § sekretesslagen att kravet på särskild anledning tasbort. Det finns enligt motionen ett ökat behov av att skärpa det allmännasekretesskyddet för uppgifter om namn, personnummer, adress eller andragrundläggande uppgifter som registreras inom folkbokföringen. Inte minst hardetta tydliggjorts genom utvecklingen av den mc-relaterade brottsligheten.Benägenheten att vittna vid domstol har minskat och antalet hot ochtrakasserier mot vittnen har ökat. Ett fungerande rättsväsende förutsätter attbrottsoffer och vittnen vågar lämna bevisuppgifter till polisen och infördomstol. Motionärerna anser att intresset av att skydda hotade personersadressuppgifter väger avsevärt tyngre än myndigheters och andras intresse avatt ta del av vissa uppgifter.Gällande reglerEnligt 7 kap. 15 § sekretesslagen gäller sekretess i verksamhet som avserfolkbokföringen eller annan liknande registrering av befolkningen för uppgiftom enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas attden enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Avförarbetena till sekretesslagstiftningen framgår att det angivnaskaderekvisitet ger sekretesskydd såväl åt uppgifter av särskild ömtålig artsom åt normalt harmlösa uppgifter vilka på grund av speciella omständigheter ärskyddsvärda. I regel gäller därför inte någon sekretess för uppgifter om namnoch adress. Det måste föreligga någon särskild anledning för att sådanauppgifter skall få hemlighållas. Som exempel på situationer då adressuppgifterinte bör lämnas ut, nämns fall då personförföljelse kan befaras. I fall då enadress blivit spärrad på grund av befarad personförföljelse kan det finnassärskild anledning att vägra utlämnande (se prop. 1979/80:2 del A, s. 211 ochprop. 1987/88:41 s. 14).Konstitutionsutskottets bedömningEnligt mening är det av central betydelse atthandlingsoffentligheten inte inskränks mer än vad som är nödvändigt.Självfallet skall risken för förföljelse kunna vara ett skäl för att vägralämna ut uppgifter. I förarbetena till sekretesslagen anges också fall där detkan befaras personförföljelse som exempel på en situation när en adressuppgiftinte bör lämnas. En förändring av folkbokföringssekretessens nivå är mot denbakgrunden knappast motiverad utifrån intresset av att ge skydd mot befaradpersonförföljelse. Enligt mening finns det således intetillräckliga skäl att inskränka handlingsoffentligheten genom att, som begärs imotionen, ta bort orden ?av särskild anledning? i 7 kap. 15 § första stycketsekretesslagen. avstyrker motionsyrkande 1.Sekretess för elevadresser m.m.PropositionenI propositionen föreslås att sekretesslagen kompletteras med en bestämmelse i 7kap. 9 § som gör det möjligt att vid befarad personförföljelse öka skyddet föruppgifter som rör enskildas personliga förhållanden, t.ex. elevadresser, främsti och gymnasieskolan. har det genom en ändring i 7 kap. 15§ sekretesslagen införts en möjlighet att sekretessbelägga uppgifter omskolpliktiga barn om uppgifterna har överlämnats från folkbokföringen tillkommunal myndighet. Den ändringen skyddar enligt propositionen emellertid inteadressuppgifter som personerna själva lämnar till skolstyrelsen eller skolan,vilket kan vara fallet bl.a. vid kvarskrivning enligt 16 § folkbokföringslagen(1991:481). Inte heller finns det något sekretesskydd för t.ex. adresser förelever i gymnasieskolan.Det är enligt propositionen naturligt att skolledning och lärare måste kännatill var en elev är bosatt. Bl.a. är det nödvändigt att elevens vårdnadshavareskall kunna nås i olika situationer. Uppgifter om elevernas namn, adresser ochtelefonnummer är normalt mycket spridda inom skolan och lättillgängliga förutomstående. Den enskildes behov av skydd måste dock enligt regeringens meningväga tyngre än de praktiska bekymmer för skolpersonal och andra som en utvidgadsekretess skulle kunna medföra. Regeringen föreslår därför att en ändring görsi sekretesslagen så att det blir möjligt att främst i grund- och gymnasieskolangenerellt hemlighålla adresser och andra uppgifter som kan användas som ett ledi personförföljelse. Sekretessen bör ha samma nivå som inom folkbokföringen. Omdet av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honomnärstående lider men om uppgiften röjs skall utlämnande sålunda kunna vägras.Den nuvarande bestämmelsen i 7 kap. 15 § andra stycket sekretesslagenföreslås således ersättas av en ny bestämmelse i 7 kap. 9 §, som gör detmöjligt att skydda elevadresser m.m. i , gymnasieskolan ochspecialskolan. Sekretessen skall gälla både i skolan och hos den kommunalamyndighet som ansvarar för skolan. Överföringen av sekretessen för vissa elev-adresser m.m. från 7 kap. 15 § till 7 kap. 9 § sekretesslagen innebär också attuppgifterna kommer att undantas från meddelarfriheten enligt 16 kap.sekretesslagen.BakgrundFrågan om sekretess för elevadresser har varit föremål förkonstitutionsutskottets behandling. Med anledning av en motion, vari begärdesatt det i sekretesslagen skulle införas ett sekretesskydd hos kommunerna föruppgifter ur folkbokföringsregistret om adresser för vissa skolbarn, föreslogutskottet (bet. 1992/93:KU38) ett tillkännagivande till regeringen om enöversyn av frågan i lämpligt sammanhang. följde utskottet (rskr.1992/93:414). Regeringen föreslog därefter (prop. 1995/96:127) den nu gällandebestämmelsen i 7 kap. 15 § andra stycket sekretesslagen om attfolkbokföringssekretessen skall gälla också för uppgifter som lämnats till enkommunal myndighet enligt särskild uppgiftsskyldighet hos skolpliktiga barn.Utskottet tillstyrkte regeringens förslag i denna del, men konstateradesamtidigt att sekretessbestämmelsen innebär att sekretess endast gäller hos denkommunala myndighet som tagit emot uppgifterna om skolpliktiga barn enligtskattemyndigheternas särskilda uppgiftsskyldighet. Bestämmelsen innebär såledesinte att sekretess gäller adressuppgifter och liknande uppgifter vid sidan avvad som följer enligt elevvårdssekretessen enligt 7 kap. 9 § sekretesslagen.Regeringens förslag torde dock enligt utskottet innebära att de uppgifter somtill följd av förslaget skulle kunna skyddas av sekretess hos den kommunalamyndigheten inte skulle komma att överföras från denna till skolan (bet.1995/96:KU24).Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet tillstyrker den utvidgning av sekretessen för elev-adresser m.m. som regeringens förslag innebär.Förstärkt sekretess för fingerade uppgifterPropositionenI propositionen föreslås att det i 7 kap. 15 § tredje stycket sekretesslageninförs en bestämmelse som innebär att den sekretess som enligt nuvarande reglergäller i ärende om fingerade personuppgifter också skall gälla hos myndighet,till vilken uppgiften i fråga har lämnats. De redan nu gällande bestämmelsernaom sekretess i ärende om fingerade personuppgifter innebär att sekretess gällerhos och domstol i ärende om medgivande att använda fingeradepersonuppgifter om det inte står klart att uppgifter kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närstående lider men. Vidare gäller sekretessen hosRikspolisstyrelsen för uppgifter som tillförts ärendet även efter ett byte avpersonuppgifter. Genom den utvidgning av sekretessen som föreslås i fråga om 7kap. 15 § tredje stycket sekretesslagen skall sekretessen också gälla hos deandra myndigheter som i sällsynta fall får del av känslig uppgift om den somhar fått medgivande att använda fingerade personuppgifter. Den föreslagnasekretessen skall skydda uppgifter som gör det möjligt att koppla ihop enverklig och fingerad identitet till en och samma person och därmed avslöja enperson som behöver skyddas.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet tillstyrker regeringens förslag.Rikspolisstyrelsen får hämta in sekretessbelagt materialPropositionenEnligt propositionen försvårar sekretessen hos olika myndigheter iblandRikspolisstyrelsens utredning i ett ärende om fingerade personuppgifter.