bet · GL01SoU6 · 1997-09-18 00:00:00 — Motionärerna anför att det nu krävsförändringar i plan- och bygglagstiftningen som gör det möjligt att undanröjahinder i vardagsmiljön. Detta bör ges regeringen till känna.I motion 1996/97:So426 av m.fl. (c) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om socialtjänstensdeltagande i kommunens planering (yrkande 4). Motionärerna anser atthandikappanpassningen i alltför hög grad enbart handlat om tekniska ochekonomiska frågor. Detta perspektiv måste vidgas. Samhällsplaneringen måsteockså omfatta ett socialt perspektiv. Motionärerna anser att socialtjänstensmöjligheter att påverka planeringsarbetet bör förstärkas och tydliggöras.Socialtjänstlagen bör innehålla tydligare bestämmelser om rolli den kommunala planeringen. Härigenom kan i ett tidigt skede adekvataåtgärder vidtas för att skapa och bevara goda livsmiljöer som är tillgängligaför alla.I motion 1996/97:So54 av m.fl. (v) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om att med snabbaoch konkreta åtgärder göra samhället tillgängligt för alla (yrkande 1), delsom tillgängligheten i den bebyggda miljön och att åtgärder för att öka dennaskall vara klara (yrkande 3). Motionärerna anför att frågorna omtillgängligheten i den byggda miljön är utredd i två omgångar, dels i Plan-och byggutredningen, dels i den rapport som levererade ominsatser för att förbättra tillgängligheten på allmänna platser och ibefintliga publika lokaler. Enligt riksdagsbeslutet skulle regeringen utantidsutdräkt återkomma till med förslag. De förslag som läggs framinnehåller få konkreta åtgärder. Motionärerna anför att kommunerna nu måsteåläggas att genomföra inventeringar och åtgärdsplaner när det gällertillgängligheten i publika lokaler och på allmän plats. Enkla åtgärder börvara genomförda . Stimulansåtgärder för detta bör tillkomma.I motion 1996/97:So55 av m.fl. (fp) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättretillgänglighet i offentlig miljö för handikappade (yrkande 3). Regeringen villtillsätta en utredning som arbetar med att ta fram ett tillgänglighetsprogram.Motionärerna anser att det inte i första hand är fler utredningar som behövsutan att det aktiva arbetet med att avhjälpa mindre hinder i offentlig miljönu bör intensifieras. Det finns varierande grad av hinder på platser därallmänheten vistas. Enkla ingrepp bör åtgärdas snabbt. I fall där storaombyggnader krävs för en handikappanpassning är det rimligt med en längreövergångsperiod. Detta bör, enligt motionärerna, läggas in i de långsiktigabudgetarna och finansieras enligt ansvars- och finansieringsprincipen. Varjeansvarig myndighet, landsting och kommun skall upprätta planer som anger ivilken takt och på vilket sätt tillgänglighetsproblemen skall lösas.I samma motion begärs också ett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om s.k. handikappguider (yrkande 6). Motionärerna anser atten informationsbas bör skapas med information om tillgänglighet som kan gevägledning i allt från handikappanpassade offentliga institutioner tilltidningar på kassett.Utskottets bedömningUtskottet anser att ytterligare insatser behövs för att förbättratillgängligheten i vardagsmiljön för personer med funktionshinder. Boverketsrapport visar dock att en lagstiftning med krav på att enklare hinder skallåtgärdas skulle innebära betydande kostnader för den kommunalasektorn. Andra vägar måste nu sökas för att påskynda utvecklingen i kommunernaatt öka tillgängligheten. Ett utvecklingsarbete där kommuner inbjuds att deltaoch utforma program i samarbete med handikapporganisationerna på orten,berörda myndigheter och andra intressenter kan ge ny kunskap. Goda exempelmåste spridas om hur man på ett kostnadseffektivt sätt kan förbättratillgängligheten i den offentliga miljön och i publika lokaler m.m. Äveninsatser för att öka informationen till handikapporganisationernas medlemmar,kommuner, byggnadsbranschen, arkitekter och andra som arbetar med plan- ochbyggfrågor om vilka brister i tillgängligheten som finns och hur dessa kanundvikas och avhjälpas är värdefulla.Utskottet vill också understryka att kommunala tillgänglighetsprogram börupprättas och ingå i varje kommuns översiktsplan. Lokala åtgärdsprogram ärutöver lagstiftningen den effektivaste metoden att komma vidare för attundanröja många praktiska och fysiska hinder.Skulle dessa åtgärder inte visa sig tillräckliga är utskottet inte främmandeför att överväga lagstiftning på området. Utskottet avstyrker med det ovansagda motionerna So51 (kd) yrkande 2, So52 (mp) och So54 (v) yrkandena 1 och3. Även motionerna So53 (c) yrkande 2 och So55 (fp) yrkandena 3 och 6avstyrks.Utskottet delar uppfattningen i motion So426 (c) att samhällsplaneringenäven måste omfatta ett socialt perspektiv. Socialtjänstlagen innehållerbestämmelser om detta. Det ankommer på kommunerna att tillämpa dessa. Dettalyfts också fram i den föreslagna projektverksamheten. Något initiativ medanledning av motion So426 (c) yrkande 4 behövs inte. Motionsyrkandet avstyrks.Tillgång till teletjänsterI skrivelsen redovisas att funktionshindrade personers behov avtelekommunikationer liksom skall tillgodoses genom statlig upphandling,genom tillståndsvillkor samt genom fortsatt stöd till forskningsinsatser.Regeringen har i proposition 1996/97:61 Översyn av telelagen m.m. somöverlämnades till föreslagit att funktionshindradepersoners behov av goda telekommunikationer liksom skall tillgodosesgenom statlig upphandling, genom tillståndsvillkor och genom fortsatt stödtill forskningsinsatser. Regeringen framhåller att bakgrunden tillställningstagandet är att fler skäl har kunnat framföras mot ett införande avansvars- och finansieringsprincipen på teleområdet. Ett system däroperatörernas kostnader för tillhandahållna tjänster anpassade för personermed funktionshinder skall beräknas och kostnaderna sedan skall fördelas mellanoperatörerna och deras abonnenter innebär att en kontrollapparat måsteinrättas. Det kan också bli problem med att avgränsa tjänsterna så att depersoner som verkligen behöver dem också får dem. Problem kan vidare uppstå omkrav på ett allmänt tillhandahållande av tjänster knyts till en viss teknik.Vidare hänvisas till att Europeiska kommissionen i sitt dokument omsamhällsomfattande tjänster (KOM(96)73) har angett att finansieringen avfunktionshindrade personers behov av goda telekommunikationer i första handbör vara en socialpolitisk fråga för respektive land.Trafikutskottet har behandlat propositionen i betänkande 1996/97:TU5 lik- somtre motionsyrkanden med krav på att ansvars- och finansieringsprincipen skallgälla också inom telekommunikationsområdet. Utskottet delade uppfattningen imotionerna att den s.k. ansvars- och finansieringsprincipen har många fördelarvid uppbyggnaden av ett samhälle som är anpassat för alla. erinradeutskottet om att den nuvarande ordningen i huvudsak fungerat väl föratt tillgodose funktionshindrade personers behov. Utskottet hade därmed ingenerinran mot att ett upphandlingsförfarande även fortsättningsvis tillämpas föratt tillförsäkra funktionshindrade personer tillgång till effektivatelekommunikationer. Det förtydligande av de telepolitiska målen som föreslogsi propositionen om att alla skall få tillgång till teletjänster på likvärdigavillkor innebär, enligt trafikutskottets mening, att funktionshindradepersoners behov av goda telekommunikationer kommer att beaktas särskilt.Utskottet framhöll vidare att har en viktig uppgiftatt noga följa utvecklingen inom området. avstyrkte deaktuella motionsyrkandena. följde utskottet (rskr. 201).I motion 1996/97:So54 av m.fl. (v) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om teletjänster(yrkande 9). Motionärerna anser att teletjänster är ett problem som måstebeaktas. Ansvars- och finansieringsprincipen måste gälla dessa tjänster.Producenten skall ha ett ansvar för att produktionen är tillgänglig. Principenkan sedan kompletteras med stödjande insatser från samhällets sida.Utskottets bedömningRiksdagen har beslutat att funktionshindrade personers behov avtelekommunikationer skall tillgodoses genom statlig upphandling, genomtillståndsvillkor och fortsatt stöd till forskningsinsatser. Utskottet harsamma inställning. Motion So54 (v) yrkande 9 avstyrks.IT-program för äldre och personer med funktionshinderI skrivelsen redovisas att på uppdrag av regeringen harutarbetat ett förslag till program för att främja funktionshindrades ochäldres användning av informationsteknik (IT). Förslaget bereds nu iRegeringskansliet.Handikappinstitutet överlämnade IT för funktionshindrade ochäldre - Förslag till handlingsprogram till regeringen.Åtgärdsprogrammet, som utarbetats i samråd med handikapporganisationerna ochberörda myndigheter, består av 15 prioriterade åtgärder som föreslåsgenomföras med start . Förslagen innebär att nykunskap om IT för funktionshindrade och äldre måste byggas upp genom forskningoch praktiska erfarenheter. Produkter och tjänster måste utvecklas och ställastill förfogande. Allmänna produkter och tjänster måste utformas så att depassar även funktionshindrade och äldre, detta skall vara grunden för all IT-användning. Utveckling av särskilda hjälpmedel och tjänster krävs när deallmänna produkterna och tjänsterna inte är tillräckliga. Principer förtillhandahållande av produkter och tjänster måste fastställas och system förförsörjning fortsätta att utvecklas. Det yttersta syftet med programmet är attfunktionshindrade och äldre blir mer delaktiga i samhället. Programmetsförverkligande förutsätter att brukarna är delaktiga i dess genomförande. del av de föreslagna åtgärderna bör enligt förslaget kunna finansierasinom ramen för ordinarie verksamhet och i enlighet med ansvars- ochfinansieringsprincipen. För vissa åtgärder krävs dock särskilda medel.I motion 1996/97:So50 av m.fl. (m) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om defunktionshindrade och den nya tekniken (yrkande 5), dels om handledning föratt kunna använda IT (yrkande 6). Motionärerna anser det glädjande attregeringen tar upp de stora möjligheter som IT innebär för defunktionshindrade. IT-utvecklingen har gått med nästan ofattbar snabbhet.Genom de olika mjukvaruprogram som finns på dataområdet har särskilt ungafunktionshindrade getts möjlighet till ett rikare fritidsliv som nyaarbetsmöjligheter har öppnat sig. Motionärerna nämner särskilt Internet RelayChat och JAVA-baserade program. På Internet blir människor accepterade ochrespekterade som just människor och inte som någon med eller utan ettfunktionshinder. Motionärerna anser att detta kommer att leda tilländrade attityder, vilket innebär att funktionshinder i mycket storutsträckning utgörs av den miljö den funktionshindrade befinner sig i.Motionärerna anser det centralt att forskningen och utvecklingen på IT-områdetintensifieras med bl.a. de funktionshindrade i allmänhet och de synskadade isynnerhet som särskilt prioriterad grupp. Det är viktigt att defunktionshindrade själva också finns med i utvecklingen av nya program och nyteknik. Motionärerna anser det angeläget att regeringens beredning avHandikappinstitutets förslag angående funktionshindrades och äldre personersanvändning av IT leder till en proposition som kan taställning till.Samma resonemang förs i motion 1996/97:So401 av m.fl. (m)där det begärs ett tillkännagivande till regeringen om informationsteknikenoch de funktionshindrade (yrkande 5).I motion 1996/97:So54 av m.fl. (v) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till IT-program (yrkande 8). Motionärerna anser att detprogram som presenterar skall genomföras. Det berör mångaområden, skola, arbetsliv, kultur, fritid och boende. Det beskriver detekniska baskraven, som text, användandet av bilder, tal och ljud och framförallt vägarna till en tillgänglighet.I motion 1996/97:So426 av m.fl. (c) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om redovisning av IT-arbetet (yrkande 9). I IT-propositionen (1995/96:125) aviserade regeringen attHandikappinstitutet i samråd med berörda myndigheter och organisationer skullefå i uppdrag att utveckla ett program för funktionshindrades möjligheter attutnyttja den nya tekniken. Motionärerna anser att regeringen bör återkommatill med en redovisning av hur detta arbete utvecklas.Utskottets bedömningUtskottet anser att beredningen i av Handikappinstitutetsförslag till program bör avvaktas. Utskottet förutsätter att resultatet pålämpligt sätt kommer att redovisas för . Motionerna So50 (m)yrkandena 5 och 6, So54 (v) yrkande 8, So401 (m) yrkande 5 och So426 (c)yrkande 9 avstyrks.Vård och omsorgI skrivelsen hänvisas till att regeringen när det gäller vård och omsorg ompersoner med funktionshinder föreslagit eller avser att föreslåriksdagen att vidta förändringar som syftar till att stärka funktionshindradessituation och underlätta för kommunerna att ge den service och det stöd debehöver. I den ekonomiska vårpropositionen föreslog regeringen ett resurs-tillskott till den kommunala sektorn. Regeringen avser att återkomma medförslag om utjämning av kostnadsskillnader mellan kommunerna för verksamhetenligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).Regeringen föreslog vidare ändringar i socialtjänstlagen för att underlättaför personer med funktionshinder att flytta i de fall de är beroende avkommunens service och stöd. Frågan om hur personer med funktionshinder bemötsutreds för närvarande.I motion 1996/97:So411 av m.fl. (s) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nationelltutjämningssystem för kostnadsskillnader mellan kommuner då det gällerfunktionshindrade. Handikappreformen innebar att verksamheter överfördes frånlandsting till kommuner. Kommunaliseringen har, enligt motionärernasuppfattning, i vissa fall lett till en snedfördelning av kostnaderna mellankommuner inom ett landsting. De kommuner som inom sin kommuns gränser hade detgamla institutionsboendet har fortfarande en betydligt högre andelfunktionshindrade. För att förhindra denna snedfördelning har kommunerna gettsmöjlighet att lämna bidrag till varandra för att utjämna dessakostnadsskillnader. Dessa avtal är dock tidsbegränsade. Motionärerna anser attdet behövs ett nationellt utjämningssystem för att inte ekonomiskt tyngdavårdkommuner drastiskt skall tvingas försämra vården. Detta system skullekunna infogas i det existerande nationella statsbidrags- ochkostnadsutjämningssystemet. Regeringen bör därför ge den statliga utredningensom handhar kostnadsutjämningen i uppdrag att undersöka möjligheterna attutöka kostnadsutjämningen med faktorer som utjämnar dessa kostnadsskillnader.I motion So419 av m.fl. (v) yrkas att hos regeringenbegär att får tilläggsdirektiv som handlar omfunktionshindrades bemötande i den offentliga sektorn enligt vad i motionenanförts om förmynderi och diskriminering. Motionärerna anför att personer medfunktionshinder allt starkare börjar att ge uttryck för irritation över denegativa attityder de möter hos företrädare för samhällsmaskineriet. Mångauppfattar att de inte blir tagna på allvar, att andra ?vet bättre? vad debehöver, kort sagt att de helt enkelt inte uppfattas som vuxna, självständigaindivider. Funktionshindrade blir helt enkelt utsatta för diskriminering iovan beskrivna situationer. Bemötandet av människor med funktionshinder bördärför utredas.I motion 1996/97:So50 av m.fl. (m) begärs tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om en hjälpmedelsgaranti (yrkande7). har under ett flertal år föreslagit att en hjälpmedelsgarantiinförs. Motionärerna konstaterar att landstingen i princip har monopolpå hjälpmedel. Frånvaron av konkurrens är kostnadsdrivande. De oroas också avkösituation vid många hjälpmedelscentraler, då väntan på hjälpmedel riskeraratt försvåra en invaliditet. Den kan också ge depressioner och arbetsoförmåga.Motionärerna vill öppna hjälpmedelsmarknaden och införa en hjälpmedelsgaranti.Rätten till hjälpmedel skall ges av hjälpmedelscentralernas konsulenter,precis som . Men även läkare skall kunna utfärda intyg för hjälpmedel,speciellt om det är fråga om funktionshinder som har grund i ålderdom. Den sominte anser sig kunna vänta i kön vid hjälpmedelscentralen skall kunna vändasig till andra organisationer som tillhandahåller hjälpmedel. Reformen innebärökad konkurrens som ger kostnadseffektivitet som den tekniskautvecklingen påskyndas. Garantin ger också handikapporganisationerna enstarkare ställning såväl ekonomiskt som rent organisationsmässigt, anförs det.Den praktiska utformningen av garantin bör bli föremål för utredning ansermotionärerna.Också i motion 1996/97:So55 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omhjälpmedelsgaranti (yrkande 5). Motionärerna anser att avgifter på hjälpmedelskall undvikas eller hållas på en låg nivå. Ingen skall av ekonomiska skälbehöva avstå från ett hjälpmedel som han eller hon har behov av. Motionärernaunderstryker att det är viktigt med hög kvalitet i hjälpmedelsförskrivningen,men att ökad kvalitet inte räcker. kan väntetiden för den som äri behov av hjälpmedel vara oacceptabelt lång. Vårdgarantin bör därför utökastill att omfatta tekniska hjälpmedel som är medicinskt motiverade. Den som äri behov av hjälpmedel skall få snabb hjälp och komplicerade hjälpmedel senastinom tre månader.I motion 1996/97:So50 av m.fl. (m) begärs ocksåtillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts om regler föranpassningsbidrag av bil (yrkande 8). Motionärerna konstaterar att personermed funktionshinder som är beroende av bilanpassning numera inte fåranpassningsbidrag för sådan utrustning som bilen levereras med frånbilfabriken. Trots att det blir ett högre pris på bilen. Exempel på sådanutrustning kan vara automatisk växellåda, servostyrning, elektriskafönsterhissar. Motionärerna ser detta som utslag av ren byråkrati och anseratt regeringen bör återkomma till med förslag på lösning av dettaproblem.I motion 1996/97:So294 av m.fl. (v) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om funktionshindradeoch lättillgängligheten (yrkande 8). Motionärerna framhåller att allamänniskor har lika värde men att vi har olika utgångslägen. Vissa människorbehöver mer för att få lika mycket som andra. Normaliseringen får intemissbrukas så att personer med funktionshinder i själva verket får en sämrelivssituation än andra. Därför måste stödet till personer med funktionshindervara organiserat så att det är lätt tillgängligt. Ansvaret mellan landstingoch kommuner skall vara klart så att den enskilde inte bollas mellan olikainstanser.I motion 1996/97:So426 av m.fl. (c) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personalutbildningom funktionshinder (yrkande 11). Personal inom vård, socialtjänst,arbetsförmedling och försäkringskassa har ofta kontakter med handikappade.Motionärerna anser det viktigt att dessa personalgrupper fortlöpande fårvidareutbildning om olika funktionshinder. Staten bör inom sinaverksamhetsområden prioritera sådan personalutbildning. Detta bör gesregeringen till känna.I direktiven till den särskilda utredaren av bemötande av personer medfunktionshinder (dir. 1997:24) anförs bl.a. att han skall se över hur kravenpå bl.a. valfrihet, inflytande och information för funktionshindrade personerrespekteras inom olika områden, framför allt inom hälso- och sjukvården,service och omsorg, socialförsäkringssystemet, habilitering och rehabiliteringsamt hjälpmedelsförsörjningen. Vidare skall han beskriva funktionshindradepersoners erfarenheter av hur de möts och behandlas vid kontakter medmyndigheter och andra offentliga organ. Utredaren skall föreslå åtgärder somkan bidra till att avhjälpa brister och missförhållanden i bemötandet avpersoner med funktionshinder. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den30 juni 1998.Utskottet har tidigare behandlat flera av de frågor motionärerna tar uppsenast i betänkande 1996/97:SoU1. Bl.a. konstaterade utskottet där attSocialstyrelsen har utrett förutsättningarna för att införa enhjälpmedelsgaranti och föreslagit en tvåårig försöksverksamhet för att få ettbättre beslutsunderlag innan slutlig ställning tas till om en garanti börinföras. Försöksverksamheten i syftar till att eliminera köer ochförkorta väntetider för att få komma tillbehovsbedömning/utprovning av hjälpmedel samt att studera de praktiska,ekonomiska och organisatoriska konsekvenserna av detta. Styrelsen har fåttregeringens tillstånd att utnyttja medel under anslaget Vissa statsbidrag inomäldre- och handikappområdet (B 1) för att bedriva försöksverksamheten.Utskottet ansåg att den föreslagna försöksverksamheten borde avvaktas innanslutlig ställning togs i frågan. Utskottet diskuterade även bilstödet ochansåg inte att det var aktuellt med någon ändring av reglernaför stödet. följde utskottet (rskr. 124).Utskottet har tidigare behandlat ett motionsyrkande om utbildning ihandikappfrågor i betänkande 1993/94:SoU27 med anledning av proposition1993/94:SoU27 om inrättande av . Av propositionenframgick att skall arbeta för att öka insikten omgällande regler och de värderingar dessa bygger på samt aktivt förmåmyndigheter och andra i samhällslivet att beakta funktionshindrade personersrättigheter och intressen samt verka för att flytta fram positionerna förpersoner med funktionshinder. Ombudsmannen skall även ha en allmäntinformerande och rådgivande roll. Utskottet konstaterade attHandikappombudsmannen skall arbeta för att öka insikten om gällande regler ochde värderingar dessa bygger på och aktivt verka för att myndigheter och andrabeaktar funktionshindrade personers rättigheter och intressen. Utskottetpekade också på den viktiga opinionsbildande roll handikapprörelsen har föratt öka kunskapen i samhället om hur det är att leva med funktionshinder.Utskottet ansåg att det aktuella motionsyrkandet därmed i viss mån vartillgodosett och fann ingen anledning till något initiativ med anledning avyrkandet. följde utskottet (rskr. 397).Handikappombudsmannen redovisar i sin rapport till regeringen attöverläggningar har hållits med 25 myndigheter . Överläggningarnahar gällt såväl övergripande frågor som åtgärdande av konkreta hinder motdelaktighet och jämlikhet. Av rapporten framgår att efter överläggningarna harflera myndigheter sett över sin personalutbildning. AMS, ,och kommer att ha med handikappfrågor iintroduktionsutbildningen för nyanställda. Ytterligare några myndigheter hargenomfört utbildningar i handikappkunskap.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen i motion So411 (s) att det behövs ettutjämningssystem för kostnadsskillnader mellan kommuner för insatser enligtlagen om stöd och service till vissa funktionshindrade och vill betonanödvändigheten av att ett sådant kostnadsutjämningssystem införs i samband medatt avvecklingen av vårdhemmen genomförs. Frågan bereds iRegeringskansliet. Motionen är tillgodosedd och avstyrks därmed.Även motion So419 (v) är tillgodosedd. Motionärerna vill ha till stånd engranskning av hur funktionshindrade personer bemöts i den offentliga sektorn.Sedan motionen avlämnats har regeringen tillkallat en särskild utredare attutreda bemötandet av funktionshindrade (dir. 1997:24). Utredaren skall bl.a.beskriva funktionshindrade personers erfarenheter av hur de möts och behandlasvid kontakter med myndigheter och andra offentliga organ. Motionen avstyrksdärmed.Vad gäller frågan om en hjälpmedelsgaranti anser utskottet att den nupågående projektverksamheten i bör fullföljas innan slutlig ställningtas i frågan. kommer att avlämna en delrapport tillSocialstyrelsen . En slutrapport beräknas till sommaren 1998.Motionerna So50 (m) yrkande 7 och So55 (fp) yrkande 5 avstyrks därmed.Utskottet anser inte att det finns skäl att ändra reglernaför anpassningsbidrag vid bilstöd.