bet · GL01NU3 · 1997-10-14 00:00:00 — 1997/98NU3ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1996/97:136 om ny ellag,dels tre motioner som väckts med anledning av propositionen,dels tre motioner från allmänna motionstiden 1996.Synpunkter i ärendet har inför utskottet lämnats av företrädare förorganisationen . Från denna organisation har också tvåskrivelser inkommit. Utskottet tillstyrker regeringens förslag att bestämmelserna i den nuvarandeellagen () och i elhandelslagen skall sammanföras i en ny ellag.Den nya lagen innehåller föreskrifter om elektriska anläggningar, om handelmed el i vissa fall och om elsäkerhet. Det materiella innehållet i detnuvarande regelverket förs över till den nya lagen i huvudsak oförändrat.Härutöver införs bl.a. tvingande minimiregler för konsumentskydd i lagen.Bestämmelser om koncession för utlandshandel kompletteras i den nya ellagenmed en regel som syftar till att säkerställa att tillkommandeutlandsförbindelser upplåts på icke-diskriminerande villkor. Regeringen skalläven i fortsättningen pröva ansökan om koncession för utlandsförbindelse.Utskottet tillstyrker förslaget i propositionen att sådan koncession skall ihuvudsak kunna beviljas endast den som har koncession för det inhemskastamnätet, dvs. Med hänvisning till attkoncession för utlandsförbindelse prövas av regeringen och att det råderanmälningsplikt för avtal om export eller import av el avvisas den nu aktuellaändringen i en reservation (m, fp, kd); statsmakterna har redan tillförsäkratsig det inflytande och den kontroll över utlandsförbindelserna som erfordras,anförs det.Enligt nu gällande bestämmelser får nätkoncession ges för en bestämd tid,högst . Systemet med tidsbegränsade nätkoncessioner skall behållas i dennya ellagen. Enligt huvudregeln skall nätkoncession för linje meddelas för 40år och nätkoncession för område för 25 år.För närvarande saknas bestämmelser om vad som skall hända då giltighetstidenför en nätkoncession löper ut. Utskottet instämmer i regeringens förslag attprövning av ansökan om förlängning av giltighetstiden för en nätkoncessionskall ske på samma sätt som vid ansökan om ny koncession. I en reservation (m,kd) förordas en förenklad prövning vid ansökan om förnyelse av nätkoncessionför linje när ansökan avser en ledning med i huvudsak oförändrad sträckning.Samtliga motioner som behandlas i betänkandet avstyrks. Bland dessa ingårtvå motioner från allmänna motionstiden om samordnad besvärsinstans föreldistribution och om kvarstående elektrifiering av fastigheter i glesbygd. I proposition 1996/97:136 föreslås att antar regeringens förslagtill1. ellag,2. lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288).Lagförslagen återges i bilaga 1. De motioner som väckts med anledning av propositionen är följande:1996/97:N41 av tredje vice talman m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen1. avslår 2 kap. 10 § andra stycket i förslaget till ny ellag,2. beslutar att 2 kap. 6 § i förslaget till ny ellag ges tillägget: "Vidmeddelande av nätkoncession som avser utlandsförbindelse skall dessutomsärskilt beaktas förbindelsens allmänna betydelse för landets elförsörjning. "1996/97:N42 av m.fl. (kd) vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omreglerna om förnyad prövning av nätkoncession,2. beslutar att 2 kap. 10 § andra stycket i förslaget till ny ellag stryks,3. beslutar att 2 kap. 6 § i förslaget till ny ellag ges tillägget: "Vidmeddelande av nätkoncession som avser utlandsförbindelse skall dessutomsärskilt beaktas förbindelsens allmänna betydelse för landets elförsörjning. "1996/97:N43 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omnätmyndighetens tillsyn,2. beslutar att ellagen ändras i enlighet med vad som anförts i motionen.De motioner från allmänna motionstiden som behandlas här är följande:1996/97:N401 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att en samordning och förbättring av enskildaelkonsumenters möjlighet att anföra besvär inom eldistributionens områdegenomförs.1996/97:N410 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stiftande av ensärskild konsumentlag på elmarknaden.1996/97:N419 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om elektrifiering av de områden iSverige som saknar elström. BakgrundEn av de äldsta gällande lagarna är lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissabestämmelser om elektriska anläggningar, den s.k. ellagen. Denna lag, somvarit i kraft , innehåller de grundläggandebestämmelserna på elområdet. Huvuddragen i lagen har varit i stort settoförändrade intill reformeringen av den svenska elmarknaden (prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1). Syftet med elreformen var bl.a. att ökavalfriheten för elanvändarna och skapa förutsättningar för en ökad pris- ochkostnadspress inom elförsörjningen.Till grund för beslut om att reformera elmarknaden låg bl.a. detförslag som (särskild utredare: överdirektör ) redovisade i delbetänkandet Elkonkurrens med nätmonopol(SOU 1993:68). I utredarens uppdrag ingick även att föreslå en genomgripandemodernisering av ellagstiftningen. Ett sådant förslag presenterades islutbetänkandet Ny ellag (SOU 1995:108). Där framhålls att ellagen i sin nugällande lydelse är svåröverskådlig och att den i vissa avseenden innehållerföråldrad lagtext, främst vad gäller bestämmelser som reglerarskadeståndsfrågorna. Utredaren påpekar att ellagen är ett lagteknisktprovisorium och att det finns ett stort behov av att ersätta den med nylagstiftning. Han föreslår i betänkandet att bestämmelserna i ellagen och ilagen (1994: 618) om handel med el, m.m., den s.k. elhandelslagen, skall förassamman till en gemensam ny lag.Regeringens nu framlagda förslag till ny ellag i proposition 1996/97:136utgår i huvudsak från förslag. Härutöver har ipropositionen inarbetats vissa förslag dels från ibetänkandet Regler för handel med el (SOU 1996:49), dels från Utredningen omkonsumentskydd vid leverans av el i betänkandet Konsumentskydd på elmarknaden(SOU 1996:104).Tre motioner har väckts med anledning av propositionen. Utskottet behandlarhär vidare tre motioner från allmänna motionstiden som har beröring meddet nu aktuella ärendet.Allmänt om regeringens förslagI propositionen föreslås att bestämmelserna i ellagen och i elhandelslagenskall föras samman till en ny ellag. Den nya lagen innehåller föreskrifter omelektriska anläggningar, om handel med el i vissa fall och om elsäkerhet.Grundläggande i ellagstiftningen är att det krävs tillstånd (nätkoncession)för att dra fram eller använda elektrisk starkströmsledning. En nätkoncessionskall avse en ledning med i huvudsak bestämd sträckning (nätkoncession förlinje) eller ett ledningsnät inom ett visst område (nätkoncession för område).Den nuvarande ellagens bestämmelser om nätkoncession förs över till den nyaellagen med vissa ändringar vad gäller tillämpningen av (1987:10) och den s.k. naturresurslagen (1987:12) vid prövning avnätkoncession. I propositionen föreslås vidare vissa mindre ändringar avbestämmelserna, bl.a. i fråga om meddelande av nätkoncession och förlängningav giltighetstiden för en nätkoncession.De delar av gällande ellagstiftning som infördes genom elmarknadsreformenförs över till den nya lagen i huvudsak oförändrade. Detta gäller bestämmelserom nätverksamhet, nättariffer, leveranskoncession, kommunala elföretag samtsystemansvar och balansansvar. I propositionen föreslås en utvidgning avAffärsverket svenska kraftnäts befogenheter att utöva system- ansvaret.Bestämmelser om utlandshandel kompletteras enligt förslaget med en regel somsyftar till att säkerställa att tillkommande utlandsförbindelser upplåts påicke-diskriminerande villkor. Liksom skall regeringen prövaansökan om koncession för utlandsförbindelse. Sådan koncession skall ihuvudsak kunna beviljas endast den som har koncession för det inhemskastamnätet.Den nuvarande ellagens bestämmelser om skyddsåtgärder tar främst sikte påelektriska anläggningars inverkan på andra elektriska anläggningar. Elsäkerheti övrigt regleras enligt föreskrifter av i enlighet med ettbemyndigande i ellagen. Bestämmelserna om skyddsåtgärder föreslås i huvudsakbli oförändrade enligt den nya ellagen. Skyddsåtgärder skall i fortsättningenäven gälla elektriska anläggningars inverkan på vissa rörledningar.Den nuvarande ellagens bestämmelser om skadestånd reglerar skador orsakadeav inverkan av elektrisk ström från anläggningar som omfattas av lagen.Särskilda regler finns för skador orsakade av bristande elkvalitet. Nugällande bestämmelser om skadestånd är i vissa stycken ålderdomligt utformadeoch svårtillgängliga. Enligt förslaget skall skadeståndsbestämmelsernaöverföras i huvudsak oförändrade till den nya ellagen men anpassas till denuvarande förhållandena på elmarknaden. Systemet med s.k. strikt ansvar förperson- och sakskada som har orsakats genom inverkan av el från en elekt-riskanläggning behålls som huvudprincip.Regelverket för elmarknaden skall enligt förslaget kompletteras genom attbestämmelser om konsumentskydd vid överföring och leverans av el förs in i dennya ellagen. De föreslagna bestämmelserna gäller dels konsumentskydd vidavstängning av el, dels konsumentskydd vid s.k. kvantitativa driftstörningar,dvs. avbruten elöverföring på grund av t.ex. tekniska orsaker ellerkabelbrott.Nätmyndigheten vid (),och har tillsynen över attellagen och elhandelslagen följs. skall nätmyndighetensuppgifter inordnas i den nya energimyndighet som då skall inrättas enligttidigare beslut av . Inga förändringar föreslås avmyndighetsfunktionerna i den nya ellagen, men tillsynsbestämmelsernapreciseras i vissa avseenden.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.Förlängning av giltighetstiden för nätkoncessionEnligt nu gällande bestämmelser får nätkoncession ges för en bestämd tid,högst . Systemet med tidsbegränsade nätkoncessioner skall behållas i dennya ellagen. Enligt huvudregeln skall nätkoncession för linje meddelas för 40år och nätkoncession för område . För båda typerna av koncessionskall dock kunna bestämmas om det finns särskilda skäl eller omsökanden begär det.För närvarande saknas bestämmelser om vad som skall hända då giltighetstidenför en nätkoncession löper ut. Formellt sett är den enda möjligheten förkoncessionshavaren, om denne önskar fortsätta med verksamheten, att ansöka omen ny nätkoncession. Enligt förslag skallföreskrifter om förnyelse av nätkoncession tas in i den nya lagen.Inför en förlängning av giltighetstiden för nätkoncession för linje saknasdet skäl, enligt utredningen, att närmare överväga alternativa sträckningar omdet inte framkommit några avsevärda olägenheter med den befintliga ledningen.Mot denna bakgrund har utredningen föreslagit en förenklad prövning vidansökan om förnyelse av nätkoncession för linje när det är fråga om en ledningmed i huvudsak oförändrad sträckning. Sålunda skall i sådant fall en prövningenligt naturresurslagen inte göras. Det innebär bl.a. att någonmiljökonsekvensbeskrivning inte skall behöva upprättas.Regeringen instämmer emellertid inte i utredningens uppfattning i denna delutan menar att prövning av ansökan om förlängning av giltighetstiden förnätkoncession skall ske på samma sätt som vid ansökan om ny nätkoncession.Även vid en förlängning av giltighetstiden bör det, anser regeringen, ske enprövning enligt och naturresurslagen i syfte attsäkerställa en allsidig bedömning av ledningens sträckning. Detta, sägs detvidare, är ett viktigt underlag för den avvägning som skall ske mellannätägarens intressen och andra samhällsintressen. betonas det ipropositionen att en koncessionshavare i regel bör kunna räkna med attgiltighetstiden förlängs om ledningen varit i bruk länge och om det frånberörda parters sida vid prövningen inte gjorts gällande några betydandeolägenheter. Inför en förlängning av giltighetstiden bör enligt regeringen iförsta hand undersökas om den befintliga sträckningen innebär avsevärdaolägenheter.I motionerna 1996/97:N43 (m) och 1996/97:N42 (kd) föreslås ett enklareprövningsförfarande vid förlängning av giltighetstiden för nätkoncession ienlighet med uppfattning. Motionärerna kritiseraratt ansökan om förnyad koncession för en befintlig ledning skall prövas enligtsamma förfarande som ansökan för en helt ny ledningsdragning. Det är enligtmotionärerna inte rimligt att naturresurslagen och bestämmelserna ommiljökonsekvensbeskrivningar skall tillämpas även om ansökan gäller en ihuvudsak oförändrad sträckning - allra minst som det i allmänhet inte finnsnågra praktiska möjligheter att ändra den befintliga ledningsdragningen. Dethävdas också att kostnaderna för det omfattande prövningsförfarandet kommeratt övervältras på elabonnenterna.Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att det i lagen inte bör görasnågon åtskillnad beträffande förfarandet vid ansökan om ny koncession och vidansökan om förnyad koncession. Med den långa giltighetstiden förnätkoncessioner för linje - upp till - finns det inför en förlängning avkoncessionen anledning att på nytt göra en allsidig bedömning av ledningenssträckning och tillämpa naturresurslagen. En prövning enligt denna lag är enförutsättning för att det skall kunna göras en bedömning av lämpligheten frånallmän synpunkt. gäller att det vid en förlängning ofta på ettenklare sätt kan visas att de krav som uppställs i lagen är uppfyllda. Sompåpekas i propositionen bör en koncessionshavare i regel kunna räkna med attgiltighetstiden för nätkoncession förlängs om elledningen varit i bruk längeoch om det vid prövningen från berörda parter inte görs gällande någrabetydande olägenheter. Med det anförda tillstyrks regeringens förslag i dennadel och avstyrks de två motionerna i här berörda delar.Prövning av tillkommande utlandsförbindelserDe grundläggande riktlinjerna för verksamheten med stamnätet, som fastställ-des av (prop. 1991/92:133, bet. NU30), innebär att stamnätetoch de statliga utlandsförbindelserna skall förvaltas av svenskakraftnät. Vidare angavs att principen för ägandet av utlandsförbindelserna börvara att skall äga och förvalta en tillräckligt stor andel avutlandsförbindelserna för att säkerställa svenska producenters ochelanvändares möjligheter att sluta avtal om kraftaffärer med köpare ochsäljare utomlands.Enligt nu gällande lagstiftning skall regeringen pröva ansökan om koncessionför en utlandsförbindelse. Sådan koncession får inte meddelas om förbindelsenallvarligt skulle försämra möjligheterna att långsiktigt upprätthållaelförsörjningen i landet. Vidare gäller anmälningsplikt för avtal om importeller export av el som pågår . I den proposition (prop.1994/95:222) som låg till grund för beslut om ny ellagstiftningkonstateras att nu nämnda regler avseende bedömningsgrunderna vid prövning avutlandsförbindelser ger staten ett stort inflytande över etableringen avsådana förbindelser. En strävan, för att tillgodose samhällets intresse avlångsiktig försörjningstrygghet, borde dock vara att tillkommandeutlandsförbindelser ägs och förvaltas av staten.I augusti 1995 tillkallades (särskild utredare: f.d.kommunalrådet ) med uppdrag att dels föreslå regler förbörshandel med el, dels lämna förslag till den reglering av utrikeshandeln medel som kan bli nödvändig för att säkerställa försörjningstryggheten. I densenare frågan har utredaren föreslagit att ett latent koncessionssystem skallinföras enligt vilket regeringen, då den svenskaförsörjningstryggheten bedöms vara hotad, kan införa krav på koncession förexport av el. Beträffande prövning av nätkoncession för utlandsförbindelseanser utredaren att ett tillägg bör göras i gällande regler med innebörd attdet särskilt skall beaktas hur sökanden avser att säkerställa att ledningenkommer att upplåtas på icke-diskriminerande villkor. I utredningen framhållsatt ett direkt stadgande i lag om statligt ägande och förvaltande inte är attföredra ur ett EG-rättsligt perspektiv.I propositionen betonas att det är angeläget att svenska producenter ochstörre elanvändare tillförsäkras reella möjligheter att sluta avtal omkraftaffärer med köpare och säljare utomlands. Regeringen ser inget behov avatt införa någon ytterligare kontroll eller reglering av handeln med el påutlandsförbindelserna. Enligt regeringen bör det dock säkerställas attenskilda företag inte ges möjlighet att monopolisera utlandshandeln, utan attdenna kan ske på icke-diskriminerande villkor. De tidigare angivna strävandenaatt tillkommande utlandsförbindelser skall ägas och förvaltas av staten är ettmedel att uppfylla dessa syften, sägs det i propositionen.För närvarande ägs huvuddelen av utlandsförbindelserna av staten ochförvaltas av . Vid prövning av koncessioner för tillkommandeutlandsledningar måste, menar regeringen, hänsyn tas både till de angivnariktlinjerna för verksamheten med stamnätet och till samhällets behov avinflytande över tillkomsten och utnyttjandet av nya utlandsförbindelser.Stamnätet och utlandsförbindelserna är en del av samhällets infrastruktur.De utgör enligt regeringen sammantaget en förutsättning för en fungerandeutrikeshandel med el. Såväl tekniska skäl som kraven på opartiskhet ochlikabehandling talar, anser regeringen, för en nära samordning av stamnätetoch utlandsförbindelserna såväl vad gäller utbyggnaden som driften.Svenska kraftnät har systemansvaret för det svenska elsystemet. Vidare skallaffärsverket, såsom utövare av statens äganderätt till stamnätet, uppfyllakrav på opartiskhet och icke-diskriminering. Mot denna bakgrund är det enligtregeringens bedömning naturligt att endast normalt bör kunnameddelas koncessioner som avser nya utlandsförbindelser. Regeringen föreslårdärför att det i den nya ellagen (i 2 kap. 10 §) tas in en bestämmelse om attnätkoncession för en utlandsförbindelse får beviljas endast den som inneharnätkoncession för stamnätet eller större delen därav. Därigenom skapasgarantier för att utbyggnaden av utlandsförbindelserna sker i en lämplig taktoch att tillkommande utlandsledningar upplåts på icke-diskriminerande villkor,sägs det. Enligt förslaget i propositionen skall dock nätkoncession fåbeviljas även andra om ledningen är av mindre betydelse för det samladeöverföringsnätet till utlandet.Enligt nuvarande ellagstiftning får, som tidigare nämnts, nätkoncession somavser en utlandsförbindelse inte meddelas om förbindelsen allvarligt skulleförsämra möjligheterna att långsiktigt upprätthålla elförsörjningen i landet.Den lagändring som föreslås i propositionen innebär inte någon förändring ifråga om de grundläggande kraven på en långsiktig försörjningstrygghet,understryker regeringen.Det nu aktuella förslaget i propositionen tillbakavisas samfällt i de tremotionerna 1996/97:N43 (m), 1996/97:N41 (fp) och 1996/97:N42 (kd).Motionärerna kräver att den föreslagna bestämmelsen om att koncession förutlandsförbindelse endast får beviljas innehavaren av koncessionen förstamnätet skall utgå. Enligt vad som sägs i motionerna har statsmakterna medgällande lagstiftning tillförsäkrat sig det inflytande och den kontroll överutlandshandeln med el som erfordras. Motionärerna finner heller inte någotbehov av att stärka samhällets kontroll över tillkommande utlandsförbindelseroch föreslår alltså att den aktuella bestämmelsen skall utgå. Samtidigtföreslås i motionerna ett tillägg beträffande förutsättningar för meddelandeav nätkoncession. Enligt detta förslag till tillägg (i 2 kap. 6 §) skallförbindelsens allmänna betydelse för landets elförsörjning beaktas vidmeddelande av nätkoncession som avser utlandsförbindelse.Utskottet konstaterar att riskerna med monopoliserad handel påutlandsförbindelserna inte berörs i de tre motionerna. Enligt utskottetsmening är denna fråga av stor vikt; det är väsentligt att samtliga aktörer påmarknaden får tillgång till förbindelserna på lika och konkurrensneutralavillkor. Också har påtalat vikten av att de svenskautlandsförbindelserna är tillgängliga på icke-diskriminerande villkor. Vidarefinns det - som även framhålls i propositionen - ett uppenbart behov avsamordning mellan stamnätet och utlandsförbindelserna.Utskottet ansluter sig därför till regeringens uppfattning att nätkoncessionför utlandsförbindelse endast skall få beviljas den som har nätkoncession förstamnätet, dvs. I enlighet med regeringensförslag bör dock koncession kunna beviljas andra om ledningen är av mindrebetydelse för det samlade ledningsnätet till utlandet. Det sagda innebär attutskottet avstyrker de nu aktuella motionsyrkandena.Nätmyndighetens tillsynEnligt den nuvarande ellagen är den som har nätkoncession skyldig att påskäliga villkor överföra el åt annan. Frågor om skäligheten i nättariffernaprövas av nätmyndigheten, som också på eget initiativ kan ta upp sådana frågortill prövning. Innehavaren av leveranskoncession är enligt elhandels- lagenskyldig att underkasta sig prisreglering av nätmyndigheten om det behövs föratt det skall uppnås en skälig prissättning på levererad eller inköpt el, dockförst efter en begäran - antingen av köparen av el eller av den småskaligeelproducenten som vill leverera el till koncessionsinnehavaren. Nätmyndighetenfår alltså inte på eget initiativ pröva skäligheten i elpriserna inomleveranskoncessionsområden.I propositionen konstateras att utformningen av de regler som styrnätmyndighetens övervakning av den nya elmarknaden har lett till vissa problemoch oklarheter. Enligt uppgift har bestämmelserna hämmat nätmyndighetensarbete. Ett problem sägs ha gällt svårigheterna att med befintliga lagrumprioritera tillsynsarbetet i samband med den stora ärendetillströmning sommyndigheten har haft. Lagstiftningen har i egentlig mening inte medgivitprioriteringar, vilket har inneburit långa handläggningstider för såvälprincipiellt viktiga som mindre viktiga ärenden. Den nu gällandeellagstiftningen medger, som nämnts, nätmyndigheten endast möjlighet att prövaelhandelspriser inom ett leveranskoncessionsområde efter klagomål från enenskild. Ett föreläggande om förändring av elhandelspriset gäller endastgentemot den klagande kunden och kan inte direkt komma ett störrekundkollektiv till godo.Ett annat problem uppges ha varit svårigheterna att undersöka och komma tillrätta med problem avseende korssubventionering mellan elhandels- ochnätverksamhet. I vissa fall kan den enskilde ha incitament att klaga pånättariffen men inte på eltariffen. Eltarifferna blir därmed inte föremål förprövning på samma sätt som nättarifferna, något som av nätmyndigheten ansettsnödvändigt för att effektivt kunna motverka korssubventionering. I vissa fallär det inte heller möjligt att utifrån det enskilda klagomålet utläsa omanmälan gäller nät- eller elpriset.Regeringen föreslår nu en precisering av bestämmelserna för att skapaförutsättningar för en effektivare tillsyn. Enligt förslaget skall tvisterbeträffande föreskrifter som endast berör få inblandade avgöras avnätmyndigheten efter ansökan från någon av de berörda. Med nu aktuellaföreskrifter avses enligt uppgift från Närings- och handelsdepartementetsådana föreskrifter i lagen där det angetts att tvister rörande respektiveskyldigheter prövas av nätmyndigheten. Bland dessa ingår inte delsföreskriften (3 kap. 9 §) om skyldighet för nätkoncessionshavaren att påskäliga villkor överföra el för annans räkning, dels föreskriften (5 kap. 12§) om att inom leveranskoncessionsområden skall priset på el som säljs ochpriset på el som köps från berörda småskaliga elproducenter vara skäligt. Ipraktiken är det inte möjligt för nätmyndigheten att utöva en aktiv tillsynöver föreskrifter som endast berör ett fåtal aktörer på marknaden, sägs det ipropositionen. Genom att den enskilde får begära prövning av en tvist i frågaom dessa föreskrifter kommer dock nätmyndigheten att bli uppmärksammad påsådana fall, påpekas det.I frågan om övriga föreskrifter, dvs. sådana som berör hela eller störredelen av kundkollektivet, skall det inte krävas någon ansökan från en enskildför att myndigheten skall få agera.