bet · GK01SoU10 · 1997-04-08 00:00:00 — följde utskottet.Med anledning av andra motionsyrkanden anförde utskottet bl.a. vidare.Utskottet delar inställningen i motion 1994/95:So228 (kds) att ettframgångsrikt förebyggande arbete inom bl.a. narkotikaområdet förutsätter närasamverkan mellan många olika aktörer såväl nationellt som regionalt ochlokalt.- - -kommer att delta i det europeiska samarbetet inom alkohol-och narkotikaområdet och bygga upp ett svenskt centrum för data omnarkotikamissbruket, dess utbredning, skador och motåtgärder, i samverkan medEU:s Drug Monitoring Center. I den nationella ledningsgrupp som tillskapatsingår företrädare för flera statliga myndigheter (,, , , ,, , ,, , ,Systembolaget, CAN). Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor(SAMNARK) har till uppgift att verka för en förbättrad samordning avsamhällets insatser inom narkotikaområdet på nationell och internationellnivå.Folkhälsoinstitutet har i uppdrag att följa konsumtions- och skadeutvecklingeninom narkotikaområdet samt att svara för samordning och utveckling av deförebyggande insatserna när det gäller alkohol och narkotika. CAN gör årligaundersökningar och samlade bedömningar av drogutvecklingen.- - -Utskottet ser allvarligt på att det experimentella bruket av narkotika ökatbland ungdomar. En huvudinriktning av narkotikapolitiken måste därför, somockså framhållits av regeringen, inriktas på att på alla sätt motarbeta enökad droganvändning bland ungdomar.Enligt utskottets mening förelåg inte något behov av att tillsätta en . Motionen med en begäran härom avstyrktes därför. Inteheller behövdes, enligt utskottet, en särskild arbetsgrupp för att kartläggaungdomars narkotikamissbruk. Den aktuella motionen med yrkande häromavstyrktes därför också.Mot bakgrund av den forskning och det forskningssamarbete som pågick ellerplanerades på detta område fick den då aktuella motionen anses tillgodosedd.Motionen avstyrktes.Utbildningsutskottet har i betänkande 1996/97:UbU6 behandlatmotioner om skolhälsovård och elevvård. Utskottet anförde följande.Utskottet har utförligt behandlat skolhälsovården, bl.a. vid1994/(bet. 1994/95:UbU2). Utskottet erinrade då om attskolhälsovården är reglerad i 14 kap. skollagen och att rektor enligt 1994 årsläroplaner har ansvaret för att den elevvårdande verksamheten utformas så atteleverna får det särskilda stöd och den särskilda hjälp de behöver. Utskottetanförde vidare att kommunerna har ett helhetsansvar för skolverksamheten ochär skyldiga att upprätta en skolplan med utgångspunkt i hur man lokalt avseratt arbeta för att nå de nationella mål som har satts upp för skolan.I 14 kap. 2 § skollagen föreskrivs att för skolhälsovården skall finnasskolläkare och skolsköterska.Utskottet vill fästa uppmärksamheten på att under våren 1996utgivit referensmaterialet Att utveckla skolhälsovården som vänder sig främsttill skolsköterskor och skolläkare och är en introduktion till en mersystematisk kvalitetsutveckling inom skolhälsovården. Skriften är också tänktatt kunna användas vid diskussioner med skolans huvudman och rektor på denenskilda skolan. Utgångspunkten för materialet är den föreskrift frånSocialstyrelsen (SOSFS 1993:9) som ålägger all legitimerad personal inomhälso- och sjukvård att kvalitetssäkra sitt arbete.I referensmaterialet anges att den kommunala skolplanen skulle kunna utgöraen utgångspunkt för kvalitetsutvecklingen, men att det är ovanligt attskolhälsovården innefattas i denna. Däremot finns ofta formuleringar omelevvård som också är giltiga för skolhälsovården. Skriften lyfter emellertidfram skolans arbetsplan som en lämplig utgångspunkt förkvalitetssäkringsarbetet. Ett avsnitt om skolhälsovård bör kunna föras in iarbetsplanen.Utskottet förutsätter att referensmaterial får genomslag iskolorna.Enligt utbildningsutskottets mening borde avslå de aktuellayrkandena. följde utbildningsutskottet.Konstitutionsutskottet behandlade i betänkande 1995/96:KU24 frågan omändringar i sekretesslagstiftningen i syfte att underlätta polisens ochsocialtjänstens brottsförebyggande insatser mot ungdomar.KU konstaterade att frågor om sekretess i samband med samarbetet motungdomsbrott alltjämt var föremål för beredning inom . mening borde detta beredningsarbete avvaktas och utskottetavstyrkte därför motionen (promemoria JU 1994:ESekretess vid samarbetet mot ungdomsbrott och ekobrott).Utskottets bedömningEnligt gjorda undersökningar har det skett en klar ökning närdet gäller andelen ungdomar som har prövat narkotika. Det är lättare äntidigare att få tag på narkotika. Åtminstone bedömer eleverna iskolundersökningen själva att det är så. Det finns enligt undersökningenalltfler ungdomar som har mindre restriktiva attityder, och det finns enökad benägenhet att pröva bland dem som inte redan har gjort det.Erfarenheterna av cannabispreparat i ungdomsgrupperna är fortfarande betydligtstörre än av ecstasy och LSD. Nya inslag i missbruksbilden är grupper avungdomar, med ett stort inslag av ungdomar med invandrarbakgrund ochomfattande social problematik, som missbrukar rökheroin och olika tabletter,bl.a. Vidare finns det en grupp i övrigt skötsamma ungdomarsom missbrukar olika s.k. partydroger, framför allt ecstasy och LSD. Medmissbruk avser utskottet allt icke medicinskt eller vetenskapligt bruk avnarkotika.Utskottet ser med stort allvar på situationen. De ungdomar som prövarnarkotika tar stora risker. En fortsatt ökning riskeras av det tillfälligaexperimentella missbruket bland ungdomar om inget görs. Det finns vidare storrisk att flera av de ungdomar som i ökande antal prövar droger fastnar idrogmissbruket och att antalet tunga missbrukare ökar igen. Det ärsamtidigt viktigt att inte bidra till att ungdomar tror att de är ?ute? om deinte prövar narkotika. En stor majoritet av ungdomarna har aldrig prövatnarkotika. En stor majoritet har också fortfarande en restriktiv attityd tillnarkotika.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning att målet för den svenskanarkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt samhälle.Narkotikapolitiken består av en kombination av förebyggande insatser, ettvarierat utbud av vård och behandling samt fortlöpande kontrollinsatser.Insatser görs på såväl lokal och regional nivå som nationellt. Tyngdpunktenligger på den lokala nivån. Samverkan mellan olika lokala organ ochorganisationer är mycket väsentlig. Insatserna måste samordnas väl. Arbetetsker utifrån ett helhetsperspektiv på narkotikaproblemen, där alla delar avpolitiken är väsentliga. Varje generation ungdomar måste förmås att ta avståndfrån all användning av narkotika.Mot bakgrund av den senaste tidens utveckling framstår det som särskiltangeläget att kraftfullt motverka ungdomars droganvändning. Det behövs, enligtutskottet, kraftfulla insatser för att vända trenden mot ökat intresse förnarkotika och ökat missbruk bland ungdomar. Det krävs ett levande och enträgetengagemang från samhällets, från föräldrars och från frivilligaorganisationers sida.Socialministern har kallat samman representanter förmyndigheter och olika organisationer samt ungdomar och ungdomsorganisationerför att skaffa sig en så god bild som möjligt av läget och behovet av insatserpå området. Utskottet välkomnar att den nationella ledningsgruppen för detalkohol- och drogförebyggande arbetet förs över till medsocialministern som ordförande och med representanter för berörda myndigheteroch organisationer. Till ledningsgruppen knyts en referensgrupp med ungdomar iåldern . Ledningsgruppens uppgift skall vara att bygga upp ettlångsiktigt alkohol- och drogförebyggande arbete. Huvuduppgiften blir attkonkretisera, tydliggöra och fördjupa arbetet med en alkohol- och drogpolitikför . Den nationella ledningsgruppen skall engagera relevanta aktörer idet förebyggande arbetet samt verka för att en samordning av det förebyggandearbetet kommer till stånd. Ledningsgruppen skall fortlöpande följa, stämma avoch samordna de olika insatser av nationell karaktär som statliga eller andraaktörer har att fullgöra. Ledningsgruppen skall stimulera och stödja en lokaloch regional mobilisering för ökade insatser inom det alkohol- ochdrogförebyggande arbetet, inte bara på myndighetsnivå utan också inom denideella sektorn. Socialministern ser enligt ett interpellationssvar iriksdagen två operativa delmål för ledningsgruppen. Det ena är attmotverka en ny narkotikavänlig trend bland vissa ungdomar och då särskiltanvändningen av ecstasy. Det andra delmålet är att stoppa användningen av s.k.svartsprit bland ungdomar, dvs. sprit som bränts hemma eller smugglats in ilandet. Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK) har tilluppgift att verka för en förbättrad samordning av samhällets insatser inomnarkotikaområdet på nationell och internationell nivå.I flera motioner framhålls behovet av insatser även på det internationellaplanet för att komma till rätta med narkotikaproblemen. Regeringen har ingenannan uppfattning. I budgetpropositionen för framhåller regeringen attalla former av legalisering av narkotika och liberalisering avnarkotikapolitiken strider mot det övergripande målet, ett narkotikafrittsamhälle. Regeringen kommer därför att bekämpa alla krav på legalisering avnarkotika och liberalisering av narkotikapolitiken, också på detinternationella planet. deltar mycket aktivt i det internationellasamarbetet inom FN, och EU. Inom EU diskuteras attinföra ett gemensamt informationssystem för att identifiera och analysera nyasyntetiska preparat, ett s.k. . Vidare diskuterasprinciperna för en effektivare och snabbare narkotikaklassificering av nyasyntetiska droger. Dessa frågor har också uppmärksammats i FN. börenligt regeringen även fortsättningsvis ha en framträdande roll i detinternationella samarbetet, bl.a. mot bakgrund av de genomgripandeförändringarna i . När det särskilt gäller bidrag tillersättningsverksamhet i utvecklingsländer som är beroende av odling av växterfrån vilka narkotika framställs är en av de störstabidragsgivarna till FN:s verksamhet och arbetar aktivt för att andra länderskall ta ett större ansvar för verksamheten. har beräknats 40miljoner kronor för narkotikainsatser genom FN-systemet. Det är samma belopppå årsbasis som anvisades för /96. Utskottet kan i alltväsentligt ställa sig bakom regeringens inställning och anser det ytterstangeläget att med kraft driver sin inställning i narkotikafrågorinternationellt. Det är också av största vikt att kan markera storenighet inom narkotikapolitiken för att få gehör för politiken såvälnationellt som internationellt. För att få mesta möjliga gehör krävs också attargumenteringen kompletteras med en utförlig dokumentation av de svenskaerfarenheterna av den förda politiken.De nordiska ländernas polis och tull samarbetar på etteffektivt sätt i fråga om brottsbekämpningen bl.a. när det gällernarkotikabrott. Det finns i en delvis annan syn på narkotikamissbrukän i de nordiska länderna i övrigt, främst då när det gäller cannabis.Utskottet anser det angeläget att även i det nordiska samarbetetframför vår syn i narkotikafrågan.Sveriges medlemskap i har inneburit nya möjligheter att utvecklasamarbetet med polis- och tullmyndigheter i andra länder. I den tidigarenämnda departementspromemorian föreslås nu att ratificerarEuropolkonventionen. Europol skall ha som mål att förbättra effektiviteten hosbehöriga myndigheter i medlemsstaterna och deras samarbete vad gäller attförebygga och bekämpa bl.a. olaglig narkotikahandel. Europol skall i förstahand ha som uppgift att inhämta, sammanställa och analysera information samtunderlätta informationsutbyte mellan medlemsstaterna. Erfarenheterna från ,när det gäller polissamarbetet, studeras dock.Samarbete i alkohol- och narkotikafrågor finns i de flesta kommuner.Betydelsen av en väl fungerande samverkan framhålls bl.a. i den nyasocialtjänstpropositionen och har också framförts vid den offentligautfrågningen. har lokala program eller handlingsplaner för denalkohol- och drogförebyggande verksamheten antagits i stor utsträckning. Dettaanser utskottet vara mycket positivt. Dessa program och planer anpassas efterde egna behoven och förutsättningarna i kommunen. Härigenom klargörsansvarsfördelningen bättre och man kan utnyttja det lokala engagemanget blandungdomar, föräldrar, politiker, organisationer och enskilda som arbetar medbarn och ungdomar. Det är enligt utskottet mycket angeläget att göraungdomarna mer delaktiga i det förebyggande arbetet mot alkohol- ochnarkotikamissbruk. Ungdomar måste i större utsträckning få påverka insatserna,bl.a. utforma egna fritidsmiljöer utan att dessa därför isoleras frånvuxenvärlden. Samhället bör stödja olika pilotprojekt på området. Goda exempelbör spridas till andra kommuner. Kreativiteten hos enskilda människor ochfrivilliga organisationer måste uppmuntras och tas till vara. När det gällerkampen mot destruktiva livsstilar, drogmissbruk och utanförskap är behovet avfolklig förankring och insatser från de frivilliga organisationerna av denstörsta betydelse. I den nya socialtjänstpropositionen framhålls vikten av attdessa organisationer ges stöd i sitt arbete.Folkhälsoinstitutet leder och samordnar ett förstärkt alkohol- ochdrogförebyggande arbete. och har också en faktaserieom olika narkotiska preparat. Institutet ger även ut som gesomfattande spridning och som enligt uppgift också i mycket stor utsträckningläses och diskuteras av föräldrar och ungdomar. Det är, enligt utskottet,angeläget att skolorna använder sig av det kommentar- och referensmaterial somSkolverket eller andra utarbetar och att undervisningen bedrivs kontinuerligt.Informationen till ungdomarna och deras föräldrar om narkotika ochnarkotikamissbrukets symtom och verkningar måste fungera. Föräldrarna liksomskolan har ett stort ansvar i sammanhanget. Samhället måste på olika sättverka för att föräldrarna tar sitt ansvar. Regeringen har beslutatdirektiv för en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur stödet tillföräldrar i form av föräldrautbildning och andra verksamheter för föräldrarmed barn kan utvecklas och stimuleras. I direktivensägs bl.a. att ett särskilt område där föräldrar kan behöva stöd gällertonårsbarnens förhållande till alkohol, droger och tobak. Utredaren skallpröva vad som kan göras inom barnomsorgen, skolan och på annat sätt för atthjälpa föräldrarna i deras arbete med att ge sina barn en positiv inriktningpå sina liv.I detta sammanhang vill utskottet framhålla betydelsen av att insatser görsför att motverka ungdomsarbetslösheten. Allt fler ungdomar blir varken antagnatill högre studier eller får något arbete efter skolan. Den högaungdomsarbetslösheten och den minskade framtidstron hos många ungdomar förenadmed en ökande alkoholanvändning i samhället riskerar också att leda till enökning av narkotikamissbruket. har tillsammans medArbetsmarknadsstyrelsen fått i uppdrag av regeringen att utforma enarbetsgaranti och arrangera kompetenshöjande åtgärder för att ungdomar skallkomma in i arbetslivet och inte behöva leva på socialbidrag och varasysslolösa. I socialtjänstpropositionen föreslås nya bestämmelser isocialtjänstlagen, bestämmelser som ger kommunen rätt att begära att ungdomarunder som uppbär försörjningsstöd enligt lagen skall delta i praktikeller annan kompetenshöjande verksamhet.Frågan om stöd till seriösa rejvarrangörer för att erbjuda ungdomarna ettalternativ till drogrelaterade rejvfester tas upp i en motion. Utskottet anseratt rejvarrangörer som är motståndare till droger bör kunna stödjas avsamhället. Kunskaperna om den nya ungdomskulturen måste förbättras hos dem somarbetar med dessa frågor. som det är viktigt att polis,socialarbetare och fritidspersonal intresserar sig för verksamheten är detnödvändigt att också sätta bestämda gränser för denna. Arrangörer som ärpositiva till droger måste med kraft motarbetas. Det gäller också attförhindra att denna drogkultur sprider sig till andra tillställningar därungdomar träffas. De nya ungdomsgrupper som missbrukar narkotika kan varasvåra för vuxenvärlden att komma i kontakt med och påverka. Det ställer nyakrav på förhållningssätt och på metoder för det förebyggande arbetet.Uppgifter finns om lyckosamma lokala insatser på detta område. Erfarenheten avdessa insatser bör enligt utskottet spridas.Åtgärderna mot ungdomarnas missbruk är enligt utskottet en viktig del i detbrottsförebyggande arbetet. Ett nytt nationellt brottsförebyggande program hartagits fram och kunskapen om det brottsförebyggande arbetet sprids ,som stöd ges till olika brottsförebyggande projekt. Genomnärpolisreformen har bättre förutsättningar skapats för polisen att bekämpagatulangning och att arbeta förebyggande, t.ex. genom att identifiera och fåkontakt med ungdomar i riskzonen för missbruk och kriminalitet. Det är avavgörande betydelse att tidigt upptäcka och reagera vid tecken på en negativutveckling hos en ung människa. Behovet av ändringar i sekretesslagstiftningeni syfte att underlätta polisens och samarbete tas upp i enmotion. Frågan bereds fortfarande i med ledning avpromemorian 1994 E Sekretess vid samarbetet mot ungdomsbrott och ekobrott.Regeringens ställningstagande till promemorian bör enligt utskottet avvaktas.När det gäller frågan om även cannabisväxtens frö bör narkotikaklassaskonstaterar utskottet att växtens frön undantas från narkotikakontroll enligtden berörda (Single Convention on Narcotic Drugs). ärdock oförhindrat att ha en starkare kontroll än den konventionen föreskriver.Under utfrågningen har det från sida framhållits attillegal odling av cannabis visserligen förekommer i men att den ärförsumbar i sammanhanget. Någon anledning att nu ändra definitionen påcannabis i narkotikalagstiftningen föreligger därför inte enligt utskottet.Regeringen och bör dock följa utvecklingen.Utskottet välkomnar att regeringen beslutat inrätta en arbetsgruppmed företrädare för berörda departement och myndigheter med uppdrag att seöver lagstiftningen rörande de nya syntetiska drogerna.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna So201 (m) yrkande 5, So603(m) yrkandena 11 och 14, So651 (v) yrkandena 1 och 2, So655 (mp) yrkande 16,So656 (fp) yrkandena 12-15, 17 och 26, So657 (kd) yrkandena 2 och 6, So807(mp) yrkande 3 och Ju909 (m) yrkande 4 bör ge regeringen till känna.DopningsmedelI motion So603 av m.fl. (m) begärs tillkännagivande om enkriminalisering av det icke-medicinska bruket av dopningspreparat (yrkande15). Motionärerna påpekar att det är förbjudet att tillverka,inneha, ge bort eller sälja dopningsmedel. Lagstiftningen har dock intelyckats hindra konsumtionen av preparaten, och missbruket är enligtmotionärerna så omfattande att ytterligare åtgärder måste vidtas.I motionen begärs också ett tillkännagivande om utökat internationelltsamarbete för att minska användningen av dopningspreparat (yrkande 16). Ettväxande problem är smugglingen av dopningspreparat från det ,framför allt . I dessa länder säljs dessa preparat fortfarande öppet.Det är viktigt att svenska myndigheter i ökad omfattning informerar sinautländska motsvarigheter om hur allvarligt ser på smugglingen frånRyssland och transittrafiken genom de baltiska staterna. Det är angeläget attSverige biträder grannländernas tullmyndigheter för att stoppa dennasmuggling. Vidare bör i internationella forum försöka uppnåinternationella bestämmelser om förbud för icke-medicinsk användning avdopningspreparat.I motion Ju903 av m.fl. (c) yrkas tillkännagivande dels om attkonsumtionen av dopningsmedel bör kriminaliseras (yrkande 8), dels om enkonkretisering av gränsdragningen mellan ringa och normalt dopningsbrott ochinförande av brottsrubriceringen grovt dopningsbrott (yrkande 9).I motion Kr257 av m.fl. (mp) begärs förslag i enlighet medvad som anförts om att dopningspreparat inom idrotten skall straffbeläggas(yrkande 16). Motionärerna framhåller att dopning har varit ett stort problemi idrottssammanhang. Utredningen i folkhälsoperspektiv föreslår enkriminalisering även av konsumtion av dopningspreparat, samt skärptastraffsatser för grovt dopningsbrott. Motionärerna ser detta som det endasättet att komma åt dopningsproblematiken.Även i motion Kr511 av m.fl. (c) begärs en kriminalisering avbruket av dopningsmedel (yrkande 6). Motionärerna framhåller attdopningsmissbruket är såväl ett idrottsligt som ett samhälleligt problem.Betydande insatser görs dock från idrottsrörelsens sida för att bekämpadopningen. har avlämnat sina förslag. Motionärernaanser att användning av dopningsmedel skall kriminaliseras redan nu ochförutsätter att utredningen efter remissförfarande skall leda till förslagfrån regeringens sida.I motion So656 av m.fl. (fp) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nikotin som dopning(yrkande 35). Motionärerna anser att en utredning också borde göras omhuruvida nikotin skall räknas som dopningspreparat. Nikotin har effekter påhjärnans alarmcentrum och har en prestationshöjande effekt.Utredningen om dopning har haft i uppdrag att göra en allsidig översyn avdopningsproblemets omfattning och karaktär, följder av missbruk på kort och pålång sikt samt bedöma behovet av olika insatser. I direktiven betonas attutgångspunkten för utredningens arbete skall vara en noggrann genomgång av denfaktiska kunskapen om dopningmedlen och deras fysiska och psykiska verkningar.Utredningen har redovisat sina överväganden och förslag i betänkande SOU1996:126 Doping i folkhälsoperspektiv.Undersökningarna visar enligt utredningen att missbrukets omfattningknappast är så utbrett och etablerat som tidigare befarats. I utredningensintervjuundersökning bland män i åldern uppgav att de någongång hade prövat anabola steroider. Liknande resultat, dock med lokalavariationer, visar de undersökningar som ochnarkotikaupplysning (CAN) har genomfört. Det har inte heller framkommit någotsom tyder på att missbruket har ökat i omfattning de senaste två åren.Resultaten tyder närmast på att utvecklingen har stagnerat. Merparten av dedopningsmedel som illegalt finns tillgängliga har smugglats in i landet.Den medicinska forskningen visar att bl.a. anabola steroider har allvarligafysiska skadeverkningar. Däremot är det mera oklart vilka psykiska effekter deolika dopningsmedlen har. Forskningen pekar dock på att ett missbruk avanabola steroider hos en del personer kan leda till psykiska bieffekter, bl.a.en förhöjd aggressivitet samt depression vid uppehåll i missbruket. Emellertidfår understrykas att aggressivitet inte är detsamma som ökad våldsbenägenhet.I många av de fall där missbruk av anabola steroider har förekommit i sambandmed våldsbrott har missbruket vidare kombinerats med missbruk av alkohol ochnarkotika. Något vetenskapligt belagt orsakssamband mellan missbruk av anabolasteroider och våldsbrott finns inte. Att anabola steroider ärberoendeframkallande i egentlig mening är inte heller vetenskapligt belagt.Även om det utredningsmaterial som varit tillgängligt för utredningen visaratt missbruket inte är så omfattande som man ibland har trott är det ändå ettallvarligt samhällsproblem. Eftersom missbruk av dopningsmedel kan innebäraallvarliga hälsofaror för många unga människor anser utredningen att det ärnödvändigt med en fortsatt målmedveten bekämpning av allt icke- medicinsktbruk av anabola steroider och andra dopningsmedel. En effektiv kamp kräver ettvitt spektrum av åtgärder där tyngdpunkten bör ligga på förebyggande åtgärderoch på insatser för att komma åt dem som illegalt tillhandahållerdopningsmedel.I betänkandet från utredningen om dopning framhålls att utredningen harfunnit att den nuvarande straffskalan för dopningsbrott inte fullt utmotsvarar straffvärdet för mer kvalificerad brottslighet, som t.ex. då denillegala hanteringen avser stora mängder dopningsmedel. Med hänsyn till denvikt utredningen fäster vid kampen mot tillgång på sådana illegala medelföreslår utredningen att ett grovt dopningsbrott införs för vilket fängelsekan utdömas med och högst .