bet · GL01SoU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Regeringsrättens dom från innebär, enligtmotionärerna, att dörren till personlig assistans för personer med psykiskafunktionshinder nästan stängs helt. Eftersom det numera enligtsocialtjänstlagen är frivilligt för kommunerna att bistå med hjälp av personligkaraktär saknas därför nu alternativ till personlig assistans. Enligtmotionärerna måste den tidigare lagstiftningen återställas och kompletteras meden klarläggande lagstiftning som anger att även motiverande och ?påputtande?behov skall ligga till grund för bedömningen av rätt till assistans.I motion So443 av m.fl. (fp) yrkas att beslutar om ensådan ändring i rätten till personlig assistans innebärande en återgång till deregler om rätt till personlig assistans som gällde före (yrkande 1) och att till utgiftsområde 9 B 7 Kostnader för statligassistansersättning för anvisar 1 utöver vadregeringen föreslagit eller således 5 (yrkande 11). Motionärernaanför att handikappreformen urholkats bland annat genom att en större del avansvaret vältrats över på kommunerna. Detta innebär en återgång tillsituationen före reformen då människor med funktionshinder ofta fick finna sigi att servicen radikalt kunde skilja sig åt mellan kommunerna. Genomschabloniseringen av assistansersättningen försämras situationen radikalt förflera brukarkollektiv och enskilda funktionshindrade. Motionärerna anser attden personliga assistansen bör användas mer i arbetslivet, studieverksamhet,skolarbete och barnomsorg. Regeringen bör tillse att lagstiftningen följs såatt även de psykiskt funktionshindrade får stöd enligt LSS och LASS.Återupprättandet av handikappreformen är den mest angelägna reformen. När detväl är gjort och ekonomin ger utrymme så finns det anledning att blicka framåtmot nya reformer.I motion So417 av () begärs ett tillkännagivande tillregeringen om behovet av att genomföra förändringar i lagen för att vidgarätten till personlig assistans. Motionären anser att Regeringsrätten genom domfrån inskränkt möjligheten att få personlig assistans i enlångt större utsträckning än vad någonsin avsett. Hon anför att i deursprungliga förarbetena uteslöts inte personlig assistans för motiverandeinsatser. På grund av domen krävs nu att gör ändringar i lagen, anförhon.I motion So802 av m.fl. (v) yrkas att anslaget B 7 Kostnader förstatlig assistansersättning tillförs ytterligare (yrkande 3, delvis). Motionärerna motsätter sig en övervält-ring av kostnaderna för assistanser på kommunerna. Stödet till svårtfunktionshindrade skall vara ett statligt ansvar. Motionärerna anslår 400miljoner kronor mer än regeringen för att täcka dessa kostnader.I motion So444 av m.fl. (v) yrkas att beslutar tabort schabloniseringen av assistansersättningen (yrkande 14) och hos regeringenbegär förslag för att rätta till underfinansieringen av lagen omassistansersättning enligt vad i motionen anförts (yrkande 13). Vidare yrkasatt hos regeringen begär förslag till ett bättre och tydligareregelverk enligt vad Intressegruppen för assistansberättigade föreslagit(yrkande 15). Lagen om assistansersättning är en milstolpe i svenskhandikappolitik, anför motionärerna. När lagen om assistansersättning infördesunderskattades dock behoven kraftigt. Detta medförde en kraftigunderfinansiering. I stället för att rätta till underfinansieringen harregeringen låtit funktionshindrade leva i ständig oro för att den nyvunnafriheten och värdigheten, som den personliga assistansen innebär, skall bliutsatt för nedskärningar eller avskaffas helt. Motionärerna anser attschabloniseringen av assistansersättningen är förödande för många. Ersättningför assistenternas arbete på obekväm arbetstid och/eller jourtid ryms inte inomschablonen /tim och omfattas inte heller av de särskilda skäl som gällerför att erhålla en högre ersättning enligt Riksförsäkringsverketsrekommendationer till försäkringskassorna. För att få högre ersättning avkrävspersoner gravt integritetskränkande motiveringar och kostnadsredovisningar.Motionärerna anser att Intressegruppen för Assistansberättigade (IFA) föreslårett bättre och tydligare regelverk. Varje assistansberättigad upprättar enbudget enligt en av upprättad kontoplan som utgörs aversättningsbara kostnadsslag. Den enskilde redovisar sedan sina faktiskakostnader och över- eller underskott regleras. Riktigheten i redovisningenintygas av en auktoriserad revisor. Detta förslag innebär en acceptabelkostnadskontroll för den enskilde.I motion So424 av m.fl. (mp) begärs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om en återgång till enindividuell assistansersättning vars storlek skall vara anpassad till denenskildes assistansbehov (yrkande 1), dels om att ytterligare uppföljning ochanalys av kostnader och värde av assistansreformen skall ske i samarbete medbrukarrörelsen (yrkande 2), dels om en redovisning av de merkostnader somassistansreformen medfört (yrkande 3) och dels om att utreda ett statligthuvudmannaskap (yrkande 4). Assistansreformen har gett frihet och värdighet,anför motionärerna. De personer som genom lagen fått rätt till personligassistans kan nu bestämma över sina egna liv. Trots framgången har regeringenföreslagit nedskärningar och besparingar i reformen inte mindre än tre gångersedan den 1 januari 1994. har regeringen tagit ett steg mot en mer korrektfinansiering av assistansreformen. har man dock infört enschablonersättning vilket innebär att de som har de största assistansbehoventvingas genomgå starkt integritetskränkande prövningar för att eventuelltbeviljas en högre ersättning. Motionärerna anser att assistansersättningenskall vara en individuell ersättning som skall tillgodose den enskildesassistansbehov. En schabloniserad ersättning kan aldrig tillgodose det faktiskabehovet. Assistansberättigade har informerats om att de inte kommer att blibeviljade höjd ersättning för att kunna täcka sina avtalsenliga kostnader förOB-ersättning, eftersom detta inte anses utgöra ett särskilt skäl. Medlemskap ikooperativ anses inte heller utgöra särskilt skäl. Motionärerna vill ha enomedelbar återgång till individuell ersättning. De anser det också angelägetatt det görs en utredning och redovisning av de merkostnader som reformenmedfört för samhället för att få en balans i diskussionen om kostnaderna. Desom har personlig assistans har även tidigare haft olika former av samhällsstödvilket inte varit kostnadsfritt. En redovisning av den merkostnad som uppståttför samhället skulle därmed ge en mer rättvisande bild av kostnaderna.Slutligen anser motionärerna att staten bör vara huvudman och ges ansvaretför assistansreformen, för utredning, administration och ekonomi. De anser atthuvudmannaskapet bör utredas.I motion So218 av m.fl. (kd) yrkas att anslaget B 7 Kostnader förstatlig assistansersättning för tillförs ytterligare 300miljoner kronor (yrkande 15, delvis). Motiven för detta utvecklas i motionSo430 av m.fl. (kd). I denna motion yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om systemetför assistansberäkning (yrkande 6), dels om att åldersgränsen för rätttill assistans tas bort (yrkande 7). Motionärerna anför att svårtfunktionshindrade har drabbats hårt av regeringens schablonisering avassistansersättningen. En schablon innebär att vissa grupper får för mycketersättning, medan andra svårt funktionshindrade inte klarar att anställa enpersonlig assistent. Schablonen innebär ett ifrågasättande av de svårastfunktionshindrades assistansbehov. Motionärerna anser i likhet medIntressegruppen för assistansberättigade att en förenklad årsredovisning kananvändas, där den assistansberättigade redovisar kostnaderna för assistansen. Isamband med årsredovisningen återbetalas eventuellt överskott. Motionärernaavsätter ytterligare för assistansersättningen. De villäven bygga ut reformen så att den också omfattar dem som fyllt . Förkontinuiteten och en god omvårdnad bör rätten till assistansersättning ävengälla efter 65-årsdagen.I motion So437 av () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till ändringar i lagenom assistansersättning. Motionären anför att lagen om stöd och service sominfördes gav svårt funktionshindrade möjlighet att leva ochdelta i samhället på lika villkor som andra medborgare. Den personligaassistenten kom för många att symbolisera hela handikappreformen. Lagregler ochadministration kom efter hand att ändras för att förenkla och förbättratillämpningen och kontrollera kostnaderna. Motionären anser att det finnsytterligare förenklingar att göra i administrationen för att nedbringakostnaderna samt kunna upprätthålla en rimlig servicenivå och god kvalitet ibesluten. Rätten att fatta provisoriska beslut bör delegeras till tjänsteman.Vid ärenden om förtidspension, handikappersättning och vårdbidrag finns dennamöjlighet enligt lag. Motsvarande förhållanden bör, enligt motionären, gällaäven i lagen om assistansersättning. Vidare bör omprövningen kunnaske genom tjänstemannabeslut, frånsett de ärenden där omprövningen leder tilländring av förmånen. Motionären anser att förslagen inte innebär någon nackdelför brukaren och innebär inte heller någon minskad rättssäkerhet.Socialutskottet anordnade en offentlig utfrågning omassistansersättningen. I utfrågningen deltog tre representanter frånhandikapprörelsen, utsedda av handikapporganisationernas arbetsgrupp kringassistansersättningen och representanter från och berördamyndigheter. Utfrågningen publiceras i ,1997/98:URD1.Statistik från RFV visar att 7 331 personer hade assistansersättning iseptember 1997. Det genomsnittliga antalet timmar var . Ijanuari 1997 hade 7 102 personer assistansersättning för genomsnittligt 71,3timmar . anordnade kommunerna assistansen för 74 %och kooperativen för av de assistansberättigade. Detta är samma fördelningsom i juni 1996.Frågan om finansieringsansvaret för de 20 första assistanstimmarna behandladesi betänkande 1997/98:SoU4. Utskottet anförde bl.a. följande:Kommunerna har det grundläggande ansvaret för bl.a. personlig assistans enligtlagen om stöd och service. Enligt lagen har kommunerna i uppgift attfortlöpande följa upp vilka som omfattas av lagen och vilka deras behov av stödoch service är samt verka för att dessa personer får sina behov tillgodosedda.Biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till sådan assistans är enav rättigheterna enligt lagen. Det grundläggande ansvar som kommunerna harinskränker inte den enskildes rätt att själv välja vem som skall ge assistansenoch på vilket sätt denna ges samt inte heller vem som skall vara arbetsgivareför assistenten. Utskottet anser i likhet med propositionen och motion So59 (c)att den nu föreslagna förändringen av finansieringsansvaret inte skall påverkaden enskildes rättigheter i detta hänseende.De aktuella motionerna avstyrktes därmed. Utskottet tillstyrkte propositionensförslag till lagändringar. följde utskottet (rskr. 5).I yttrande 1996/97:SoU7y till finansutskottet över den ekonomiskavårpropositionen tillstyrkte utskottet att assistansersättningenschabloniserades för att minska administrationen vid försäkringskassorna.Utskottet betonade att det var nödvändigt att det gavs möjlighet att erhållahögre ersättning än schablonen för den som har särskilda skäl och attbedömningen i dessa fall skall ske individuellt. Vidare betonades att det ärangeläget att brukarna själva kan besluta om på vilket sätt de vill anordnaassistansen och att schabloniseringen inte leder till att denna möjlighetinskränks.Gränsdragningen mellan personlig assistans och kommunens ansvar för att hatillräcklig personal för att erbjuda ett gott omhändertagande av alla barn inomskola och barnomsorg och av vuxna inom dagverksamheter har behandlats avutskottet i betänkande 1995/96:SoU15 med anledning av proposition 1995/96:146om vissa frågor om personlig assistans.I detta betänkande diskuteras också definitionen av personlig assistans.Utskottet godtog i huvudsak de förslag som regeringen lagt fram. Vissaändringar och förtydliganden gjordes dock. Utskottet anförde att införandet iLSS av en definition av begreppet personlig assistans inte fick innebära attnågon grupp som i praxis omfattats av lagstiftningen helt utestängdes fråninsatsen personlig assistans. Personer med enbart psykiska funktionshinderborde t.ex. även i fortsättningen vara berättigade till personlig assistans ivissa speciella fall, nämligen där karaktären och omfattningen av det psykiskafunktionshindret medför behov av hjälp med de grundläggande behoven. En personkan t.ex. vara helt ur stånd att själv klara sin hygien eller få i sig mat,anförde utskottet.I betänkande 1997/98:SoU6 redovisades att () fått iuppdrag att i samråd med och i kontakt med utforma ett system för uppföljning av den statligaassistansersättningen som gör det möjligt att fortlöpande kartlägga ochanalysera eventuella förskjutningar i ansvars- och kostnadsfördelningen mellanstaten och kommunerna. Av RFV:s redovisning till regeringen framgåratt nybeviljade assistansersättningar har medfört en insatsökningmed mätt i förändringen av antalet kommunala insatstimmar före beviljadstatlig assistansersättning och antalet beviljade timmar i form avassistansersättning. Resultatet visade att de kraftigaste minskningarna skettför insatserna anhörigvård, avlösarservice, hemsjukvårdsbidrag, hemtjänst ochledsagarservice. Insatserna elevassistent/resursperson och daglig verksamhetvar de som syntes ha påverkats minst av beslut att bevilja assistansersättning(för ytterligare information se RFV 11 684/96).Handikappombudsmannen (B 9)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget B 9Handikappombudsmannen.Handikappombudsmannen skall bevaka frågor som angår funktionshindradepersoners rättigheter och intressen samt verka för att personer medfunktionshinder uppnår full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet ilevnadsvillkoren.Regeringen gör bedömningen att myndighetens verksamhet bedrivs på ett sådantsätt att målen för verksamheten har kunnat uppnås. Årsredovisningen har dock ialltför hög grad karaktär av verksamhetsberättelse i stället förresultatredovisning. Regeringen gör därmed bedömningen att det finns behov avatt ytterligare intensifiera resultatdialogen med myndigheten för att förbättraanalyserna av uppnådda resultat. Mått som beskriver t.ex. kvalitet och effekterav myndighetens åtgärder bör utvecklas.I motion So802 av m.fl. (v) yrkas att till anslagetB 9 anvisar utöver vad regeringen föreslagit(yrkande 3, delvis). Motionärerna kräver att skall kunnaföra processer i enskilda mål. För att öka myndighetens juridiska kompetensanslås utöver vad regeringen föreslagit. Samma yrkandefinns också i motion So427 av m.fl. (v).Utskottet behandlade frågan om bör ges rätt attföra processer i enskilda mål i betänkande 1997/98:SoU6 med anledning avregeringens skrivelse om handikappolitik (skr. 1996/97:120). Utskottetkonstaterade då att regeringen tillkallat en särskild utredare med uppgift attutreda och föreslå hur en lagstiftning bör vara utformad som förbjuderdiskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder. Utredaren skalläven lämna förslag på vilka förfaranderegler som skall vara tillämpliga hosHandikappombudsmannen. De aktuella motionsyrkandena ansågs därmed tillgodoseddaoch avstyrktes.Regeringen har fastställt direktiv till en översyn avHandikappombudsmannen (dir. 1997:131). I enlighet med beslut vidinrättandet av skall verksamheten ses över efter tre årsverksamhet. Syftet är att belysa vilken betydelse ombudsmannen har haft förutvecklingen inom handikappområdet samt att bedöma om, och i så fall hur,ombudsmannens roll och arbetsuppgifter bör förändras i något avseende.Utredningen skall beakta vad utredningen om förbud mot diskriminering iarbetslivet av personer med funktionshinder kommer fram till. Utredaren skalldock inte själv i detalj behandla denna fråga.Bostadsstöd till funktionshindrade (B 10 - förslag till nytt anslag)I motion So803 av m.fl. (m) yrkas att beslutar anslå100 till anslaget B 10 Bostadsstöd till funktionshindrade ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 8). Motionärerna vill införaett nytt anslag för bostadsstöd till funktionshindrade. De anser att det ärorimligt att funktionshindrade skall tvingas till socialbidrag för att kunna bokvar i sina handikappanpassade bostäder, vilket de anser blir konsekvensen närstaten fullt ut tar över ansvaret för bostadstilläggen 1998.Sedan den 1 januari 1995 gäller att kommunalt bostadstillägg och särskiltkommunalt bostadstillägg för pensionärer har ersatts med ett statligtbostadstillägg (BTP) enligt lagen (1994:308) om bostadstillägg tillpensionärer. BTP utgör före inkomstavdrag av bostadskostnad mellan 100 och4 . Storleken av BTP bestäms av årsinkomstens storlek. Under enövergångsperiod t.o.m. utgången av kan en kommun komplettera BTP medett kommunalt finansierat bostadstillägg. I de nya reglerna inryms ett särskiltbostadstillägg som kompenserar de pensionärer som har särskilt låg inkomst ochhög hyra.Statsbidrag till psykiskt sjuka (B 11 - förslag till nytt anslag)I motion So803 av m.fl. (m) yrkas att beslutar anslå300 till anslaget B 11 Statsbidrag till psykiskt sjuka för ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 9). Motionärerna har i motionSo403 föreslagit att regeringen skall återkomma till med förslag omatt de psykiskt funktionshindrade bör ingå i personkretsen enligt lagen om stödoch service till vissa funktionshindrade. I avvaktan på detta förslag föreslårde ett särskilt stimulansbidrag till kommunerna . Syftetmed stimulansbidraget är att kommunerna mer aktivt än skall arbeta meddenna glömda grupp funktionshindrade.Socialstyrelsen redovisar i Handikappreformen Slutrapport (Social-styrelsen följer upp och utvärderar 1997:4) att endast ca 1 300 personer medpsykiska funktionshinder har fått beslut om någon LSS-insats. Styrelsen anseratt det är ett alarmerande resultat mot bakgrund av gruppens omfattning ochstora stödbehov enligt gjorda levnadsnivåundersökningar och de investeringarsom gjorts av bl.a. . Styrelsen anser att många sannoliktskulle kunna beviljas insats enligt LSS i stället för beslut om bistånd enligtsocialtjänstlagen eller insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen. Vidare finnsdet brister i samverkan mellan psykiatrin och som försämrarförutsättningarna för adekvata beslut och insatser för psykisktfunktionshindrade i kommunerna. Kommunernas handläggare behöver bättre kunskapom psykiska funktionshinder och deras konsekvenser för att rätt kunna bedömabehovet av insatser enligt LSS. Styrelsen anser också att det finns ett stortbehov av alternativ daglig sysselsättning för psykiskt funktionshindrade.I rapporten vi på rätt väg? Årsrapport för psykiatrireformen 1997(följer upp och utvärderar 1997:6) konstateras attgenomförandet av psykiatrireformen är avsevärt försenat. Styrelsen anser dockatt reformen nu är på rätt väg. I samtliga landsting och i de allra flestakommuner görs intensiva insatser för att genomdriva det arbete som stakats ut ilänsplanernas olika projekt. Försöksverksamheter och brukarverksamheter harkommit i gång. Reformarbetet har goda förutsättningar att lyckas ombeslutsfattare, professioner och företrädare för brukarna fortsätter att hållauppmärksamheten på en hög nivå, anförs det. Styrelsen betonar att det ärviktigt att ett långsiktigt perspektiv läggs för att säkra finansieringen av denya verksamheterna även efter det att stimulansbidraget upphört. Det är ocksåbetydelsefullt med en fortsatt uppföljning av hur situationen utvecklas för depsykiskt funktionshindrade.Övriga medelsanvisningar under BRegeringens förslag till medelsanvisningar till Ersättning för texttelefoner(B 5) och utbildningsstöd (B 8) har icke möttnågon erinran i form av motioner.Åtgärder för barn, socialt behandlingsarbete samt alkohol- och narkotikapolitik(C 1-C 8)Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård samt alkohol- ochnarkotikaförebyggande arbete (C 1)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget C 1Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård samt alkohol- ochnarkotikaförebyggande arbete.Statsbidrag till missbrukarvården ingår i det generellastatsbidraget till kommunerna. Genom den verksamhet som drivs av Statensinstitutionsstyrelse (SiS) har staten ett direkt ansvar för ungdomsvård ochmissbrukarvård. Staten har ett starkt intresse av att det råder balans mellan åena sidan den tunga institutionsvården och å andra sidan den vård som bedrivsav kommunerna och består av förebyggande insatser och olika slag avöppenvårdsinsatser. Huvuddelen av anslaget har därför avsatts tillutvecklingsmedel för att stimulera kommunerna att utveckla de förebyggandeinsatserna och öppenvårdsinsatserna. disponerar 2 miljonerkronor för insatser mot spelberoende och därtill hörande sociala problem.Regeringen gör bedömningen att särskilda utvecklingsmedel ävenfortsättningsvis bör avsättas för att stimulera kommunerna att utvecklainsatser i öppen vård för ungdomar och missbrukare. bör ävenfortsättningsvis fördela dessa utvecklingsmedel.I motion So218 av m.fl. (kd) yrkas att anvisar 20miljoner kronor utöver regeringens förslag till anslaget C 1 (yrkande 15,delvis). Motionärerna vill anvisa dessa ytterligare tillåtgärder till förebyggande arbete inom alkohol- och narkotikaområdet.Bidrag till organisationer på det sociala området (C 2)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget C 2Bidrag till organisationer på det sociala området.Anslaget avser bidrag till olika frivilliga organisationer inom det socialaområdet. Det gäller såväl länkorganisationer och andra organisationer somarbetar med att stödja och hjälpa f.d. missbrukare och andra socialt utsattagrupper, däribland organisationer som arbetar med att hjälpa barn och derasfamiljer som organisationer som motverkar våld mot kvinnor.Nykterhetsorganisationer och ochnarkotikaupplysning erhåller också statsbidrag från detta anslag.Socialstyrelsen disponerar anslaget och beslutar om fördelning av medel tillde olika organisationerna. Styrelsen genomför en utvärdering aveffekten av vissa organisationer som erhåller bidrag.Medel fördelas bl.a. till kvinnojourernas riksorganisationer ochinvandrarorganisationer m.fl. som stöder misshandlade kvinnor samt till lokaltutvecklingsarbete för att motverka våld mot kvinnor.Mot bakgrund av bl.a. behovet av att utveckla samarbetet mellan samhälle ochfrivilligorganisationer inom det sociala området har inom Socialdepartementettillsatts en utredning för att se över formerna för bidragsgivningen tillfrivilligorganisationerna. Arbetet avses vara klart vid utgången av år 1997.Inriktningen av bidragsgivningen till organisationer bör i avvaktan påutredningsrapporten i huvudsak ligga fast för . Dock föreslår regeringenatt anslaget tillförs för kunskaps- ochinformationssatsningar rörande sexuell exploatering av barn samt 6 miljonerkronor för vissa insatser för särskilt svaga kvinnogrupper.I propositionen redovisas att flera åtgärder vidtagits föratt motverka våld mot kvinnor och för att stödja, hjälpa och skydda utsattakvinnor. Bland åtgärderna nämns ny lagstiftning och ändringar i befintliglagstiftning, t.ex. höjda straffskalor för ett antal vålds- och sexualbrott.Satsningar har också gjorts på förebyggande åtgärder, t.ex. genom fortbildningav personal som kommer i kontakt med utsatta kvinnor och på förbättringar avskyddet för de kvinnor som utsatts för våld eller riskerar att utsättas förvåld, t.ex. genom larm och annan utrustning. Därtill kommer att kvinnojourernafått utökat statligt stöd.