bet · GK01SfU12 · 1997-05-27 00:00:00 — Jagkonstaterar att även när det gäller det läkarutlåtande som skall ingå som enautomatisk del i utredningen konstaterar RFV att man inte ställer de frågortill läkaren som man behöver för att kunna bedöma ärendet. Ännu meranmärkningsvärt är kanske att i av de granskade ärendena har kassan inteens rådfrågat sin egen försäkringsläkare.Vad blev det då för beslut i de 338 ärenden som har granskats av RFV? Jo, i82 fall, , har man godkänt arbetsskada. I 239 fall, , har man gettavslag. Man kan alltså säga att en fjärdedel blir godkända och tre fjärdedelarblir underkända. Men det sker på basis av ett beslutsunderlag där mansammanfattningsvis kan säga att hälften av ärendena är undermåligt utredda.Det är uppfattning och det stämmer helt och hållet medden erfarenhet som vi har gjort på LO Rättsskydd.Jag kan stanna med denna redovisning. Jag tycker att den delvis ger svar påen del av de frågor som har ställts här och som har handlat om rättssäkerhet,om vad nyheter inom försäkringen kan betyda och om hur ärendena blir utreddaoch bedömda från sida.Astrid Christiernsson: Jag vill börja med att säga att vi alla eftersträvaratt de försäkrade skall få korrekta beslut och att besluten skall vara riktigafrån början. Det är en utgångspunkt vi har. Det förutsätter att man harkunskap om regelsystemet, men det förutsätter också naturligtvis attbeslutsunderlagen är korrekta och fullständiga och att man i handläggningenföljer förvaltningslagens bestämmelser. Det har visat sig attdet finns brister i försäkringskassornas handläggning när det gäller bådebeslutsunderlag och tillämpning av förvaltningslagen. Vi har redovisat det iett antal uppföljningar , och det har också kommit fram vid desärskilda kassabesök som vi har gjort . Det stämmer också välöverens med den bild som JO visar i sin föredragning.Då kan man fråga sig vad det har lett till och om vi har gjort någonting åtde här sakerna. Det har pågått en mängd aktiviteter. Vi har haft seminarierför alla försäkringskassor där vi har gått igenom förvaltningslagen. Vi harhaft JO som föreläsare. Men man måste notera att det är s.k. stegutbildning.Vi träffar ett antal personer i kassorna som sedan skall åka hem och försökaföra informationen vidare på ett bra och förståeligt sätt. Vi skickar varjekvartal för kännedom ut de JO-beslut som kommer till kassorna för att de skallfå ledning av dem. Vi tar numera fram och skickar ut ett särtryck från JO:sämbetsberättelse för att det också skall spridas kunskap om de här frågorna. resultatdialoger som vi nu kommer att föra mellan ochenskilda kassor kommer de här frågorna naturligtvis att tas upp. Vi harförsäkringskonferenser där det är en stående punkt på dagordningen att mantalar om beslutsunderlag och tillämpning av förvaltningslagen.Jag vill också säga att vi vet att försäkringskassorna knepar på hemma ochförsöker med utbildning och aktiviteter för att de här frågorna skall lyftas.Men fortfarande finns det brister. Det är alldeles klart att vi behöver ta nyatag och få nya infallsvinklar i de här frågorna.Det finns ett par aktiviteter som jag vill nämna. Bl.a. är de riktlinjer förinternkontroll som togs fram under föregående år ett instrument som jag trorkan vara verkningsfullt. Avsikten är att de skall kunna fungera som enkvalitetssäkringskontroll och innebära att man i större utsträckning fårbeslutsunderlag som är riktiga från början och också ett slags checklista påatt man handlägger ärendena med kvalitet. Vi har också tagit fram ett antalkvalitetssäkringsinstrument, som vi kallar dem, dvs. gemensamt framtagnaunderlag för att bedöma hur man har handlagt ärendena. De innehålleravstämningspunkter och frågor som man skall ge svar på för att få klart försig om man har gjort rätt i de olika skedena. Detta kan också ge underlag föratt få en bättre handläggning. Sådana här instrument är framtagna på ett parområden, och vi har för avsikt att i samverkan med kassorna ta framytterligare instrument.Det sista som jag vill säga och som jag tror är viktigt är följande: när dehär rapporterna nu har diskuterats på våra direktionsmöten med verkets ledningoch alla försäkringskassors direktörer har de här frågorna kommit upp. Vi komdå gemensamt fram till att det här är mycket allvarliga saker där vi faktisktmåste ta nya tag. Det utsågs en aktionsgrupp för att försöka hitta litet nyagrepp. Denna grupp har träffat ett antal medarbetare ute påförsäkringskassorna för att se hur det kommer sig att trots att man fårutbildning, trots att man får information och trots att man faktisktegentligen vet, så blir det ändå inte som det skall. De förutsättningar somgäller för rättssäkerhet och beslutsunderlag blir inte genomförda. Det komfram en hel del intressanta saker vid den träffen. Aktionsgruppen kom tillbakatill direktionsmötet och rapporterade om ett antal åtgärder, som skallgenomföras.Alla var överens om att ansvaret för att få en ändring till stånd faktisktåvilar varje försäkringskassa. Man måste inom sin egen kassa jobba med de härfrågorna. Varje försäkringskassa kommer att ta fram en handlingsplan för hurman skall agera när det gäller beslutsunderlagen ochförvaltningsrättsfrågorna, och det här kommer att komma upp igen när viträffas i direktionen. har åtagit sig att ta framytterligare kvalitetssäkringsinstrument, som ju är ett verktyg för att bedömahur väl utredda ärendena är och hur de skall se ut. nämnde detutbildningspaket med grundutbildningsmaterial som kommer ut i ADB-form tillförsäkringskassorna. Vi har också sagt oss att vi snabbare måste få utinformation och instruktioner. Vi har introducerat våra allmänna råd,författningar och domar m.m. i kunskapsbanken på ett intranät, som alltså ärgemensamt tillgängligt för alla inom socialförsäkringen.Det är några aktiviteter som är på gång . Jag vill bara understryka att viser mycket allvarligt på den här situationen. Jag tror att det i storutsträckning är en ledningsfråga att se till att man verkligen lyfter det häroch jobbar intensivt med det.Hans Andersson: Det ställdes en fråga om bättre förutsättningar försocialförsäkringsadministrationen, och jag kopplar den till det råd som BirgitHögberg gav till socialförsäkringsutskottet, nämligen att ge personalenrimliga förutsättningar att bedriva sitt arbete. Vad kan dåSocialdepartementet göra i det stycket? Ja, en sak är naturligtvis en bättreorganisation, en klarare och tydligare struktur isocialförsäkringsadministrationen. Det arbetar vi med för närvarande.Regeringen kommer att lägga fram en proposition i frågan alldeles snart, ianslutning till vårpropositionen, som handlar om Sjuk- ocharbetsskadekommitténs betänkande men också om . Denna är alltsåännu inte förelagd , men den kommer alldeles snart. Förhoppningsviskommer den att bringa större klarhet i samspelet mellan de olika aktörernainom socialförsäkringsadministrationen.En annan åtgärd man kan vidta är naturligtvis att tillföra resurser i formav pengar till socialförsäkringsadministrationen. Den frågan kommer vi frånregeringens och departementets sida att beröra i vårpropositionen, som ocksåsnart kommer att föreläggas . Jag kan allmänt säga att något störreåterlägg av pengar till administrationen inte kommer att ske, men möjligenkommer det i alla fall att ges en del öppningar som kan ge utrymme för ettfortsatt reformarbete av den typ som tidigare berörde.En annan förutsättning för administrationen är bättre ADB-teknik. Det är enfråga som vi inte direkt berörs av, i varje fall som vi inte styr direkt. Detär i stället en fråga för i första hand och självklartockså för kassorna. Jag tror att problemet här t.o.m. är något större än detsom tog upp när hon anknöt till förnyelse av ADB-systemen ochatt skapa en ny teknisk plattform. Det är också större än att vi har probleminför . Vi har ju också införandet av ett nytt pensionssy-stem,som kommer att ta väldigt mycket resurser från den befintliga organisationenoch konkurrera om resurserna, bl.a. resurserna för det förbättrade ADB-stödsom har efterlysts här. De här sakerna behöver inte utesluta varandra, men detär en komplikation att man under en framöver skall genomföratre stora händelser inom ADB-verksamheten. Det kan hända att reformtakten närdet gäller utvecklingen av de allmänna systemen måste hållas något lägre änvad som kommit till uttryck i de planer som har lagtfram. Vi får från departementets sida diskutera med verket hur det här skallgå till i praktiken.När det gäller bättre förutsättningar kan man också ha förhoppningar omenklare lagstiftning, dvs. Här har i några sammanhang förtsfram de nya regler som gäller för bostadsbidrag och underhållsstöd. Det måsteman väl erkänna, åtminstone vill jag personligen göra det, att de regelverkenväl inte är något under av enkelhet och klarhet. Och det faktum att de hargenomförts har naturligtvis inte underlättat förförsäkringsadministrationen att ta hand om detta. Men det har ju varitnödvändigt att göra mycket kraftfulla ingrepp i socialförsäkringen avekonomiska skäl, som ni alla känner till. Det har också varit nödvändigt attskapa regler som kommer till rätta med oklarheter och kanske även möjligheteratt på ett något oegentligt sätt utnyttja de här systemen. Det är det som harlett fram till den utformning de har fått. Kanske är det inte reglernasutformning som har varit det största problemet utan den snabbhet med vilken dehär reformerna har måst genomföras. Det i sin tur hänger ju ihop med detbesvärliga ekonomiska läge som regeringen har haft att hantera och åtgärda.En annan förutsättning, som också har tagits upp i den hittillsvarandediskussionen, är att man får en lägre takt i reformarbetet. Det är litet grandkopplat till det jag sade. Man kan väl, tror jag, utgå från attreformarbetet under resten av 1900-talet - det är ju inte kvar -kommer att gå i något långsammare takt än vad det har gjort nu under tvåmycket hektiska år och att kassorna på det sättet kan få en andhämtningspausoch litet grand konsolidera sig.Mona (): berättade om som var 40år. Jag tror nog att genomsnittsåldern ser litet annorlunda ut ute påförsäkringskassorna, och min fråga är hur man kommer att klara dengenerationsväxling som måste ske.Sedan vet vi också att försäkringskassepersonalen gör ett enormt fintarbete. Vi har också hört hur svårt man har det. Jag undrar hur mycket pengarsom läggs på den psykosociala arbetsmiljön.Åke (): Det finns tydligen signaler om att personalen har en ganskastark press på sig på grund av ändrade arbetsrutiner, omorganisationer ochpersonalminskningar. Min fråga är: Hur ser hälsotillståndet ut blandpersonalen, och har någon förändring skett ?Gullan (): Vi har fått en fyllig redogörelse. Det finns dock någrafrågor i diskussionen som jag skulle vilja att flera tog upp, inte minst som ju står på tur att lämna en kanske litet fylligareredogörelse. Jag vill för det första något komplettera Klockares fråga. Hanfrågade om det finns vissa regionala skillnader. Jag skulle också viljafråga om man ser någon tendens till att det är inom vissa delar avförsäkringen som den största oron finns. Jag är personligen mest oroad överatt den rehabiliteringsreform som vi genomförde håller påatt förfuskas. Till en del beror det på bristande resurser. Då gäller detsjälva försäkringen. Jag tänker på huruvida man verkligen har pengar tillolika rehabiliteringsåtgärder, till kontakter med företagshälsovård och annat.Men det skall vi inte ta upp i denna debatt.Däremot undrar jag hur man över huvud taget orkar medrehabiliteringsfrågorna. Vid mina besök på kassan har det sagts, och detframkom också i redogörelse, att det finns en risk attrehabiliteringen får stå tillbaka därför att man nu håller på medunderhållsstöd och, framför allt, bostadsbidrag. Då tycker jag att en väldigtviktig reform har fått vika för andra förändringar. Jag skall inte säga att deär av mindre betydelse, men den stora förändringen i försäkringen har dockvarit att vi har gått från en passiv utbetalning till att göra någontingverkligt med kassans pengar. Här skulle jag vilja höra både verkets ochFörsäkringskasseförbundets synpunkter, och det passar ju bra i Brorssonsredogörelse.Sedan tycker jag kanske att det har blivit något för mycket eländes eländehär. Jag vet från mina besök i kassorna att det också har framkommit oerhörtmånga stimulerande försök och nytänkande. Det har delvis kommit fram här, menjag tror att vi bör lyfta fram det så att vi ser framåt - i all synnerhet somman kanske inte behöver göra så stora förändringar som departementet nuantyder.Till slut vill jag säga: Finns det inte ändå en risk att om vi sparar i enaänden, dvs. på administrationen som trots allt är relativt liten i omfattning,får vi betala mångdubbelt i andra änden, dvs. när det gäller självaförsäkringen? Här kanske både departementet och kan hasynpunkter. Om så är fallet biter vi ju oss själva i svansen - om vi spararhär medan försäkringen, som verkligen kostar pengar, inte kan skötas på ettriktigt bra sätt.Jan Pennlöv: När det gäller inom vilka områden de flesta felen förekommer,ämnesmässigt så att säga, är förstås sjukpenning och rehabilitering områdendär det ofta förekommer felaktigheter. Men jag kan också säga så här: När viåker ut till en försäkringskassa är man där ofta väldigt förvånad över att viså snabbt kan hitta de felaktigheter som finns. Det är i själva verket mycketenkelt, för felen är likadana överallt. Om man går igenom t.ex.socialförsäkringsnämndens protokoll och tittar på de beslutsmeddelanden somhar skickats ut finner man nästan undantagslöst att det finns skillnader där.Det kan vara skillnader i sak, skillnader i tidpunkt och även andra saker somskiljer dem åt. De här frågorna har vi återkommit till i en mängd protokollunder årens lopp. Men, som sagt, de återkommer ständigt.I övrigt måste jag nog återkomma till att de stora problemen uppenbarligenligger i den nya lagstiftningen och att man inte hinner med.Jan-Åke : Vi sitter ju här på grund av att vi är i något av en akutsituation när det gäller kassornas läge, både resurs- och arbetsmässigt. Detär ju också så att varav hjärtat är fullt, därav talar munnen. Man får enkoncentration på de problem som vi just nu upplever.Men det kanske också är viktigt att titta tillbaka på vad som har hänt föratt få det som en plattform för framåttittandet. Jag har varit med i den härvärlden , , och jag kan konstatera att det inte alls ärsamma försäkringskassa man jobbar inom nu som när jag kom med för tolv årsedan. Det har skett fantastiskt mycket i form av utveckling av organisation,arbetssätt och kompetens inom kassorna . hardet skett mycket när det gäller effektiviteten i organisationen, arbetet ochverksamheten. Man kan bara peka på allt som har skett inomrehabiliteringsområdet, samverkansfrågorna och de delarna, och naturligtvisockså på att vi har tagit till oss de 340 ändringarna ochgenomfört dem på ett sådant sätt som vi har gjort.Det är den ena biten. Men det finns någonting annat som det är viktigt attlyfta upp och diskutera. Vi pratar mycket om resurser, och det är alldelesriktigt, men vi måste också prata om verksamhetsutvecklingen. möts jagi debatten av attityden: Visst, det är väl inte så konstigt att man kan skäraned på resurser när verksamhetsvolymerna går ned. Sedan pratar man omsjukförsäkring, arbetsskadeförsäkring m.m. Vi har försökt göra en uppskattningav hur utvecklingen har varit , och då har vi treverksamhetsgrenar som vi tittar på. Verksamhetsgren 1 är utbetalningssidan.Rehab/ohälsoarbetet är gren 2. Uppföljnings- och utvärderingsfrågorna, som juhar tillkommit , är gren 3.Tittar man på verksamhetsgren 1, utbetalning, och försöker göra enuppskattning av hur volymutvecklingen där har varit och vad det innebär försjälva verksamhets- och arbetsvolymerna skulle man kunna säga: okej, där harvi /93 och sänkt verksamhetsvolymen med ungefär 1 700årsarbeten. Men tittar man sedan på vad vi skall göra inom hela rehab-området,dvs. överföra resurser för att jobba med rehab-området, de krav som har kommitpå uppföljning och utvärdering och kraven vad gäller förändringsarbete,dokumentation, kvalitetsökningar osv. är det vår bedömning att de här 1 700årsarbetena har ätits upp av de andra ökade kraven. Vi menar alltså attverksamhetsvolymen åtminstone inte är mindre 1996/97 än vad den var i börjanav 90-talet.Då skall vi mot det ställa att enligt budgetunderlagfrån tiden runt 1990 fram har kassorna, i genomsnitt och i fastapriser, sparat . Det visar att det har skett en effektiviseringav kasseorganisationen. Till det kan man lägga alla de förändringar iarbetssätt - kompetensutveckling, organisationsutveckling osv. - som har skettoch som fortfarande pågår. Inte minst samverkansfrågorna får där en alltstörre betydelse. Jag tycker att det är viktigt att föra fram den bilden avdet hela. Det är inte fråga om en stillastående organisation som plötsligt harhamnat i en massa svåra resursproblem, utan det är en organisation som harutvecklats och förbättrat sig men fått väldigt kraftigakrav på sig . Inte minst är det under de senaste årenoplanerade krav som gjort att vi har kommit in i en väldigt starkförändringsprocess just . Det är en viktig bild av det hela. Man kansamtidigt lyfta fram att antalet anställda har minskatmed , så det är också ett bevis för detta.Sedan skulle jag vilja lyfta fram ytterligare en bit i det här: tittar vi påvår kostnadsstruktur och jämför hur den såg ut och , såser vi att vi nu i runda tal betalar 250 miljoner mer, vilket är ytterligareungefär av anslaget, i ADB-kostnader och pensionskostnader än vad vigjorde . Det är också någonting som vi alltså måste haeffektiviserat oss fram till.För att litet grand återknyta till det vice ordföranden tog upp: det harskett väldigt mycket, och det sker väldigt mycket ute. Och som sadeinledningsvis: i är stolt över den utvecklingen och över detsom de gör. Men det går litet för fort . Där kan jag återknyta tillkommentaren till mig om den bild som JO tar fram. Jag gav min bild utifrånvilka omprövningsbeslut, besvär och sådant som finns ute på kassorna, och designaler jag har fått därifrån visar inte att dessa har ökat på någotdramatiskt sätt. Det här ger mig en bild som det gäller att ta till sig,fundera på och sätta in i det här perspektivet, nämligen att det är viktigtatt vi tar upp de här rättssäkerhetsfrågorna och ser hur vi skall jobba meddem. Det är bara att ta till sig den bilden och jobba vidare med den delen.Men, herr ordförande, jag ville alltså ge den här bilden av att det faktiskthar skett effektiviseringar i kasseorganisationen. Vi har klarat av väldigtstarka besparingskrav . Och det är inte därför att det harblivit lägre volymer som vi har kunnat göra det, utan det beror påeffektiviseringar. Men till bilden hör också att det kanske har gått litet förfort, och det har därför blivit effekter för de försäkrade som det gäller attse upp för. Där har vi väl ett gemensamt intresse av att se hur vi skall kunnata tag i och hantera de frågorna, dvs. de snabba förändringarna och hur viskall kunna hänga med i detta.Kerstin : Jag skulle först vilja säga att den bild som av utvecklingen i stort sett stämmer med vår bild, även omjag skulle vilja poängtera att det här inte skiljer sig frånde krav som statliga myndigheter och statlig förvaltning har utsatts för. Idet perspektivet är inte siffran så hög. Men - förraåret och det här budgetåret - är det ett högre procenttal än , nämligendrygt respektive . Det handlar alltså i det perspektivet väldigtmycket om just de här två åren.När det gäller frågan om växling mellan generationerna skulle jag viljaåterkomma till det som jag var inne på före kafferasten, nämligen vår önskanatt investera oss fram till lägre administrativa kostnader. Jag sade att viönskade tillskott för att kunna utveckla den nya tekniken och på det visetvinna rationaliseringsmöjligheter. Där ser vi det som en klok idé att användaoss av den yngre generationen för förändringsarbetet, eftersom det är därkunskaper om nya arbetsmetoder finns. Dessutom vet vi att nya generationer harandra sätt att se på hur man jobbar, hur man bemöter människor osv. Det är juhelt naturligt. Den äldre generationen, den som finns på kassorna, måstestå för sakkunskapen och kontinuiteten. Om man sammansmälter de här olikaerfarenheterna och kunskaperna under tror vi att det skulle varaväldigt befruktande för försäkringsadministrationen och säkert, på litetlängre sikt, leda till en större blandning generationsmässigt. Om vi inte tarin unga , och det kostar pengar , kan det bli mycket svårt när alla skallgå i pension och då också går i pension med den kunskap som finns.Det här är alltså ett långsiktigt arbete som man måste påbörja nu.Det frågades också om snabbheten kostar när det gäller att gå från besluttill genomförande av beslutet. Vi har ingen analys som kan göra anspråk på attvara säkerställd för helheten, men som jag sade förut krävs det ju väldigtmycket resurser, både på och i kassorna, för attgenomföra de här snabba förändringarna. Både hjärnor och pengar koncentreraspå det, och det leder för del bl.a. till att vi intekan ta hand om det långsiktiga förändringsarbetet på teknikområdet. Kunde vigöra det tror vi att det finns besparingsmöjligheter i administrationen på15-20 % med en annan ADB-teknik. Det är också det vi skriver om i vårt bud-getunderlagSedan har vi ett rätt bra praktiskt exempel när det gäller bostadsbidragensom illustrerar det här. Kanske kan ta det.Jan : Jag kanske också kan få kommentera vice ordförandens fråga omdet här med ohälsa, om det finns en tendens att försäkringskassorna arbetarmindre med rehabilitering . Vi på genomför just nu enriktad ohälsouppföljning, och vi besöker då samtliga försäkringskassor underen . Vi har besökt 15 kassor. Vi var hos ,och veckan var vi i Stockholmskassan.Det allmänna intryck jag får när det gäller ohälsoområdet,rehabiliteringsområdet, består av två delar. Den första är att när det gällerbeslutsunderlagen, som vi ju har pratat väldigt mycket om, är det likadant påalla kassorna. Det finns mycket att önska när det gäller beslutsunderlagen.Det finns många förbättringsområden i fråga om att få den fördjupadebedömningen, försäkringsläkarbedömningen osv. Där kan jag instämma i att detkan innebära att man de facto betalar ut ersättning när man egentligen skulleförsöka få en person tillbaka till arbete. Vi hade ju uppe en fråga omhuruvida kostnaderna för försäkringen stiger i höjden om man minskaradministrationen, och där är ju rehabiliteringsområdet ett typiskt och braexempel. Är det så att man inte gör bra beslutsunderlag och inte arbetaraktivt fortsätter personen att gå sjukskriven. Eventuellt blir det enförtidspension, och det blir ju stora kostnader.Det är den ena delen. Den andra delen när det gäller rehabiliteringsarbetetär att det allmänna intrycket ändå är att man håller fanan högt påförsäkringskassorna. Man jobbar mycket aktivt med att utvecklasamordnarrollen. Man jobbar aktivt med samverkan med andrarehabliteringsaktörer och med att utveckla den nya yrkesrollen. har det dock varit så otroligt mycket regelförändringar vad gällerbostadsbidrag och underhållsstöd att man kan märka en tendens till att det nuhar blivit litet hopplösare. Man känner att man inte orkar jobba lika mycket.Vi får ibland höra: har man tagit några som tidigare jobbade medsjukpenning och förtidspension över till bostadsbidragen. Det tror jag i ochför sig har varit tillfälliga åtgärder i samband med alla de häransökningarna, men det är ändå något som man bör vara observant på.Den andra frågan, den som tänkte på, gällde bostadsbidragen. Detsystem vi hade tidigare, när vi fick in en ansökan och sedan hadeefterkontroll , medförde självklart att det rann ut ganskamycket pengar eftersom man då 15 månader efteråt fick arbeta med att försökarätta till de ersättningar som gått ut felaktigt. Där är det nya systemetbetydligt bättre, för där får vi faktiskt facit när vi får denrätta taxeringen.