bet · GK01BoU8 · 1997-02-13 00:00:00 — Utskottetavstyrker således motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 17 i motsvarande del om ettpartiellt upphävande av förbudet mot dubbelupplåtelse.Villkor för ändring av stadgarnaI bostadsrättslagen anges att om det i en bostadsrättsförenings stadgarintagits något villkor för ändring av stadgarna utöver vad som följer avlagens bestämmelser så gäller det villkoret (9 kap. 24 § bostadsrättslagen).Ett exempel på ett villkor av detta slag är stadgevillkor om att en vid sidanav en bostadsrättsförening stående bostadsrättsorganisation skall godkänna ettbeslut om stadgeändring.I motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 18 förespråkas att medlemmarnasinflytande över sina föreningar skall stärkas genom att det ibostadsrättslagen skall införas en bestämmelse som innebär att andra villkorför ändring av föreningsstadgarna än de som framgår av bostadsrättslagen skallvara ogiltiga. I betänkande 1995/96:BoU3 avstyrkte utskottet ett motsvarandeyrkande med motiveringen att det får anses vara en fråga för medlemmarna i enbostadsrättsorganisation att själva besluta om organisationen skall ha detinflytande ett i motionen åsyftat stadgevillkor ger.Utskottet avstyrker med hänvisning till anförda skäl förslaget i motion1996/97:Bo201 (m) yrkande 18 om föreningens självbestämmande över sinastadgar.ÄgarlägenheterI två motioner, 1996/97:Bo201 (m) yrkande 16 och 1996/97:Bo222 (kd) yrkande 4,föreslås att ägarlägenheter skall införas som ny upplåtelseform.Utskottet behandlade ingående vid /95 (bet. BoU19) likalydandemotionsyrkanden (m), (kd) och (mp). Dessa avstyrktes av utskottet. Det finnsinte anledning för utskottet att inta en annorlunda ställning till frågan ominförandet av en ny upplåtelseform. Utskottet avstyrker därför m- och kd-motionerna om ägarlägenheter.Förvärv och förvaltning av hyresfastigheterI motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 21 lämnas förslag om att lagen (1975:1132)om förvärv av hyresfastighet m.m. skall avskaffas samt att ordentligamöjligheter till ingripande mot oseriösa fastighetsägare införs.Utredningen om förvärv och förvaltning av hyreshus föreslog i sittbetänkande Förvalta bostäder (SOU 1994:23) att förvärvslagen skulle avskaffassamtidigt med att en skärpning av reglerna i bostadsförvaltningslagengenomfördes. Flertalet remissinstanser motsatte sig förslaget, och regeringenvalde att inte lägga fram en proposition om att detta skulle genomföras. Istället gavs hyreslagstiftningsutredning i uppdrag att göra enöversyn av reglerna om förvärv och förvaltning av hyreshus. Översynen ärgenomförd och utredningen har lagt fram sina slutsatser i sitt slutbetänkande,Översyn av förvärvslagen och hyreslagen (SOU 1996:148). Betänkandetremissbehandlas nu.Enligt utskottets mening finns mot bakgrund av den pågående beredningen inteanledning för att nu ta ställning till det regelkomplex somaktualiserats genom m-motionen. Utskottet avstyrker således motion1996/97:Bo201 (m) yrkande 21 om förvärv och förvaltning av hyresfastigheter.Bostadsförmedling och annan bostadsanvisningI ett flertal motioner tas frågor upp om bostadsförmedling och annanbostadsanvisning. I motion 1996/97:A434 (v) yrkande 2 efterlyses tvingandelagstiftning om att fastighetsägarna skall lämna attraktiva lägenheter tillförmedling och att de skall godkänna hyresgäster med låga inkomster och olikabakgrund. Motionärerna bakom motion 1996/97:Bo413 (v) yrkande 4 föreslår attdet skall uppdras åt en utredning att överväga åtgärder för att bostadssökandeav hyresvärdarna skall få en likvärdig behandling när de söker bostad.I motionerna 1996/97:Bo234 (s) yrkande 3, 1996/97:Bo401 (m), 1996/97: Bo403(m) och 1996/97:Bo413 (v) yrkande 1 tas frågor om privat förmedlingsverksamhetupp. I s-motionen föreslås att privata bostadsförmedlingar skall omfattas avsamhällsinsyn. I den förstnämnda m-motionen föreslås att prisregleringen avbostadsförmedlingen skall avvecklas eftersom priserna är så låga att ingenseriös förmedlingsverksamhet kan existera, och i den sistnämnda efterlysesåtgärder för att bekämpa fifflet och ekobrottsligheten ibostadsförmedlingsbranschen. I v-motionen förs fram förslag om att enutredning skall genomföras angående oseriösa bostadsförmedlare omfattandebl.a. frågan om en auktorisation.Utskottet vill inledningsvis nämna att ersättning som huvudprincip inte ärtillåten för bostadsförmedling avseende permanentbostäder. Sker förmedlingenyrkesmässigt får dock av Kammarkollegiet bestämda belopp tas ut (KAMFS1994:3). Överträdelse av bestämmelserna är straffbar, och otillåtet utgivetbelopp skall betalas tillbaka. Enligt kollegiets föreskrifter får ersättninguppbäras endast om en anvisning leder till att ett hyresavtal träffas. Högstaersättning (inklusive moms) är för en lägenhet och för ettrum.Företrädare för har tagit initiativ till diskussionermed bostadsmarknadens parter vad gäller olika frågor om bostadsförsörjningen.Samtalen omfattar också frågan om bostäder för svaga grupper. Diskussionernaär ännu inte klara. Den bostadspolitiska utredningen har i sitt betänkandeBostadspolitik 2000 (SOU 1996:156) också tagit upp frågor ombostadsförsörjningen. Utredningen anser inte att det nu finns skäl att gekommunerna en lagstödd möjlighet till förmedlingsrätt för privatahyresbostäder. Utredningen menar dock att kommunerna bör återfå en sådanmöjlighet, om kommunernas förmåga att uppfylla sitt bostadssociala ansvarallvarligt hotas och förutsättningar för en lösning i samförstånd inte finns.Utredningen är nu föremål för beredning inom Regeringskansliet.Enligt utskottets mening är frågorna om bostadsanvisning och förmedlingsynnerligen viktiga. Bostadsförsörjningen måste fungera för utsatta grupper,och förmedlingsverksamhet måste ske under rimliga och trygga former. Deansträngningar som pågår för att nå samförståndslösningar följer utskottetmed stort intresse. Det är av väsentlig betydelse att bostadsmarknadens partertar ett tydligare ansvar för bostadsförsörjningsfrågorna, särskilt vad gällerbostäder till sådana svaga grupper som av egen kraft har svårt att hävda sigpå denna marknad. För det fall att de pågående samtalen inte leder framåt, börenligt utskottets mening regeringen följa upp med de förslag till åtgärder somregeringen finner nödvändiga. Utskottet anser att det inte nu finns anledningför att ta ställning till de frågor som väckts genom motionerna. Iförsta hand bör resultatet av de nu pågående diskussionerna och de i anledningdärav av regeringen gjorda ställningstagandena avvaktas. Utskottet avstyrkersåledes motionerna 1996/97:Bo234 (s) yrkande 3, 1996/97:Bo401 (m),1996/97:Bo403 (m), 1996/97:Bo413 (v) yrkandena 1 och 4 samt 1996/97:A434yrkande 2 om bostadsförmedling och annan bostadsanvisning.TomträttI motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 15 föreslås att tomträttsinstitutet börbegränsas så att inga nya tomträtter kan upplåtas.Utskottet behandlade under föregående ett liknande yrkande ochuttalade då (bet. 1995/96:BoU6): Tomträtt infördes som ett särskiltinstitut vid sidan av och som komplement till äganderätten. Ett av syftena varbostadssocialt. Byggnadsverksamheten skulle uppmuntras genom att man gjordedet möjligt för kommunerna att tillhandahålla mark för bostäder till ett lägrepris än om den skulle säljas. Ett annat motiv var att markvärdesstegringeninte skulle kunna kapitaliseras hos fastighetsägaren. Dessa synpunkter gör sigalltjämt gällande. Enligt utskottets mening bör tomträttsinstitutet bibehållasvid sidan av äganderätten. Varje kommun bör således som på egen handkunna avgöra om och i vilken utsträckning tomträtt skall upplåtas.Utskottet avstyrker nu med samma motivering motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande15 om inskränkningar av tomträttsinstitutet.ExpropriationGenom motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 12 i motsvarande del har väckts frågaom en begränsning av expropriationsändamålen. Enligt motionärerna skall detallmänna kunna inskränka de enskilda markägarnas rätt endast för att skyddamänniskors liv, hälsa och säkerhet, för att skydda miljön och naturen samt föratt kunna genomföra för landet och kommunen ytterst angelägna uppgifter.Expropriation kan enligt gällande rätt ske för ett flertal ändamål och fårbl.a. ske för att ge en kommun möjlighet att förfoga över mark som med hänsyntill den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande ordning. Det finns också bestämmelser om expropriation förändamål som har till syfte att tillgodose olika offentliga verksamheters behovav mark, exempelvis för rikets försvar, för den allmänna samfärdseln och förallmänna byggnader m.m.Utskottet konstaterar att det med tiden ställs allt större krav påmarkhushållning och planering. Inte minst hänsynen till miljön ligger bakom deökande kraven. Markägarens ansvar och befogenheter måste balanseras mot detallmännas möjligheter att styra samhällsbyggandet. Expropriationslagen ärdärvid ett viktigt instrument. Enligt denna lagstiftning skall vidtillståndsprövningen hänsyn tas inte bara till kommunens intresse utan äventill motstående intressen. Tillstånd får inte meddelas om ändamålet lämpligenbör tillgodoses på annat sätt eller om olägenheterna av expropriationen frånallmän eller enskild synpunkt överväger de fördelar som kan vinnas genom den.Utskottet konstaterar mot den nu beskrivna bakgrunden, att det inte kan kommai fråga att göra en översyn av expropriationslagen i syfte att starkt begränsamöjligheterna till expropriation i enlighet med vad motionärerna synes önska.Utskottet avstyrker således motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 12 i motsvarandedel beträffande expropriationsändamålen.I motion 1996/97:Bo201 (m) yrkande 12 i motsvarande del och yrkande 13 harföreslagits att markägaren vid expropriation skall få ersättning för det fullamarknadsvärdet samt för de kostnader som uppkommer genom expropriationen.Vidare har föreslagits att den exproprierande skall ha bevisbördan och attpresumtionsregeln skall avskaffas.Expropriationslagens ersättningsregler har utformats i syfte att dämpamarkvärdesstegringen och hindra att samhället skall behöva ersätta vissavärden som har uppstått till följd av samhällets egna insatser och som harsamband med tätbebyggelseutvecklingen. Utgångspunkten har varit att denförlorande rättighetshavaren inte skall lida någon ekonomisk förlust men inteheller göra någon ekonomisk genom den samhällsutbyggnad vari deavsedda åtgärderna ingår. Grundprincipen om att den enskilde skall ersättasför sin förlust (löseskilling, intrångsersättning jämte ersättning för annanskada) begränsas genom den s.k. presumtionsregeln. Denna regel innebär att denökning av fastighetens marknadsvärde som ägt rum föreexpropriationsansökan räknas fastighetsägaren till godo endast om detkonstateras att ökningen beror på annat än förväntningar om ändring i markenstillåtna användningssätt. Fastighetsägaren har bevisbördan för att så ärfallet.Den exproprierande svarar som huvudregel för motpartens kostnader för helaexpropriationsförfarandet. Kostnader som varit onödiga eller orsakats genomförsummelse ersätts inte. Beträffande domstolskostnader i högre rätt änfastighetsdomstol gäller dock den inskränkningen att den exproprierande endastsvarar för egen kostnad samt för motparts kostnad som uppkommit genom att denexproprierande fullföljt talan. Har rättighetshavaren själv fullföljt talanfår han således ersättning för sin kostnad endast i den mån han har framgångmed sitt överklagande.Utskottet behandlar först motionsyrkandet i den del det avserpresumtionsregeln. har avlämnat sittbetänkande Presumtionsregeln i expropriationslagen (SOU 1996:45). I denföreslås bl.a. att presumtionsregeln i sin grund skall finnas kvar men att denexproprierande skall ha bevisbördan för att värdeökning beror på förväntningarom ändring i markens tillåtna användningssätt. Betänkandet är nu föremål förberedning inom . Utskottet anser att den nu pågåendeberedningen och regeringens i anledning därav gjorda överväganden böravvaktas. Vad gäller reglerna om kostnadsersättning i samband medexpropriationsförfarandet kan erinras om att dessa praktiskt taget fullt utkompenserar den vars egendom exproprieras. Utskottet avstyrker således motion1996/97: Bo201 (m) yrkandena 12 i motsvarande del och 13 beträffandeexpropriationslagens ersättningsregler. beträffande ökad avtalsfrihet på hyresrättens områdeatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 20,res. 1 (m)2. beträffande återupprättande av bruksvärdessystemetatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 19,res. 2 (m)3. beträffande principerna för hyressättningatt avslår motion 1996/97:Bo209 yrkande 8,res. 3 (mp, v)4. beträffande en bostadshyresgästs betalningsförsummelseatt avslår motion 1996/97:Bo413 yrkande 2 i motsvarande del,res. 4 (v)5. beträffande en andrahandshyresgästs betalningsförsummelseatt avslår motion 1996/97:Bo413 yrkande 2 i motsvarande del,res. 5 (v)6. beträffande en lokalhyresgästs betalningsförsummelseatt avslår motion 1996/97:Bo413 yrkande 3,res. 6 (v)7. beträffande fristerna för villkorsändringatt avslår motion 1996/97:Bo2 yrkande 6 i motsvarande del,8. beträffande sanktioner m.m. i hyresförhandlingslagenatt avslår motion 1996/97:Bo2 yrkande 6 i motsvarande del,9. beträffande översyn av bostadsrättslagenatt avslår motion 1996/97:Bo408 yrkande 1,10. beträffande panthavares rätt till medlemskap ochandrahandsupplåtelseatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 17 i motsvarande del,res. 7 (m)11. beträffande en bostadsrättsförenings förmånsrättatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 17 i motsvarande del,res. 8 (m)12. beträffande personligt låneansvar för bostadsrättshavareatt avslår motion 1996/97:Bo222 yrkande 5 i motsvarande del,res. 9 (m, fp, kd)13. beträffande centralt bostadsrättsregisteratt avslår motionerna 1996/97:Bo222 yrkande 5 i motsvarande deloch 1996/97:Bo408 yrkande 2,14. beträffande en utvärdering av reglerna om förstärkning avbostadsrättens pantvärdeatt avslår motionerna 1996/97:Bo222 yrkande 5 i motsvarande deloch 1996/97:Bo407,res. 10 (m, fp, kd)15. beträffande partiellt upphävande av förbudet mot dubbelupplåtelseatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 17 i motsvarande del,res. 11 (m)16. beträffande föreningens självbestämmande över sina stadgaratt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 18,res. 12 (m)17. beträffande ägarlägenheteratt avslår motionerna 1996/97:Bo201 yrkande 16 och1996/97:Bo222 yrkande 4,res. 13 (m, c, fp, mp, kd)18. beträffande förvärv och förvaltning av hyresfastigheteratt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 21,res. 14 (m)19. beträffande bostadsförmedling och annan bostadsanvisningatt avslår motionerna 1996/97:Bo234 yrkande 3, 1996/97: Bo401,1996/97:Bo403, 1996/97:Bo413 yrkandena 1 och 4 samt 1996/97:A434 yrkande2,res. 15 (m)res. 16 (v)20. beträffande inskränkningar av tomträttsinstitutetatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 15,res. 17 (m, c)21. beträffande expropriationsändamålenatt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkande 12 i motsvarande del,res. 18 (m)22. beträffande expropriationslagens ersättningsregleratt avslår motion 1996/97:Bo201 yrkandena 12 i motsvarande deloch 13.res. 19 (m)den 13 februari 1997På bostadsutskottets vägnarLennart NilssonI beslutet har deltagit: (), (), Bengt-OlaRyttar (s), (), (), (), LarsStjernkvist (s), (), (), (), OweHellberg (v), (), (), Per (), UlfBjörklund (kd), () och (). Ökad avtalsfrihet på hyresrättens område (mom. 1)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med ?Utskottetvill? och slutar med ?hyresrättens område? bort ha följande lydelse:Förändringar på hyresrättens område bör präglas av regler som är enkla atttillämpa och som inte verkar fördyrande för fastighetsägarna och därmedhyresgästerna. De bör också möjliggöra för hyresgäster och hyresvärdar attfinna de lösningar som passar dem bäst och som kan anpassas efter individuellaönskemål. Hyresmarknaden bör avregleras och nuvarande lagregleringarersättas av enskilda avtalslösningar och kollektivt framförhandlade avtal.Bristerna på dagens marknad beror på att avtalslösningar inte fått möjlighetatt utvecklas eftersom lagregleringen av marknaden varit så omfattande att dentagit överhanden. Det är i grunden ingen skillnad mellan ett hyresavtal somgäller en bostad och hyresavtal inom andra marknader. Då ett avtal ingås finnsett intresse för båda parter att på förhand reglera hur tvister och andrafrågor skall bedömas och efterföljas. På en fri och avreglerad marknad, därdet inte heller mer än undantagsvis och tillfälligt kan uppståbristsituationer, har hyresgästen en lika god förhandlingsposition somhyresvärden. När parterna tecknar ett avtal gör de det därför att de anser attavtalet tillgodoser bådas berättigade intressen. Utskottet förordar mot dennabakgrund att avtalsfriheten utökas så att hyresvärden vid nytecknande av avtalfritt kan komma överens med hyresgästen vad gäller t.ex. servicenivå,avtalstid, uppsägningstid, indexering eller annan upptrappning av hyran,reparationer, andrahandsuthyrning och överlåtelse. Frågan om störreavtalsfrihet bör bli föremål för vidare överväganden. Regeringen bör återkommatill med förslag till lagändringar.Vad nu anförts bör med anledning av motion 1996/97:Bo201 (m)yrkande 20 som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen bör eftersedvanligt beredningsarbete förelägga förslag som tillgodoser vad nuförordats.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande ökad avtalsfrihet på hyresrättens områdeatt med anledning av motion 1996/97:Bo201 yrkande 20 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Återupprättande av bruksvärdessystemet (mom. 2)(), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med ?Bostads-utskottet har? och på s. 4 slutar med ?av utredningen? bort ha följandelydelse:Samtidigt som bruksvärdessystemet har en viktig funktion måste det uppfyllagrundläggande krav på rättvisa. Den som bor sämre skall betala mindre medanden som väljer att bo bättre måste betala för detta. Hyrorna måste tillåtasatt anpassa sig efter varandra fullt ut i förhållande till lägenheternasvarierande bruksvärde. Vid en jämförelseprövning i ett enskilt fall måsteförskjutningar i hyresnivån få slå igenom. Anpassningen skall tillåtas skeefter det utbud och den efterfrågan som finns. Detta är inte bara av betydelseför rättvisan hyresgästerna emellan. En flexiblare hyressättning har ocksåfastighets- och samhällsekonomisk betydelse. underlättasmöjligheterna för bostadskonsumenten att bedöma hyresrättens för- ochnackdelar i förhållande till egna hem och bostadsrätter.Ursprungstanken med bruksvärdessystemet var framför allt att det skulletrygga hyresgästen i dennes besittning av bostaden men att hyresbildningenskulle ske efter marknadsmässiga kriterier. förändrades systemet ochdess egentliga fördelar gick förlorade. Förändringarna innebar en övergångfrån ett i princip marknadsbaserat hyressättningssystem till en betydligthårdare reglering av hyresmarknaden.För hyresgästen är ett väl fungerande besittningsskydd av den allra störstabetydelse. Hyresgästen behöver trygghet och möjlighet till framförhållning isitt boende. För att inte hyresvärden skall kunna kringgå besittningsskyddetmed hjälp av krav på kraftigt höjd hyra krävs en restriktion av dehyreshöjningar som det kan bli fråga om. Ett sådant skydd är av särskildbetydelse eftersom en hyresgäst inte genom själva hyresavtalet har möjlighetatt skaffa sig den trygghet och framförhållning han önskar, t.ex. genom enlång hyrestid, indexering av hyran och rätt att fritt överlåta hyresrätten.Enligt utskottets mening finns det som tidigare framkommit starka skäl föratt återupprätta den ursprungliga tanken med bruksvärdessystemet. Ett sy-stemmed fri hyresbildning i kombination med besittningsskydd måste inrättas. Motden bakgrunden bör de allmännyttiga bostadsföretagens hyresledande rollavskaffas. Utskottet föreslår därför att med anledning av motion1996/97:Bo201 (m) yrkande 19 ger regeringen till känna att den bör återkommatill med ett förslag om ett återupprättande av bruksvärdessystemet ienlighet med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande återupprättande av bruksvärdessystemetatt med anledning av motion 1996/97:Bo201 yrkande 19 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Principerna för hyressättning (mom. 3)() och Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med ?Genom sitt?och. slutar med ?för hyressättning? bort ha följande lydelse:Under senare år har flitigt diskuterats frågan om marknadshyror.Diskussionerna har oroat många hyresgäster. I vissa fall har valet av bostadpåverkats av den osäkerhet som blivit resultatet av de förda diskussionerna.Enligt bostadsutskottets mening skulle helt fria marknadshyror kraftigtförsämra många hyresgästers möjligheter att skaffa de bostäder de behöver.Sådana hyror skulle också innebära en kraftig uppdelning av människor efterekonomiska och andra förutsättningar. En sådan boendesegregation skulle halångtgående för samhället allvarliga konsekvenser. Fientligheten människoremellan skulle öka liksom förståelsen minska. Mot bakgrund av vad som sagtsär det av vikt att ger en signal till bostadsmarknadens parter ochandra aktörer på denna marknad om att helt fria marknadshyror inte skallgenomföras. bör med anledning av motion 1996/97:Bo209 (mp) yrkande 8beträffande principerna för hyressättning som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande principerna för hyressättningatt med anledning av motion 1996/97:Bo209 yrkande 8 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. En bostadshyresgästs betalningsförsummelse (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med ?Hyres-lagstiftningsutredningens slutbetänkande? och slutar med ?bostadshyresgästsbetalningsförsummelse? bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att reformerna av hyreslagens regler ombetalningsdröjsmål inte fått avsedd effekt att minska antalet avhysningar mer rimlig nivå. Bestämmelserna behöver därför ändras så att hyresgästernasskydd ökas. Inom bereds nu 1995 årshyreslagstiftningskommittés betänkande som behandlar frågor om dröjsmål medhyresbetalningen. Utskottet finner därför anledning att ta upp de förändringarav hyreslagens regler som utskottet anser bör genomföras.Utskottet anser att återvinningsfristen är för snävttilltagen. Hyreslagen bör utformas så att hyresgästen, i fall av enstakasvårigheter att betala hyran , ges en något större möjlighet att görarätt för sig. Det bör inte sällan kunna ske om fristen görs så lång att enmånadslön kan komma att utbetalas . Fristens längd bör ocksåbestämmas med hänsyn till att socialnämnden skall ges tillräcklig tid för atthinna nå kontakt med hyresgästen och besluta om bistånd. Mot bakgrund av detanförda förordar utskottet att återvinningsfristens längd bör sättas till fyraveckor.Människor har olika kontaktnät och möjligheter att få hjälp. Trycket på desociala myndigheterna är stort vilket kan leda till förseningar, ochhyreskontraktet riskerar därmed att förverkas. Enligt utskottets mening bör,som också förordas i v-motionen, införas en regel om att även annan än ensocialnämnd inom återvinningsfristen skall kunna åta sig att betala hyran medden verkan att avhysning inte kan ske. Åtagande bör kunna ske av någon sommyndighet förordnat, såsom en god man eller förmyndare. Även bank eller annaninstitution eller kreditvärdig person i övrigt bör kunna göra ett sådantåtagande med samma rättsliga verkan. Den närmare utformningen av denna regelbör det ankomma på regeringen att lämna förslag om.Enligt gällande rätt ges den hyresgäst som på grund av någon oförutseddhändelse, exempelvis sjukdom, varit förhindrad att betala hyran underåtervinningsfristen ytterligare en tidsfrist att betala hyran för attförhindra att han eller hon skiljs från lägenheten. Enligt utskottets meninghar denna s.k. ventilregel fått en alltför snäv utformning.