bet · GL01JoU7 · 1997-11-11 00:00:00 — Motionärernaanser att de i propositionen föreslagna böterna är otillräckliga och framförkrav på högre miljöstörningsavgifter som bättre kan bidra till finansieringenav myndighetsresurserna för beivrande av fusk (yrkande 3).Förslag om regler för det ekonomiska ansvaret för det historiska skrotetefterlyses i motionerna Jo4 (kd) yrkande 5, Jo6 (m) yrkande 2 delvis och Jo8(c) yrkande 4 delvis.Ett kostnadsansvar för privatimporten bör enligt motionerna Jo4 (kd) yrkande4 och Jo6 (m) yrkande 2 delvis införas där importören skall kunna visa huråtervinningskravet har lösts, t.ex. genom erläggande av en skrotningsavgift.Utskottets övervägandenI dag ansvarar kommunerna för bortforsling och slutligt omhändertagande av detelektriska och elektroniska avfall som klassas som hushållsavfall. Kommunernahar möjlighet att utvidga den kommunala renhållningsskyldigheten till att avseäven annat elektriskt och elektroniskt avfall. Skyldigheten kan gälla bådebortforsling och slutligt omhändertagande. Finansieringen sker via kommunensrenhållningsavgift. Vissa branschföreningar, producenter och storanvändare hari dag organiserat insamling och återvinning av uttjänta elektriska ochelektroniska produkter. När det gäller branschföreningar och producenter är detsom regel kunden som betalar för återvinningstjänsten, medan vissastoranvändare själva har tagit på sig kostnaden för återvinning.Miljöaspekter har inte i tillräcklig grad beaktats vidkonstruktionen av elektriska och elektroniska produkter, som i olika omfattninginnehåller miljö- och hälsofarliga ämnen. Dessa ämnen medför normalt ingaproblem så länge produkterna används men kommer därefter att förr eller senarenå miljön om de inte läggs i helt täta deponier eller sönderdelas genomförbränning. Varje sådan produkt innebär därför ett diffust, fördröjt utsläppav ämnen som kan ge betydande och mycket långvariga miljöstörningar. Dessutomär det inte känt vad en omfattande industriell användning av sällsyntametaller kan innebära i form av resursproblem.Våren 1993 uttalade att frivilliga lösningar bör eftersträvas iarbetet med en kretsloppsanpassad samhällsutveckling (prop. 1992/93:180, bet.1992/93:JoU14, rskr. 1992/93:344). I likhet med regeringen anser emellertidutskottet att det ändå finns situationer där lagstiftning krävs för attåstadkomma önskat resultat. En författningsreglering har flera fördelar. Denomfattar samtliga producenter och blir därmed konkurrensneutral. Statensmöjligheter till tillsyn förbättras och därmed även förutsättningarna att genomsanktioner eller ändrade regler ingripa om syftet med producentansvaret inteuppnås. Mot denna bakgrund och i syfte att skapa en drivkraft för producenternaatt utveckla mindre miljöbelastande produkter och åstadkomma enmiljöriktig hantering bör ett lagreglerat producentansvar för elektriska ochelektroniska produkter nu införas. Som regeringen anför finns för närvarandeinte behov av en mer ingående reglering av producentansvaret i enlighet medKretsloppsdelegationens förslag. Utskottet gör därför den bedömningen attregeringen bör utfärda föreskrifter om producentansvar med utgångspunkt i debemyndiganden som redan finns i renhållningslagen. Med det anförda avstyrkerutskottet motion Jo8 (c) yrkandena 3 och 4 i motsvarande delar.Det ovan anförda innebär även att utskottet avstyrker motion Jo9 (mp) yrkande4.Till skillnad från motionärerna bakom motion Jo4 (kd) anser utskottet attpåföljden i 24 § renhållningslagen, dvs. böter eller fängelse i högst sexmånader, för brott mot reglerna för insamling och bortforsling av avfall är välavvägd. Frågor om andra ekonomiska sanktioner vid överträdelse av miljöreglerkommer utskottet att kunna ta ställning till vid behandlingen av . Iavvaktan härpå avstyrker utskottet motionens yrkande 3.Som regeringen anför bör producenterna ta ett ansvar som innefattar både detfysiska och det ekonomiska ansvaret för insamling och bortforsling samt ettekonomiskt ansvar för omhändertagande av de produkter som producenten saluförpå marknaden. Tillsammans med regeringens förslag om certifierad demonteringoch sortering av avfall innebär producentansvaret att uttjänta elektriska ochelektroniska produkter tas om hand på ett miljöriktigt sätt, att material ochkomponenter återanvänds eller återvinns samt att producenter stimuleras attsaluföra produkter som är miljöanpassade. I denna utveckling utgör, enligtutskottets mening, samverkan mellan den kompetens som finns i olika berördasektorer i näringslivet en nödvändig faktor. Utskottet vill också framhålla denviktiga roll i utvecklingen och måluppfyllelsen som myndigheter och konsumenterspelar. I likhet med regeringen anser utskottet att ett författningsregleratproducentansvar bör ange ramarna för ansvaret och lämna utrymme åtproducenterna själva att bestämma den närmare utformningen och organisationenav ansvaret. Reglerna bör vidare formuleras så att de ger möjlighet till sundkonkurrens och inte försvårar alternativa lösningar för hantering av uttjäntaprodukter eller möjligheterna för nya eller mindre företag att etablera sig ochverka på marknaden i övrigt. Det bör vidare ankomma på producenten atttillhandahålla lämpliga insamlingssystem och transporter för produkterna medden inriktning som beskrivs i propositionen. Utskottet är således inte berettatt förorda de regler för återvinning som föreslås i motion Jo9 (mp) yrkande 5.Motionsyrkandet avstyrks.De kostnader som producenternas ansvar att samla in och ta emot uttjäntaelektriska och elektroniska produkter medför kommer sannolikt att variera meddet insamlingssystem som producenten väljer. Kostnaderna kommer troligen attpåföras nya produkter och i slutledet belasta konsumenterna. Å andra sidankommer producentansvaret att avlasta kommunerna från det fysiska och ekonomiskaansvaret för produkterna. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärernabakom motionerna Jo4 (kd) och Jo6 (m) om vikten av att producentansvarssystemetutformas så att tillfredsställande garantier kan ges för en långsiktigekonomisk trovärdighet. För att producentansvaret skall kunna fungera påönskvärt sätt bör därför utformningen och organisationen av ansvaret ankomma påproducenterna själva. Enligt utskottets mening ligger det därmed iproducenternas eget intresse att systemen ges en sådan utformning attkonsumenternas krav på bl.a. kostnadsfinansiering tillgodoses. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna Jo4 (kd) yrkande 2 och Jo6 (m) yrkande 2 imotsvarande del i den mån motionsyrkandena inte kan anses tillgodosedda.I likhet med regeringen anser utskottet att producenten bör ha skyldighet attta emot alla uttjänta elektriska och elektroniska produkter av egentillverkning, egen införsel till eller försäljning utan att ta betaltav siste ägaren. Producenten bör också kostnadsfritt för siste ägarentransportera och lämna in uttjänta sådana produkter till certifieraddemonterare och sorterare innan produkterna förbehandlas, förbränns ellerfragmenteras. När det gäller det s.k. historiska skrotet, dvs. uttjäntaprodukter som sålts innan reglerna om producentansvar har trätt i kraft ellerdär producent och/eller säljare upphört med sin verksamhet, delar utskottetsynpunkterna i motionerna Jo4 (kd), Jo6 (m) och Jo8 (c) om vikten av attansvaret för dessa produkter fastställs. Även om utskottet anser det angelägetatt reglerna om producentansvar träder i kraft måsteemellertid producenterna få tillräcklig tid att bygga upp ett fungerande systemför uttjänta produkter. Som regeringen anför ankommer det på producenterna attvidta åtgärder som gör det möjligt att iaktta denna skyldighet från tidpunktenför ikraftträdandet. Regeringen kan därför behöva överväga olika datum förikraftträdande för olika produktområden. Skulle det ändå uppstå situationer däransvarig producent eller annan mottagare inte finns kommer enligt utskottetsmening kommunen att vara skyldig att inom ramen för det övergripande ansvaretenligt renhållningslagen för hushållens avfall ta emot den uttjänta varan. Meddet anförda finner utskottet syftet med motionerna i allt väsentligttillgodosett. Motionerna Jo4 (kd) yrkande 5 samt Jo6 (m) yrkande 2 och Jo8 (c)yrkande 4, båda i motsvarande delar, bör inte medföra någon ytterligareriksdagens åtgärd.Vad slutligen gäller kostnadsansvaret för privatimporterade elektriska ochelektroniska produkter vill utskottet erinra om det arbete som pågår inom EUmed en gemensam lagstiftning för Internethandel och annan privatimport.Utskottet förutsätter att producenterna aktivt deltar i detta arbete för atteventuella negativa effekter av sådan handel skall kunna mildras. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna Jo4 (kd) yrkande 4 och Jo6 (m) yrkande 2delvis i den mån motionsyrkandena inte kan anses tillgodosedda.Sortering av avfall m.m.PropositionenI propositionen föreslås att regeringen får meddela föreskrifter om att avfallsom har källsorterats skall hållas åtskilt även under bortforslingen.Bemyndigandet bör införas genom en ändring i 8 § renhållningslagen (1979:596).Enligt regeringens bedömning bör brännbart avfall hållas åtskilt från annatavfall . bör krav ställas på att i princip ävenbiologiskt behandlingsbart avfall skall källsorteras, när motsatsen inte ärmotiverad ur miljö- och resurshushållningssynpunkt. Regeringen föreslår attdeponering av utsorterat brännbart avfall förbjuds . Medbrännbart avfall menas avfall som brinner utan energitillskott efter det attförbränningsprocessen har startat.Från år 2005 bör ett generellt förbud mot deponering av organiskt avfallinföras. Med organiskt avfall menas avfall som innehåller organiskt bundet kol,exempelvis biologiskt avfall och plastavfall. bör få meddelaundantag från förbuden. Regeringen föreslår att ett bemyndigande införs irenhållningslagen (1979:596) för regeringen att meddela sådana förbud.Enligt regeringens bedömning behövs ingen ytterligare reglering föratt uppnå en omfattande minskning av det bygg- och rivningsavfall som går tilldeponeringsanläggning.MotionernaI motion Jo6 (m) yrkas avslag på förslaget om förbud mot deponering avorganiskt avfall. Kravet på åtskillnad av brännbart avfall bör inte gälla omavfallet kan nyttiggöras på annat sätt (yrkande 3). Motsvarande yrkandeframförs i motion Jo7 (m) yrkande 1. Enligt motionärerna låser nationellaföreskrifter fast teknikutvecklingen, och deponeringsförbudet bör ersättas avett mätbart minskningsmål. Om förbudet införs måste i vart fall tidpunkten försorteringskravet uppskjutas. Möjligheten till biogasutvinning ur deponier till vara även framöver (yrkande 2). I motion Jo6 (m) begärs attrenhållningslagen ändras genom tillägg till 8 d § första stycket: ... sominnebär att avfallet inte nyttiggörs (yrkande 4). Generella föreskrifter börmeddelas endast av regeringen (yrkande 5).Enligt motion Jo8 (c) bör regeringen återkomma med förslag om att bygg- ochrivningsavfall skall hanteras av certifierad återvinnare innan det får lämnaspå deponi. Förslaget bör grundas på Kretsloppsdelegationens förslag i rapport1996:11 Producentansvar i byggsektorn, dvs. obligatorisk miljöbesiktning förerivning och krav på att bygg- och rivningsmaterial inte får deponeras utan attdessförinnan ha hanterats av en återvinnare som godkänts för behörighet attlämna till deponi (yrkande 2). Enligt motionärerna bakom motion Jo5 (v) bör entidsgräns, t.ex. , införas för bygg- sektorns frivilligaåtagande när det gäller avfallshanteringen (yrkande 6).Utskottets övervägandenUtskottet har inga invändningar mot regeringens förslag till bemyndigande i 8 §renhållningslagen att meddela föreskrifter om att avfall som har källsorteratsskall hållas åtskilt även under bortforslingen. Som regeringen anför får detsedan ankomma på transportörerna att se till att avfallet inte blandas underbortforsling och att avfallet transporteras till rätt behandlingsanläggning.Kunskapen om den långsiktiga miljöpåverkan från deponeringsanläggningar är ofullständig. Metaller och stabila organiska ämnen kommer dock med tidenatt läcka ut ur deponeringsanläggningarna och organiskt avfall bryts ner ochbildar metangas, som har stark växthusverkan. För att skydda miljön ochmänniskors hälsa från skador som orsakas av deponering av avfall, som medfördel bör kunna behandlas på annat sätt, bör ett generellt förbud införas frånoch med mot deponering av utsorterat brännbart avfall och från och medår 2005 mot deponering av organiskt avfall. Som regeringen anför måste högremiljöskyddskrav ställas på deponeringsanläggningar generellt och kraven måstedifferentieras utifrån farligheten på det avfall som deponeras. Kraven börgälla i hela landet. I likhet med regeringen anser utskottet attNaturvårdsverket därför bör få meddela föreskrifter om närmaremiljöskyddsbestämmelser för deponering av avfall med den utformning som anges ipropositionen. Utskottet tillstyrker förslaget i denna del och avstyrker motionJo6 (m) yrkande 5.Vad gäller det generella förbudet mot deponering av brännbart och organisktavfall vill utskottet härutöver anföra följande. För att åstadkomma lokalamiljöanpassade energisystem och för att ersätta fossila bränslen och drivmedelär det av väsentlig betydelse att kommunerna kan ta till vara den biologisktlättnedbrytbara delen av avfallet. En sådan hantering bör utgå från naturligaekologiska processer, som maximalt utnyttjade kan skapa ett effektivtåterförande av önskvärda ämnen i ett ekologiskt kretslopp. Oönskade ämnen elleröverskott av ämnen kan separeras och återföras till stabil långtidsförvaring,och energi kan utvinnas med hjälp av biologiska processer. Det finns ettflertal metoder, mer eller mindre utvecklade, som syftar till en integrerad ochekologiskt anpassad avfallsbehandling. Som anförs i motionerna Jo6 och Jo7(båda m) får ett generellt deponeringsförbud inte leda till en avfallshanteringsom motverkar denna utveckling. Det är enligt utskottets mening av vikt attreglerna om undantag från det generella deponeringsförbudet utformas så attkommunerna ges möjlighet att utarbeta lokalt och miljömässigt lämpligalösningar, att forskning om och utveckling av biologiska återvinningsmetoderinte försvåras samt att miljömässigt godtagbara behandlingsmetoder förnyttiggörande av det organiska avfallet underlättas. Vad utskottet här anförtbör med anledning av motionerna Jo6 yrkandena 3 och 4 och Jo7 (båda m)godkännas av riksdagen.Utskottet delar regeringens uppfattning att det inte behövsnågon ytterligare reglering för att uppnå en omfattande minskning av det bygg-och rivningsavfall som går till deponering.Det kan konstateras att byggbranschen på eget initiativ ochdelvis som ett svar på Kretsloppsdelegationens arbete på allvar har börjatengagera sig i sina miljö- och avfallsproblem. Ett uttryck för detta är attbyggsektorn inrättat ett särskilt kretsloppsråd med uppgift att samordnabyggsektorns aktörer och fungera som kontaktorgan gentemotKretsloppsdelegationen, riksdag, regering och myndigheter. Genom Byggsektornskretsloppsråd har sektorn formulerat ett ensidigt åtagande för sina företag ochorganisationer. Åtagandet finns formulerat i rapporten förbyggvaror inom ett kretsloppstänkande - ett utvidgat producentansvar. Iåtagandet ingår bl.a. att halvera byggsektorns avfallsmängd tilldeponeringsanläggning, att omhänderta bygg- och rivningsavfall på ett seriöstoch kretsloppsorienterat sätt och att omhänderta farligt avfall på ettmiljöriktigt sätt. För att nå dessa mål har sektorn inlett ett ambitiöst arbetesom innefattar åtgärder som utbildningsinsatser, tillhandahållande avbyggvarudeklarationer, källsortering av restprodukter och kretsloppsanpassningav branschstandarder, avtal och beskrivningsmall för mark och hus. mening kommer dessa åtgärder tillsammans med byggsektornsaktiviteter att leda till en väsentligt ökad återanvändning och återvinning avbygg- och rivningsavfallet. I likhet med regeringen anser utskottet att detdärför inte finns skäl att nu vidta mer långtgående åtgärder, t.ex. införa ettsystem för auktorisation av återvinnare i enlighet med Kretsloppsdelegationensförslag. Utskottet förutsätter att regeringen följer utvecklingen på områdetoch vid behov återkommer med förslag om ytterligare åtgärder. Utskottetavstyrker således motion Jo8 (c) yrkande 2.Det ovan anförda innebär även att utskottet avstyrker motion Jo5 (v) yrkande6 om införande av en tidsgräns för byggsektorns frivilliga åtagande.Ansvaret för hantering av avfall och uttjänta produkterPropositionenI propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela föreskrifter om- att avfall får transporteras yrkesmässigt endast av den som har tillståndoch att det för sådan verksamhet skall gälla särskilda villkor- att en avfallslämnare skall vara skyldig att endast lämna avfall till entransportör med tillstånd- att en avfallslämnare, transportörer, återvinnare och bortskaffare blirskyldiga att lämna uppgifter om det avfall som hanteras.Bemyndigandena föreslås införas i två nya paragrafer i renhållningslagen(1979:596).Vidare föreslås att de aktörer som insamlar eller för annans räkningombesörjer bortskaffande eller återvinning av avfall, t.ex. handlare ochmäklare, bör registreras hos om dessa inte redan omfattas avtillstånds- eller anmälningsplikt enligt miljöskyddslagen (1969:387) ellertillståndsplikt enligt renhållningslagen (1979:956). Bestämmelsen bör införasgenom en ändring i renhållningslagen.Enligt regeringens bedömning bör kommunernas möjlighet att ta ett utökatansvar för bortforsling och slutligt omhändertagande, dvs. återvinning ochåterskaffande, av annat avfall än hushållsavfall upphöra från och med år 2000för icke-farligt avfall.MotionenI motion Jo8 (c) yrkas avslag på propositionen i de delar som avser tillståndför transportörer av avfall (yrkande 1). Eftersom det enligt motionärerna inteär möjligt att göra åtskillnad mellan transporter av avfall till återanvändningrespektive återvinning kan det inte heller objektivt avgöras huruvida en visstransport är tillståndspliktig.Utskottets övervägandenEn hög kvalitet på avfallshanteringen är en viktig förutsättning för attriskerna för miljön och människors hälsa som är orsakade av avfall skall kunnaminimeras. En förutsättning för att avfallshanteringen som helhet skallkännetecknas av god kvalitet är att kvalitetskravet kan upprätthållas i varjesteg från produktion av avfallet via sortering vid källan, transport ochåtervinning till slutdestinationen, dvs. En viktig roll i dennakedja innehas av transportören, vars insatser är avgörande för att avfalletskall kunna bli föremål för en miljömässigt lämplig behandling. Eftersom riskenför att avfallet deponeras illegalt ökar med skärpta krav på avfallshanteringenbör kvaliteten säkerställas för transporter av icke-farligt avfall och förkontrollen av avfallsflödena. Transportören måste därför ha nödvändigakunskaper om avfallets art och sammansättning och om möjliga miljö- ochhälsoeffekter. Dessutom måste transportören ha kunskap om gällande regler föravfallshantering och vilka lämpliga metoder för återvinning eller annanhantering av det transporterade avfallet som står till buds.Ökade krav på sortering och omhändertagande tillsammans med begränsningen avkommunernas möjligheter att utvidga sitt renhållningsansvar för annat avfall änhushållsavfall innebär att höga kvalitetskrav måste kunna ställas påtransportörerna. Utskottet delar regeringens uppfattning om nödvändigheten aven kvalitetssäkring av avfallstransporter. Som regeringen föreslår bör dengenomföras genom att den som yrkesmässigt transporterar avfall skall hatillstånd för denna verksamhet. Ett bemyndigande av den innebörd som anges ipropositionen bör därför införas i renhållningslagen. Eftersom det är avväsentlig betydelse att villkoren utformas på ett sådant sätt att de leder ökad kvalitetssäkring vill utskottet betona vikten av att höga kompetenskravställs på transportörerna och att villkoren för tillstånd blir enhetliga i helalandet. När det gäller utformningen av föreskrifterna för det kompliceradebyggavfallet har utskottet erfarit att samtal pågår mellan ,som är den myndighet som kommer att meddela närmare föreskrifter härom, ochbyggbranschen.Vad avser frågan om uppföljning och tillsyn enligt renhållningslagen förordarutskottet en föreskriftsrätt, utformad utifrån tillsynsmyndigheternas behov ochmed den innebörd som anges i propositionen. Detta innebär enligt utskottetsmening bl.a. att kravet på transportdokument inte behöver upprätthållas i varjeenskilt fall.Utskottet, som inte delar de farhågor för rättsosäkerhet och omfattandebyråkrati som kommer till uttryck i motion Jo8 (c), tillstyrker regeringensförslag om tillstånd och villkor för samt registrering av avfallstransportöreroch avstyrker yrkande 1 i motionen. Utskottet vill emellertid tillägga att ettförslag om fastställande av avfallsbegreppet, grundat på den definition somgäller inom EU enligt artikel 1 a direktiv /156/EEG, kommer att läggas fram iförslaget till miljöbalk.Övriga frågorDe delar av propositionen som inte särskilt berörts har inte föranlett någrainvändningar från utskottets sida. Utskottet instämmer i de bedömningar somregeringen gör beträffande hantering av uttjänt kontorspapper, sortering avavfall, minskad deponering av bygg- och rivningsavfall, strängare miljökrav fördeponering av avfall, förbränning av avfall, registrering av avfallshanterareenligt EG:s ramdirektiv för avfall, kommunernas möjlighet till utökat ansvarför omhändertagande av annat avfall än hushållsavfall samt bedömning avekonomiska effekter m.m. av förslagen. beträffande allmänna avfallsfrågoratt avslår motion 1997/98:Jo5 yrkandena 1-5, 7 och 8,res. 1 (v)2. beträffande avfallsbegreppets omfattningatt avslår motion 1997/98:Jo6 yrkande 1,res. 2 (m)3. beträffande utvärdering av kretsloppspolitiken m.m.att avslår motion 1997/98:Jo9 yrkandena 1-3,res. 3 (mp)4. beträffande ändrad lydelse av 8 b och 8 c §§ renhållningslagenatt med anledning av regeringens förslag och motion 1997/98:Jo4yrkande 1 och med avslag på motion 1997/98:Jo8 yrkandena 3 delvis och 4delvis antar det i bilaga 2 som Utskottets förslag betecknade förslagettill lag om ändring i renhållningslagen (1979:596) såvitt avser 8 b och 8c §§,res. 4 (c, fp)5. beträffande ändring i plan- och bygglagenatt med bifall till regeringens förslag samt med avslag på motion1997/98:Jo9 yrkande 6 antar förslaget till lag om ändring i plan- ochbygglagen (1987:10),res. 5 (v, mp)6. beträffande skyldighet att begära rivningsplanatt avslår motion 1997/98:Jo9 yrkande 7,res. 6 (v, mp)7. beträffande producentansvar för uttjänta elektriska ochelektroniska produkteratt avslår motion 1997/98:Jo8 yrkandena 3 delvis och 4 delvis,res. 7 (c, fp)8. beträffande lag om producentansvaratt avslår motion 1997/98:Jo9 yrkande 4,res. 8 (mp)9. beträffande miljöstörningsavgifteratt avslår motion 1997/98:Jo4 yrkande 3,10. beträffande förordning om producentansvar för uttjänta elektriskaoch elektroniska produkteratt avslår motionerna 1997/98:Jo4 yrkande 2, 1997/98:Jo6 yrkande 2delvis och 1997/98:Jo9 yrkande 5,res. 9 (m)res. 10 (mp)11. beträffande s.k. historiskt skrotatt avslår motionerna 1997/98:Jo4 yrkande 5, 1997/98:Jo6 yrkande 2delvis och 1997/98:Jo8 yrkande 4 delvis,res. 11 (m, c, fp)12. beträffande kostnadsansvar för privatimporterade elektriska ochelektroniska produkteratt avslår motionerna 1997/98:Jo4 yrkande 4 och 1997/98: Jo6 yrkande2 delvis,res. 12 (m)13. beträffande 8 d § renhållningslagenatt dels antar regeringens förslag till lag om ändring irenhållningslagen (1979:596) såvitt avser 8 d §, dels med anledning avmotionerna 1997/98:Jo6 yrkandena 3 och 4 och 1997/98:Jo7 godkänner vadutskottet anfört om undantag från det generella deponeringsförbudet, delsavstyrker motion 1997/98:Jo6 yrkande 5,14. beträffande hantering av bygg- och rivningsavfallatt avslår motionerna 1997/98:Jo5 yrkande 6 och 1997/98: Jo8yrkande 2,res.