bet · GL01SoU7 · 1997-09-18 00:00:00 — Tekniska handelshinder, som kan avse krav såväl när det gällervarornas beskaffenhet i sig som provning, kontroll eller märkning av varor, ärförbjudna mellan medlemsstaterna.Vidare tillade utskottet att det inte finns något som hindrar företagen attfrivilligt förse alkoholvarorna med varningstexter.Utskottets bedömningUtskottet anser det betydelsefullt att information om alkoholensskadeverkningar ges på flera plan. Utskottet vidhåller dock sin tidigareinställning beträffande varningstexter på alkoholförpackningar och avstyrkerdärmed motion So659 (kd).ÅldersgränserI motionerna So603 av m.fl. (m) yrkande 8 delvis och So630 avSven-Åke och () begärs tillkännagivanden om attåldersgränsen för inköp på Systembolaget skall sänkas till myndighetsåldern.I motion So614 av m.fl. (kd) begärs tillkännagivande om vadsom anförts om åtgärder mot ökat ungdomsfylleri (yrkande delvis). Motionärernapekar på att alltfler länder börjar diskutera och genomför en höjning avåldersgränsen för inköp av alkohol. Motionärerna anser att det är av ytterstavikt att ungdomsåren är alkoholfria och föreslår i likhet med att åldersgränsen för servering av alkoholdrycker skall höjastill 20 år.Utskottet har avstyrkt motioner om att höjarespektive sänka gränsen för inköp av alkoholdrycker. Utskottet har ibetänkandet 1994/95:SoU9 uttalat att det ansåg att åldersgränserna förinköp på Systembolaget och för servering på restaurang skall behållas. Ibetänkandet 1995/96:SoU3 ansåg utskottet att kommande förslag från regeringenbeträffande åldersgränser borde avvaktas.Alkoholpolitiska kommissionen har föreslagit att åldersgränsen för serveringav alkoholdrycker skall höjas från till 20 år.Åldersgränsutredningen (C 1995:02) som har haft regeringens uppdrag att göraen samlad översyn av de åldersgränser i samhället som berör unga människor hari sin rapport (SOU 1996:11) föreslagit att nuvarande åldersgränser för inköpoch servering av alkoholdrycker bör behållas.Utskottets bedömningUtskottet är inte berett att förorda någon ändring av nuvarande åldersgränserför inköp på Systembolaget och för servering av alkoholdrycker på restaurang.Motionerna So603 (m) yrkande 8 delvis, So614 (kd) delvis och So630 (s)avstyrks.Försäljning av folkölI motion So609 av och () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om försäljning av folköl.Motionärerna anser att det är fel att butiksanställda som inte uppnåttmyndighetsåldern får sköta försäljningen av folköl. Ett annat problem ärenligt motionärerna att det är svårt att få en ensam person i en butik attneka försäljning av folköl till hotfulla kunder.I motion So647 av () begärs en lagändring så att ettsystem med ansvarig alkoholsäljare införs i enlighet med vad som föreslås imotionen. Motionären föreslår att varje företag som säljer folköl skallåläggas att till kontrollmyndigheten anmäla vem som ansvarar förölförsäljningen. På så sätt har den som registrerats som ansvarig försäljareansvar för eventuell olaglig försäljning oavsett vem som hanterat självaleveransen över disk.I motion So650 av () begärs ett tillkännagivande om vad somanförts om införandet av en tillsynsavgift för försäljning av folköl. För attunderlätta och förbättra tillsynen över folkölsförsäljningen i butiker ansermotionären att kommunen bör få möjlighet att ta ut avgift för tillsynen överdetaljhandel med öl.I motion So655 av m.fl. (mp) hemställs om ett tillkännagivandeom vad som anförts om insatser för att förhindra försäljning av folköl tillminderåriga (yrkande 11). Enligt motionären har det slopade kravet påtillstånd för försäljning av folköl resulterat i att drycken blivit merlättillgänglig, framför allt för ungdomar. Efterlevnaden av åldergränsen, 18år, är också dålig. För att motverka försäljningen av folköl till minderårigaföreslår motionärerna en återgång till de regler som gällde före alkohollagensikraftträdande och att kommunerna skall ges möjlighet att ta ut avgifter förtillståndsgivningen och tillsynen över försäljningen. Vidare ansermotionärerna att en kartläggning över kommunens tillsynsinsatser börkomma till stånd. Även tydligare ansvarsregler vid försäljningen efterlyses.Även i motionerna So660 av () och So670 av . (s, c, fp, v, mp, kd) (yrkande 1 delvis) begärs tillkännagivanden om attkommunerna skall ges möjlighet att ta ut avgift för tillsynen överdetaljhandelsförsäljningen av folköl.I motion So669 av m.fl. (c) hemställs om ett tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om en återgång till tidigare reglerför försäljning av folköl (yrkande 3). Berusningsdrycken framför andra när detgäller yngre tonåringar är folkölet. Tillgängligheten har flerdubblats sedantillståndsplikten för försäljningen slopades. Med hänsyn härtill ansermotionärerna att ett system med tillståndsgivning för folkölsförsäljning skallåterinföras.En återgång till de regler för folkölsförsäljning som gällde förealkohollagens ikraftträdande framförs också i motion So672 av . (v) (yrkande 12).Bakgrund och tidigare behandlingMed s.k. folköl avses bl.a. en dryck vars alkoholhalt överstiger 2,25 men inte3,5 volymprocent (2,25 volymprocent motsvarar 1,8 viktprocent).Före alkohollagens ikraftträdande fick detaljhandel med och servering avfolköl i princip endast bedrivas av den som hade särskilt tillstånd till dettaoch som sålde eller serverade mat.Bestämmelser om att detaljhandel med eller servering av folköl endast fårbedrivas om försäljning eller servering av matvaror också sker i lokalenbehölls och finns numera i alkohollagen. Försäljning av folköl skall ske i enlivsmedelslokal som har godkänts av . Även åldersgränsen, 18år för inköp, och övriga restriktioner för ölhanteringen behölls ialkohollagen. I lagen infördes också en bestämmelse som ger möjlighet attförbjuda fortsatt detaljhandel med eller servering av öl. Den särskildatillståndsplikten för detaljhandel, servering och partihandel med öl som fannsi den tidigare lagen om handel med drycker slopades. I betänkandet1994/95:SoU9 ställde sig utskottet bakom regeringens förslag. Utskottet ansågatt det fanns fördelar att vinna om reglerna om tillståndsplikt fördetaljhandel, servering och partihandel med öl slopades. Fördelarna vartidsbesparing hos de tillståndsprövande myndigheterna som får mer tid att ägnasig åt prövning av ansökningar om tillstånd för servering av spritdrycker, vinoch starköl samt tillsyn över att sådan verksamhet bedrivs i enlighet medintentionerna i alkohollagen. Riskerna för alkoholpolitiska olägenheter skulledock inte förringas, menade utskottet. Om problem vad gäller nykterhet ochordning uppstår eller om försäljning respektive servering sker till underårigamåste sanktioner kunna tillgripas. Utskottet var därför positivt till attkommunerna gavs möjlighet att förbjuda fortsatt detaljhandel och servering avfolköl om olägenheter uppstår. Vidare betonades vikten av att butiker ochserveringsställen noga förvissar sig om att kunden/gästen har uppnått 18 åroch att kommunerna kontrollerar att ölhanteringen inte leder till olägenhetersamt vid behov vidtar åtgärder. Utskottet var också positivt till att det ialkohollagen infördes en straffbestämmelse som innebär att den som säljer öltill en underårig dels kan förbjudas att fortsätta verksamheten, dels kandömas för olovlig dryckeshantering.Utskottet avstyrkte motioner om att bibehålla tillståndsplikten förförsäljning av folköl. följde utskottet.I betänkandet 1995/96:SoU3 vidhöll utskottet sin tidigare inställning.Utskottet utgick från att regeringen noga följer utvecklingen av ungdomarskonsumtion av folköl och återkommer till om det behövs.Alkoholinspektionen har genomfört en enkätundersökning hossamtliga länsstyrelser samt ett urval kommuner och polismyndigheter angåendeutvecklingen av folkölsförsäljningen sedan alkohollagen trädde i kraft den 1januari 1995. Av Alkoholinspektionens rapport framgår att konsumtionen avfolköl utgör av den totala registrerade alkoholkonsumtionen i Sverige1995. Folkölskonsumtionen har ökat bland elever i årskurs 9 mellan åren 1989och 1995. Bland ungdomar är folkölet den största enskildaalkoholdrycken, mätt i ren alkohol. I rapporten hänvisas också till attundersökningar som genomförts av och visar att av de underåriga som försöktgöra inköp av öl i livsmedelsbutiker lyckats med detta. Antalet detaljhandels-och serveringsställen har enligt inspektionen ökat relativt kraftigt undersenare år, och försäljningen har spritt sig till nya typer avförsäljningsställen. Alkoholinspektionen anser bl.a. mot bakgrund av vad somframkommit vid enkätundersökningarna att insatserna mot den illegalaförsäljningen av folkölet, bl.a. till underåriga, bör intensifieras.Information angående försäljningsbestämmelserna bör spridas i störreomfattning och antalet tillsynsbesök bör öka. Vidare efterlyser inspektionenförbättrat samarbete mellan länsstyrelser, kommuner och polismyndigheterliksom samarbete mellan dessa och andra myndigheter och intressenter.Det skall i detta sammanhang också nämnas att fr.o.m. gällerändrade skattesatser för öl som bl.a. inneburit att priset på folköl med enalkoholhalt överstigande 2,8 volymprocent höjts. Införandet av ennollskattegräns för öl upp till 2, 8 volymprocent har medfört att produktionenoch försäljningen av ett alkoholsvagare folköl ökat.Kommunerna får enligt alkohollagen ta ut avgifter för prövningen avansökningar om serveringstillstånd. Rätten att ta ut avgift omfattar såvälsjälva tillståndsprövningen som kostnaden för löpande tillsyn över dem somfått serveringstillstånd. Kommunerna har tillsammans med polismyndigheternaockså huvudansvaret för den direkta tillsynen över servering och detaljhandelmed öl. Alkohollagen ger inte kommunerna någon rätt att avgiftsbelägga dennatillsyn. Frågan bereds i Socialdepartementet.För att få bedriva försäljning av alkoholdrycker krävs att vederbörandeuppnått myndig ålder (3 kap. 7 § alkohollagen). Något motsvarande krav gällerinte för försäljnings- eller serveringspersonal. (C1995:02), som gjort en samlad översyn av de åldersgränser i samhället somberör unga människor, bl.a. åldersgränserna i alkohollagen, har inteföreslagit någon ändring av alkohollagen i detta avseende.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning beträffande regler förförsäljning och servering av folköl. Mot bakgrund bl.a. av den undersökningsom Alkoholinspektionen genomfört om utvecklingen av folkölsförsäljningen villutskottet understryka vikten av att den som serverar eller säljeralkoholdrycker noga följer alkohollagens bestämmelser och förvissar sig om attgästen/köparen har uppnått den ålder som anges i lagen. Det är enligtutskottets mening också angeläget att kontrollen av tillämpningen avåldersgränserna ökar och effektiviseras. Utskottet utgår från att regeringennoga följer utvecklingen och återkommer till vid behov. Frågan omkommunerna som, tillsammans med polismyndigheterna, har huvudansvaret för dendirekta tillsynen över servering och detaljhandel med öl skall ges möjlighetatt ta ut avgift för tillsynen bereds i Socialdepartementet.Motionerna So609 (s), So647 (fp), So650 (s), So655 (mp) yrkande 11, So660 (s),So670 (s, c, fp, v, mp, kd) yrkande 1 delvis, So669 (c) yrkande 3 och So672(v) yrkande 12 avstyrks.Servering av alkoholdryckerServeringstillstånd och tillsynI motion So627 av och () hemställs om etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om behovet av enöversyn av reglerna för serveringstillstånd. Enligt motionärerna harkommunerna små möjligheter att driva en aktiv alkoholpolitik med hjälp avserveringstillstånden. Kommunernas riktlinjer för serveringstillstånden börges ökad tyngd, och regeringen bör återkomma till med förslag härom.Kommuninvånare och bör ges rätt att överklaga beslut omserveringstillstånd. Kommunerna bör också ges rätt att begränsa antaletpermanenta serveringstillstånd inom kommunen samt att tidsbegränsatillstånden. Frågan om alkoholpolitiska hänsyn fått företräde framförnäringspolitiska hänsyn bör bli enligt motionärerna blir föremål för enutvärdering.Liknande synpunkter framförs i motion So655 av m.fl. (mp).Motionärerna begär tillkännagivanden om behovet av ökad tyngd för kommunernasriktlinjer för serveringstillstånd och om en utvärdering av hur kommunernauppfyllt sitt alkoholpolitiska ansvar i samband med övertagandet avbeslutanderätten om serveringstillstånd (yrkandena 9 och 10).I motion So670 av m.fl. (s, c, fp, v, mp, kd) begärstillkännagivande om att alkohollagens regler om serveringstillstånd bör sesöver i syfte att begränsa antalet serveringstillstånd (yrkande 1 delvis).Motionärerna vill särskilt betona vikten av att tillstånd för servering avalkoholdrycker inte ges till serveringar som ligger i anslutning till eller inärheten av skolor, fritidsområden och sportarenor.I motion So672 av m.fl. (v) hemställs om ett tillkännagivandeom vad som anförts om behovet av utbildning för kommunernas alkoholhandläggare(yrkande 11). Motionärerna framhåller att landets kommuner hartillräckliga problem med alla uppgifter som statsmakterna ålagt dem. Det ärsvårt att tro att alkoholpolitiken prioriteras. Den har länge varit eftersattoch när länsstyrelserna genom alkohollagen frigjorts från huvudansvaret är detrisk att det inte blir någon tillsyn alls. Ett annat problem är, menarmotionärerna, kompetensen hos handläggarna. Erforderlig kompetens finns endastatt tillgå i landets större kommuner. Ökade utbildningsinsatser och erfarenhetbehövs för att alkoholhandläggarna skall kunna fullgöra sina uppgifter.BakgrundAnsvaret för att utreda och besluta om serveringstillstånd samt rätten attfatta beslut om återkallelse av tillstånd och andra administrativa ingripandenåvilar numera kommunerna. gällerövergångsbestämmelser som innebär att kommunerna skall inhämta länsstyrelsensyttrande innan beslut fattas om permanent tillstånd eller återkallelse.Kommunerna har också tillsammans med polismyndigheten ansvaret för den direktatillsynen över serveringsställena. Före alkohollagens ikraftträdande hadelänsstyrelserna ansvaret för dessa uppgifter. Kommunerna har i och med den nyaalkohollagen fått en annan och mer uttalad roll än tidigare när det gäller attpåverka alkoholens tillgänglighet. Kraven har ökat på att kommunerna skall haen genomtänkt och dokumenterad strategi för såväl prövningar avserveringstillstånd som en offensiv tillsyn över verksamheten i kommunerna.Enligt regeringens mening bör varje kommun ha alkoholpolitiska program sominnehåller en detaljerad analys av alkoholsituationen i kommunen, tydligariktlinjer för vad som skall gälla för att få tillstånd att serveraalkoholdrycker samt på vilket sätt det alkoholförebyggande arbetet skallbedrivas. har därför erhållitsammanlagt för att i kommunerna utveckla sådana lokalaalkoholpolitiska handlingsplaner.En ansökan om serveringstillstånd skall prövas utifrån de kriterier somgäller enligt alkohollagen, dvs. prövning av sökandens personliga lämplighetoch serveringsställets ändamålsenlighet. I samband med tillståndsprövningenskall kommunerna också uppmärksamma riskerna för eventuella alkoholpolitiskaolägenheter. Kommunerna kan förhindra alkoholservering i särskilt känsligaområden, såsom i närheten av skolor, ungdomsgårdar, trafikleder, idrottplatsereller i områden med känd missbrukarproblematik. Om antalet restauranger i ettområde har ökat eller riskerar att öka till en sådan omfattning attalkoholpolitiska olägenheter bedöms föreligga bör kommunerna också kunna vägranya serveringstillstånd i området (prop. 1994/95:89, bet. En ansökan omserveringstillstånd, som avser servering året runt eller under visstidsperiod, får inte bifallas utan att kommunerna inhämtatyttrande från polismyndigheten.Kommunerna kan återkalla beviljade tillstånd om serveringen föranlederolägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller om alkohollagensbestämmelser inte följs.Länsstyrelsernas uppgifter på alkoholområdet är sedan alkohollagensikraftträdande bl.a. att utöva tillsyn över kommunernas verksamhet samt att påregional nivå följa upp alkoholhanteringen och den verksamhet som bedrivs medstöd av alkohollagen. I nya rollpå alkoholområdet (Ds 1995:50) betonas det angelägna i att länsstyrelsernagenom råd och stöd aktivt medverkar till en kompetens och kunskapsuppbyggnad ikommunerna, t.ex. genom seminarier, utbildningar eller genom gemensammatillsynsbesök på restauranger. I syfte att förstärka samverkan mellan olikaaktörer på regional och lokal nivå förordas i rapporten att länsstyrelsernatar initiativ till bildande av s.k. regionala råd för alkoholfrågor. I dessaråd bör förutom ingå företrädare för ,polismyndigheten, skattemyndigheten, tullen, kommunen och Folkhälsoinstitutetsregionala kontaktpersoner. beslutade regeringen att det i varjelän skall finnas ett regionalt samverkansorgan mot ekonomisk brottslighet(Förordning 1995:736).Kommunens beslut får överklagas till förvaltningsdomstol. Vid behandlingenav förslaget till alkohollag ansåg utskottet i likhet med regeringen att detinte är lämpligt att införa en särreglering i alkohollagen om närboendes rättatt överklaga. Utskottet hänvisade till förvaltningslagens bestämmelse att densom direkt berörs av ett beslut har rätt att överklaga detta, om beslutet gåtthonom emot. Utskottet ansåg att det får bli en fråga för domstolarna attklargöra om t.ex. en närboende till en restaurang eller annat serveringsställeskall anses ha rätt att överklaga beslut om tillstånd till alkoholservering.Utskottet vidhöll denna inställning i betänkandet 1995/96:SoU3. I sammabetänkande vidhöll också utskottet sin tidigare uppfattning om att enutvärdering av den s.k. kommunaliseringen bör ske . (Kommunenövertog tillståndsprövningen först . Alkohollagen trädde ikraft . )Mattvång och pausserveringI motion So603 av m.fl. (m) hemställs om ett tillkännagivandeom vad som anförts om behovet av ändringar i alkohollagen (yrkande 8 delvis).Motionärerna anser att alkohollagens bestämmelser om mattvång skall slopashelt och hållet. Matservering skall inte vara ett krav för att fåserveringstillstånd. Det skall vara möjligt att öppna renodlade barer ochpubar. Servering av alkoholdrycker i foajéer till teatrar och konsertlokalerbör inte begränsas till att äga rum endast vid en paus under pågåendeföreställning. Enligt motionärerna är det rimligt att man skall ha möjlighetatt dricka ett glas både före och efter en föreställning. Även bestämmelsernaom servering från minibar bör utgå ur alkohollagen anser motionärerna.Motioner om matservering som villkor för serveringstillstånd, tillstånd förservering i foajé till teater eller konsertlokal och villkoren förbestämmelser om minibarer har behandlats av utskottet i betänkandena1994/95:SoU9 och 1995/96:SoU3. Utskottets inställning var att matserveringäven i fortsättningen skall vara ett krav för att serveringstillstånd skallkunna beviljas. Utskottet var inte berett att utvidga tillståndet för teatraroch konsertlokaler till att avse andra tider för serveringens bedrivande än ipaus under pågående föreställning eller till andra alkoholdrycker än vin ochstarköl. Även mo-tionsyrkanden om att bestämmelser om minibar skall utgå ur alkohollagenavstyrktes av utskottet. Detta blev också beslut.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att reglerna om serveringstillstånd varit föremål förviss översyn . , som nyligenöverlämnat sitt huvudbetänkande Branschsanering och andra metoder mot ekobrott(SOU 1997:111) till regeringen, har bl.a. föreslagit att Alkoholinspektionenskall ges möjlighet att överklaga kommunernas beslut i ärenden omserveringstillstånd och att kommunen skall bereda möjlighet attyttra sig i tillståndsärenden. För effektivare handläggning av tillstånds- ochtillsynsärenden har utredningen föreslagit att informationsutbytet mellanmyndigheter skall förbättras, bl.a. genom sambearbetning av register. Vidarehar länsstyrelserna i rapporter som tillställts Alkoholinspektionen i mars1997 redogjort för bl.a. erfarenheterna avkommunaliseringen. Det sammanfattande intrycket är att kommunaliseringen eftervissa initiala problem fungerat bra. Behovet av ytterligare utbildning förhandläggarna har påpekats. Alkoholinspektionen skall sammanställa och närmareanalysera uppgifterna i rapporten.Alkoholinspektionen, som utövar central tillsyn över efterlevnaden avalkohollagen, har meddelat allmänna råd till lagens serveringsbestämmelser(AIFS 1996:5). Utskottet vill i likhet med regeringen understryka vikten avatt varje kommun utarbetar alkoholpolitiska program med tydliga riktlinjer förvad som skall gälla för att få tillstånd att servera alkoholdrycker samt påvilket sätt det alkoholförebyggande arbetet skall bedrivas. Det är ocksåangeläget att kommunerna i samband med tillståndsprövningen noga uppmärksammarriskerna för eventuella alkoholpolitiska olägenheter. Alkohollagen gerkommunerna möjligheter att förhindra alkoholservering i särskilt känsligaområden, såsom i närheten av skolor, ungdomsgårdar, trafikleder,idrottsplatser eller i områden med känd missbrukarproblematik. Det är ävenmöjligt för kommunerna att vägra serveringstillstånd om antalet restauranger iett område har ökat eller riskerar att öka till en sådan omfattning attalkoholpolitiska olägenheter bedöms föreligga.Utskottet är inte berett att förorda något tak för antaletserveringstillstånd i en kommun. Ett avslag på en ansökan skall inte kunna skeenbart på den grunden att många serveringsställen med tillstånd att serveraalkoholdrycker redan finns i kommunen. Enligt alkohollagen måste enindividuell prövning ske av varje ansökning, och ett avslag måste motiverasutifrån de kriterier för serveringstillstånd som gäller enligt alkohollagen,dvs. antingen med hänvisning till sökanden eller serveringsstället eller medhänsyn till alkoholpolitiska olägenheter.Beträffande regler för överklagande av beslut om serveringstillståndvidhåller utskottet sin tidigare inställning.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna So627 (s), So655 (mp)yrkandena 9 och 10, So670 (s, c, fp, v, mp, kd) yrkande 1 delvis och So672 (v)yrkande 11.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning om att ett tillstånd att serveraspritdrycker, vin och starköl till allmänheten förutsätter att lagad mat kantillhandahållas. Utskottet finner inte heller anledning att frångå sitttidigare ställningstagande beträffande s.k. pausservering och servering frånminibar på hotell. Motion So603 (m) yrkande 8 om ändring i alkohollagen idessa avseenden avstyrks.Serveringens bedrivande, m.m.ServeringstiderI motion So603 av m.fl. (m) begärs tillkännagivande om vad somanförts om serveringstider (yrkande 8 delvis). Motionärerna anser atttidsbegränsningen i 6 kap. 4 § alkohollagen knappast fyller någonsocialpolitisk funktion och bör utmönstras ur lagen. Godkända näringsställenmåste få ha öppet det finns en efterfrågan.Prissättning m.m.I motion So603 av m.fl. (m) yrkas att bestämmelserna ialkohollagen om att priset på alkoholdrycker vid servering inte får understigainköpspriset och förbudet att vidta åtgärder för att förmå gäster att köpaalkoholdrycker (6 kap. 6 och 7 §§) skall upphävas (yrkande 8 delvis).Motionärerna anser att bestämmelserna är ytterligare exempel på onödiga reglersom bör avskaffas. Vidare yrkas att bestämmelserna om alkoholfria alternativoch högsta tillåtna alkoholhalt (3 kap. 6 § och 3 kap. 1 §) skall utmönstrasur lagen.I motion So662 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om ett förtydligande av 6 kap. 9 § alkohollagen. Motionärernaanser att en restaurangägare skall vara strikt ansvarig om alkoholdrycker, istrid mot förvaringsförbudet, förvaras i restaurangen eller därtill hörandeutrymmen. Motionen tar sikte på fall där anställda, t.ex. enserveringsansvarig, förvarar sprit (smuggelsprit, hembränt) i restaurangen ochhävdar att det är för eget bruk. (Med strikt ansvar torde motionärerna menaatt serveringstillståndet skall återkallas. )behandling, m.m.När det gäller alkohollagens bestämmelser om tidpunkter för serveringensbedrivande uttalade utskottet (bet.