bet · GL01SoU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Uppskattningar av vad de läkemedel kostar som kastas varje århar angivits till . Visst svinn förekommer alltidmen betalningssystemet kan säkerligen reducera det åtminstone med tvåfemtedelar.RFV måste noggrannare följa priserna på äldre produkter och aktivt genomföraen prisanpassning i stället för den som tidigare automatiskt skedde genominflationen.Vidare kan statskassan hämta in de avsedda kostnadsövervältringar somprimärkommunerna gjorde i samband med Ädelreformen och som kommunerna fickbetalt för vid skatteväxlingen med landstingen. Beloppet motsvarar minst 300till . Då har vi bortsett från inkontinensprodukter.Landstingens rationaliseringseffekter genom läkemedelsterapi som underlättarövergången från sluten till öppen vård på en rad områden gerrationaliseringseffekter på minst 300 till . Ävenprimärkommunerna torde få motsvarande rationaliseringseffekter när det gällervisst psykiatriskt omhändertagande. Besparingar torde uppgå sammanlagt förförsäkringssystemet i storleksordningen för landstingen ochde statliga socialförsäkringssystemen. Merparten faller på landstingen. Alladessa rationaliseringsmöjligheter utgör endast exempel.Läkemedelsterapi för blödarsjuka har uppmärksammats iläkemedelspropositionen. Motionärerna föreslår en förändrad prissättning. Dennaleder till att läkemedelsförmånen får lägre kostnader, medan industrin,sjukvården och den förebyggande vården får bära som mest motsvarande höjdakostnader. Läkemedelsförmånen beräknas belastas med mindregenom ändrade kalkylmetoder.Sammantaget innebär de förslag motionärerna presenterat att de underutgiftsområde anslag A 2 föreslår att 9 anslås för 1998.Det ankommer enligt motionärerna på utskottet att utforma erforderliglagtext.I motion So432 av m.fl. (v) yrkas att anvisar465 utöver vad regeringen föreslagit under anslaget A 2 eller totalt13 (yrkande 7). Motionärerna begär också förslag om ett statligtreglerat högkostnadsskydd (yrkande 3) och en utredning om införande av frikortför högkostnadsskyddets medicindel (yrkande 6). Samma yrkande som i yrkande 7finns också i motion So802 av samma motionärer (yrkande 3 delvis). Motionärernaframhåller att patientavgiften inom den öppna hälso- och sjukvården under desenaste 25 åren har stigit mer än så snabbt som konsumentpriserna.För många pensionärer med låga inkomster uppstår ofta ekonomiska problem dåkostnaderna för sjukbesök, läkemedel och tandvård skall . Många utsättsför onödigt lidande på grund av att de inte har råd med de allt dyraresjukvårdskostnaderna. När allt fler sjukhus lägger ner innebär det dessutomdryga resekostnader för många pensionärer att ta sig till sjukvården. Ingenpensionär borde behöva söka socialbidrag för att kunna betala medicin.Regeringen avsåg att spara in på förändringen avhögkostnadsskyddet. Beräkningar visar att besparingen blev 2 miljarderkronor - främst beroende på att äldre kvinnor och män avstår från att hämta utsin medicin. Detta är en besparing med mycket negativa effekter som inte bordeaccepteras i ett välfärdssamhälle som anser motionärerna.Vänsterpartiet anser att ingen skall behöva avstå från hälso- och sjukvård avekonomiska skäl.Vänsterpartiet avsätter därför i budgeten för attlåginkomstpensionärerna skall få frikort för medicindelen i högkostnadsskyddet.Därigenom försvinner också den för många äldre så förnedrande avbetalningen.I motion So218 av m.fl. (kd) yrkas att till anslaget A 2 anvisas500 mer än regeringen föreslagit (yrkande 15 delvis). Motionärernaframhåller att regeringen genomdrev en höjning av kostnadstaket förläkemedel, en höjning som redan då motsatte sig. Motionärernavill också att den så kallade frilistan återinförs. Alltför storakostnadsökningar har enligt motionärerna redan skett för dem som är sjuka ochsvaga. Det är inte de som skall betala statsskulden. Den skall enligtmotionärerna betalas av dem som orkar bära. Därför har avsatt500 utöver regeringens ram.I motion So298 av () yrkas tillkännagivande om vad somanförts om möjligheterna att göra besparingar inom läkemedelskostnaderna.På senare tid har det enligt motionären uppmärksammats att kostnaderna förläkemedel är onödigt dyra i . Kostnadsutvecklingen är dessutom kraftigtstigande, läkemedelsnotan ökar enligt motionären med 2 miljarderkronor . Det finns inget incitament hos läkarkåren att skriva ut receptpå ?billigast möjliga? Kostnaden betalas ju av någon annan.Apoteken kan dock, under vissa omständigheter, medge ett byte till billigaresort av identiskt lika läkemedel. Apoteken torde dock inte vara intresserade avatt ett byte till billigare läkemedel sker. Tvärtom har apoteken enprispåslagsprincip som har effekten att apoteken tjänar avsevärt mycket mer påatt sälja dyra läkemedel.Även patientens intresse av billiga läkemedel är begränsat. Det upphör vidden gräns när högkostnadsskyddet ?slår i taket?. Kostnader utöver detta beloppbetalas av Riksförsäkringsverket.Utöver detta är läkemedel också generellt dyrare i än i många andraländer. En stor del av skulden till detta har det monopolliknande systemet förgrossistverksamheten inom läkemedelsbranschen.Det är enligt motionären en långt ifrån orimlig uppskattning att det svenskasamhället kan spara kostnader i miljardklassen på åtgärder som ökarpriskontrollen och effektiviteten i ?konsumentledet? (läkare-apotek-patient-Riksförsäkringsverket) samt stimulerar konkurrens i?producentledet? (tillverkare-grossister).Socialutskottet behandlade i betänkandet 1996/97:SoU5 regeringens proposition1996/97:27 Läkemedelsförmåner och läkemedelsförsörjning m.m. samt motioner medanledning av propositionen. Utskottet anförde:Läkemedelskostnaderna som andel av de totala vårdkostnaderna har ökat märkbartunder . Syftet med det utredningsarbete som föregått regeringensförslag var bl.a. att finna former för att dämpa kostnadsutvecklingen ochsamtidigt skapa förutsättningar för en bättre avvägning mellanläkemedelsbehandling och andra sjukvårdsinsatser.Grundläggande för ett nytt förmånssystem måste enligt utskottet vara dels attsystemet kan uppfattas som rättfärdigt av flertalet, dels att det ger ett gottskydd till människor med stora behov av läkemedel och annan sjukvård. Allamåste ha tillgång till läkemedel så att inte hälsan och vården blir eftersatt.Subventionen i läkemedelsförmånen måste vidare enligt utskottet blir merträffsäker mot generellt höga kostnader än den är i nu gällande system då allaläkemedelsinköp över en viss summa subventioneras. Subventionen skall riktastill personer med stora behov av läkemedel medan personer med mer sporadiskaeller begränsade läkemedelsinköp själva får stå för hela kostnaden. I ensamhällsekonomisk situation med mer begränsade resurser måste detta synsättvara grundläggande i syfte att värna om ett effektivt kostnadsskydd för dem sommest behöver det. De samlade resurserna för hälso- och sjukvård samt läkemedelmåste användas så effektivt och rationellt som möjligt, med bibehållande av enhög kvalitet och stabilitet i verksamheten i ett längre perspektiv.Om resurserna för hälso- och sjukvård samlas hos en huvudman ökar enligtutskottet möjligheten att samordna och avväga olika terapier mot varandra.Läkemedelsförmånen medverkar därmed enligt utskottet till ett rationelltutnyttjande av de samlade resurserna och till hög kvalitet i verksamheten.- - - -Utskottet anser att det av regeringen föreslagna systemet ger bättremöjligheter för sjukvårdshuvudmännen att styra resursanvändningen och genomföraprioriteringar som innebär en effektivare resursanvändning och därmed bättrevård för befolkningen. Utskottet delar regeringens uppfattning attkostnadsansvaret för läkemedelsförmånen skall överföras från staten tilllandstingen och de tre landstingsfria kommunerna fr.o.m. år 1998.Socialutskottet utgår från att effekterna av förslaget, bl.a. kostnader ochandra konsekvenser, kommer att följas noga.- - - -Utskottet delar också regeringens bedömning när det gäller den planeradesolidariska landstingsvisa finansieringen av kostnaderna för blödarpreparat. Enkostnadsfördelningsmodell med ett på befolkningsandel baserat fördelningstalskall enligt uppgift utarbetas och tas i bruk . Det pågårvidare en översyn av prisbilden på olika produkter som utvinns ur plasma.- - - -Utskottet tillstyrker regeringens förslag att föra över kostnadsansvaret ochansvaret för att tillhandahålla inkontinensartiklar till landstingen respektivekommunerna. Utskottet delar regeringens uppfattning att inkontinensartiklarinte skall karakteriseras som läkemedelsnära produkter och därför i principinte ingå i läkemedelsförmånen.Utskottet konstaterar att det finns flera fördelar med separata system förhögkostnadsskydd för läkemedel respektive för besök i öppenvård. Separatasystem ger möjlighet att rikta en större del av samhällets subvention till demmed stora behov av läkemedel och därmed stora utgifter. Ett sådant systembidrar till bättre effektivitet i läkemedelsanvändningen ochsjukvårdsutnyttjandet i övrigt. Förskrivaren och patienten kommer iförskrivningssituationen att få anledning att diskutera läkemedlets faktiskakostnad. Detta kommer enligt utskottet att motverka att icke medicinsktmotiverade dyra läkemedel respektive alltför stora mängder av läkemedelförskrivs. Separata högkostnadsskydd underlättar också förutsägbarheten ochuppföljningen av de ekonomiska effekterna av de nya bestämmelserna. Detgemensamma högkostnadsskydd om som gäller fr.o.m. ärenligt utskottets mening den naturliga utgångspunkten när det gälleravvägningen av nivån för de separata högkostnadsskydden. Utskottet delarregeringens bedömning i propositionen att högkostnadsskyddet bör uppgå till för läkemedel.Utskottet delar också regeringens bedömning att tidigare kostnadsfria läkemedelskall inordnas i läkemedelsförmånen. Den s.k. fria listan har sedan längeförlorat sitt ursprungliga syfte, nämligen att då någothögkostnadsskydd inte fanns ekonomiskt skydda personer med vissa allvarliga ochlångvariga sjukdomar mot alltför höga kostnader.Såvitt gäller det i propositionen föreslagna receptregistret, som utskottettillstyrker, delar utskottet regeringens bedömning att det är nödvändigt attanvända personnummer för att läkemedelsförmånskostnaden skall kunna fördelaskorrekt.Registrering av patienternas egenavgifter för receptläkemedel är en service somkan erbjudas dem som så önskar som hjälp med att hålla rätt på hur storaegenavgifter som erlagts. Utskottet delar regeringens bedömning i denna fråga.Vad sedan gäller den ekonomiska och medicinska uppföljningen i övrigt delarutskottet även här regeringens bedömning. En restriktiv hållning måste intastill användningen av individdata. Individbunden patientinformation, dvs.registrering av uppgifter på personnummerbasis, skall i dessa fall enligtutskottets mening inte få göras utan patientens samtycke.Utskottet anser att frågan om samtycke till registrering av uppgifterna upp mellan läkaren/förskrivaren och patienten och bekräftas på lämpligtsätt vid besöket på . Som framhållit börpatienten ta ställning i en situation av lugn och ro och som föregås avinformation om registerändamål m.m. Patientens inställning - samtycke eller ej- bör kunna anges genom att förskrivaren/läkaren gör en anteckning påreceptblanketten, vilken sedan presenteras på apoteket.Det planerade förskrivarregistret skall bl.a. användas för attförskrivarinformation skall kunnat återföras till förskrivaren själv. Detta ärett viktigt led i kvalitetssäkringen i detta sammanhang.Utskottet tillstyrker förslaget till lag om receptregister.Riksdagen följde socialutskottet (rskr. 58).Lagarna trädde i kraft . Kostnadsansvaret förläkemedelsförmånen, som finansieras inom den allmänna försäkringen,överförs till landstingen den 1 januari 1998.Bidrag till hälso- och sjukvården (A 3)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget A 3Bidrag till hälso- och sjukvården.Från anslaget utbetalas statsbidrag till sjukvårdshuvudmännen i enlighet medde årliga överenskommelser som träffas mellan staten och omvissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen. Bidragets användningsområden m.m.finns angivna i förordningen (1984:908) om vissa statsbidrag ochförsäkringsersättningar för sjukvård m.m. som har setts över.Vidare betalas från anslaget ersättningar för vissa kostnader och förlustersom uppkommit på grund av myndighetsingripanden för att förhindra smittsamsjukdom och vissa kostnader enligt smittskyddsförordningen. Vidare betalaskostnader för patientförsäkring och vissa skadeersättningar. Medel utgår förlandstingens administration av ersättningar till privata vårdgivare.I budgetpropositionen görs bedömningen att ökad vikt behöver läggas påuppföljningen av centrala parametrar som exempelvis väntetider, kvalitet ochutfall. Vidare behöver metoderna för att följa upp de överenskommelser somligger till grund för utbetalningarna av ersättningarna förbättras. Ett arbetemed denna inriktning kommer att inledas i samråd medSocialstyrelsen och Landstingsförbundet.Inriktningen mot att stimulera och stödja ett långsiktigt förnyelsearbetekommer att fortsätta liksom insatserna för att öka patienternas delaktighet ivården, anförs det.I motion So802 av m.fl. (v) yrkas att för budgetåret1998 anvisar mer än vad regeringen föreslagit till anslagetA 3 Bidrag till hälso- och sjukvård (yrkande 3, delvis). Motionärerna anför attpatienternas rättssäkerhet måste stärkas och att de måste få större möjlighettill ersättning när de blivit felbehandlade. Patientförsäkringen bör därförförstärkas med . Vidare föreslås tillrökavvänjningsmedel för den som vill sluta röka under kontrollerade former.Ett yrkande om till försöksverksamhet med subventioneradeavvänjningsmedel för rökare finns också i motion So287 av m.fl.(v). Motionärerna konstaterar att andelen rökare i befolkningen minskat underde . Trots detta använder var femte svensk tobak. Avdessa dör hälften på grund av sitt tobaksbruk. Många rökare får hjälpav vårdcentraler, av arbetsgivare och inom företagshälsovården för att slutaröka. Fler borde dock erbjudas hjälp både för sin egen livskvalitets skull ochför samhällets, anför motionärerna. Det finns hjälpmedel som kan stödja denmotiverade avvänjaren under de första besvärliga abstinensveckorna. Det finnsplåster, tuggummi, inhalatorer m.m. Motionärerna anser det vara rimligt attnikotinister som vill sluta använda tobak erbjuds hjälpmedel kostnadsfritt.Hjälpmedel bör erbjudas via vårdcentral och företagshälsovård efter samtal medläkare/sjuksköterska. Även nikotinister som inte vill anmäla sig till engruppverksamhet bör kunna erbjudas hjälpmedel. Ett villkor bör vara åtminstoneett återbesök när hjälpmedel används.Patientskadelagen (1996:799) trädde i kraft . Lageninnehåller bestämmelser om rätt till patientskadeersättning och om skyldighetför vårdgivare att ha en försäkring som täcker sådana ersättningar(patientförsäkring). Patientskadeersättning lämnas för personskador, såvälfysiska som psykiska, som drabbar patient i samband med hälso- och sjukvård iSverige. Förutsättningarna för ersättning anges genom en uppräkning i lagen avett antal olika skadesituationer. I korthet kan sägas att ersättning lämnas förskada som orsakas av undersökning, vård och behandling, oriktiga diagnoser, felhos eller felaktig hantering av medicintekniska produkter ochsjukvårdsutrustning, smittämnen som överförs i samband med vården och som letttill infektion, olycksfall som inträffat i samband med vården samt oriktighantering av läkemedel.Rätten till patientskadeersättning är fristående från skadeståndsrätten.Detta innebär bl.a. att patienten inte behöver bevisa att skadan orsakats genomatt hälso- och sjukvårdspersonal gjort sig skyldiga till fel eller försummelseför att ersättning skall kunna lämnas, utan att bedömningen sker på objektivagrunder.Enligt huvudregeln åläggs alla vårdgivare, såväl offentliga som privata, enskyldighet att teckna försäkring som täcker ersättningsskyldigheten.Ersättningen lämnas av försäkringsgivare. För att tillgodose patientintresset isådan fall då en vårdgivare inte fullgjort sin patientförsäkringsplikt åläggsalla försäkringsgivare som meddelar patientförsäkring ett solidariskt ansvarför ersättningen för skador som inträffar hos vårdgivare som saknarpatientförsäkring. Dessa försäkringsgivare är skyldiga att ingå i enpatientförsäkringsförening som skall handlägga ersättningsfrågor som rörvårdgivare som inte tecknat försäkring. Föreningen har rätt att ta ut enpatientförsäkringsavgift av vårdgivare som saknar försäkring.De medel som under anslaget reserverats för patientförsäkringen avser statenspatientförsäkringsavgift för den statliga sjukvård som bedrivs inom militärverksamhet samt vid statliga institutioner, skolor, anstalter ellermotsvarande. Nuvarande försäkringsavtal gäller till utgången av år 1998.Utskottet behandlade senast i betänkande 1996/97:SoU4 motioner om rök-avvänjning och rökslutarstöd. Utskottet konstaterade då att det finns s.k.rökavvänjningskliniker på samt i och . Avsiktenär dock att människor som önskar hjälp med att sluta röka skall kunna vända sigtill primärvården. Utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal i detta avseendepågår. Utskottet ansåg att åtgärder hade vidtagits eller förbereddes för attpersoner som önskar sluta röka skall kunna få hjälp med detta inom hälso- ochsjukvården. Något tillkännagivande med anledning av de aktuell motionernakrävdes därmed inte. Motionsyrkandena avstyrktes.Insatser mot aids (A 4)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget A 4Insatser mot aids.Anslaget avser särskilda insatser för att förebygga spridningen av hiv/aids.Medlen skall användas till information och kunskapsspridning, stöd till psyko-socialt arbete och till utvecklingsarbete. Från anslaget har vidare ett extrabidrag till landsting och kommuner, främst i storstadsregionerna, utgått t.o.m.år 1997.Regeringen konstaterar att de hivpreventiva insatserna har varitframgångsrika. har förblivit ett land med låg förekomst av hivinfektiontrots ett omfattande resande och invandring från länder med hög förekomst avhivsmitta. upptäcks ca 250 nya fall av hivsmitta. Allt fler människorlever i med hiv. Trots att antalet nyupptäckta fall har minskat någotunder senare år är smittspridningen bland män som har sex med män fortsatt hög.Det är också svårt att nå bl.a. vissa invandrargrupper med information ochstöd. Regeringen gör bedömningen att detta ger anledning till fortsatt höguppmärksamhet.För har medel beräknats för stöd till de frivilligariksorganisationerna, för stöd till projekt utanför storstadsregionerna ochtill egen verksamhet för att förebygga hiv/aids, dvs.nationell kunskapsuppbyggnad, samordning, kunskapsspridning samt uppföljningoch utvärdering.Bidraget till det hiv-preventiva arbetet i storstadsregionen på 90 miljonerkronor föreslås för utbetalas från utgiftsområde 25 anslag A 2Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting.Under utgiftsområde 25 redovisas att regeringen i vårpropositionen aviseratatt utgifterna för insatser mot aids inom utgiftsområde 9 skulle reduceras med70 och att regeringen uttalat att statens stödtill kommunernas och landstingens hivpreventiva arbete får anses ingå i detgenerella statsbidraget. För att underlätta avvecklingen av en del av detspecialdestinerade bidraget och för att värna verksamhet som byggt upp föreslåsnu för att avsätts under utgiftsområde 25 anslag A2.I motion So206 av m.fl. (m) yrkas att tillutgiftsområde 9 anslag A 4 för anvisar utöver vadregeringen föreslagit eller i enlighet med vad som anförts imotionen (yrkande 10). Under utgiftsområde 25 anslag A 2 Bidrag till särskildainsatser i vissa kommuner och landsting föreslår regeringen 90 miljoner kronorför för hiv/aidsarbete. Motionärerna anser att syftet med detta anslagär att underlätta avvecklingen av det statliga stödet för hiv/aidsarbetet. Deanser att anslaget A 4 under utgiftsområde 9 inte skall avvecklas och avvisardärmed engångsbidraget under utgiftsområde 25. Ytterligare 90 miljoner kronorbör därmed anvisas under utgiftsområde 9 anslag A 4. En avveckling av detriktade anslaget ger fel signaler inte minst till ungdomar, men också tillhomo- och bisexuella män, som lätt kan få uppfattningen att det offentliga inteanser att hiv är farligt, anför de.I motion So802 av m.fl. (v) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om återförandet frånkommunerna till staten av anslaget till insatser mot aids (yrkande 2). Vidareyrkas att anslaget A 4 Insatser mot aids för tillförsytterligare (yrkande 3, delvis). Motionärerna vill återförabidraget till staten. För vill de öka anslaget med 5 miljonerkronor för förstärkning av kampen mot hiv.I motion So804 av m.fl. (mp) hemställs att beslutar att anvisa ytterligare till anslagetA 4 Insatser mot aids (yrkande 1, delvis). Motionärerna anser det värdefulltmed upplysningsarbete kring aids och anser att en ökad satsning på detta kanfinansieras genom att tillförs anslaget frånSmittskyddsinstitutets budget för år 1998.Smittskyddsinstitutet (A 10)I budgetpropositionen föreslås anvisas under anslaget A 10Smittskyddsinstitutet.Smittskyddsinstiutet (SMI) skall medverka till att skyddet mot smittsammasjukdomar upprätthålls och förstärks.Regeringen gör bedömningen att verksamheten är av god kvalitet. visat sig i att andelen externa uppdragsprojekt är hög och att intressetför SMI:s insatser från andra myndigheter, kommuner och organisationer ärstort. /96 har SMI medverkat till att det nationella ochinternationella samarbetet inom smittskyddsområdet utvecklats. SMI har bl.a.blivit aktivt engagerat i arbetet inom EU för att förebygga spridning avsmittsamma sjukdomar. Mot bakgrund av de betydande krav på insatser från SMIsom finns gör regeringen bedömningen att SMI delvis bör undantas frånsparkravet år 1998.I motion So804 av m.fl. (mp) hemställs, som ovan nämnts, attriksdagen för beslutar att anvisa mindre tillanslaget A 10 än regeringen föreslagit (yrkande 1,delvis). Motionärerna anser att Smittskyddsinstiutet bör bidra med 7 miljonerkronor för att öka insatserna mot aids.Övriga medelsanvisningar under ARegeringens förslag till medelsanvisningar till Ersättning till Spri (A 5),Bidrag till WHO (A 6), Bidrag till WHO-enheten för rapportering avläkemedelsbiverkningar (A 7), Bidrag till (A 8),(A 9), (A 11), av medicinsk metodik (A 12) ochHälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (A 13) har inte mött någon erinran i formav motioner.Omsorg om äldre och personer med funktionshinder (B 1-B 9)Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdet (B 1)I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget B1Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdet. Från anslaget för år 1998föreslås statsbidrag lämnas till landstingen för vissa handikappinsatser somavser råd och stöd () och tolktjänst ().Bidraget till rådgivning och annat stöd lämnas i enlighet medfinansieringsprincipen för de ökade åtaganden landstingen fått genom införandetav lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade.Statsbidraget till tolktjänst har byggt ut successivt och blir fullt utbyggt år1998.I motion So802 av m.fl. (v) yrkas att anvisarytterligare under anslaget som bidrag till kommunernaspsykiatriarbete (yrkande 3 delvis). Motionärerna anser att statens bidrag till?psykiatriädel? har trappats av så snabbt att kommunerna inte klarar avverksamheten. Motionärerna anser också att en del av resurserna bör gå tillvård och behandling av de tortyrskadade. Vidare framhålls att det är viktigtatt de patienter som slussats ut från psykiatrisk vård ges möjlighet till vårdoch behandling utan att de drabbas av skyhöga behandlingsavgifter på grund avatt samhället inte löst problematiken med olika ersättningsregler inompsykiatriområdet.För att underlätta genomförandet av de åtgärder som ingår i psykiatrireformenhar i samband med behandlingen av propositionen om psykiskt stördasvillkor beslutat om vissa tidsbegränsade ekonomiska stimulansåtgärder (prop.1993/94:218, bet. 1993/94:SoU28, rskr.