bet · GK01KU28 · 1997-05-21 00:00:00 — Ändringar i JO-instruktionen, m.m. I betänkandet föreslår utskottet vissa ändringar i lagen (1986:765) medinstruktion för ombudsmän. ombudsmän föreslås bl.a. fåutökad möjlighet att i vissa fall överlämna ärende till annan myndighet förhandläggning. finns denna möjlighet endast för fråga som väckts genomklagomål. skrivelserI en skrivelse till harchefsjustitieombudsmannen föreslagit vissa författningsändringarsom skulle ge ombudsmän () dels rätt att överlämnainitiativärende till annan myndighet för utredning och prövning, delsmöjlighet att förelägga vite med högre belopp än nu gällande 1 000 kr.I en skrivelse till harchefsjustitieombudsmannen aktualiserat vissa frågor rörandeorganisationen och arbetsförhållandena hos ombudsmän. Olika möjligaåtgärder för att minska sårbarheten och möta en eventuell ytterligare ökningav ärendemängden presenteras.Möjligheten att överlämna ärenden till annan myndighetBakgrundGällande bestämmelserEnligt 5 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän(instruktionen) bedrivs ombudsmännens tillsyn genom prövning av klagomål frånallmänheten samt genom inspektioner och andra undersökningar, som ombudsmännenfinner påkallade.Är fråga, som väckts genom klagomål, av sådan beskaffenhet att den lämpligenkan utredas och prövas av annan myndighet än ombudsmännen och har myndighetenej tidigare prövat saken, får ombudsman, enligt 18 § första stycketinstruktionen, överlämna klagomålet till denna myndighet för handläggning.Klagomål får dock överlämnas till Justitiekanslern endast efteröverenskommelse med denne.Chefsjustitieombudsmannens skrivelse 1996-03-08I skrivelsen anför chefsjustitieombudsmannen bl.a. följande:På grund av den stora och kontinuerligt ökande arbetsbelastningen måste JOtillvarata alla möjligheter till rationaliseringar av verksamheten. Ett sättatt uppnå en viss avlastning är att till en annan tillsynsmyndighet överlämnaärenden som lämpligen kan utredas och prövas av den andra myndigheten. Iförarbetena till såväl 1976 som JO-reformer uttalades att JO bordeutnyttja överlämnandemöjligheten mer än som dittills skett.Enligt 18 § första stycket instruktionen får en ombudsman - under vissanärmare angivna förutsättningar - överlämna ett ärende som väckts genomklagomål till en annan myndighet för handläggning. Detta innebär att en frågasom en ombudsman tagit upp på eget initiativ inte kan göras till föremål försådant överlämnande, även om det framstår som mest ändamålsenligt att fråganutreds och prövas av en annan myndighet.Det förekommer inte sällan att JO under utredningen av ett klagomåls-ärendeuppmärksammar fel och brister i en myndighets verksamhet eller en tjänstemanshandläggningsåtgärder som inte omfattas av anmälan och som är av den art attde inte rimligen kan lämnas outredda. I en sådan situation tar ombudsmannenupp saken till granskning inom ramen för ett initiativärende. är densålunda väckta frågan av sådan beskaffenhet att den lämpligast borde utredasoch prövas av en annan tillsynsmyndighet.Det förekommer vidare att JO vid en inspektion gör iakttagelser somföranleder att ett initiativärende läggs upp. Iakttagelserna kan ibland varasådana att vad som förekommit lämpligen kan utredas och prövas av en ordinärtillsynsmyndighet, t.ex. en länsstyrelse, , ,eller Riksåklagaren. Möjligheten bör öppnas för Riksdagensombudsmän att i sådana fall överlämna ärendet till en annan tillsynsmyndighetför handläggning enligt samma grunder som gäller för överlämnande avklagomålsärenden.En annan situation aktualiserades för något mer än . i ett klagomålsärende uppkom först i samband med att myndighetensyttrande inkom till JO misstanke att en tjänsteman (lärare) gjort sig skyldigtill misshandel mot andra elever än den elev vars förhållanden i skolanklagomålet gällde. Det konstaterades att händelsen inte var anmäld till poliseller åklagare. JO bedömde att det med anledning härav fanns skäl att inledaen förundersökning. Omständigheterna var sådana att det inte fanns någravägande skäl för att förundersökningen och det eventuella åtalet skulle drivasav JO. Ett överlämnande till vederbörande åklagarmyndighet hade i ställetframstått som mer ändamålsenligt men omöjliggjordes på grund av attmisshandelsmisstanken uppkommit under utredningen av ett till JO inkommetklagomål. (Jfr i detta sammanhang följande uttalande i SOU 1985:26 s. 164:?Vidare ter sig naturligt att JO till allmän åklagare överlämnar anmälningartill JO om brott i tjänsten när fråga är om allmänna brott - t.ex. misshandeleller förskingring - och en utredning i saken skulle ta en betydande del avJO:s resurser i anspråk.? )Det kan undantagsvis även förekomma att det i JO:s verksamhet uppkommermisstanke om ett tjänstefel som inte omfattas av ett klagomål och som är avett slag som JO i ett annat ärende utrett i förundersökningens form och drivittill åtal som resulterat i fällande dom, eller där rättsläget är klarlagtexempelvis genom ett avgörande av . I sådana fall kanomständigheterna vara sådana att det kan bedömas vara av mindre intresse attjust JO tar ställning i saken, och det kan därför ifrågasättas om JO:sbegränsade utredningsresurser bör belastas med en förundersökning. Denna bör istället lämpligen hanteras helt inom det ordinära åklagarväsendet.Begränsningen i 18 § instruktionen av JO:s rätt att överlämna ärendenomöjliggör emellertid en sådan rationell lösning.Chefsjustitieombudsmannen föreslår att 18 § ändras i enlighet härmed.Utredningar m.m.Redan i 1967 års JO-instruktion (1967:928) infördes en bestämmelse enligtvilken JO kunde överlämna klagomål till annan myndighet för handläggning omfråga som väckts genom klagomål var av sådan beskaffenhet att den lämpligenkunde utredas och prövas av annan myndighet än JO eller JK.På uppdrag av tillsatte talmanskonferensen enutredning om ombudsmäns uppgifter och arbetsformer m.m.Utredningen, som antog namnet JO-utredning, överlämnade i april1975 betänkandet - uppgifter och organisation (SOU 1975:23). Ibetänkandet anför utredningen (s.109 f.) bl.a.:Ett sätt för JO att begränsa prövningen av klagomål är att överlämna dem tillannan myndighet för utredning och prövning. Enligt utredningens bedömningutnyttjar ej i full utsträckning den möjlighet som JO-instruktionenger. Detta kan kanske bero på att överlämnande av klagomål till annanmyndighet för prövning i många fall måste av de klagande uppfattas somjämställt med avskrivning, eftersom det ofta just är en JO-utredning somklaganden vill ha, och att det då känns otillfredsställande för JO att skjutaärendet ifrån sig. Överlämnande sker numera mest av ärenden som rörkriminalvård, sjukvård och åklagarväsendet. Enligt utredningens mening bör mani större utsträckning, särskilt inom andra förvaltningsområden än de nunämnda, söka utnyttja denna möjlighet då det gäller klagomål som är alltförväsentliga för att avskrivas men som helst ej bör föranleda en anförde i betänkande KU 1975/76:22, i vilket förslagtill ny instruktion för justitieombudsmännen lades fram, att det ansåg detlämpligt att ombudsmännen i större utsträckning utnyttjar möjligheten attöverlämna anmälningar till annan myndighet. Genom att statsförvaltningen ihuvudsak är uppbyggd med centrala, regionala och lokala förvaltnings-myndigheter har i allmänhet den centrala förvaltningsmyndigheten tillsyn överhela verksamheten inom sitt förvaltningsområde. Den regionala myndigheten harmotsvarande uppgift i förhållande till underlydande statliga eller kommunalaorgan. Det var, enligt utskottet, vidare med hänsyn till JO-ämbetetsextraordinära karaktär väsentligt att de ordinarie tillsynsorganen i förstahand utnyttjades för nu berörd klagomålsprövning.Talmanskonferensen tillsatte på uppdrag av enutredning med uppgift att verkställa en översyn av . Utredningenantog namnet JO-utredning. Utredningen överlämnade i maj 1985betänkandet - En översyn (SOU 1985:26). Utredningen uttalade attden anslöt sig till vad utskottet anfört i betänkande KU 1975/76:22 samt attden för sin del endast ville framhålla det angelägna i att JO utnyttjar denmöjlighet till överlämnande som finns så snart det är fråga om klagomål somlämpligen kan handläggas av annan myndighet.Utskottets bedömningUtskottet anser att ärende som är av sådan beskaffenhet att det lämpligen kanutredas och prövas av annan myndighet än ombudsmännen och som myndigheten ejtidigare prövat skall få överlämnas av ombudsman till denna myndighet förhandläggning. Denna möjlighet skall enligt utskottet inte vara beroende av omärendet gäller fråga som väckts genom klagomål. Möjligheten skall även finnasnär det gäller fråga som väckts t.ex. i samband med en av JO:s inspektioner.Utskottet föreslår därför att 18 § instruktionen ändras på sätt som framgår avbilagan. bör rubriken närmast före 20 § Allmänna bestämmelser omhandläggningen placeras närmast före 18 §.ViteBakgrundGällande bestämmelserEnligt 12 kap. 6 § regeringsformen skall domstol och förvaltningsmyndighetsamt tjänsteman hos staten eller kommun tillhandagå ombudsman med deupplysningar och yttranden han begär. Sådan skyldighet åligger även annan omhan står under ombudsmans tillsyn.Enligt 21 § instruktionen får ombudsman när han enligt regeringsformensföreskrifter begär upplysningar och yttranden i andra ärenden än dem där hanhar beslutat inleda förundersökning förelägga vite om högst 1 000 kr.Ombudsman får också utdöma försuttet vite.Chefsjustitieombudsmannens skrivelse 1996-03-08I skrivelsen anför chefsjustitieombudsmannen bl.a. följande med anledning avvitesbestämmelsen i 21 § andra stycket instruktionen:Denna bestämmelse framstår vad gäller beräkningen av vitesbeloppets storleksom helt otidsenlig och bör bringas i överensstämmelse med vad som allmäntgäller.Vår bedömning är att det, ehuru befogenheten sannolikt kommer att behövautnyttjas ytterst sällan, är av värde att ombudsmännen har lagenlig befogenhetatt tillgripa vitesföreläggande mot den som obstruerar granskningsverksamhetengenom att vägra efterkomma en begäran om upplysningar eller yttrande. Redanexistensen av en sådan regel får antas ha betydande effekt. För att dettapåtryckningsmedel skall vara verkningsfullt måste emellertid ombudsmännenkunna förelägga viten av en helt annan storleksordning än vad som ärmöjligt. Vi föreslår därför att den särskilda föreskriften om vitesmaximum i21 § instruktionen upphävs med den följd att reglerna i 3 § lagen (1985:206)om viten rörande beräkning av vitesbelopp blir automatiskt tillämpliga.Utskottets bedömningEnligt utskottet bör vitesbestämmelsen ändras på så sätt att vitesbeloppet fårbestämmas till högst . Utskottets förslag framgår av bilagan.Ordinarie tjänster som föredragandeBakgrundChefsjustitieombudsmannens skrivelse 1996-12-17I skrivelsen anför chefsjustitieombudsmannen bl.a. följande:En metod att effektivt öka genomströmningen av ärenden hos JO har visat sigvara att öka kapaciteten på föredragandesidan. Genom tillmötesgående frånriksdagen vid budgetbehandlingen samt genom vissa omdispositioner avtillgängliga resurser för personalkostnader har som nämnts antaletföredragande kunnat ökas i viss begränsad omfattning under senaste åren.Det är sannolikt att ytterligare fördelar skulle kunna vinnas - från såvälkvalitets- som effektivitetssynpunkt - om vissa särskilt kompetentaföredragande kunde behållas inom organisationen än demaximalt som den nuvarande anställningsformen medger. Detta skullekunna uppnås genom att ombudsmän fick rätt att inom ramen förtillgängliga resurser anställa handläggare med tillsvidareförordnande på ennivå mellan föredragande och byråchefer.I samband med tidigare JO-reformer har den synpunkten framförts att antaletinnehavare av fasta tjänster i JO:s utredande personal borde vara mycketbegränsat för att man skall uppnå en rörlighet som för att utredarna avtillsynsärenden har någorlunda färska erfarenheter från sådan verksamhet somstår under JO:s tillsyn. Utan att förringa värdet av denna synpunkt kan man åandra sidan konstatera att kontinuitet i verksamheten har ett betydande värde,särskilt på sådana svårtillgängliga specialområden som t.ex. allmänförsäkring.Den här diskuterade anställningen är inte ny. Den används avsärskilda skäl för den föredragande som har bakgrund inom polisväsendet. Föreslutet av förekom det även att vissa andra handläggare anställdespå fasta avdelningsdirektörstjänster; en person med sådant förordnande finnsfortfarande inom organisationen.Gällande bestämmelserEnligt 8 kap. 10 § riksdagsordningen är chefsjustitieombudsmannenadministrativ chef och bestämmer inriktningen i stort av verksamheten.För verksamheten skall enligt 13 § instruktionen finnas en expedition(ombudsmannaexpeditionen). Vid denna är anställda en kanslichef samtbyråchefer och övriga tjänstemän enligt personalförteckning. I mån av behovoch tillgång på medel får chefsjustitieombudsmannen anlita annan personal samtexperter och sakkunniga. bestämmer om personalenstjänstgöring. Kanslichefen skall under chefsjustitieombudsmannen leda arbetetinom ombudsmannaexpeditionen och i övrigt lämna ombudsmännen erforderligtbiträde.Enligt 28 § tillsätter chefsjustitieombudsmannen tjänster vidombudsmannaexpeditionen och antar personal i övrigt, i den mån han inte enligt15 § överlåtit dessa uppgifter på kanslichefen.Avtalet om anställningsvillkor för rättssakkunniga föredragande hosRiksdagens ombudsmän tillämpas för en tjänsteman som är anställd medtidsbegränsad arvodestjänst som rättssakkunnig föredragande.En rättssakkunnig föredragande får enligt 4 § avtalet förordnas för bestämdtid eller tills vidare dock längst till viss tidpunkt. Den sammanlagdaförordnandetiden genom ett eller flera förordnanden får enligt 5 § inteöverstiga . Finns särskilda skäl kan ett förordnande, i samråd med lokalfacklig organisation, förlängas ytterligare högst två år.Enligt protokollsanteckningar till 4 och 5 §§ kan ombudsmänsbehov av att ta i anspråk en tjänstemans särskilda kompetens vara skäl tillförlängning av förordnandet. Ett annat skäl kan vara att bereda tjänstemannenmöjlighet att förbereda övergång till annan tjänst. Parterna är vidare enligtprotokollsanteckningarna överens om att tjänstgöringen i praktiken skall varainriktad , i enlighet med hittillsvarande praxis, dvs. cirkafyra år.Liknande reglering för ämnessakkunniga finns enligt avtal förämnessakkunniga föredragande hos ombudsmän.Utskottets tidigare behandlingI betänkande KU 1986/87:2 om uttalade konstitutionsutskottetföljande när det gällde frågan om handläggartjänster vidombudsmannaexpeditionen (s. 49 f.):gäller bl.a. följande. Hos JO finns åtta byråchefstjänster.Dessa är ordinarie s.k. r-tjänster. Under varje ombudsman finns tvåtillsynsbyråer. Byråchef är chef för sådan enhet. Till varje byrå finns knutetett antal föredraganden. Föredragandetjänsterna är i allmänhetarvodestjänster. Några av tjänsterna är dock ordinarie avdelningsdirektörs-eller byrådirektörstjänster. har gällt att, då innehavare avtjänst av sistnämnda slag slutat, tjänsten vakantsatts och att i ställetanställts en arvodesanställd föredragande. Från JO:s sida har, som bl.a.framgår av , framställts önskemål att avdelningsdirektörs- ochbyrådirektörstjänsterna avvecklas.Enligt utskottets mening bör i fråga om JO:s handläggande personal förframtiden bl.a. följande gälla.Antalet byråchefer bör minska. Frågan om sådana tjänster har samband med detframtida ställningstagandet till kanslichefstjänsten. Övergångsvis anserutskottet att det bör överlämnas till chefsjustitieombudsmannen att inom denuvarande ramarna bestämma vilka byråchefstjänster som skall finnas.Ur rekryteringssynpunkt bör byråchefstjänsterna vara ordinarie s.k. r-tjänster. Skäl att i övrigt låta ordinarie handläggartjänster ingå iorganisationen kan i princip inte anses föreligga.Utskottets bedömningUtskottet delar chefsjustitieombudsmannens bedömning att efter det att vissasärskilt kompetenta föredragandes tidsbegränsade förordnande löpt ut, bördessa, inom ramen för tillgängliga resurser, kunna anställas medtillsvidareförordnande på en nivå mellan föredragande och byråchefer. Dennamöjlighet bör enligt utskottet tillämpas restriktivt. Någon ändring iinstruktionen behövs emellertid inte för att göra detta möjligt.Ändring i 6 § JO-instruktionenBakgrundEnligt 6 § andra stycket instruktionen får ombudsman som särskild åklagareväcka åtal mot befattningshavare som genom att åsidosätta vad som åliggerhonom i tjänsten eller uppdraget har begått annan brottslig gärning äntryckfrihetsbrott.Av 9 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen (TF) framgår att Justitiekanslern ärensam åklagare i mål om tryckfrihetsbrott. Ingen annan än Justitiekanslern fårinleda förundersökning rörande tryckfrihetsbrott.Enligt 7 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) skall bestämmelserna i 9kap. 1-4 §§ TF om tillsyn och åtal gälla också i fråga om radioprogram, filmeroch ljudupptagningar och i fråga om yttrandefrihetsmål. Justitiekanslern ärsåledes ensam åklagare också i mål om yttrandefrihetsbrott.Utskottets bedömningHar någon begått yttrandefrihetsbrott är det Justitiekanslern som är ensamåklagare. Utskottet föreslår därför att 6 § andra stycket instruktionen ändrasså att det framgår att även yttrandefrihetsbrott undantas från området förombudsmannens behörighet att väcka åtal. Utskottets förslag framgår avbilagan. Utskottet hemställeratt antar i bilaga intaget förslag till lag om ändring i lagen(1986:765) med instruktion för ombudsmän.Stockholm den 21 maj 1997På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (),(), (), Axel (), (), (m), (), (),(), (), (), (), PeterEriksson (mp), (), () och ().Förslag tillLag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmänHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1986:765) med instruktion förRiksdagens ombudsmändels att 6, 18 och 21 §§ skall ha följande lydelse,dels att rubriken närmast före 20 § skall sättas närmast före 18 §.-------------------------------------------------------|Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |--------------------------------------------------------| || 6 §[1] |--------------------------------------------------------|Ombudsman avgör ärende genom beslut, vari han får||uttala sig om huruvida åtgärd av myndighet eller||befattningshavare strider mot lag eller annan||författning eller annars är felaktig eller olämplig.||Ombudsman får även göra sådana uttalanden som avser att||främja enhetlig och ändamålsenlig rättstillämpning. |-------------------------------------------------------|Ombudsman får som särskild | Ombudsman får som||åklagare väcka åtal mot |särskild åklagare väcka||befattningshavare som |åtal mot befattningshavare||genom att åsidosätta vad |som genom att åsidosätta||som åligger honom i |vad som åligger honom i||tjänsten eller uppdraget |tjänsten eller uppdraget||har begått annan brottslig |har begått annan brottslig||gärning än |gärning än||tryckfrihetsbrott. Ger |tryckfrihetsbrott eller||utredningen i ärende |yttrandefrihetsbrott. Ger||ombudsman anledning anta |utredningen i ärende||att sådan brottslig |ombudsman anledning anta||gärning begåtts, tillämpas |att sådan brottslig||vad som föreskrivs i lag |gärning begåtts, tillämpas||om förundersökning, åtal |vad som föreskrivs i lag||och åtalsunderlåtelse samt |om förundersökning, åtal||om allmän åklagares |och åtals-underlåtelse||befogenheter i övrigt i |samt om allmän åklagares||fråga om brott under |befogenheter i övrigt i||allmänt åtal. I mål som |fråga om brott under||har väckts vid tingsrätt |allmänt åtal. I mål som||bör talan fullföljas till |har väckts vid tingsrätt||endast om |bör talan fullföljas till||synnerliga skäl föranleder |endast om||det. |synnerliga skäl föranleder|| |det. |--------------------------------------------------------|Om befattningshavare genom att åsidosätta vad som||åligger honom i tjänsten eller uppdraget gjort sig||skyldig till fel, som kan beivras genom disciplinärt||förfarande, får ombudsman göra anmälan till den som har||befogenhet att besluta om disciplinpåföljd. Om den som||är legitimerad eller annars behörig att utöva yrke inom||hälso- och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln||med läkemedel eller yrke som veterinär har varit grovt||oskicklig vid utövningen av sitt yrke eller på annat||sätt visat sig uppenbart olämplig att utöva detta, får||ombudsman göra anmälan till den som har befogenhet att||besluta om återkallelse av legitimationen eller||behörigheten. Motsvarande anmälan får göras i fråga om||begränsning av sådan legitimerad yrkesutövares||behörighet, om denna har missbrukat sin behörighet på||något annat sätt. || Anser ombudsman det vara påkallat att||befattningshavare avskedas eller avstängs från sin||tjänst på grund av brottslig gärning eller grov eller||upprepad tjänsteförseelse, får han göra anmälan härom||till den som har befogenhet att besluta om sådan||åtgärd. || När ombudsman har gjort anmälan i ett sådant ärende||som avses i tredje eller fjärde stycket skall han i||ärendet få tillfälle att komplettera egen utredning och||att yttra sig över utredning som har tillförts ärendet||av någon annan samt att närvara, om muntligt förhör||hålls. Vad som har sagts gäller dock inte ärenden om||avstängning. |--------------------------------------------------------| 18 § |-------------------------------------------------------|Är fråga, som väckts genom | Om ett ärende är av||klagomål, av sådan |sådan beskaffenhet att det||beskaffenhet att den |lämpligen kan utredas och||lämpligen kan utredas och |prövas av någon annan||prövas av annan myndighet |myndighet än ombudsmännen||än ombudsmännen och har |och om myndigheten inte||myndigheten ej tidigare |har prövat saken,||prövat saken, får |får ombudsman överlämna||ombudsman överlämna |ärendet till denna||klagomålet till denna |myndighet för||myndighet för |handläggning. Endast||handläggning. Klagomål får |ärende som väckts genom||dock överlämnas till |klagomål får överlämnas||Justitiekanslern endast |till Justitiekanslern och||efter överenskommelse med |endast efter||denne. |överenskommelse med denne.|| Avser klagomål | Om ett klagomål avser en||befattningshavare som är |befattningshavare som är||advokat och är den fråga |advokat och frågan som||som väckts genom |väckts genom klagomålet är||klagomålet sådan, att den |sådan att den enligt 8||enligt 8 kap. 7 § fjärde |kap. 7 § fjärde stycket||stycket |kan||kan prövas av organ inom |prövas av något organ inom||, får |, får||ombudsman överlämna |ombudsman överlämna||klagomålet till samfundet |klagomålet till samfundet||för handläggning. |för handläggning. |-------------------------------------------------------21 §[2]--------------------------------------------------------| Ombudsman skall verkställa de utredningsåtgärder som||fordras för prövning av klagomål och andra ärenden. |-------------------------------------------------------|När ombudsman enligt | När ombudsman enligt||regeringsformens |regeringsformens ||föreskrifter begär |föreskrifter begär||upplysningar och yttranden |upplysningar och yttranden||i andra ärenden än dem där |i andra ärenden än dem där||han har beslutat att |han har beslutat att||inleda förundersökning, |inleda förundersökning,||får han förelägga vite om |får han förelägga vite om||högst . |högst .||Ombudsman får utdöma |Ombudsman får utdöma||försuttet vite. |försuttet vite. |-------------------------------------------------------Kan det misstänkas att befattningshavare som omfattas av bestämmelserna omdisciplinansvar i lagen (1994:260) om offentlig anställning har gjort sigskyldig till tjänsteförseelse, för vilken disciplinpåföljd bör åläggas, ochkan det befaras att en skriftlig underrättelse enligt 17 § nämnda lag inte kantillställas honom efter förseelsen, får ombudsman utfärdamotsvarande underrättelse. Vad som har sagts gäller även för den somomfattas av bestämmelser om disciplinansvar och om motsvarande underrrättelsei någon annan författning.När ombudsman är närvarande vid domstols eller myndighets överläggningar harhan ej rätt att yttra sin mening.Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES**[1]: Senaste lydelse 1987:995. [2]: Senaste lydelse 1994:365.