bet · GL01UU3 · 1997-11-06 00:00:00 — bör medverka till att EU:s medlemsländersamfällt antar en uppförandekod som ett bidrag till ansträngningarna attinternationellt kontrollera och begränsa vapenhandeln, heter det i motionen.Även i kommittémotion U405 (m) står försvarsindustrins villkor ifokus. I motionens yrkande 1 konstateras att åtskilliga försvarsföretag kommeratt stå utan konkreta utvecklingsprojekt när beslutade moderniseringav det svenska försvaret väl är genomförd. En naturlig slutsats av de storaförändringar som skett vore att regeringen tillsatte enparlamentarisk utredning, för en genomgripande översyn av förutsättningarna förden svenska försvarsindustrin och dess betydelse, särskilt ianpassningsperspektivet, yrkande 8. En sådan utredning bör bl.a. utredaförutsättningarna för internationellt samarbete med andra ländersförsvarsindustrier, överväga förbättrade exportmöjligheter och analyseramöjligheterna att skapa gemensamma exportregler för samtliga EU-medlemmar.I yrkandena 2 och 4 berörs förutsättningarna för det internationellasamarbetet närmare. Enligt krävs det ett starkare ledarskap frånregeringen i syfte att underlätta för industrin att engagera sig i gemensamtägda företag och fördjupat samarbete. På en vikande marknad med lägre volymeroch en kommersiellt osäker framtid ökar betydelsen av internationelltsamarbete.Det svenska regelverket för krigsmaterielexporten behandlas i motionensyrkanden 5 och 6. Där anförs att även fortsättningsvis skall föra enrestriktiv politik, med samma principiella avvägningar som . Till deförändringar som kan komma att aktualiseras hör frågan om industrins rätt attproducera enbart för export. På kan hela lagen behöva omarbetas, omgemensamma europeiska handelsregler för krigsmateriel förhandlas fram.I yrkande 7 framförs önskemål om en fast organisation för exportstöd.Regeringen bör, heter det, inrätta en organisation för exportstöd där både?personal på fältet? och ansvariga i ingår. Den övergripande uppgiftenbör vara att samordna exportansträngningarna, inklusive det referensstöd somFörsvarsmakten och andra myndigheter ger.Centerpartiet framhåller inledningsvis i motion U406 (c) yrkande 1 den svenskaförsvarsindustrins betydelse. En inhemsk försvarsindustri är nödvändig förtrovärdigheten för vår förmåga att bedriva en militärt alliansfri politik byggdpå ett eget försvar. Exportframgångar är en nödvändighet för ett fullföljandeav den säkerhetspolitiska linje valt.Centerpartiet finner det angeläget att förstärka det nordiskaförsvarsmaterielsamarbetet. Partiet vill i yrkande 2 att regeringen initieraren översyn av krigsmateriellagstiftningen och tillämpningen av densamma i denordiska länderna. Regeringen bör också uppmuntra till ett närmare samarbetemellan berörda myndigheter på ett nordiskt plan.Centerpartiet konstaterar vidare i yrkande 3 att tillämpningen avriktlinjerna för följdleveranser har varit föremål för omfattande debatt.Partiet anser att begreppet följdleveranser och dess räckvidd behövertydliggöras, och att respekten för mänskliga rättigheter i mottagarlandetdärvid beaktas.I den enskilda motionen U410 (s) förespråkas skapandet av en europeiskuppförandekod för europeisk krigsmaterielexport. Den brittiska regeringen haraviserat en delvis ändrad inställning i denna fråga, och inför Storbritanniensordförandeskap i EU 1998 borde det finnas bättre förutsättningar att nå samsynkring en krigsmaterielexportpolitik utifrån den restriktiva svenska linjen.Vänsterpartiets kommittémotion U411 (v) uppehåller sig huvudsakligen vidförutsättningarna för ett närmare nordiskt säkerhetspolitiskt samarbete. Iyrkande 2 anförs att en samordnad restriktiv krigsmaterielexport skulle vara ensnabb och effektiv åtgärd i fredsbefrämjande syfte, med verkningar även utanförNorden.Miljöpartiet motsätter sig på principiella grunder all krigsmaterielexport. Ikommittémotionen U415 (mp) yrkande 1 vill partiet att en avvecklingsplanupprättas för den svenska exporten av sådan materiel. I avvaktan på en sådanbör exporten till länder som enligt Amnesty grovt och systematiskt kränker demänskliga rättigheterna avbrytas.Den internationella vapenhandeln har minskat , främst beroende på den nedrustning som följde efterBerlinmurens fall. bör, heter det i yrkande 2, verka för att få tillstånd ytterligare begränsningar i den internationella handeln medkrigsmateriel.Sverige borde vidare, menar motionärerna i yrkande 3, unilateralt avbryta allutveckling av offensiva vapensystem. Ett sådant beslut skulle innebära attSverige gick i spetsen för det internationella nedrustningsarbetet.För att tvinga fram en större restriktivitet beträffande den svenskakrigsmaterielexporten, behövs det en skärpning av riktlinjerna för denna(yrkande 4). Vidare menar att det skulle bli svårare förregeringen att godkänna export av krigsmateriel till diktaturer och oroshärdarom riktlinjerna lagfästes. Yrkande 5 innefattar krav med denna innebörd.1993 vidgades krigsmaterielbegreppet, så att fler produkter kom att klassassom krigsmateriel. vill i yrkande 6 att även sådan materiel som anses vara ?försvarsmateriel?, dvs. kamouflageutrustning och annankringutrustning, täcks in av begreppet ?krigsmateriel?.Samtillverkning med utländska samarbetspartners kan innebära att svenskakomponenter säljs vidare till sådana stater som annars inte skall komma i frågasom mottagare av svensk krigsmateriel. Det borde enligt vara ensjälvklarhet att alla länder som deltar i ett samarbetsprojekt har vetorättöver eventuell export. förespråkar i yrkande 7 attslutanvändarintyg skall krävas för all export av svensk krigsmateriel, ävenbeträffande komponenter.I motionens yrkande 8 framhåller motionärerna som viktigt att dagens reglerrörande produktutveckling för exportmarknaden inte ändras på ett sådant sättatt svenska krigsmaterieltillverkare kan agera uteslutande med avseende på denutländska marknaden.Miljöpartiet motsätter sig i yrkande 9 en sådan tolkning av gällanderiktlinjer som innebär att även hela krigsmaterielsystem kan exporteras underde förutsättningar som gäller för s.k. följdleveranser. Helakrigsmaterielsystem får aldrig betraktas och exporteras som följdleveranser,heter det i motionen.Vad gäller stater som kommer i krig, vill att all export skallvara utesluten, också vad gäller följdleveranser (yrkande 10).Det förekommer att en säljare med s.k. leveransgarantier förbinder sig attfortsätta med följdleveranser och underhåll även för det fall attmottagarlandet råkar i krig. konstaterar att det sannolikt äromöjligt att få kontrakt på större vapensystem utan försäkringar av detta slag,men motsätter sig alla sådana avtal (yrkande 11).Miljöpartiet vill i motionens yrkanden 12, 13 och 14 att all svensk export avkrigsmateriel avbryts beträffande ett antal stater som inte respekterar demänskliga rättigheterna. Med detta argument vill man stoppa exporten tillIndonesien, , och Gulfstaterna.Motionärerna åberopar i yrkande 15 vad det för krigsmaterielfrågornaansvariga statsrådet uttalat om att smugglad svensk krigsmateriel bör ha enkort livslängd. välkomnar regeringens ambitioner att agera i dennariktning och understryker vikten av att man lyckas förhindra export avkomponenter och reservdelar till smugglade vapen.I flerpartimotionen U620 (c, fp, v, mp, kd) behandlas förhållandena i Östtimor.I motionens yrkande 8 krävs ett stopp för all svensk export av krigsmaterieltill , med hänvisning till den bristande respekt för mänskligarättigheter som uppvisas av regering och myndigheter i landet. Den svenskaregeringen bör införa ett embargo mot beträffande allaformer av vapenexport.Flerpartimotionen U633 (c, v, mp, kd) behandlar utvecklingen i Kashmir.Kashmirfrågan har varit låst , heter det i motionen. Samtalmellan och har förts från och till, men någon lösning påkonflikten kan inte skönjas. Då skottlossning äger rum så gott som ,bör ingen svensk krigsmaterielexport, ej heller vad gäller följdleveranser, sketill parterna i konflikten, och (yrkande 5).Också i flerpartimotionen U635 (c, v, mp) uppehåller sig motionärerna vidfrågan om krigsmaterielexport till . Motionärerna behandlar främstmohajernas situation, en etnisk minoritet i landet. I motionens yrkande 1 att i samband med ställningstaganden rörande krigsmaterielexporttill beaktar de omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna sombegås i landet. I yrkande 2 preciseras förutsättningarna för denna bedömning,och motionärerna framhåller att den pakistanska regimen genom nyaundantagslagar i än högre grad har visat bristande respekt för de mänskligarättigheterna i landet.Utskottets övervägandenRedovisningsfrågorEtt flertal motionsyrkanden behandlar formerna för, och omfattningen av,regeringens redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten.I motion U24 (mp) yrkande 2 efterlyses en redogörelse för det antal ärenden somav ISP överlämnats till regeringens avgörande, och motionärerna vill i yrkande3 att en utredning tillsätts för att granska hur reglerna om överlämnande hartillämpats. I samma motion, yrkande 4, vill motionärerna att regeringenutvidgar redovisningen till att ange också vilken typ av materiel som såltstill respektive mottagarland. Även exporttillstånden bör redovisas ländervis(yrkande 5). vill också att kommande redogörelser skall ge enfullständig bild av avtal om tillverkningsrätt, liksom internationellasamarbetsavtal (yrkande 19).Även efterlyser i motion U25 (kd) yrkande 5 en mer detaljeradredovisning, uppdelad på materielslag och mottagarland.Utskottet har i tidigare betänkanden haft tillfälle att ta ställning tillyrkanden rörande en utvidgad redovisningsskyldighet, senast i betänkande1996/97:UU6. Vid det tillfället konstaterade utskottet att regeringens årligaredogörelse uppfyller rimliga krav på konkretion, och ger en god samlad bild avden svenska krigsmaterielexporten. Utskottet uttryckte då som sin uppfattningatt regeringen bör efterkomma önskemål om att ta med alla uppgifter som detinte finns skäl att hemlighålla. Sekretess för affärshemligheter, liksomutrikessekretessen, framhölls av utskottet som begränsande faktorer i dettasammanhang.Mot denna bakgrund välkomnar utskottet regeringens uttryckliga ambition attutvidga redovisningen till en ländervis uppdelning med utgångspunkt i olikatyper av materiel. Denna ambition är vällovlig, och torde om den förverkligasbidra till en tydligare och mera välinformerad debatt kring dessa svåra frågor.Med detta sagt, måste utskottet dock konstatera att både praktiska ochrättsliga problem kan vara förenade med en ökad öppenhet. Utskottet harförstått att publicering av data uppdelat per mottagarland kräver utökatdatorstöd vid ISP, och att sekretessbestämmelserna måste belysas ytterligare.Sekretessfrågorna är avgörande även vad gäller en utökad redovisning avbeviljade utförseltillstånd, tillverkningsrätts- och samarbetsavtal. Utskottetutgår från att regeringen vid bedömningen av dessa frågor agerar för attåstadkomma största möjliga öppenhet inom ramen för de rättsliga möjligheter somsekretesslagstiftningen ger.Utskottet avstyrker därmed motionerna U24 (mp) yrkandena 4, 5 och 19 samt U25(kd) yrkande 5.Vad gäller ISP:s skyldighet att till regeringen överlämna ärenden avprincipiell betydelse, vill utskottet framhålla följande. I gällandelagstiftning, lagen (1992:1300) om krigsmateriel respektive lagen (1991:341) omstrategiska produkter, finns en explicit skyldighet för ISP att överlämna ettärende till regeringens prövning, om ärendet har principiell betydelse ellerannars är av särskild vikt. Vid behandlingen av regeringens förslag rörandeinrättande av (bet. 1995/96:UU3) skärpteutskottet förslaget till lagstiftning genom att förorda att ärenden avprincipiell vikt eller som annars är av särskild vikt skall överlämnas tillregeringen. beslutade i enlighet med utskottets förslag.Det övergripande politiska ansvaret för hanteringen av krigsmaterielfrågornaåvilar regeringen. Här bör noteras att gällande lagstiftning ger regeringenmöjlighet att meddela ytterligare föreskrifter om överlämnande av ärenden.Utskottet förutsätter att regeringen kommer att utnyttja denna möjlighet om detär nödvändigt för att styra utvecklingen av praxis. Utskottet finner det intepåkallat att tillsätta en utredning till belysande av denna fråga. Utskottetser heller inte anledning att förespråka att antalet överlämnade ärendenexplicit anges i regeringens årliga redogörelse för krigsmaterielexporten.Utskottet avstyrker med det anförda motion U24 (mp) yrkandena 2 och 3.Lagstiftningsfrågor och regelverkI ett motionsyrkande vill motionärerna att en utredning tillsätts för attundersöka möjligheterna att ytterligare öka öppenheten rörandekrigsmaterielfrågorna (motion U24 (mp) yrkande 6). En annan motion, U25 (kd)yrkande 1, vill se återkommande utvärderingar av exporten för att tillse attdenna står i överensstämmelse med gällande riktlinjer. I samma motions yrkande3 hävdas att svensk export endast bör komma i fråga till länder som lämnarrapporter till FN:s vapenregister. vill i motion U26 (v) yrkande1 att samma regler skall gälla för följdleveranser som för annan materiel, ochatt kategorin Övrig krigsmateriel i föreskrifterna likställs med Krigsmaterielför strid (yrkande 3 i samma motion). I kommittémotion U405 (m)yrkande 5 understryks att den svenska inställningen även framgent skall vararestriktiv, men att industrins behov av internationellt samarbete kan föranledavissa förändringar (yrkande 6). vill i motion U406 (c) yrkande 2att en översyn av lagstiftningen görs med beaktande av förhållandena i övriganordiska länder. I motionens yrkande 3 vill partiet att begreppet?följdleveranser? framför i motion U415 (mp) ettflertal yrkanden med bäring på det gällande regelverket. I yrkande 1 vill manse att en avvecklingsplan utarbetas för krigsmaterielexporten. I yrkande 3förespråkar man ett stopp för all utveckling av offensiva vapensystem.Motionens yrkanden 4 och 5 innefattar krav på en allmän skärpning avriktlinjerna och ett lagfästande av desamma. Även s.k. försvarsmateriel börenligt anses vara ?krigsmateriel? i riktlinjernas mening (yrkande6). Slutanvändarintyg bör krävas för all svensk export, även avseendekomponenter, heter det i yrkande 7. Det är viktigt, framhålls det i yrkande 8,att svensk vapenutveckling och försäljning endast för export inte tillåts. Iyrkande 9 framförs synpunkter på definitionen av begreppet ?följdleveranser?och i yrkande 10 krävs att även sådana skall vara uteslutna beträffande ländersom råkar i väpnad konflikt. I yrkande 11 motsätter sig alla typerav leveransgarantier för dessa fall. I motionens yrkande 15 understryks viktenav åtgärder mot smuggling av krigsmateriel.Utskottet gör i dessa frågor följande bedömning.Miljöpartiet vill att en avvecklingsplan utarbetas för krigsmaterielexportenoch att all utveckling av offensiva vapensystem avbryts.Utskottet har i tidigare betänkanden uppehållit sig vid orsakerna till ochnödvändigheten av en svensk krigsmaterielexport. Utskottet har vid ett flertaltillfällen haft anledning att ta ställning till yrkanden av innebörd att densvenska krigsmaterielexporten skall avvecklas och har konsekvent avstyrktdessa. Senast skedde detta i betänkande 1996/97:UU6. Dessa utskottets tidigareställningstaganden äger fortfarande giltighet.Utskottet avstyrker därmed motion U415 (mp) yrkande 1.I detta sammanhang bör understrykas att riktlinjerna för krigsmaterielexportgäller också beträffande materiel av offensiv typ. Det finns alltså enligtutskottets mening inte sakliga skäl att påkalla åtgärder syftande till ettstopp för utvecklingen av sådana system.Utskottet avstyrker motion U415 (mp) yrkande 3.Vad gäller en översyn av de regler som styr svensk krigsmaterielexport delarutskottet motionärernas synpunkter i så måtto att erfarenheter av tillämpningenfortlöpande bör tas till vara och bli styrande för den framtida hanteringen avdessa frågor. Utskottet förutsätter att ISP och regeringen i det praktiskaarbetet tar till vara de erfarenheter man vinner genom att tillämpa detgällande regelverket. Utskottet vill framhålla att de gällande reglernafortfarande är tämligen nya, även om de i stor utsträckning bygger på tidigarepraxis. Vid den nya krigsmateriellagens ikraftträdande (1993) breddadeskrigsmaterielbegreppet till att omfatta nya materielkategorier. Den nyakontrollmyndigheten, , bildades så sentsom 1996.Utskottet har i tidigare betänkanden understrukit att en utvärdering ochöversyn av såväl lagstiftningen och riktlinjernas tillämpning bör göras vidlämpligt tillfälle.Konstitutionsutskottet har vid sin granskning av följdleveransbegreppet (bet.1996/97:KU25) funnit att det i vissa hänseenden funnits en oklarhet omriktlinjernas innebörd i dessa fall. menade därför attregeringen hade anledning att överväga och precisera det avsnitt i riktlinjernasom behandlar följdleveranser. Granskningen föranledde i övrigt inget uttalandefrån konstitutionsutskottet.Utskottet avstyrker motion U25 (kd) yrkande 1.Utskottet har förstått att regeringen arbetar med en genomgångav den s.k. krigsmateriellistan dels till följd av den tekniska utvecklingen,dels som ett led i en anpassning föranledd av deltagande i det s.k.Wassenaar-arrangemanget. Därutöver förbereder regeringen utredningsdirektivavseende en översyn av vissa aspekter av regelverket, huvudsakligen föranleddaav ställningstaganden rörande följdleveransbegreppet.Utskottet vill i detta sammanhang också hänvisa till det samarbete sombedrivs inom . utbyts information och erfarenheter bådebeträffande krigsmateriel och varor med dubbla användningsområden. Ändringar irespektive lands regelsystem diskuteras vid dessa möten. Utskottet förutsätteratt även övriga nordiska länders regler rörande följdleveranser på detta sättkommer till godo.Utskottet ser positivt på regeringens ambitioner, som torde vara uttryck förde principiella överväganden som anförts ovan. Utskottet finner inte anledningatt därutöver påkalla förändringar av de gällande riktlinjerna förkrigsmaterielexporten. Även frågan om generella åtgärder syftande till en ökadöppenhet rörande krigsmaterielexporten bör enligt utskottets mening behandlas isamband med en allmän översyn av lagstiftning och riktlinjer.Med det anförda anser utskottet motionerna U405 (m) yrkande 5 och U406 (c)yrkandena 2 och 3 besvarade. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna U24(mp) yrkande 6, U26 (v) yrkande 1 och U415 (mp) yrkandena 4 och 9.Beträffande förändringar av krigsmaterielens indelning i olika kategorier, ochen breddning av krigsmaterielbegreppet vill utskottet kort erinra om vadutskottet anförde i betänkande 1996/97:UU6:Uppdelningen i två huvudkategorier av krigsmateriel är sakligt grundad och tarnödvändig hänsyn till de faktiska skillnaderna mellan olika typer av materielutifrån dennas militära effekt. En bedömning av materielens verkningssätt måsterimligen få återverkningar vid behandlingen av frågan om svensk export avmaterielen i fråga. Sålunda bedöms export av kategorin Övrig krigsmaterielkunna ske på delvis andra villkor än vad som gäller för Krigsmateriel förstrid. Att förändra denna ordning är inte påkallat, inte heller att ytterligarebredda krigsmaterielbegreppet.Denna utskottets bedömning kvarstår.Därmed avstyrker utskottet motionerna U26 (v) yrkande 3 och U415 (mp) yrkande6.Vad gäller leveransgarantier för det fall mottagarlandet råkar i krig, villutskottet hänvisa till vad som anförts i ett tidigare betänkande, 1996/97:UU6.Utskottet konstaterade där att det i vissa fall skulle kunna innebära orimligakonsekvenser för mottagande stater, och för svenskt utrikespolitiskt agerande,att generellt utesluta leveranser av krigsmateriel till stater som råkar iväpnad konflikt.Utskottet avstyrker därmed motion U415 (mp) yrkandena 10 och 11.All tillståndspliktig utlandssamverkan, även beträffande export av komponenter,skall ske med iakttagande av de generella riktlinjerna. Detta innebär att ävensådan utförsel skall vara säkerhetspolitiskt önskvärd och stå iöverensstämmelse med utrikespolitik i övrigt. Vid tillståndsgivningrörande komponenter krävs regelmässigt ett intyg där köparen av komponenternagaranterar att de svenska komponenterna kommer att integreras i en färdigprodukt och att produktens identitet inte påverkas genom detta. Utskottetfinner det inte påkallat att förespråka en ändring av den nu gällande ordningenbeträffande komponentleveranser.Med det anförda avstyrker utskottet motion U415 (mp) yrkande 7.En översyn av FN:s vapenregister avslutades och en rapport harnyligen lämnats till FN:s generalsekreterare. Utskottet noterar att regeringenaktivt verkar för en ökad rapportering till vapenregistret.Att endast medge export av svensk krigsmateriel till stater som lämnarfullständig rapportering till FN:s vapenregister skulle i praktiken innebäraett nytt leveransvillkor och en ändring av nuvarande regelverk. Enligt deuppgifter utskottet har till sitt förfogande skulle en sådan ändring medföraatt ett flertal länder uteslöts som mottagare av svensk materiel. En sådaninskränkning förefaller inte sakligt motiverad. Avgörande bör vara hurpresumtiva mottagarländer uppfyller riktlinjernas materiella regler, intehuruvida de iakttar en rapporteringsskyldighet av detta slag. Utskottet villinte utesluta att rapporteringen till vägs in vid en samladbedömning, men kan inte se att den bör ges status av ett avgörande kriteriumför tillåtligheten av svensk export generellt.Utskottet avstyrker motion U25 (kd) yrkande 3.Utskottet har tidigare behandlat frågan om ett lagfästande av riktlinjerna förkrigsmaterielexporten. Utskottet har då konsekvent framhållit attkrigsmaterielärenden är förvaltningsärenden som det ankommer på regeringen attavgöra. Övervägandena i samband med dessa ärenden omfattar löpande bedömningarsom berör utrikes- och försvarspolitiken i en omvärld som ständigt är stadd iförändring. Utskottet har sett det som en fördel att regeringens politiskaansvar för besluten i detta sammanhang tydliggörs. Utskottets bedömningkvarstår oförändrad. De utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressensom i dessa sammanhang skall tas till vara är mångskiftande. Möjligheterna attförutse och på ett smidigt sätt författningsreglera de olika situationer somkan aktualiseras i tillämpningen är också begränsade.Därmed avstyrks motion U415 (mp) yrkande 5.Två motionsyrkanden uppehåller sig vid försvarsindustrins agerande visaviexportmarknaden.Utskottet konstaterar att alla avtal med utländsk part om gemensam utvecklingeller tillverkning av krigsmateriel alltid skall äga rum i enlighet med denlagstiftning och de riktlinjer som styr den svenska krigsmaterielexporten. Degrundläggande säkerhets- och försvarspolitiska målsättningarna utgör en viktiggrund för bedömningen av tillåtligheten av utlandssamverkan. De gällanderiktlinjerna innehåller två undantag från det generella förbudet mot export avsvensk krigsmateriel: dels att utlandssamverkan är erforderlig för atttillgodose det svenska försvarets behov av materiel eller kunnande eller iövrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd, dels att samverkan inte står i strid medprinciperna eller målen för utrikespolitik. Det gällande regelverketär enligt utskottets uppfattning ägnat att tillgodose såväl utrikespolitiskasom försvarspolitiska mål inom ramen för en säkerhetspolitisk helhetssyn. Densvenska försvarsindustrin har sålunda att agera på ett sätt som står iöverensstämmelse med dessa övergripande mål. Den svenska tillståndsgivningen,förutan vilken all utlandssamverkan är förbjuden, sätter alltså en praktisk ochpolitisk gräns för de svenska företagens samverkan med utlandet. Samtligaföretagens exportansträngningar måste stå i överensstämmelse med riktlinjernaför krigsmaterielexport. Sammanfattningsvis innebär de gällande riktlinjerna,enligt utskottets uppfattning, att svenska företag inte kan utveckla ellertillverka materiel med sikte på en utländsk marknad, om en sådan utvecklingeller tillverkning står i konflikt med försvars-, utrikes- ellersäkerhetspolitiska intressen.