bet · GL01KrU1 · 1997-11-25 00:00:00 — Inte minst kursplanerna för de båda ämnena, historiaoch svenska, som motionärerna nämner, ger belägg för riktigheten härav.Utskottet vill vidare hänvisa till att arbetsgruppen Kultur i skolan bl.a.behandlar frågor om skolan som kulturmiljö och kulturen i undervisningen.Utskottet vill tillägga följande. har lagt fram sittslutbetänkande (SOU 1997:121) Skolfrågor - Om skola i en ny tid. I ett särskiltavsnitt i betänkandet behandlas frågan om skolan och kulturen. Utredningenmenar bl.a. att dagens läroplaner inte är tillräckligt tydliga när det gällerkulturdimensionen i skolans verksamhet. Utskottet vill också nämna attBarnomsorg- och skolakommittén sedan lagt fram betänkandet (SOU1997:157) Att erövra omvärlden, förslag till läroplan för förskolan och attbarns rätt till kultur särskilt lyfts fram i betänkandet, något som återspeglasi förslaget till läroplanens mål och riktlinjer.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att yrkande 3 i motion Kr238(m) inte bör föranleda någon åtgärd. Yrkandet avstyrks.1.2 Finansiering av kulturverksamhetUtskottet tar inledningsvis upp ett motionsyrkande om statens ansvar påkulturområdet, som reellt sett avser kulturens finansiering men som samtidigthar ett principiellt innehåll. Ett motionsyrkande med ett likartat innehållbehandlades av (bet. 1996/97:KrU1 s. 43). Det nu aktuellayrkandet är yrkande 7 i motion Kr238 (m).Motionärerna framhåller att staten har ett särskilt ansvar för det nationellakulturarvet, något som innebär att staten har ansvaret för en radinstitutioner, nationalscener, arkiv och vissa museer. Ansvaret för de teatrarsom inte är nationalscener bör tas över av de regionala huvudmännen. Ifråga om kulturinstitutioner på dans-, musikteater- och musikområdet bör statenta ansvaret för regionala institutioner i sådan utsträckning att samtliga delari landet kan få del av kulturutbudet. Det finns skäl att klara ut bl.a.ansvarsfrågor på museiområdet. Nationella uppdrag skulle kunna spridas överlandet genom att staten träffade ett tidsbegränsat avtal med den institutionsom har bäst kompetens för uppdraget.Utskottet anförde följande (bet. 1996/97:KrU1 s. 43).Kulturutredningen hade i uppgift att precisera statens ansvar förkulturpolitiken och pröva den statsunderstödda kulturverksamheten från grunden,inbegripet motiven för statens ansvarstagande. Utredningen redovisade intedenna del av sitt uppdrag i form av några sammanfattande preciseringar. Denangav vissa utgångspunkter för en prövning i angivna hänseende, bl.a. genom attmarkera att det är viktigt att många tar ett direkt och personligt ansvar förkulturen. Det offentliga bör inte göra det som idéburna rörelser eller andrakan göra lika bra eller bättre. Genom en väl fungerande marknad kan andrakulturella intressen tillgodoses, anförde utredningen. Det offentligas ansvarpå kulturområdet uttryckte utredningen i förslagen till mål för den nationellakulturpolitiken. Utredningen diskuterade ingående rollfördelningen medtyngdpunkt på frågan om motiven för offentliga åtaganden och frågan om hurändamålsenligt och nödvändigt det statliga kulturstödet är (SOU 1995:84 s.93-129, särskilt s. 93 och s. 128).Utskottet anser att de synpunkter som redovisats av ärvärdefulla för en fortsatt diskussion av frågan om avgränsningen av ansvaretför kulturinsatser mellan stat, landsting, kommun, stiftelser, föreningar,privata institutioner och enskilda personer m.m. Med utgångspunkt i vad somanförs av motionärerna och av anser utskottet att det i vartfall inte skulle vara en meningsfull resursinsats att sökaåstadkomma en sådan precisering av statens ansvar på kulturområdet, sommotionärerna efterlyser, i all synnerhet som det av ideologiska skäl knappasttorde vara möjligt att få en mer långtgående uppslutning kring ett förslag sådan precisering. Liksom hitintills får en prövning ske för de olikasektorerna och, som framhållit, med utgångspunkt i dekulturpolitiska målen.Kulturutskottet vidhåller vad utskottet anförde . Utskottet vill docktillägga följande. I pågår ett utredningsarbete som syftartill att skall föreläggas ett förslag om den framtidamyndighetsstrukturen på kulturområdet. Bl.a. vid behandlingen av detta förslagfår utskottet anledning att närmare överväga frågor av det slag som tas upp avmotionärerna. Då det gäller nationella uppdrag hänvisar utskottet också tillbehandlingen i det följande av konkreta motionsförslag på området (avsnitt1.6). slutsats av vad som anförts i det föregående blir attyrkande 7 i motion Kr238 (m) inte bör föranleda någon åtgärd av riksdagen.Yrkandet avstyrks.I samma motion, Kr238 (m), framförs en rad synpunkter om kulturens finansiering(yrkande 8). Ett motionsyrkande med likartat innehåll behandlades av utskottetförra året (bet. 1996/97:KrU1 s. 44-46).I motiveringen till det nu behandlade yrkandet erinrar motionärerna om attomkring av kulturutgifterna betalas av de enskilda människorna, ett faktumsom kontrasterar starkt mot den bild som ofta förs fram om kulturverksamhetensförutsättningar.För att få stadga inom kultursektorn med avseende på uppföljningen gentemotkulturpolitiska mål på olika nivåer och därmed följande bättre ekonomiskordning bör alla anslag bygga på klara avtal mellananslagsbeviljande instans och utförande institution. Således bör ett kommunaltkulturprogram ligga till grund för ett avtal mellan ägaren (kommunen) och t.ex.den kommunala teatern. På samma sätt bör relationen vara mellan staten och enregional huvudman eller institution.Motionärerna gör en genomgång av vilka finansieringsvägar som finns och sombör finnas på kulturområdet. Därvid pekar de på att den enskildes avgiftermåste utgöra ett viktigt bidrag till verksamheten. Den enskilde kan också bidratill kulturverksamhet genom medlemskap i kulturföreningar. Bidrag kan kommafrån företag och institutioner.I motionen framförs en rad synpunkter på kulturfonder. Motionärerna vill attmöjligheter skapas för såväl lokala som regionala och centrala kulturfonder.Vården av våra kulturmiljöer skulle kunna gynnas genom inrättande av enmotsvarighet till den brittiska , till vilken både offentliga ochprivata medel skulle kunna lämnas. I sammanhanget uppehåller sig motionärernautförligt vid den verksamhet som bedrivs av Stiftelsen har den innebörden att stiftelsens självständighet måste värnas.AB Tipstjänst har slagits samman med till AB SvenskaSpel. Enligt motionärernas mening bör de spel som anordnadeöverföras till en stiftelse, vars uppgift skulle bli att - sedan enkoncessionsavgift dragits av - fördela överskottet mellan olika kulturellaverksamheter. Ett genomförande av detta förslag skulle få till följd att ökadespelintäkter skulle tillfalla kulturområdet.Av den utförliga motionsmotiveringen finns det slutligen skäl att redovisaföljande. Motionärerna uttrycker sin oro för att beslut om statliga bidrag ialltför hög grad koncentreras till . Det blir en fara förkreativiteten.De synpunkter som anförs i motionen - sedda i samband med Moderatasamlingspartiets förslag till medelsanvisning till kultursektorn - innebär attmotionärerna menar att alltför stor del av kulturverksamheten gjorts beroendeav offentliga bidrag. vill med anledning av denna ståndpunktanföra följande. Genom den nya budgetprocessen har fått möjlighet attfastställa riktlinjer för regeringens budgetberedning under kommande år.Indelningen i utgiftsområden gör att det sker en övergripande prövning av hurstora de statliga utgifterna bör vara inom olika områden. Självfallet är detemellertid inte möjligt att från till ett annat mera väsentligt skäraner de statliga kulturutgifterna utan att kulturverksamheten i landet tarskada. Snabba förändringar i den statliga bidragsgivningen riskerar också attrubba landstingens och kommunernas planering på kultursektorn. Vad motionärernaanför ger dock utskottet anledning att understryka att det är nödvändigt attstatsmakterna - lika väl som kommunerna och landstingen - i varje enskilt fallprövar utgiftsbehovet. Detta är inte minst viktigt då det gäller krav somställs på helt nya stödformer. I vissa fall får lösningen bli att en omprövningfår ske av äldre statliga åtaganden, då nya sådana befinns vara av högangelägenhetsgrad.Utskottet kan dela motionärernas allmänna uppfattning av innebörd attmångfald och förnyelse inom kulturområdet främjas om statligt stöd fördelas avett antal från varandra fristående instanser. Däremot gör utskottet en annanbedömning än motionärerna då det gäller de nuvarande förhållandena i dettahänseende. fördelar medel inom olika konstområden efter förslag avreferens- och arbetsgrupper. Statligt kulturstöd fördelas också av andra organän , bl.a. och inom den Bildkonstnärsfonden ocholika arbetsgrupper, , , ochSvenska . Frågan om att låta stöd som fördelas av Kulturrådetfördelas på annat sätt får prövas i det enskilda fallet, då konkreta krav däromframställs.Utskottet vill erinra om att det finns ett stort antal fonder som tillkommitpå enskilt initiativ och som har till syfte att främja olika kulturellaändamål. Utskottet vill vidare erinra om att utskottet tidigare ingåendeövervägt frågan om statlig medverkan till att skapa en eller flerakulturfonder. Viss utredning har kommit till stånd. Utskottet hänvisar tilltidigare betänkanden i vilka frågan behandlats (se främst bet. KrU 1985/86:18s. 17-19 och bet. 1989/90:KrU17 s. 19). Då utskottet efter förslagav företrädare för Moderata samlingspartiet behandlade ett motionskrav ominrättande av en svenskarnas kulturfond - med ett grundkapital på 2,5 miljonerkronor - framhöll utskottet att det fick anses ligga inom Kulturutredningensuppdrag att pröva huruvida det var motiverat med något initiativ för att medstatliga medel främja tillkomsten av en kulturfond av angivet slag (bet.1994/95:KrU15 s. 22-23). lade inte fram något förslag omkulturfond. avstyrkte utskottet förslag om en s.k. dubbleringsfondpå kulturområdet (se bet. 1996/97:KrU1 s. 46 och 159). Motsvarande yrkanden harväckts . De behandlas i ett senare avsnitt i betänkandet (avsnitt 8.6).Utskottet vill vidare nämna följande. har i sittdelbetänkande (SOU 1995:128) Kulturegendomar och kulturföremål ingåendeövervägt frågor om förvaltningsformer för att främja sammanhållna kultur-egendomar och därvid också diskuterat frågan om en nationell stiftelse förförvaltning av kulturmiljöer. Utredningens betänkande har remissbehandlats.I detta sammanhang vill utskottet erinra om följande. har påförslag av socialutskottet avslagit en motion med syfte att det skullebildas en svensk till vilken medel skulle överföras frånAllmänna arvsfonden (bet. 1997/98:SoU3). Till socialutskottet har ocksåhänvisats en motion i samma fråga som väckts under den allmänna motionstideninnevarande (So602). Vidare avstyrkte finansutskottet ettmotionsförslag om att det skulle upprättas kulturstiftelser för förvaltning avstatliga historiska byggnader (bet. 1996/97:FiU2).Stiftelsen är en självständig juridisk person (se härombl.a. 1993/94:LU12 Stiftelser s. 12). Den har att i enlighet med sittsyfte främja ett vitalt kulturliv såväl i som helhet som på enskildaorter. Den självständiga förmögenhet som avskilts skall - jämte eventuellaytterligare medel som kommer att tillföras stiftelsen - förvaltas i enlighetmed de föreskrifter som finns i stiftelseförordnandet. Utskottet har i etttidigare sammanhang utförligt redovisat de riktlinjer stiftelsen antagit försin verksamhet (se bet. 1994/95:KrU15 s. 20).Slutsatsen av vad utskottet anfört i fråga om kulturfonder är att det inte ärmotiverat med något initiativ i syfte att få till stånd sådanafonder eller någon motsvarighet till den brittiska . Det behövsinte heller något uttalande med syfte att värna om självständigheten förStiftelsen tidigare inte aktualiserad möjlighet att finansiera kulturverksamhet tasupp i motionen, nämligen genom en stiftelse som skulle få medel genomöverskottet på vissa av de spel som bedrivs av . Utskottetanser att flera skäl talar mot att detta förslag genomförs. Utskottet vill iförsta hand peka på att storleken av stödet till kulturverksamhet inte börgöras beroende av hur framgångsrik viss spelverksamhet är.Då det gäller sponsring nöjer sig utskottet här med att konstatera att det ärallmänt accepterat att kultursponsring kan ge ett värdefullt tillskott tillfinansieringen av kulturinstitutioner och annan kulturverksamhet underförutsättning att sponsringen inte avser basverksamheten och att sponsorn inteuppställer krav på medbestämmande i fråga om verksamhetens innehåll.Utskottet har tidigare (bet. 1996/97:KrU1 s. 42) uttalat sig positivt omvärdet av regionala utvecklingsplaner och återkommer till frågan i följandeavsnitt (avsnitt 1.3). Utskottet anser att även kommunala kulturprogram är avvärde. Det får emellertid ankomma på kommunerna själva att besluta om sådanaprogram skall utarbetas och hur de skall användas. Vad motionärerna isammanhanget anför om behovet av avtal mellan bidragsgivare och bidragstagarefår ses som ett inlägg i frågan om utveckling av mål- och resultatdialogen (senärmare härom bet. 1996/97:KrU1 s. 65).Kulturutskottet anser med hänvisning till det anförda att yrkande 8 i motionKr238 (m) inte bör föranleda någon åtgärd. Yrkandet avstyrks.Med hänvisning till vad utskottet i det föregående anfört i frågan ominrättande i av en motsvarighet till i Storbritannienavstyrker utskottet också motion 1997/98:Kr203 (m), vari samma fråga tas upp.I anslutning till det i det föregående behandlade motionsyrkandet om kulturensfinansiering tar utskottet upp till behandling yrkanden om denprivatfinansierade kultursektorn och om sponsring.I motion Kr224 (v) föreslås att skall uttala sig för behovet av en nykulturutredning med inriktning på den privatfinansierade kultursektorn.Motionärerna framhåller att de privata kulturutgifterna utgör huvudparten avsamtliga utgifter för kultur men att de utredningar som gjorts om det svenskakulturlivet i mycket begränsad utsträckning undersökt frågor kring de privatautgifterna. Motionärerna pekar på en rad samband som de anser bör undersökas ifråga om dessa utgifter. Motionärerna anser också att omfattningen avföretagens sponsring av kulturlivet bör undersökas liksom vilken rollsponsringen spelar för kulturlivet.I enlighet med vad som anförs i motionen kan det konstateras att det integjorts någon mera övergripande kartläggning av den privatfinansieradekultursektorn. Detta innebär dock inte att det helt saknas statistiskt materialsom avser denna sektor. I korthet vill utskottet här redovisa vilken statistiksom tas fram på området. Framställningen bygger bl.a. på information sominhämtats från , som har ansvar för kulturstatistiken.Den tidigare SCB-undersökningen Hushållens utgifter (HUT) görs numeraårligen. Den benämns Utgiftsbarometern. Nationalräkenskaperna, som bygger påföretagsuppgifter, ger en viss bild av den privatfinansierade kultursektorn.Enligt uppfattning kan man anta att totalskattningar som görs idessa räkenskaper har bättre kvalitet än hushållsundersökningarna, trots attdetaljeringsgraden är lägre. Branschstatistik kan också vara av värde, t.ex.den som finns om musikfonogram.Utskottet vill också hänvisa till de undersökningar om kultur- och medievanorsom görs. Kulturbarometrar tillsammans med NORDICOM:sMediebarometer ger en bild av kultur- och medieutnyttjandet mätt ibesöksfrekvens, tittar-/lyssnarminuter samt hur stor andel av befolkningen somhar tillgång till olika medier/medieutrustning.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att också har ettallmänt ansvar för forskning och utveckling på kulturområdet. Detta gäller ävenstatistikområdet.Då det gäller sponsring har Föreningen och Näringsliv gjortundersökningar om sina medlemmars sponsring. I viss utsträckning tarKulturrådet in uppgifter om sponsring men något material som innefattar enbearbetning av materialet har inte publicerats. Vid finns ettforskningsprojekt om sponsring som stöds av Kulturrådet.Utskottet är inte berett att ta något initiativ till en utredning av det slagsom motionärerna förordar. Som i viss mån framgår av den föregåendeframställningen tas fortlöpande fram statistik som har betydelse för att bedömaomfattning och struktur på den privatfinansierade kultursektorn. Det arbete påstatistikområdet som utför visar också att myndigheten har insiktom behovet av statistik som avser den privatfinansierade kultursektorn. Detsagda hindrar inte att det - exempelvis då det anses motiverat attfölja upp (SOU 1995:85) kulturpolitik1974-1994 - kan finnas skäl att undersöka kulturekonomin i i desshelhet och därvid bl.a. kartlägga hur samverkan sker mellan den offentligtfinansierade verksamheten och den privat finansierade. Utskottet vill här ocksåframhålla att det redan nu kan finnas skäl att på delområden vidga och fördjupastatistiken. Utskottet vill härvidlag som ett exempel hänvisa till attUtredningen om boken och kulturtidskriften i sitt framlagda betänkande(SOU 1997:141) Boken i tiden lagt fram ett förslag om förbättrad statistik pålitteratur- och tidskriftsområdet.I enlighet med det anförda avstyrker utskottet motion Kr224 (v).Även i motion Kr270 (mp) tas upp en fråga som avser kultursponsring (yrkande6). Motionärerna vill att det skall skapas tydliga etiska regler för sådansponsring.Sponsring är en kompletterande finansieringsform för bl.a.kulturinstitutioner. Sponsring tillkommer genom ett avtal mellan två parter somskall få en ömsesidig nytta av avtalet.Utskottet anser att det - utöver vad som för kulturinstitutionernas räkningföljer av de kulturpolitiska målen - inte finns skäl förorda någon särskildreglering av denna avtalstyp. Självfallet ligger det i det egna intresset fören institution att inte skada sitt anseende genom att ingå olämpligasponsringsavtal (jfr bet. 1996/97:KrU1 s. 48). Motionsyrkandet avstyrks.1.3 Mottagare av kulturstödI motion Kr213 (c) yrkande 14 tas upp frågan om den regionala fördelningen avstatens stöd till kulturinstitutioner.Bakgrunden är följande. I samband med behandlingen av kulturpropositionen(prop. 1996/97:3) behandlade utskottet en rad frågor som avsågförstärkning av kulturen i hela landet. Utskottet behandlade bl.a. ettmotionsyrkande som syftade till att en jämnare fördelning av kulturresurserna ihela landet skulle åstadkommas. Utskottet ansåg i sitt av godkändabetänkande att regeringen skulle låta göra en översyn av frågan om i vad månbehovet av statligt stöd till en kommun eller ett landsting påverkas avomfattningen av det kulturutbud som nationalscener eller andra helstatligtfinansierade institutioner erbjuder. Resultatet av en sådan översyn bordeläggas till grund för statsmakternas ställningstagande till principerna förKulturrådets fördelning av stödenheter (se bet. 1996/97:KrU1 s. 65).Regeringen redovisar i budgetpropositionen (utgiftsområde 17 avsnitt 3.7) enkartläggning av den statliga kulturbudgetens regionala fördelning, såvitt avserbidrag som betalas ut via samt till . Regeringen anföratt bör hela ansvarsområde inkluderas i enregional analys. Regeringen anför vidare bl.a. följande.Det är en avgörande principiell frågeställning hur anslagen till nationellaändamål såsom de centrala institutionerna skall behandlas i en regional analysav de statliga kulturstöden. saknas ett tillförlitligt och heltäckandeunderlag för att kunna göra denna bedömning. Enligt regeringens bedömningkräver denna fråga ytterligare kartläggnings- och analysarbete. En fråga isammanhanget är i vad mån behovet av statligt stöd till lokala och regionalakulturinstitutioner påverkas av omfattningen av det kulturutbud somnationalscener eller andra helstatligt finansierade institutioner erbjuder(bet. 1996/97:KrU1 s. 65). Av den genomförda kartläggningen kan inga entydigatendenser utläsas som kan läggas till grund för ett sådant ställningstagandefrån regeringens sida kring principerna för fördelning av stöd-enheter.Regeringen avser därför att för berörda myndigheter lägga in ettåterrapporteringskrav att redovisa det regionala utfallet av det statligakulturstödet. Vidare avser regeringen att initiera ett fortsatt analysarbete omdet regionala utfallet inom ansvarsområde.Utskottet anser att det är beklagligt att regeringen förbudgetpropositionens avgivande ännu inte vidtagit åtgärder för att den avriksdagen begärda översynen fullt ut skall genomföras. Som en följd avförseningen - i förening med den av regeringen valda metoden för att genomföraöversynen - är det uppenbart att denna först kan få betydelse förKulturrådets fördelning av stödenheter. Utskottet anser dock att en förnyadbegäran från i den aktuella frågan inte skulle vara ägnad attpåskynda införandet av nya principer för fördelningen av stödenheterna.Motionsyrkandet bör därför inte föranleda någon åtgärd av riksdagen.I detta sammanhang tar utskottet upp till behandling motion Kr303 (c, fp),såvitt motionen syftar till att skall få fler stödenheter(yrkande 1). Motionärerna påpekar att i den i propositionen redovisadekartläggningen får länet det lägsta stödet per capita av alla län utanförstorstäderna.Av den i propositionen redovisade analysen - eller av vad som anförts imotionen - kan inte dras den slutsatsen att skulle ha behandlatsfelaktigt vid tillämpningen av de regler som finns för fördelningen avstödenheter. Det av motionärerna angivna förhållandet får beaktas vid deöverväganden som i enlighet med det ovan anförda skall göras av regeringen ifråga om principer för fördelningen av stödenheter. Motionsyrkandet avstyrks.Förra året behandlade utskottet ett förslag om att regionala utvecklingsplanersom täckte hela det kulturpolitiska fältet skulle tas fram och att dennationella kulturpolitiken skulle inriktas på att stimulera arbetet på sådanaplaner och att stödja det utvecklingsarbete på området som görs av kommuner ochlandsting. I motion Kr213 (c) tas frågan åter upp (yrkande 16). Motionärernaerinrar i sammanhanget om att och Landstingsförbundetinlett ett arbete för att utveckla det regionala samarbetet inom kulturen.I sitt av godkända betänkande 1996/97:KrU1 (s. 42) erinradeutskottet om att ansett det nödvändigt med en övergripanderegional planering som fogar samman den sektorsplanering som görs. ansåg att det skulle vara värdefullt med regionala utvecklingsplaner.Enligt utskottets mening kunde vara en betydelsefull tillgång föratt ge statlig stimulans till en sådan övergripande planering. I den nuaktuella motionen framhålls att regionala utvecklingsplaner måste tas fram överhela det kulturpolitiska fältet. Den nationella kulturpolitiken måste inriktaspå att stimulera detta och att stödja det utvecklingsarbete som initieras avoch mellan kommuner och landsting. Regeringen bör enligt motionärerna få iuppdrag att återkomma med förslag till hur deras önskemål kan tillgodoses.Utskottet vidhåller sin uppfattning att det skulle vara värdefullt medregionala utvecklingsplaner. Med beaktande bl.a. av det redovisade samarbetetmellan de båda kommunförbunden anser utskottet dock inte att det är påkallatatt tar något initiativ med anledning av motionsyrkandet.Motionsyrkandet avstyrks således.Det föreslås i motion Kr213 (c) att av kulturanslaget skall reserveras förbarn- och ungdomskultur (yrkande 2). Yrkandet synes innebära att det inom varjeanslag på kulturbudgeten skall öronmärkas ett belopp för ändamålet.Stödet till barn och ungdom är högt prioriterat inom kulturbudgeten. mening måste det inom varje anslag ske en individuell prövning avhuruvida och i vilken omfattning särskilda medel bör reserveras för kultur förbarn och ungdom. Utskottet anser att en sådan schablonmässig regel som föreslåsi motionen inte bör införas. I sammanhanget vill utskottet hänvisa till vadutskottet anförde i fråga om ett önskemål om en redovisning fråninstitutionerna av vilka insatser de gjort för barn och ungdom. Utskottetanförde bl.a. att det för statens del är naturligt att önskemålet uppmärksammasi samband med det fortsatta arbetet på att få till stånd en fungerande mål- ochresultatstyrning (se bet. 1996/97:KrU1 s. 50).