bet · GL01KU4 · 1997-11-04 00:00:00 — Enligt utskottet borde man, innannågon ändring av kommunallagen föreslås, under ytterligare avvaktaerfarenheterna av de nya bestämmelserna i kommunallagen om möjligheten attåterkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd. Utskottet finneringen anledning att nu inta en annan ståndpunkt än den redovisade ochavstyrker därför motionerna 1996/97:K527 yrkande 1, 1997/98:K202 yrkande 7,K205, K258 yrkande 5, K509 yrkandena 2 och 3 och K527 delvis.I motion 1996/97:K534 (c) föreslås att kommunallagen ändras så att det blirmöjligt att genomföra försök med direktval till stadsdels/kommundelsnämnderredan i valet . Ett liknande förslag framförs i fp-motionerna 1996/97:K530och 1997/98:K258 yrkande 4. I motion 1996/97:Sf632 yrkande 11 (c) föreslås attökat självstyre införs i form av direktvalda stadsdelsstyrelser i invandrartätaområden.Frågan om hur kommundels- eller stadsdelsnämnder skall väljas, indirekt avfullmäktige eller direkt av dem som bor i det aktuella området, har längefunnits på den politiska dagordningen.Enligt utskottets mening är ett av de tyngst vägande skälen mot direkta valtill stadsdels- och kommundelsnämnder att fullmäktiges kommunövergripandeansvar riskerar att undergrävas, om majoritetsförhållandena i de lokalanämnderna avviker från majoritetsförhållandena i fullmäktige. Därmed blir ocksåde politiska konsekvenserna av valutslaget oklara. Som framgått ovan harDemokratiutvecklingskommittén föreslagit en dispenslagstiftning på det häraktuella området. Förslaget bereds i ,varför inte nu bör fatta beslut i dessa frågor. Med hänvisning tilldetta avstyrks motionerna 1996/97:K530, 1996/97:K534, 1996/97:Sf632 yrkande 11och 1997/98:K258 yrkande 4.Medborgarinitiativ, inflytandefrågorMotionernaI motion 1996/97:K509 föreslår och () attkommunallagens bestämmelser om medborgarinitiativ i fråga om kommunalfolkomröstning ändras i olika hänseenden. I yrkande 1 föreslås att ärende omfolkomröstning som väckts av tillräckligt många av kommunmedlemmarna skall blibindande. I yrkande 2 föreslås att kommunala folkomröstningar blir bindande.Med yrkande 1 torde motionärerna avse att ett initiativ bakom vilket minst 10procent av de röstberättigade ställt sig skall leda till att en folkomröstninggenomförs oavsett opinionen i fullmäktige. Med yrkande 2 torde avses att ensådan folkomröstning som tillkommit genom medborgarinitiativ skallvara beslutande i stället för som enbart rådgivande. Enligt motionärerna harbestämmelsen om s.k. folkinitiativ som infördes i kommunallagen 1994 blivit ettfiasko i den meningen att inget sådant initiativ lett till beslut omatt genomföra en folkomröstning. Genom en förbättring av det kommunalafolkomröstningsinstitutet i överensstämmelse med vad som föreslås i motionenstärks enligt motionärerna demokratin generellt i . I yrkande 3 föreslåsatt ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga skall få väckas ifullmäktige av - i stället för enligt nuvarandebestämmelser - av de röstberättigade i kommunen eller . - Sammaförslag framförs i motion 1997/98:K506 yrkande 1-3. I denna motion hemställshärutöver att ärende om att hålla folkomröstning som väckts av minst entredjedel av kommunfullmäktiges eller ledamöter skallbli bindande (yrkande 4). Med bindande avses här att ett sådant initiativalltid skall leda till att en folkomröstning genomförs.I motion 1996/97:K516 yrkande 1 begär m.fl. (mp) attkommunallagen ändras så att det blir möjligt för fullmäktige att ge deröstberättigade i kommunen motionsrätt i fullmäktige. - Samma förslag framförsi motion 1997/98:K509 yrkande 1. - Sådana motioner som väcks av kommunmedlemmarskall enligt motion 1996/97:K516 yrkande 2 ges samma dignitet frånberedningssynpunkt som motioner som väcks av de politiska partierna ifullmäktige. Motionärerna säger sig vara övertygade om att många goda förslagaldrig kommer fram till politikerna för beslut eftersom många förslagsställareinte engagerar sig politiskt eller för fram sina tankar i massmedia. Ett sättatt komma till rätta med detta är att ge varje kommuninvånare rätt attmotionera direkt till fullmäktige. En sådan motionsrätt skulle enligtmotionärerna ställa ökade krav på motionsberedningen.I motion 1997/98:K241 hemställer () att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om demokratiförsök förungdomar. Enligt motionären skulle det vara framåtsyftande att regeringen ägnarsärskild uppmärksamhet åt att följa, analysera och utvärdera demokratiförsöksom genomförs tillsammans med ungdomar i olika delar av landet, t.ex. s.k.ungdomsparlament, en verksamhet som avses genomföras i de treSmålandslänen.I motion 1997/98:K517 hemställer () att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att stärkamedborgarnas inflytande och medansvar i samhället (yrkande 1). Enligtmotionären bör medborgarnas ökande kompetens tas till vara inom olikaverksamheter. Enskilda människors kunskap, engagemang och erfarenheter är enpositiv kraft när det gäller att vidareutveckla demokratin i . Därförmåste enligt motionären inriktningen i allt förändringsarbete vara att stärkamedborgarnas möjligheter till inflytande, medansvar och valfrihet.I motion 1997/98:K526 hemställer och , båda(kd), att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kommunala folkomröstningar (yrkande 1). Motionärerna anser att om 10procent av de röstberättigade i en kommun eller ett landsting skriftligenställt sig bakom ett krav på en folkomröstning skall en sådan genomföras utanatt fullmäktige prövar frågan. Regeringen bör enligt motionen återkomma medlagstiftningsförslag på detta område.I motion 1997/98:So673 hemställer m.fl. (v) att hosregeringen begär förslag om former för att förstärka ungdomars möjligheter tillkollektivt inflytande i kommunerna (yrkande 2). I motionen hänvisas till ettförslag från enligt vilket kommunerna tillsammansmed de unga bör skapa fora för kommunikation mellan politiker och kommunensungdomar. Enligt motionärerna bör former för detta skyndsamt utarbetas.BakgrundKommunal folkomröstningEnligt 5 kap. 34 § kommunallagen får fullmäktige besluta att det som ett led iberedningen av ett ärende som fullmäktige skall handlägga skall inhämtassynpunkter från medlemmarna i kommunen eller . Detta kan ske genomfolkomröstning, opinionsundersökning eller något liknande förfarande. Vidopinionsundersökning eller liknande förfarande får valnämnden anlitas, omnämndens verksamhet i övrigt inte hindras av det. Närmare föreskrifter omförfarandet vid folkomröstning finns i lagen (1994:692) om kommunalafolkomröstningar.Ärende om att hålla folkomröstning i en viss fråga får enligt 5 kap. 23 § ifullmäktige väckas, förutom av en nämnd, en ledamot genom motion, revisorerna ivissa fall, en fullmäktigeberedning samt styrelsen i ett företag där kommuneneller innehar samtliga aktier eller bestämmer tillsammans med någonannan, även av av de röstberättigade kommun- ellerlandstingsledamöterna. Initiativet skall vara skriftligt, ange den aktuellafrågan samt innehålla initiativtagarnas egenhändiga namnteckningar,namnförtydliganden och uppgift om deras adresser.Bestämmelserna i 5 kap. 23 § kommunallagen om folkinitiativ infördes den 1juli 1994 på grund av ett förslag från (SOU 1993:90).Kommittén ansåg att tiden var mogen för att utveckla det kommunalafolkomröstningsinstitutet och att möjliggöra ett mer frekvent utnyttjande avdetta. Förslaget innebar att om minst tio % av de röstberättigadekommunmedlemmarna skriftligen begärt en folkomröstning i en viss fråga skullefullmäktige vara skyldig att ta upp frågan, dock att fullmäktige skulle avgöraom en folkomröstning skulle hållas eller inte. Regeringen instämde i denföljande propositionen (prop. 1993/94:188) i kommitténs principiellaargumentering för folkinitiativ. Tröskeln för möjligheten att väckafolkinitiativ sänktes från tio till fem % med argumentet att det skulle blialltför svårt att få till stånd folkomröstningar i stora kommuner med den högrenivå som kommittén föreslagit. följde propositionens förslag(1993/94:KU40).Den tidigare nämnda konstaterade i sittbetänkande (SOU 1996:162) att inte i något av det fyrtiotal folkinitiativ tillfolkomröstning som tagits hade fullmäktige beslutat bifalla förslagetom folkomröstning. Därmed riskerar reformen enligt kommitténs mening attframstå som skendemokratisk. Ett sätt att skapa balans mellan denrepresentativa demokratin och ett underlättande av möjligheten för engagerademedborgare att få till stånd en folkomröstning skulle kunna vara att behållareglerna i kommunallagen om folkinitiativ men koppla dessa till ett krav påkvalificerad majoritet i fullmäktige för att förslaget skall kunna avslås.Förslaget innebär att det räcker att en tredjedel av fullmäktige stöder ettfolkinitiativ för att en folkomröstning skall komma till stånd. När det gällerformulering av frågeställning och svarsalternativ skall fullmäktige fattabeslut på vanligt sätt. Förslaget bereds f.n. i . Enligtuppgift från kommer regeringen inte att lägga fram någotlagförslag med anledning av kommittéförslaget i denna del.Medborgerlig motionsrättEnligt 5 kap. 23 § kommunallagen får ärenden i fullmäktige väckas av en nämnd,en ledamot genom motion, revisorerna om ärendet gäller förvaltning som harsamband med revisionsuppdraget, en fullmäktigeberedning om fullmäktige harföreskrivit det eller styrelsen i ett kommunalt företag om fullmäktige harbeslutat det för särskilda fall. Ärende om att hålla folkomröstning i en vissfråga får väckas i fullmäktige av minst fem % av de röstberättigade kommun-eller landstingsmedlemmarna.Enskilda kommunmedlemmar har mycket begränsade formella möjligheter att tainitiativ i en fråga som ryms inom fullmäktiges kompetensområde. Den endamöjlighet som erbjuds i kommunallagen är den nämnda som innebär att manundertecknar ett folkinitiativ om folkomröstning. Härutöver finns möjlighetenatt kontakta enskilda förtroendevalda eller ett eller flera politiska partiermed förslag om att en viss fråga bör aktualiseras. Även den kommunalaförvaltningen kan kontaktas på motsvarande sätt. Någon skyldighet för enkommunal nämnd att ta upp ett sådant initiativ till sakbehandling finnsemellertid inte.I den finska kommunallagen finns en bestämmelse om medborgerlig initiativrättinnebärande att kommunmedlemmarna har rätt att ta initiativ och få informationom vilka åtgärder som vidtagits till följd av initiativet. Dessutom skallfullmäktige minst en gång få information om vilka initiativ medborgarnatagit och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av dessa. Om antaletinitiativtagare i en viss fråga motsvarar minst två % av de röstberättigadeskall frågan tas upp till behandling i fullmäktige inom sex månader.Demokratiutvecklingskommittén har i sitt betänkande (SOU 1996:162) föreslagitatt det i kommunallagen införs bestämmelser om motionsrätt för dem som ärröstberättigade i fullmäktigevalet. Beredningen av en sådan medborgarmotion börenligt kommittén ske så att fullmäktige kan fatta beslut i ärendet inom ett årfrån det motionen väckts.Enligt kommitténs mening skulle en medborgerlig motionsrätt på ett radikaltsätt bidra till att öppna dörrarna till de politiska rummen, minska avståndetmellan väljare och valda och öka förståelsen för den representativa demokratinsarbetssätt. Den skulle också bidra till att öka intresset för dekommunalpolitiska frågorna och därmed underlätta rekryteringen till dekommunala förtroendeuppdragen.Förslaget bereds i . Enligt uppgift frånInrikesdepartementet kommer regeringen inte att lägga fram någotlagförslag med anledning av kommitténs förslag i denna del.Ungdomspolitiska kommitténUngdomspolitiska kommittén, som tillsattes , har enligt sina direktiv(dir. 1995:154) haft i uppgift att se över vissa ungdomspolitiska frågor. En avkommitténs uppgifter har varit att föreslå åtgärder för att stärka ungdomarsinflytande på olika nivåer i samhället.I sitt slutbetänkande (SOU 1997:71) anför kommittén bl.a. att ungasdelaktighet i beslutsprocesserna bör öka. För att detta skall bli möjligt harkommittén föreslagit vissa ändringar i olika regelverk som hindrar unga att tadel av makten. Förslagen avser såväl riks- som kommunalpolitik. Andra förslag ibetänkandet syftar till att försöka ändra vuxnas attityder till unga så att deinser att ungas delaktighet utgör en resurs för samhället. Bland förslagen kannämnas att regeringen bör vara uppmärksam på ålderssammansättningen i centralamyndigheter och statliga kommittéer, att varje kommun i samarbete med ungautformar och antar ett ungdomspolitiskt handlingsprogram och skapar fora förkommunikationen mellan politiker och de unga i kommunen, att varje skola börerbjuda eleverna regelbunden information från de politiska partierna och derasungdomsförbund samt att kommunernas arbete med att göra de unga delaktiga i denkommunala beslutsprocessen bör följas och kartläggas till år 2002.Ärendet bereds i Inrikesdepartementet.Utskottets bedömningI några motioner föreslås relativt långtgående förändringar av reglerna förkommunala folkomröstningar. Det gäller införande av beslutande folkomröstningpå initiativ av av de röstberättigade i kommunen (motionerna 1996/97:K509yrkandena 1-3 (mp) och 1997/98:K506 yrkandena 1-3 (mp)). I en annan motion(1997/98:K526 yrkande 1 (kd)) föreslås att andelen röstberättigade som kan tainitiativ till folkomröstning höjs från men att ettsådant folkinitiativ skall genomföras utan föregående prövning av fullmäktige.Slutligen föreslås i motion 1997/98:K506 yrkande 4 (mp) att ett initiativ tillfolkomröstning bakom vilket står minst en tredjedel av fullmäktige automatisktskall utlösa en sådan folkomröstning.Utskottet konstaterar att det både pånationell och nivå i grunden är av rådgivande karaktär. Ett undantagutgör folkomröstning angående vilande grundlagsförslag enligt bestämmelserna i8 kap. 15 § RF. på nivå i sin nuvarandeutformning är ett led i fullmäktiges beredning av ett ärende. Denna beredninginnebär att fullmäktige fattar beslut på grundval av en prövning av allaomständigheter i ärendet, inklusive resultatet av en eventuell folkomröstning.Ett införande av en beslutande typ av kommunala folkomröstningar vore enligtutskottets mening att undergräva det representativa demokratiska systemet.Motionerna 1996/97:K509 yrkande 1-3 och 1997/98:K506 yrkandena 1-3 avstyrks.När det gäller förslaget om att en viss andel röstberättigade skall kunnautlösa en folkomröstning vill utskottet anföra följande. Utskottet anser attdet är viktigt att det inom ramen för det representativa demokratiska systemetfinns ett utrymme för folkinitiativ i fråga om folkomröstning. Däremot anserutskottet det principiellt felaktigt att en viss andel av de röstberättigadeskall kunna tvinga fram en folkomröstning, även om kravet som föreslås imotionen höjs till . Den nuvarande ordningen enligt vilken fullmäktigebeslutar om huruvida ett folkinitiativ skall leda till att en folkomröstninggenomförs eller inte bör bibehållas. Motion 1997/98:K526 yrkande 1 avstyrks.Beträffande förslaget att ett folkomröstningsinitiativ, bakom vilket minst entredjedel av fullmäktige står, skall leda till att en sådan omröstningautomatiskt skall genomföras konstaterar utskottet att detta förslagöverensstämmer med vad föreslagit. Med hänvisningtill att detta förslag är föremål för beredning i börriksdagen inte nu fatta beslut i frågan, varför motion 1997/98:K506 yrkande 4avstyrks.I motionerna 1996/97:K516 yrkande 1 och 1997/98:K509 yrkande 1 föreslås attdet skall bli möjligt att ge de röstberättigade i en kommun motionsrätt ifullmäktige. Enligt motion 1996/97:K516 yrkande 2 bör motioner som väckts avkommunmedlemmar ges samma ställning från beredningssynpunkt som motioner somväckts av fullmäktigeledamöter. Ett förslag med liknande innehåll har framförtsav . Eftersom förslaget bereds iInrikesdepartementet, bör inte nu fatta beslut i frågan. Motionernaavstyrks.I motion 1997/98:K517 yrkande 1 (kd) anförs att inriktningen av alltförändringsarbete bör vara att stärka medborgarnas möjligheter till inflytande,medansvar och valfrihet. Utskottet kan i och för sig instämma i vad motionärenanför men finner ingen anledning för att uttala sig i frågan medanledning av motionen, varför den avstyrks.I två motioner, 1997/98:K241 (kd) och 1997/98:So673 yrkande 2 (v),aktualiseras frågan om ungdomars inflytandemöjligheter lokalt i olikahänseenden. Utskottet konstaterar att lagt framflera förslag, som är ägnade att stärka ungdomars ställning och inflytande.Förslagen bereds i . Med hänvisning till dettaavstyrks motionerna.Kommunal revisionMotionernaI motion 1996/97:K526 föreslår m.fl. (fp) att en lagstiftningkommer till stånd som garanterar den politiska oppositionen i kommuner ochlandsting ordförandeskap och majoritet i revisionen. Enligt motionärernatillämpar en del kommuner och landsting en sådan ordning, vilken är ägnad attmotverka otillbörligt utnyttjande av skattemedel.I motion 1996/97:K215 yrkande 2 föreslår () attkommunens revisorer får en kraftigt förstärkt roll och att arbetet alltmerinriktas på effektivitetsrevision men även årsrevisioner. Bakgrunden tillförslaget är bl.a. den kritik som tillbaka riktas mot politikeroch deras oetiska handlande vid representation och resor i bl.a. kommunalabolag och att kontrollfunktionen enligt motionären är otillfredsställandeutbyggd på nivå.I motion 1996/97:K527 yrkande 3 hemställer m.fl. (fp) attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i kommunallagen attden ställer högre krav på sakkunnighet i den kommunala revisionen. Enligtmotionärerna är det önskvärt att vi i behåller systemet medförtroendevalda revisorer i den kommunala verksamheten och att de har tillgångtill sakkunnig personal i den kommunala administrationen. Dock måste högre kravställas på revisorerna, krav som garanterar att det finns hög kompetens ochkrav på auktorisation i lekmannastyrelserna i den kommunala revisionen.I motion 1996/97:A607 begär och () dels attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom professionell kompetens i den kommunala revisionen (yrkande 5), dels attriksdagen hos regeringen begär förslag om lagändring så att det finnsprofessionellt sakkunniga bland de kommunala revisorerna (yrkande 6). Enligtmotionärerna är det mot bakgrund av de affärer i den kommunala verksamheten somvarit aktuella av vikt att aktualisera en bättre kontroll ochuppföljning genom ett professionellt revisionsarbete. Kommunallagen föreskriverinte att de valda revisorerna skall vara professionella. Det kan enligtmotionärerna dock vara rimligt att det bland revisorerna skall finnasåtminstone en som är antingen godkänd eller auktoriserad revisor.I motion 1997/98:K512 hemställer och , båda (s),att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en ändring av kommunallagen så att en parlamentarisk valdelegation urkommunfullmäktige kan tillsättas. Problemet som ligger till grund för motionengäller det faktum att de som är ledamöter och ersättare i kommunala nämnderenligt kommunallagen är förhindrade att delta i val av revisorer, varvideventuella fyllnadsval kan vålla svårigheter, eftersom merparten avfullmäktigeledamöterna i allmänhet också torde ha säte i nämnderna.Motionärerna anvisar som lösning på problemet att fullmäktige får utse enparlamentariskt sammansatt valdelegation som i fullmäktiges ställe får iuppdrag att genomföra val av revisorer . Delegationenförutsätts bestå av icke jäviga ledamöter i fullmäktige.BakgrundDen kommunala revisionen regleras i 9 kap. kommunallagen.Enligt 9 kap. 2 § skall minst tre revisorer och lika många ersättare väljasvid en samlad revision av hela verksamheten. Vad gäller valet av revisorerfinns särskilda bestämmelser. Enligt 6 kap. 9 § kommunallagen väljs ledamöteroch ersättare i en nämnd av fullmäktige till det antal som fullmäktigebestämmer. Enligt 6 kap. 15 § skall fullmäktige för den tid som fullmäktigebestämmer bland nämndens ledamöter välja en ordförande och en eller två viceordförande. I 5 kap. 46 § kommunallagen finns bestämmelser om proportionellaval. Bland annat val av ledamöter och ersättare i nämnder och beredningar ochval av revisorer och revisorsersättare skall under de förutsättningar som angesi 2 § lagen (1992:339) om proportionellt valsätt vara proportionella. Enligtden sistnämnda bestämmelsen skall ett val vara proportionellt, om det begärs avminst så många väljande som motsvarar den kvot som man får om antaletnärvarande ledamöter delas med det antal personer som valet avser, ökat med 1.Om kvoten är ett brutet tal, skall den avrundas till närmast högre hela tal.Reglerna om proportionella val utgör en garanti för att en minoritet skall fåtill stånd sådana val, vilket är väsentligt från demokratisynpunkt. I praktikentillämpas den proportionella valmetoden sällan; bestämmelserna i lagen utgördock en väsentlig grund för de överenskommelser som partierna regelmässigtträffar om hur platserna i bl.a. styrelsen, nämnderna och revisionen skallfördelas.Av detta följer att partierna i fullmäktige, om de är överens, kan låta t.ex.revisionen få en annan sammansättning än vad som svarar mot fullmäktigessammansättning, t.ex. på så sätt att i revisionen den politiska oppositionenbildar majoritet och att oppositionen får tillsätta ordförandeposten.Frågan om jäv i olika hänseenden regleras i 9 kap. 4 § kommunallagen enligtvilken den som är revisionsskyldig till kommunen eller inte får 1.vara revisor eller revisorsersättare för granskning av verksamhet som omfattasav redovisningsskyldigheten, 2. delta i val av revisor eller revisorsersättaresom skall granska sådan verksamhet, eller 3. delta i handläggningen av ärendenom ansvarsfrihet för verksamheten.Enligt 9 kap. 6 § kommunallagen fullgör varje revisor sitt uppdragsjälvständigt. Revisorerna granskar enligt 7 § i den omfattning som följer avgod revisionssed all verksamhet som bedrivs inom nämndernas verksamhetsområden.De prövar om verksamheten sköts på ett ändamålsenligt och från ekonomisksynpunkt tillfredsställande sätt, om räkenskaperna är rättvisande och om denkontroll som görs inom nämnderna är tillräcklig. Nämnderna och de anställda ärenligt 10 § skyldiga att lämna revisorerna de upplysningar som behövs förrevisionsarbetet. De skall också ge revisorerna tillfälle att när som helstinventera de tillgångar som nämnderna har hand om och ta del av de räkenskaperoch andra handlingar som berör nämndernas verksamhet.Revisorerna skall enligt 14 § till fullmäktige avge en berättelsemed redogörelse för resultatet av den revision som avser verksamheten under detföregående budgetåret. Om anmärkning framställs skall enligt 15 § anledningentill denna anges i revisionsberättelsen. Anmärkningar får riktas mot nämndereller fullmäktigeberedningar samt de enskilda förtroendevalda i sådana organ.Berättelsen skall innehålla också ett särskilt uttalande huruvida ansvarsfrihettillstyrks eller ej.Ansvarsfrihetsfrågans prövning regleras i 16 och 17 §§. Enligt 16 § skallfullmäktige inhämta förklaringar över de anmärkningar som har framställts irevisionsberättelsen. Därefter skall fullmäktige vid ett sammanträde föreutgången av året revisionen avser besluta om ansvarsfrihet skallbeviljas eller vägras. Frågan om ansvarsfrihet för en s.k. gemensam nämnd skallprövas av fullmäktige i var och en av de samverkande kommunerna ellerlandstingen. Om ansvarsfrihet vägras, får fullmäktige enligt 17 § besluta attskadeståndstalan skall väckas. Talan som inte grundas på brott skall väckasinom från det att beslutet om vägrad ansvarsfrihet fattades. Annars ärrätten till sådan talan förlorad.Lokaldemokratikommittén tog i sitt huvudbetänkande (SOU 1993:90) upp vissafrågor med anknytning till den kommunala revisionen, bl.a. revisorernasframtida roll i kommunernas uppföljnings- och utvärderingsarbete, derasförhållande till fullmäktige och rekryteringen till revisorsuppdragen. Enframtida reformering av den kommunala revisionens roll borde enligt kommitténinriktas på att trygga en hög kompetens inom revisionsverksamheten.