bet · GK01FiU20 · 1997-05-29 00:00:00 — I samma motionframhålls också att det är en oroande tendens att kommuner som gynnats av denya reglerna för inkomst- och strukturkostnadsutjämning ej sänkt sin skatt.Kommuner som erhåller relativt förbättrade villkor utnyttjar således intetillfället att sänka sin ofta höga utdebitering. Eftersom ett framskjutetargument för utjämningssystemet varit att utjämna skillnader i kommunalskatt ärdet anmärkningsvärt att någon uppföljning inte tycks ske av varför detta målinte nås. I motionen begärs därför att en sådan uppföljning skall komma tillstånd (yrkandena 1 och 2).I motion Fi92 (fp), som också väckts med anledning av regeringens skrivelse1996/97:118, ställs krav på att tilläggsdirektiv skall ges till utredningen omdet kommunala utjämningssystemet (yrkande 1). Enligt börinkomstutjämningen sättas till 90 i stället för av medelskattekraften,detta för att minimera det antal kommuner som råkar i en Pomperipossa-situationoch för att det skall finnas ett kommunalpolitiskt incitament att öka den egnakommunens skattekraft. Motionärerna anser också att ytterligare medel skallfördelas i enlighet med de grundläggande kriterier som föreslogs av den s.k.Henstrandska utredningen. har segregationen tilltagit och detsociala utgiftstrycket på vissa kommuner ökat. Detta förstärker behovet av attde ursprungligen framlagda sociala kriterierna får ökad tyngd.Konstitutionsutskottets yttrandeKonstitutionsutskottet tar i sitt yttrande (KU11y) upp kravet i motion Fi59 (m)på att skall besluta om ett grundlagsriktigt kommunaltutjämningssystem fr.o.m. . föreslåratt motionen skall avstyrkas och hänvisar därvid helt kort till sitt förravåren avgivna yttrande (1995/96:KU10y) i samma fråga. I detta yttrande ansågkonstitutionsutskottet att kravet byggde på den felaktiga förutsättningen attdet nuvarande statsbidragssystemet skulle vara grundlagsstridigt och pekade påden grundliga prövning som frågan fick i samband med att systemetinfördes. Någon omprövning av systemet utifrån konstitutionella utgångspunkterbehöver således inte ske, ansåg konstitutionsutskottet.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet vill i anslutning till vad som i motion Fi59 (m) sägs om detnuvarande bidrags- och utjämningssystemet och dess förhållande tillgrundlagsbestämmelserna hänvisa till vad anfört ifrågan. anser liksom , då ett motsvarandemotionsyrkande behandlades, att systemets grundlagsenlighet är ställd utomallt tvivel (bet. 1995/96:FiU10). I likhet med anserfinansutskottet att någon omprövning av systemet utifrån konstitutionellautgångspunkter inte behövs.Utskottet konstaterar beträffande övriga motionskrav som gäller bidrags- ochutjämningssystemet att identiska eller likartade yrkanden har behandlats ochefter förslag från utskottet avslagits av (bet.1994/95:FiU19, 1995/96:FiU5 och 1996/97:FiU7).Med hänvisning till det anförda avstyrker finansutskottet motionerna Fi59(m) yrkande 5, Fi91 (m) yrkandena 1 och 2 samt Fi92 (fp) yrkande 1.Den kommunala beskattningsrättenMotionenI motion Fi45 (mp) sägs att beslutet att minska statsbidragen till de kommuneroch landsting som höjer sin utdebitering bör rivas upp av såvälprincipiella som ekonomiska skäl. Beslutet innebär i praktiken ett allvarligtingrepp i det kommunala självbestämmandet. Sådana ingrepp bör bara ses som enyttersta nödfallsåtgärd om det föreligger reella hot att kommunerna genomokontrollerade skattehöjningar riskerar att allvarligt skada den totalasamhällsekonomin. Något sådant hot föreligger enligt motionärernas mening inteför närvarande (yrkande 53).I motionen avvisas också (yrkande 54) tankarna på att i någon form straffade kommuner och landsting som sänker skatten. Ingrepp i den kommunalabeskattningsrätten som riktar sig mot såväl höjda som sänkta skatter är ettutslag för ett fyrkantigt regleringstänkande som inte är förenligt med denlångvariga svenska traditionen med kommunalt självstyre. Om ett litet antalkommuner eller landsting med mycket god respektive mycket dålig ekonomi villändra sin utdebitering bör detta ses som naturliga inslag i en fortgåendeprocess där kommunerna anpassar sin verksamhet och skattesats till ändradeyttre förutsättningar och kommuninvånarnas önskemål. Ingrepp i denna process,framhålls i motionen, leder bara till ineffektivitet, dåligt resursutnyttjandeoch skador på den demokratiska processen.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet framhöll - i samband med sin behandling avförslaget att införa en tvåårig spärr mot höjningar av de kommunalautdebiteringarna - att konstruktionen utgjorde en lämplig avvägning mellankraven på samhällsekonomisk balans och kraven på självstyrelse.Utskottet konstaterade också att godtagit förslagetutifrån konstitutionella utgångspunkter och att regeringen hade inhämtatLagrådets yttrande (bet. 1996/97:FiU6 s. 5). Utskottet står fast vid dennaståndpunkt och noterar att något förslag att ingripa mot kommuneroch landsting som avser att sänka sina skatter inte föreligger. Någotuttalande från sida är därför inte påkallat.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi45 (mp) yrkandena 52 och 53.Stimulans till kommunala skattesänkningarMotionenI motion Fi59 (m) understryks, i anslutning till yrkande 4, att den nuvarandespärren mot kommunala skattehöjningar, dvs. lagen om minskning i särskildafall av det generella statsbidraget till kommuner och landsting åren 1997 och1998, måste kompletteras med en stimulans till vissa kommuner att sänka sinhöga kommunalskatt. Genom att de kommuner som gynnats av det nyautjämningssystemet ej sänker sin skatt konserveras den höga skattenivån, trotsbidragstillskottet. Genom att nu även framställa kommunalskattesänkningar somoacceptabla visas också, enligt motionärerna, bilden av en regering som intevill ge låg- och mellaninkomsttagarna en helt nödvändig lindring avskattebördan genom en sänkning av inkomstskatten. I motion Fi91 (yrkande 1),som ovan behandlats av utskottet, har Moderata samlingspartiet ställt krav påen uppföljning och ett klarläggande av varför skatterna inte sänkts i dekommuner och landsting som gynnats av det nya utjämningssystemet. I den nuaktuella motionen begärs att regeringen skall lägga fram förslag tillstimulans till skattesänkningar i de aktuella kommunerna och landstingen.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet har redan två gånger under innevarande avstyrktyrkanden från Moderata samlingspartiet med likartad innebörd (bet. 1996/97:FiU3 s. 19 och bet. 1996/97:FiU6 s. 6). Utskottet har därvid inte varit berettatt ställa sig bakom statliga åtgärder riktade mot kommuner och landsting isyfte att förmå dem att sänka sin skattesatser. har utskottetförutsatt att kommuner och landsting som gynnats av det nya bidrags- ochutjämningssystemet överväger en sänkning av sina skattesatser. Utskottet harinte ändrat uppfattning och avstyrker således motion Fi59 (m) yrkande 4.Avreglering, konkurrensutsättning och ändrad uppgiftsfördelningMotionenI motion Fi59 (m) framhålls (yrkande 1) att en avreglering bör ske avkommunernas och landstingens verksamhet i syfte att stärka det lokalasjälvstyret och vitalisera demokratin. Utgångspunkten bör vara att deuppgifter i samhället som kräver lokala lösningar och som bäst utformas pålokal nivå också skall skötas lokalt. Statlig reglering måste begränsas tillatt ange ramarna för den kommunala verksamheten i stort och att lägga fast deekonomiska förutsättningar som gäller för en sund offentlig ekonomi somhelhet. Det är inte motiverat att staten reglerar och standardiserarverksamhet som kommunerna skall bedriva.Det kommunala skattetrycket måste enligt motionärerna sänkas, kommunernasverksamhet effektiviseras och koncentreras till kärnuppgifterna samtkonkurrensutsättas genom fler entreprenader. Till de genuina kommunalaansvarsområdena hör det lokala samhällets utveckling genom bl.a. fysiskplanering, teknisk service och infrastruktur, viktiga omsorgsfrågor inte minstför de äldre samt myndighetsutövning vad gäller sociala frågor och frågor somrör natur- och stadsmiljö. Kommunerna skall också ansvara för det socialabiståndet när andra trygghetssystem inte förslår, sägs det i motionen. Stödettill barnfamiljer bör lämnas genom skatteminskning och inte genom kommunalasubventioner av vissa barnomsorgsformer. Rätten till en grundläggandeutbildning och rätten att välja skola skall garanteras genom införandet av ennationell skolpeng.I motion Fi59 (m) sägs också (yrkande 2) att konkurrensutsättningen ökadespåtagligt under föregående mandatperiod, något som ledde till en markant höjdproduktivitet. Mycket av det interna utvecklingsarbete som skedde under dennaperiod var en effekt av en mer stimulerande konkurrensmiljö. Den nuvaranderegeringen har enligt motionärerna inte tilltro till att kommunsektorn skallkunna fortsätta ett viktigt effektiviseringsarbete till gagn för medborgarna.I stället tror man lösningen vara att överföra ytterligare statliga pengar ibidrag, en åtgärd som troligtvis är direkt kontraproduktiv. Genom attkommunsektorn är så omfattande anser motionärerna att positiva förändringargenom t.ex. en ökad konkurrensutsättning långsiktigt skulle få gynnsammaeffekter på hela samhällsekonomin.För att uppnå ett långsiktigt stabilt system för de ekonomiska relationernamellan stat och kommun bör, enligt motion Fi59 (m) yrkande 7, en översynomedelbart påbörjas i syfte att inleda en successivförändring av den offentliga sektorns omfattning och ansvarsfördelning. Medden omfattning som den kommunala sektorn har i vårt land blir skillnaderna iegen skattekraft och opåverkbara kostnader så betydande mellan enskildakommuner att det krävs ett statligt system för att ge kommunerna likvärdigaförutsättningar att sköta sina uppgifter. Förutsättningarna för att hitta ettlångsiktigt hållbart system skulle emellertid öka avsevärt om de kommunalauppgifterna/utgifterna och det kommunala finansieringsansvaret begränsades.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet vill peka på att så sent som påförslag av utskottet avslog en motion från Moderata samlingspartiet med trelikalydande yrkanden som de nu aktuella om avreglering, konkurrensutsättningrespektive översyn av uppgiftsfördelningen mellan stat och kommun (bet.1996/97:FiU3 s. 22).Utskottet anförde därvid bl.a. följande:Utskottet anser att statsmakternas roll är att ange ramarna för den kommunalaverksamheten liksom de ekonomiska förutsättningarna. Bland de nationellaintressen som måste hävdas finns, förutom likvärdig och rättvist fördeladsamhällsservice, skydd för medborgarnas liv och hälsa, skydd för särskiltutsatta grupper liksom rättssäkerhet. Det finns därför enligt utskottet ettgrundläggande behov av en viss reglering av den kommunala verksamheten, t.ex.när det gäller skolverksamheten. anser utskottet att lokala frågorså långt som möjligt skall skötas lokalt.Utskottet håller givetvis fast vid denna grundläggande syn på samspelet mellanstat och kommun. Utskottet vill också peka på att regeringen i skrivelse1996/97:118 om utvecklingen inom den kommunala sektorn redovisat exempel påerfarenheter av ökad konkurrensutsättning i kommuner och landsting.Utskottet avstyrker med det ovan anförda motion Fi59 (m) yrkandena 1, 2 och7.MedborgarperspektivetMotionernaI såväl motion Fi59 (m) yrkande 3 som motion Fi91 (m) yrkande 15 understryksatt det ofta framhålls att undersökningar visar att medborgarna är ganskanöjda med den kommunala servicen. Härav framgår, hävdar motionärerna, att denproduktivitetsförbättring som uppnåddes i kommunsektorn under den föregåendemandatperioden lät sig väl förenas med bibehållen service. Intressant äremellertid att de privata alternativen inom t.ex. skola och omsorg ofta harmer nöjda kunder, som de i regel har betydligt lägre kostnader. Motden bakgrunden vore det på sin plats att regeringen redovisar de skäl somligger bakom regeringens ovilja mot elevers och föräldrars rätt att väljaskola och omsorg, en rätt som borde vara självklar. I den diskussion som försom mångfald och kvalitet inom de kommunala verksamhetsområdena är det enligtmotionärerna särskilt viktigt att lyfta fram hur resultatet värderasav dem som verksamheten är till för.Utbildningsutskottets yttrandeUtbildningsutskottet föreslår i sitt yttrande (UbU6y) att finansutskottetskall avstyrka yrkande 15 i motion Fi91 (m). pekar på attdet inom pågår olika studier om valfrihet och segregation därfrågor av det slag som motionärerna väcker delvis har studerats och ävenfortsättningsvis kommer att studeras. I rapporten välja skola - effekterav valmöjligheter i (nr 109) ges t.ex. enbeskrivning av effekter och förhållningssätt till rätten att välja skola itolv kommuner, främst storstäderna och andra större städer. Även i rapportenLikvärdighet - ett delat ansvar (nr 110) berörs frågan omvalfrihet. En utvärdering som redovisas i rapporten belyser effekter avmöjligheten att välja skola i grundskolan.Socialutskottets yttrandeSocialutskottet avstyrker i sitt yttrande (SoU8y) yrkande 3 i motion Fi59,dock utan att ta ställning i sak till motionsyrkandet.Finansutskottets ställningstagandeFinansutskottet konstaterar i likhet med utbildningsutskottet attmotionärernas krav delvis redan är tillgodosett genom de studier som pågår ochplaneras genom de statliga skolmyndigheternas försorg. Utskottet har ingenannan uppfattning i sakfrågan än utbildningsutskottet och avstyrker därförmotionerna Fi59 (m) yrkande 3 och Fi91 (m) yrkande 15.Den kommunala verksamhetens utveckling m.m. (regeringens skrivelse1996/97:118)InledningRegeringen har i skrivelse 118 lämnat en översiktlig redovisning av hur denkommunala verksamheten utvecklats i förhållande till de nationella mål somstatsmakterna satt upp för vissa verksamhetsområden. I redovisningen ingårdärför inte de verksamheter som kommuner och landsting bedriver frivilligt. Iskrivelsen ges också en redovisning av kommunernas och landstingens ekonomiliksom utvecklingen av organisations- och verksamhetsformerna. Statistiskauppgifter har endast funnits att tillgå i preliminär form för verksamhetsåret1996. Därför avser den övervägande delen av redovisningen verksamheten år1995. Regeringens skrivelse har karaktären av en verksamhetsberättelse för densamlade kommunala verksamheten och är således tillbakablickande och i alltväsentligt deskriptiv. Regeringen har inte begärt något ställningstagande frånriksdagens sida.Två motioner har väckts med anledning av skrivelsen. I motion Fi92 av AnneWibble och () ställs krav på ytterligare uppföljningsinsatserför att belysa den hittillsvarande utvecklingen inom ett antal kommunalaverksamhetsområden. I motion Fi91 av m.fl. (m) begärs påmotsvarande sätt ytterligare analyser och kartläggningar på ett antal områdenmen också framtida åtgärder och förslag till ändrad inriktning av politiken påvårdområdet och för skolan.I det följande redovisas först motionärernas yrkanden verksamhetsområdesvissamt berörda utskotts ställningstaganden till dessa. Därefter görfinansutskottet ett sammanfattande utlåtande över regeringens skrivelse 118och motionsförslagen.Hälso- och sjukvårdMotionernaI motion Fi92 (fp) framhålls att åter har blivit ett kösamhälle. Detär enligt motionärerna ett minimikrav att regeringen kartlägger hur den totalakösituationen ser ut för äldre människor. Mer än 13 000 personer står i kötill viktiga operationer och behandlingar, uppger motionärerna. Hur många somköar för att komma fram till kön är det ingen som vet (yrkande 2 delvis).Även i motion Fi91 (m) konstateras att regeringens skrivelse nu visar attvårdköerna har pånyttfötts och blivit allt allvarligare (yrkande 3). Samtidigtsom väntetiderna för vård och behandling kontinuerligt ökar har regeringen ochden socialdemokratiska majoriteten i beslutat att avskaffaden vårdgaranti som infördes av den borgerliga regeringen och som enligtmotionärerna så tydligt visat sig fungera. Det är enligt motionen allvarligtatt regeringen så uppenbart nonchalerar problemet med de växande vårdköerna.Det är väsentligt att återinföra en vårdgaranti motsvarande den (yrkande 4). Regeringen bör återkomma till med ettsådant förslag. Motionärerna anser också att landstingens pengar i ensituation då köerna växer och bristerna inom hälso- och sjukvården blivitalltmera uppenbara i första hand bör gå till just hälsovård och inte tillannan verksamhet såsom kollektivtrafik, kulturverksamhet eller utbildning.Socialutskottets yttrandeSocialutskottet framhåller i sitt yttrande (SoU9y) att de aktuellamotionsyrkandena bör avstyrkas. pekar på att vårdgarantin isin ursprungliga utformning infördes för att lösa köproblemen inom vården i entid när det fortfarande fanns outnyttjad kapacitet på många håll. Extramedelfrån staten till insatser av detta slag och strukturella förändringar inomvården bidrog också till att köerna kortades. Utvärderingar av vårdgarantinhar emellertid visat att effekten var kortvarig. anser attvårdgarantin i sin ursprungliga utformning har spelat ut sin roll och att dennya besöksgarantin i stället tar sikte på att öka tillgängligheten för allapatienter.När det gäller kravet på kartläggning av kösituationen erinrarsocialutskottet om att utskottet (1996/97:SoU14) ställt sig bakomvissa riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Riktlinjernabaseras på etiska principer och exemplifieras med fyra bredaprioriteringsgrupper. pekar också på att Kommittén om hälso-och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) i delbetänkandetBehov och resurser i vården - en analys (SOU 1996:163) bl.a. gjort prognoserav resursbehovet fram . En demografisk framskrivning innebär attkraven på resurser för landstingens hälso- och sjukvård ökar under perioden.Beredningen av dessa frågor pågår i . anseratt inte bör föregripa regeringens kommande förslag på området.ÄldreomsorgMotionernaI motion Fi91 (m) anförs att regeringens beskrivning av problemen inomäldreomsorgen pekar på att kommunerna prioriterat andraverksamheter än den kärnuppgift som äldreomsorgen är. Detta måste tydligtobserveras och diskuteras mot bakgrund av att behoven av äldrevård kommer attöka i takt med att antalet personer blir allt större.Utgångspunkten bör enligt motionärerna vara att kommunerna koncentrerar sinverksamhet kring ett begränsat antal kärnområden, något som ställer nya kravpå kommunerna (yrkande 5).I motionen understryks också att det är viktigt att betona de äldres rätttill valfrihet vad gäller omsorg och boendeformer. Rätten till valfrihet börsåledes skrivas in i socialtjänstlagen. Ett sätt att garantera en sådanvalfrihet, som man minimerar risken för att äldre ansvarsmässigthamnar mellan olika stolar, vore att införa en äldreomsorgsförsäkring (yrkande6).I motion Fi92 (fp) begärs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kartläggning av den totala vård- ochomsorgskön för äldre människor. Motionärerna anser att regeringen skallkartlägga hur den totala kösituationen ser ut för äldre människor bl.a. såvittgäller köer till värdigt äldreboende samt kvarvarande behov av utbyggnad tilleget rum (yrkande 2 delvis).Socialutskottets yttrandeSocialutskottet framhåller i sitt yttrande (SoU9y) med anledning av vad somanförs i motion Fi91 (m) att utskottet vidhåller sin inställning attäldreomsorgen är en gemensam angelägenhet som skall finansieras solidarisktoch styras offentligt. Kommunerna har ansvar för omsorgen och skall fördelaresurserna efter behov. Det av regeringen föreslagna resurstillskottetsyftar enligt socialutskottet bl.a. till att kvaliteten i äldreomsorgen skallkunna höjas. De aktuella motionsyrkandena avstyrks.Med anledning av vad som anförs i motion Fi92 (fp) framhållersocialutskottet att en positiv konsekvens av ädelreformen är, enligt enrapport av , att antalet äldrebostäder har ökat betydligt ochdå inte minst gruppbostäder för dementa. Valfrihet och integritet är enligtsocialutskottets mening ett par av huvudprinciperna för äldreomsorgen. Enförutsättning för att dessa principer skall kunna genomföras är enligtutskottets mening att den som så önskar skall kunna få bo i eget rum.Socialstyrelsen skall även aktivt följautvecklingen på området. anser att motion Fi92 (fp) böravstyrkas i här aktuell del.BarnomsorgenMotionernaEnligt motion Fi91 (m) bör regeringen återkomma med förslag om att återinförakommunernas skyldighet att lämna bidrag till enskild förskole- ellerbarnomsorgsverksamhet (yrkande 7). Det vore ett viktigt steg för att stärka deenskilda förskolornas position i avvaktan på mer genomgripandefamiljepolitiska reformer. Bidragsregler och styrsystem måste, menarmotionärerna, utformas så att vissa verksamhetsformer, t.ex. familjedaghem,inte missgynnas. Barnomsorgen måste utformas efter föräldrarnas önskemål ochbarnens behov och inte utifrån politiska eller administrativa förutsättningar,heter det.I motion Fi92 (fp) reses krav på en utvärdering av kvaliteten inombarnomsorgen (yrkande 3). Det sker mot bakgrund av att det av regeringensskrivelse framgår att några studier på nationell nivå av utvecklingen undersenare år inte finns. Med tanke på de omfattande omstruktureringar,effektiviseringar och besparingar som genomförts vore detangeläget med en bred analys av kvaliteten i förhållande till de medel ochbehov som finns och att denna analys sätts i relation till beräkningsmetodernai det kommunala kostnadsutjämningssystemet.En kartläggning av antalet barn utanför den pedagogiska förskolan bör ocksåenligt motionärerna genomföras (yrkande 4). Den pedagogiskaförskoleverksamheten är av stor betydelse för barnen själva. Alla barn skallerbjudas en plats . I skrivelsen framgår att ett stort antalkommuner inte ger barn till arbetslösa och föräldralediga denna möjlighet. Föratt kunna få en bild av hur långt det är till målet om allmän förskola ålder bör därför uppgifter om antalet barn som står utanför förskolantas fram.Socialutskottets yttrandeSocialutskottet vidhåller i sitt yttrande (SoU9y) sin tidigare inställning attfamiljepolitiken, som bygger på en flexibel föräldraförsäkring, en väl utbyggdbarnomsorg av god kvalitet, barnbidrag och en bra skola för alla, främjarjämställdheten och ökar valfriheten för både kvinnor och män. Enskildbarnomsorg kan enligt utskottet berika barnomsorgen och bidra till en positivutveckling. Någon anledning att ändra reglerna för kommunernas ersättning tillenskilda alternativ föreligger emellertid inte. Motion Fi91 (m) i här aktuelldel bör därför enligt socialutskottet avstyrkas.Socialutskottet delar uppfattningen i motion Fi92 (fp) att den pedagogiskaförskoleverksamheten är av stor betydelse för barnen själva. Utvecklingen påområdet följs dock av ansvariga myndigheter. Något initiativ av det slag somföreslås i motionen behövs inte. Motionsyrkandet bör således avstyrkas.En integration av förskola, skola och skolbarnsomsorg förväntas kunna ledatill en utveckling som aktivt bidrar till höjd kvalitet i verksamheten.Socialutskottet delar denna uppfattning. Arbete härmed pågår inomRegeringskansliet och ansvariga myndigheter. Något tillkännagivande somföreslås i motion Fi92 (fp) behövs därför inte. Yrkandet är i huvudsaktillgodosett och bör sålunda enligt socialutskottet avstyrkas.Utbildningsutskottets yttrandeUtbildningsutskottet anser enligt sitt yttrande (UbU6y) inte att reglerna förbidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet skall ändras på detsätt som föreslås i motion Fi91 (m). Utskottet anser att det aktuella motions-yrkandet bör avstyrkas av finansutskottet och hänvisar bl.a. till attsocialutskottet avslagit ett motsvarande förslag.När det gäller kravet i motion Fi92 (fp) på en utvärdering av kvaliteten ibarnomsorgen avser regeringen enligt utbildningsutskottet att ge iuppdrag att utföra nya utvärderingar av kvaliteten inom barnomsorgen, närmyndigheten övertagit tillsynsansvaret för barnomsorgen, vilket beräknas skeden .