bet · GK01NU10 · 1997-03-18 00:00:00 — Utskottet konstaterade, mot bakgrund av uppgifter frånNUTEK, att det inte förelåg några akuta problem när det gällerträskiveindustrins råvaruförsörjning. Utskottet utgick från att regeringen ochNUTEK på lämpligt sätt skulle fortsätta att följa utvecklingen. Det ärviktigt, menade utskottet, att snedvridningseffekter på den aktuella marknadentill följd av bl.a. beskattningen uppmärksammas.Enligt uppgift från Närings- och är regeringen ochNUTEK uppmärksamma på prisutvecklingen för träskiveindustrinsråvaror, bl.a. mot bakgrund av den ökande efterfrågan på sågspån frånfjärrvärmeverk och pelletsfabriker. Departementet håller löpande kontakt medberörda branscher.Utskottets ställningstagandeUr samhällsekonomisk synvinkel och från sysselsättningssynpunkt börspånråvaran, enligt utskottets mening, i första hand vidareförädlas. Detta ärinte minst viktigt med hänsyn till möjligheterna att skapa arbetstillfällen iregionalpolitiskt utsatta områden. Energiinnehållet i träskiveindustrinsprodukter, som har ett högt bränslevärde, kan utnyttjas i ett senare skede sombioråvara i avfallsförbränning. Enligt vad utskottet erfarit avser regeringenatt tillkalla en särskild förhandlare med uppgift att föradiskussioner med berörda parter i syfte att nå en frivillig överenskommelsesom kan trygga träskiveindustrins råvaruförsörjning. Mot bakgrund härav börriksdagen inte nu göra något uttalande i saken; motion 1996/97:N222 (s)avstyrks därmed.Vissa särskilda branscher m.m.VarvsindustrinMotionenI motion 1996/97:N220 (s) begärs att skall göra ett uttalande omsvensk varvsindustri. träffades en internationellöverenskommelse om att varvsstödet skulle vara avvecklat ,erinras det om. Praktiskt taget alla länder - utom - fortsätter dockatt subventionera sin varvsproduktion, konstaterar motionärerna. I Förentastaterna, , , och lämnas sålundasubventioner på av ordersummorna. Det mest naturliga är,enligt motionärerna, att agerar kraftfullt för att avvecklasubventionerna i alla länder. Till dess att så sker bör dock också Sverigelämna subventioner på någorlunda samma villkor som andra länder, ansermotionärerna.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen biföll en hemställan från näringsutskottet om skapande avinternationell konkurrensneutralitet och införande av kreditgarantier för densvenska varvsnäringen (bet. 1993/94:NU15).Förhandlingar inom resulterade i en överenskommelse mellanEuropeiska gemenskapen, , , , Republiken (), och . Avtalet innebär i princip att allt direkt ochindirekt statligt stöd till varvsindustrin skulle upphöra den 1 januari 1996.Avtalets ikraftträdande har försenats på grund av att somenda part ännu inte ratificerat det. Avtalets förbud mot statligt stöd kommeratt bli direkt tillämpligt i EU:s medlemsstater genom en av rådet beslutad EG-förordning. På grund av ovissheten i fråga om ratificeringhar rådet senarelagt det datum som anger förordningensikraftträdande. Enligt nu gällande lydelse skall förordningen träda i kraftsamma dag som träder i kraft, dock senast den 31 december 1997.NUTEK studerade på regeringens uppdrag de svenska varvens och derasunderleverantörers situation. Av rapporten, Varv och underleverantörer (NUTEKR 1994:56), framgår att den internationella konkurrensen är mycket hård,särskilt i fråga om det större tonnaget till följd av bl.a. överkapacitet.Konkurrensen är dessutom snedvriden, eftersom andra länder än ivarierande utsträckning subventionerar den nationella varvsindustrin.Riksdagen beslöt om införande av ett kreditgarantisystem förfartygsfinansiering i syfte att underlätta försäljningen av svenskbyggdafartyg (prop. 1994/95:100 bil. 13, bet. Inom ramen för systemet kanstaten garantera dels varvets finansiering, dels redarens finansiering för attförvärva fartyget. Garantisystemet är utformat så att det inte innehållernågot statligt stöd, eftersom de som tas ut för utestående garantierlångsiktigt täcker systemets kostnader.Näringsminister besvarade en fråga(1996/97:187) av () om huruvida regeringen har för avsiktatt ta initiativ till en noggrann analys av förutsättningarna för en eventuellsatsning på varvsnäringen i . I sitt svar redovisade näringsministernvad som gäller enligt OECD-överenskommelsen och nyssnämndakreditgarantisystem. Vidare anförde han att har varit ett avde ledande länderna vad gäller nyproduktion av fartyg, men att den svenskaproduktionskapaciteten är starkt begränsad sedan storvarvenavvecklats. Det finns dock en betydande kompetens vad gäller skeppsbyggnad ochfartygsproduktion, och det är angeläget att denna kompetens tas till vara,sades det vidare. Näringsministern meddelade att regeringen, mot dennabakgrund, avser att låta genomföra en analys av branschens förutsättningar ochkonkurrenssituation. Regeringens ställningstagande kommer eventuellt attredovisas i den ekonomiska vårpropositionen.Den av regeringen aviserade analysen har rapporterats till Närings-och i konsultrapporten för svenskvarvsnäring (dnr N 97/513/F). I utredningen görs en kartläggning av befintligproduktionskapacitet och antalet sysselsatta inom den svenska varvsindustrin.Utredaren gör bedömningen att den enda möjligheten att bibehålla en svenskvarvsindustri som förmår att konkurrera med den i andra länder synes vara attåterinföra stöd i någon form. Därvid ses det som naturligt att välja den formav stöd som finns inom EU, nämligen ett kontantstöd som är baserat påkontraktsbeloppet. Kostnaderna för ett sådant stöd uppskattas till 60(80miljoner kronor per år.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser - liksom tidigare - att det är mycket viktigt att olikaindustrigrenar erhåller konkurrensneutralitet i förhållande till motsvarandeindustrigrenar i konkurrentländerna. konstaterade utskottet, somredan nämnts, med stor tillfresställelse att en överenskommelse träffats inomOECD med innebörd att i princip allt statligt stöd till varvsnäringen skullevara avvecklat fr.o.m. . Eftersom dock intehar ratificerat avtalet har detta ännu inte trätt i kraft. Som en följd häravförekommer fortfarande subventioner i konkurrentländer. Detta är,enligt utskottets mening, inte en tillfredsställande ordning. Med hänvisningtill att frågan är föremål för beredning inom regeringen anserutskottet att nu inte bör ta något initiativ i saken. Därmedavstyrks motion 1996/97:N220 (s).StenindustrinMotionenDet bör skapas ett nationellt stenindustriellt centrum i län, anförsdet i motion 1996/97:N213 (s). Enligt motionären talar följande skäl för enutveckling av stenindustrihanteringen: ökat behov av yrkesmän på grund avotillräcklig utbildning, behov av sammanknytning av utvecklingsarbete inomdesign, formgivning och innovationer med företagande och nyetableringar, behovav kunskap om restaurering för bevarande av kulturarvet samt behov avforskning och utveckling. Motionären förordar att ett nationelltstenindustriellt centrum etableras i län och hänvisar till att länet ärett genuint stendistrikt, stenexport från har pågått ,transportmöjligheterna är goda genom närheten till havet, är ett områdedit många konstnärer och formgivare söker sig, län har hög arbetslöshetsamt att tillgången på lokaler är god.Vissa kompletterande uppgifterEnligt uppgift från Närings- och finns i nordöstra koncentrerad stenverksamhet (stenbrott, förädlingsverksamhet, monteringm.m. ), där betydande steg till ett stencentrum har tagits. Ett antalstenföretag i har med visst stöd från länsstyrelse och kommunerbyggt upp Breanäs Kulturhus med konstutställning, produktutställning,stenapplikationer och konferenslokaler. Ett utvecklingsprogram har också lagtsupp tillsammans med och med viss finansiering av NUTEK.Programmet innehåller bl.a. doktorandtjänst, examensarbete, studentexkursioneroch seminarier. I närheten av Breanäs finns vidare Stenforsaskolan med enspeciell stenteknisk linje inom industriprogrammet med kapacitet för 16elever, men där antalet sökande varit två . Det råder således snararebrist på elever än på utbildningsplatser.Det kan vidare noteras att resurser finns inom för att knytasamman utvecklingsarbete inom design, formgivning och innovationer medföretagande och nyetableringar.Utskottets ställningstagandeAtt , som föreslås i motion 1996/97:N213 (s), skulle agera för attett nationellt stenindustriellt centrum skall komma till stånd i länkan utskottet inte se något motiv för. Som nämnts finns enkoncentrerad stenverksamhet i nordöstra , vilken uppstått utifrånbefintliga förutsättningar. Härmed avstyrker utskottet den nämnda motionen.VäktarbranschenMotionenRiksdagen bör göra ett uttalande om nödvändigheten av att en seriösväktarbransch bevaras, anförs det i motion 1996/97:N224 (s). I en situation dådet tilltagande våldet leder till ökad otrygghet för samhällsmedborgarna ärdet viktigt att allmänheten kan känna förtroende för bevakningsbranschen ochatt den bedrivs i ordnade former, säger motionärerna. De anser att de signalersom förekommit om en avreglering av branschen därför är ytterst oroväckande.En reformering av väktarbranschen är en fråga som även diskuteras påeuropeiskt plan, anför motionärerna och hänvisar till en överenskommelse om enavsiktsförklaring av vilken framgår att införande av obligatoriskauktorisation för hela väktarbranschen övervägs. Motionärerna är mot dennabakgrund förvånade över den debatt som pågår i och som går ut på enkraftig begränsning av den obligatoriska auktorisationen.Vissa kompletterande uppgifterUtskottet behandlade senast motioner om bevakningsföretag (bet.1993/94:NU15 s. 91).Lagen (1974:191) om bevakningsföretag reglerar bevakningsföretagensverksamhet. Lagen kräver att de som yrkesmässigt åtar sig bevakningsuppgifterför annans räkning skall ha statlig autorisation. Frågan om auktorisationprövas av i det län där företagets ledning har sitt säte.Länsstyrelsen är också tillsynsmyndighet. Auktorisation får beviljas endast omdet kan antas att verksamheten dels blir bedriven på ett sakkunnigt ochomdömesgillt sätt och i övrigt i överensstämmelse med god sed inom branschen,dels inte kommer att få en från allmän synpunkt olämplig inriktning. Kom-pletterande bestämmelser finns i förordningen (1989:149) om bevakningsföretag.Rikspolisstyrelsen utfärdar föreskrifter och allmänna råd avseendeauktorisation och tillsyn av bevakningsföretag etc.Trygghetsutredningen, som har haft i uppdrag att se över rollfördelningenmellan polisen, kommunerna och de enskilda när det gäller att skapa trygghetmot brott, särskilt vardagsbrottslighet, och ordningsstörningar, avlämnadehösten 1995 sitt slutbetänkande Trygghet mot brott ( rollfördelning ochsamverkan (SOU 1995:146). Beträffande bevakningsföretagen ochsäkerhetsbranschen i övrigt föreslår utredningen att lagen ombevakningsföretag skall upphävas och ersättas av en lag om säkerhetsföretag.Det föreslås att kravet på obligatorisk auktorisation för bevakning skallbegränsas kraftigt. För vissa slags uppdrag föreslås dock auktorisation krävasäven framöver. Därvid framfördeskritik mot den föreslagna lagen om säkerhetsföretag. Beredning pågår förnärvarande inom Justitiedepartementet.Utskottets ställningstagandeMed hänvisning till att frågan om regleringen av väktarbranschen är föremålför beredning inom anser utskottet att motion 1996/97:N224 (s) inte bör föranleda någon åtgärd från sida.Assi Domän AB:s skogsstrategiMotionenMotion 1996/97:Jo312 (v) innehåller ett yrkande om statens ansvar förskogsstrategin inom . Denna strategi går ut på att köpa ellerbyta till sig skog i tre områden där företaget har huvuddelen av sin industri.Som majoritetsägare i bör inte staten acceptera att skogen i storaregioner säljs ut, heter det i motionen. Det påpekas att särskiltförsäljningar i och har kritiserats eftersom debidragit till ökat s.k. utboägande. Ett ökat sådant ägande bidrar sannolikttill ett minskat engagemang för bygden och sämre utvecklingsmöjligheter, menarmotionärerna och efterlyser en ordentlig konsekvensanalys i fråga om regionalaaspekter och sysselsättningen. Med samma syfte framställs i motionen också ettyrkande om ändringar i jordförvärvslagen, vilket har hänvisats tillbostadsutskottet.Vissa kompletterande uppgifterI samband med beslut om riktlinjer för ombildning avDomänverket till aktiebolag, , behandlades även frågan om hur olikadelar av verkets markinnehav skulle hanteras (prop. 1991/92:134, bet. NU33).Bland annat fastställde riktlinjer för hur försäljningen av marktill enskilda skulle genomföras. I den berörda propositionen anfördes attförsäljning av mark till enskilda är viktig och bl.a. syftar till att stärkadet enskilda skogs- och jordbruket. Det angavs att försäljningen skulle skeefter två huvudlinjer: dels skulle mindre enskilda skogsskiften understigande200 ha bjudas ut till försäljning, dels skulle privata skogsägare, som var ibehov av mera skogsmark för att uppnå effektivitet, hos Domän kunna begäraförhandlingar om förvärv av skogsmark. /94 sammanfördes ABStatens Skogsindustrier () och genom att staten somaktieägartillskott tillförde samtliga aktier i till Domän, somnamnändrades till . Staten äger avaktierna i detta bolag.Näringsminister lämnade ett skriftligt svar påen fråga (1995/96:407) av en av de två aktuella motionärerna - MaggiMikaelsson (v) - om stora utförsäljningar av skogsmark. I sittsvar konstaterade näringsministern att är ett börsnoterat bolag ochatt staten äger av aktierna i bolaget. Detta innebär dock inte attstaten som ägare har ett avgörande inflytande över de affärsbeslut som tas avbolagets ledning, anförde statsrådet. Han erinrade om att en av de bärandeidéerna bakom skapandet av ett fjärde skogsblock i var att djupareintegrera råvaruproduktion och industriproduktion. Detta innebär att AssiDomän koncentrerar sitt markinnehav till de delar av landet där bolagetbedriver industriell produktion, dvs. till norra , Bergslagen ochSmåland. Bolaget både förvärvar och säljer skog, varvid försäljningarna oftasker till privatpersoner, medan köp och byten i de flesta fall sker med bolag.Det meddelades att näringsministern hade för avsikt att ta upp en diskussionmed ledningen för om företagets principer för markförsäljningar.Slutligen påpekades att jordförvärvslagen naturligtvis också gäller för AssiDomän.Enligt jordförvärvslagen (1979:230) krävs tillstånd i vissa fall för förvärvav lantbruksegendom. För juridiska personer krävs alltid tillstånd, medanfysiska personers förvärv prövas endast om förvärvet avser egendom i glesbygdeller egendom i s.k. omarronderingsområde. Tillstånd till förvärv av egendom iglesbygd får vägras om egendomen behövs för att främja sysselsättningen ellerbosättningen på orten.Ärenden om jordförvärvslagstiftningen handläggs av bostadsutskottet. har i ett betänkande om vissa fastighetsrättsliga frågor -1996/97:BoU11 - behandlat olika motionsyrkanden med krav på förändringar ijordförvärvslagen, inklusive det tidigare nämnda yrkandet i motion1996/97:Jo312 (v). Härvid har bostadsutskottet erinrat om att Jordbruksverkethar genomfört en utvärdering av jordförvärvslagstiftningen. Enligt verket(rapport 1995:3) har lagens effekter för sysselsättning och bosättning varitsmå i förhållande till de resurser som lagtillämpningen krävt. Om lagen skallha ett regionalpolitiskt syfte är det enligt uppfattningnödvändigt att bestämmelserna i lagen skärps. På uppdrag avlämnade verket imaj 1996 till regeringen en rapport med kompletterande slutsatser, bl.a. om påvilket sätt jordförvärvslagen kan skärpas för att lagens regler om bosättninginte skall kunna kringgås. Med hänvisning till att jordförvärvsfrågorna nubereds inom har bostadsutskottet avstyrkt bl.a. det aktuellayrkandet i motion 1996/97:Jo312 (v) om förändringar i jordförvärvslagen.Yrkandet har följts upp i en reservation (v). Andra uppfattningar i frågan omjordförvärvslagstiftningen redovisas i tre andra reservationer (m; fp, kd; c).Riksdagen kommer att behandla betänkandet inom kort.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening bör det berörda yrkandet i nämnda motion somhänvisats till näringsutskottet och som avser statens ansvar för inte föranleda något initiativ av . Utskottetförutsätter att bolagets styrelse och ledning beaktar de frågor som tas upp imotionen i nu aktuell del. Såvitt gäller frågor om jordförvärvslagstiftningenhänvisar utskottet till bostadsutskottets aktuella behandling av sådana frågori betänkandet 1996/97:BoU11. Med det sagda avstyrks ifrågavarandemotionsyrkande.KommunikationshandikappMotionenRiksdagen bör göra ett uttalande om behovet av utvecklingsarbete inomkommunikationshandikappområdet, anförs det i motion 1996/97:Ub232 (s). Sverigehar utvecklat unik kompetens inom viktiga välfärdsområden, inte minst påhandikappområdet, säger motionärerna och hänvisar till att län harutvecklats till ett nationellt centrum för kompetens inom områdetkommunikationshandikapp. Det utvecklingsarbete som där bedrivs är exempel påden potential för tjänsteexport och industriell utveckling som finns inom denoffentliga sektorn, anser motionärerna. Om framgångsrika modeller för attöverföra mjukvarukunskap till industriell produktion skall kunna växa framkrävs dock, enligt motionärerna, tillgång till såväl centrala ekonomiskaresurser som medverkan från centrala statliga organs sida. Detsamma ansesgälla tjänsteexporten. En aktiv strategi för samverkan med näringslivet kan haen betydelsefull påverkan på antalet nya jobb och tillväxten i svensk ekonomi,anför motionärerna. De menar att det krävs medverkan från centralt statligthåll om det i skall kunna utvecklas internationella kompetenscentrumpå handikappområdet.Vissa kompletterande uppgifterSocialdepartementet anordnade en hearing om tjänsteexport inom desociala och medicinska områdena och möjligheterna för svenska intressenter attbli mer aktiva i det sammanhanget. Som ett underlag för hearingen hade enrapport om alternativa former för biståndsfinansierad tjänsteexport inomSocialdepartementets ansvarsområden tagits fram. Syftet var att undersöka hurde organisatoriska förutsättningarna kan bidra till att svenskt kunnande inomområdena hälso- och sjukvård, socialförsäkring samt socialtjänst,företrädesvis handikappfrågor, blir tillgängligt för biståndsfinansieradtjänsteexport.På område har vidare tre myndigheter - ,och - i regleringsbrev getts iuppdrag att undersöka möjligheterna att på sina respektive områden bedrivatjänsteexport. Redovisning skall för de två sistnämnda myndigheterna ske islutet av och för den förstnämnda myndigheten i mars 1998.Närings- och anordnade en hearing omsjukvårdsexport. Därvid diskuterades överensstämmelsen mellan utbud ochefterfrågan och statens eventuella roll i sammanhanget. Frågan kommer att bliföremål för fortsatta överväganden inom departementet.När det gäller den aktuella verksamhet i som berörs i motionen, kannämnas att det finns ett konsultföretag, , med säte iÖrebro, som kommunen och startat i samarbete med några privataföretag. Företaget är inriktat på export av svensk ?know how? gjorde företaget på uppdrag från enhandbok för omsorg, boende och rehabilitering av äldre och handikappade iLettland. Denna rapport har för kännedom också tillställts socialministerMargot Wallström.Utskottets ställningstagandeTjänsteexport kan, i likhet med vad som anförs i motion 1996/97:Ub232 (s),vara ett område där det kan finnas utvecklingsmöjligheter . Somframgått har frågan uppmärksammats av Social- och Närings- ochhandelsdepartementen. Något behov av ett uttalande av kan utskottetinte se - motionen avstyrks därmed.Pyrotekniska varorMotionenSåväl lagändringar som begränsningsregler vad gäller tillgänglighet och rättenatt saluföra pyrotekniska varor torde erfordras för att komma till rätta meddet starkt tilltagande missbruket av dessa varor, anförs det i motion1996/97:N231 (s). Flera länder i har begränsat försäljningen avfyrverkerier, säger motionärerna; i får inga smällare säljas överhuvud taget, bara raketer, och i är försäljningen av fyrverkeripjäserbegränsad till vissa tidsperioder. Följande åtgärder föreslås i motionen:genomförande av en översyn av gällande regelverk, införande av en begränsningav rätten att saluföra pyrotekniska varor till företag med dokumenteradförmåga att på ett ansvarsfullt sätt hantera en sådan verksamhet, införande aven begränsning av rätten att sälja pyrotekniska varor enligt regler liknandedem som gäller i och , införande av absolut skyldighet förhandlare att kräva legitimation vid försäljning av pyrotekniska varor samtinförande av särskilt tillstånd för innehav av fyrverkeripjäser med storsprängverkan (t.ex. jubileumsbomber) och den typ av smällare somerfarenhetsmässigt i stor utsträckning används för rena okynnesändamål.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog tre motioner med krav på översyn av regelverketför hantering av fyrverkeriartiklar och på införande av vissa begränsningar inuvarande produktsortiment och i rätten att sälja pyrotekniska varor (bet.1995/96:NU16). För att få ett allsidigt underlag för utskottets behandlinggavs berörda myndigheter, organisationer och företag möjlighet att lämnasynpunkter på motionerna. Yttranden inkom från ,, , ,, , gemensamt från detre företagen , och samt från Fyrverkeribranschförbund.I betänkandet (s. 2(5) redogjordes för den lagstiftning som reglerarverksamheten med pyrotekniska varor och som är av två slag. Den ena omfattarbestämmelser på grundval av lagen (1988:868) om brandfarliga och explosivavaror, och den andra utgörs av ordningslagen (1993:617). Den förstnämnda lagenreglerar hantering och import av de nämnda varorna. Syftet med lagen är attförhindra att dessa varor orsakar brand eller explosion som inte är avseddsamt att förebygga och begränsa skador på liv, hälsa eller egendom genom brandeller explosion vid hantering av varorna. Regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer har därutöver genom lagen bemyndigats att meddelasärskilda föreskrifter om åtgärder och försiktighetsmått vid hantering avbrandfarliga och explosiva varor. Av förordningen (1988:1145) om brandfarligaoch explosiva varor framgår att för att en explosiv vara skall få hanteraseller importeras krävs att den är godkänd av Sprängämnesinspektionen.Explosiva varor får hanteras eller importeras endast av den som har fyllt 18år.Ingripande mot störningar från fyrverkeripjäser kan ske med stöd avordningslagen. Där stadgas bl.a. att pyrotekniska varor inte får användas utantillstånd av polismyndigheten, om användningen med hänsyn till tidpunkten,platsens belägenhet och övriga omständigheter innebär risk för skada på ellernågon beaktansvärd olägenhet för person eller egendom. Regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, en kommun har enligt lagen möjlighet att meddela deytterligare föreskrifter som behövs för att förhindra att människors hälsaeller egendom skadas till följd av användningen av pyrotekniska varor. Enkommun kan således i lokala föreskrifter införa krav på tillstånd för ellerförbud mot användningen av pyrotekniska varor inom ett visst begränsat områdeeller beträffande sådana varor av visst slag.Av de åtta remissinstanser som utskottet inhämtade yttrande ifrånansåg fem, däribland , att den gällande lagstiftningenär tillräcklig.När det gäller frågan om vilka begränsningar som skall gälla beträffandehanteringen av fyrverkerier anförde utskottet i nämnda betänkande att detmåste göras en avvägning mellan önskemålet att förhindra vissa företeelser ochrisken för att skärpta bestämmelser medför att oreglerad hemtillverkning ökar.Utskottet fann efter en prövning att den nuvarande ordningen utgör en rimligavvägning och att den gällande lagstiftningen är tillräcklig. Utskottetuteslöt dock inte att en viss uppstramning av tillsynen och kontrollen varerforderlig och förutsatte att frågan uppmärksammas. Utskottet framhöll ocksåatt avgörande för de risker som kan uppstå vid användning av pyrotekniskavaror är det egna ansvarstagandet, varvid en god säkerhetsinformation är avstor vikt.