bet · GK01SfU12 · 1997-05-27 00:00:00 — Dettarehabiliteringsansvar syftar till att återställa den enskildes arbetsförmåga.I propositionen framhålls att AFL inte innehåller några bestämmelser omsanktioner som är möjliga att rikta mot en arbetsgivare som inte fullgör sinaskyldigheter enligt lagen.Enligt vad som anförs i propositionen (avsnitt 7.2) har konstaterat att rehabiliteringsreformens intentioner fåttalltför litet genomslag. Trots att rehabiliteringsarbetet länge inriktats motatt få till stånd insatser har detta inte skett.Arbetsgivar- ansvaret är enligt kommittén inte tillräckligt preciserat. Denekonomiska ansvarsfördelningen mellan arbetsgivaren och är oklar. Det råder också oklarheter i regelverket när det gäller ansvaretför rehabiliteringsutredningarna. Kommittén anser vidare att dagens problembara till en mindre del har sin grund i ett behov av regeländringar. Dethuvudsakliga problemet tycks vara att det saknas en mera konsekvent genomfördmetodik i rehabiliteringsarbetet. Enligt kommitténs förslag bör arbetsgivareninom ha kontakt med en anställd som drabbats av sjukdom för attgöra en prövning av behovet av rehabiliteringsinsatser samt vid behov hakontakt med . Vidare bör arbetsgivaren efter fyra veckorgenomföra de åtgärder som behövs för att den anställde skall kunna återgåeller vara kvar i sitt arbete samt fortlöpande informera försäkringskassan.I propositionen framhålls arbetsgivarens betydelse för rehabilitering av denenskilde. Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag bidrar enligt propositionenemellertid inte till att undanröja nuvarande oklarheter vad gäller bl.a.gränsdragningsproblematiken mellan arbetsgivaren och försäkringskassan.Kommittén har t.ex. inte närmare preciserat hur långt arbetsgivarenskostnadsansvar skall sträcka sig eller vilka rehabiliteringsåtgärder som skallingå i ansvaret. En annan fråga som inte har fått sin lösning är om dettaansvar skall omfatta samtliga arbetsgivare, dvs. Enligtvad som anförs i propositionen räcker det föreliggande underlaget inte för attändra nuvarande regler om arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar.Däremot bör enligt propositionen en utredning tillsättas med uppgift attutreda denna fråga. En sådan utredning bör bl.a. utreda när arbetsgivarenskostnadsansvar skall inträda och hur långt det skall sträcka sig. Utredningenbör även belysa små och stora företags skilda förutsättningar att fullgöra detrehabiliteringsansvar som ålagts dem och gränsdragningsproblematiken gentemotövriga rehabiliteringsaktörer.MotionerI motion Sf39 yrkande 12 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om arbetsgivarnas ansvar när det gäller rehabiliteringen.Motionärerna anser att krav skall ställas på arbetsgivaren att efter fyraveckor dels göra en dokumentation, dels ha beredskap för rehabiliterandeinsatser.I motion Sf40 yrkande 11 av och () begärsett tillkännagivande om direktiv till den utredning som tillsätts med uppgiftatt utreda arbetsgivarens kostnads- och rehabiliteringsansvar. Om intemotionärernas yrkande om att förkorta sjuklöneperioden bifallsbör utredningen analysera den förlängda sjuklöneperiodens effekter pårekrytering av svaga grupper på arbetsmarknaden.I motion Sf211 av () begärs förslag till ändring ilagstiftningen om arbetsgivaransvar. Motionären påpekar att om en arbetsgivareinte tar sitt rehabiliteringsansvar finns det inte någon sanktionsmöjlighet.Däremot kan dra in sjukersättningen för individen om haneller hon inte följer kassans direktiv.UtskottetUtskottet anser att arbetsplatsen och därmed arbetsgivaren utgör en viktig basför rehabiliteringsarbetet. Eftersom det uppenbarligen föreligger oklarheterhur långt arbetsgivarens ansvar i dessa hänseenden sträcker sig är det enligtutskottets mening angeläget att ansvaret såväl vad gäller åtgärder förrehabilitering som för kostnaderna för dessa förtydligas och preciseras.Utskottet delar därför regeringens uppfattning att frågan bör utredas. Fråganom effekterna på rekrytering av svaga grupper på arbetsmarknaden bör däremotinte utredas i detta sammanhang. Eftersom frågan om arbetsgivaresrehabiliteringsansvar är av stor vikt förutsätter utskottet att utredningenkommer till stånd utan onödigt dröjsmål.Med det anförda får motion Sf211 anses i huvudsak tillgodosedd. MotionernaSf39 yrkande 12 och Sf40 yrkande 11 avstyrks.FöretagshälsovårdMotionerI motion Sf35 yrkande 11 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om företagshälsovården. Motionärerna anser att förslag börpresenteras om hur företagshälsovården kan inrymmas i den finansiellasamverkan.I motion Sf39 av m.fl. (v) begärs i yrkande 9 förslag till enlag om allas rätt till företagshälsovård. Om avtal inte träffas mellanparterna bör enligt motionärerna samhället komplettera med en rättighetslagmed innebörd att alla arbetstagare skall ha tillgång till företagshälsovård.En sådan bör finansieras av arbetsgivare med en differentierad avgift. I sammamotion yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om företagshälsovårdensverksamhet. Motionärerna anser att tillsyn och utveckling avarbetsmiljöverksamheten och därmed företagshälsovården skall handhas avArbetarskyddsstyrelsen. Företagshälsovården skall vidare ha ett huvudansvarför att initiera rehabiliteringen medan skall ha ansvaretför att utredningar görs och åtgärder snabbt sätts in.UtskottetSjuk- och arbetsskadekommittén har sitt slutbetänkande SOU 1996:113 tagit uppfrågor som rör företagshälsovården. Kommittén har föreslagit attförsäkringskassan, i syfte att nå målet om en god arbetsmiljö och effektivrehabiliteringsverksamhet, skall få möjlighet att ekonomiskt stimulera de småarbetsgivarna till förebyggande och rehabiliterande insatser och tillanlitande av kvalitetssäkrad företagshälsovård eller motsvarande professionellkompetens.I den nu behandlade propositionen har inte lagts fram något förslag omföretagshälsovård. Däremot anförs i propositionen (avsnitt 7.2) attStatskontoret har haft i uppdrag att bl.a. belysa och analyseraföretagshälsovårdens tjänsteutbud och arbetssätt i förhållande till företag,förvaltning och deras anställda. Uppdraget har vidare innefattat att göra enlägesbeskrivning beträffande branschens arbete med att införa enkvalitetssäkringsmodell för företagshälsovården. Statskontoret har i januari1997 överlämnat sin rapport (1997:2) tillregeringen. I propositionen anförs att beredning av frågan om vilka åtgärdersom behöver vidtas för att bygga vidare på och upprätthålla en braföretagshälsovård pågår inom Regeringskansliet.Utskottet anser att regeringens beredning av frågan om företagshälsovårdenbör avvaktas och avstyrker motionerna Sf35 yrkande 11 och Sf39 yrkandena 9 och10.Försäkring vid arbetsskada m.m.Nuvarande regler om arbetsskadeförsäkringLagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) omfattar anställda,uppdragstagare och egenföretagare och ger ersättning för inkomstbortfall tillden som drabbas av skada i sitt arbete. LAF omfattar skador enligt ettgenerellt arbetsskadebegrepp. Begreppet arbetsskada är definierat som skadatill följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan. Med annan skadliginverkan avses i princip varje i arbetsmiljön förekommande faktor som kanpåverka den fysiska eller psykiska hälsan ogynnsamt.Den 1 januari 1993 höjdes kravet på skadlighet hos en arbetsmiljöfaktor frånsannolikhet till hög grad av sannolikhet. skärptes kravet påorsakssamband mellan skadlig inverkan i arbetet och den försäkrades skada såatt samband skall anses föreligga om övervägande skäl talar för det. Före den1 skulle samband anses föreligga om inte betydligt starkare skältalade emot samband.Fr.o.m. slopades den särskilda arbetsskadesjukpenningen förden som är sjukförsäkrad enligt AFL samt rätten till ersättning frånarbetsskadeförsäkringen för andra kostnader än för sjukvård utom riket,tandvård och särskilda hjälpmedel.Den som ådragit sig en arbetsskada har vid bestående nedsättning avarbetsförmågan med minst en femtondel rätt till livränta för deninkomstförlust som uppkommer. Livräntan motsvarar skillnaden mellan deninkomst den försäkrade skulle ha haft om skadan inte hade inträffat och deninkomst den försäkrade trots skadan kan beräknas komma att få.Arbetsskadeförsäkringen finansieras genom socialavgifter och avkastning frånarbetsskadefonden. Avgiften för arbetsgivare är av avgiftsunderlagetoch för egenföretagare av underlaget. Arbetsskadefonden uppvisar sedanår 1987 ett underskott, som vid utgången av var ca 15 900 miljonerkronor (ackumulerat). /95 är utgifterna lägre äninkomsterna.PropositionenEnligt vad som anförs i propositionens avsnitt 11 har i sitt slutbetänkande SOU 1996:113 granskatförutsättningarna för en privatisering av arbetsskadeförsäkringen.Utgångspunkten har varit att skapa en försäkring med en lagstadgad skyldighetför arbetsgivare att hos valfri försäkringsgivare teckna arbetsskadeförsäkringtill förmån för sina anställda. Kommittén har dock funnit att enarbetsskadeförsäkring i form av en offentlig försäkring har sådana fördelaratt något förslag om en privatisering inte lagts fram. Vidare har kommitténgranskat möjligheten att förbättra den ekonomiska ersättningen till dearbetsskadade, i första hand för skador till följd av olycksfall i arbete.Kommittén har emellertid konstaterat att det inte är möjligtatt höja ersättningsnivåerna för alla typer av arbetsskador. En höjning aversättningsnivån (till av den sjukpenninggrundande inkomsten) bör enligtkommittén i första hand avse skador till följd av olycksfall i arbete.I propositionen framhålls vikten av att arbetsolycksfall och arbetssjukdomari möjligaste mån behandlas lika, inte minst på grund av det s.k.genderperspektivet. Bl.a. mot bakgrund härav bör enligt propositionen någonhöjning av ersättningsnivån i form av arbetsskadesjukpenning vid skada tillföljd av olycksfall inte ske.Eftersom den tidigare LAF-sjukpenningen kompenserade inkomstbortfallet med100 % av den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst hade tidpunkten förövergång från arbetsskadesjukpenning till livränta i flertalet fall inte någonstörre betydelse. Då den försäkrade numera uppbär sjukpenning ellerrehabiliteringsersättning har tidpunkten för övergångenblivit central.Enligt vad som anförs i propositionen har Sjuk- och arbetsskadekommitténföreslagit vissa ändringar i syfte att klargöra att rätten till livränta vidarbetsskada inträder då den försäkrade fått sin förmåga attskaffa inkomst genom arbete bestående nedsatt.Enligt propositionen bidrar dock kommitténs förslag inte till att klargöraproblemen. Utredningen har inte heller belyst de ekonomiska effekterna som ettklargörande av reglerna kan få för såväl försäkringen som administrationen.Mot denna bakgrund bör enligt propositionen inte någon ändringske av de nuvarande reglerna.Däremot anges i propositionen att regeringen avser att se över reglerna förarbetsskadeförsäkringen och att nuvarande regler därför tills vidare börbibehållas i avvaktan på denna översyn.MotionerI motion Sf254 av m.fl. (m) begärs i yrkande 14 utredning omden framtida arbetsskadeförsäkringen. Enligt motionärerna bör försäkringenvara obligatorisk samt tecknas och finansieras av arbetsgivare. Avgiften bördifferentieras och enmansföretagare undantas från att teckna försäkring. Isamma motion yrkande 15 begärs förslag om en sänkning av livräntan till 80 %.I motion Sf35 av m.fl. (m) återfinns liknande krav. I yrkande14 begär motionärerna förslag på en förändring av arbetsskadeförsäkringen. Iyrkande 15 begär de beslut om sänkning av livräntenivån för tillkommandegodkända livräntor till fr.o.m. den 1 januari 1998.I motion Sf242 yrkande 8 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om att arbetsgivaren skall åläggas att tecknaarbetsskadeförsäkring för arbetsolycksfall. Försäkringen skall kunna tecknassom en privat försäkring med differentierade avgifter. Enligt motionärernaskall försäkringen överta kostnaderna från sjukförsäkringen vidarbetsolycksfall.I motion Sf39 yrkande 15 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om att det inte behövs någon ytterligare utredning omarbetsskadeförsäkringen.I motion So296 yrkande 12 av och andre vice talman (båda c) begärs ett tillkännagivande om att tandvårdspersonal somdrabbats av kvicksilverförgiftning måtte få sina besvär godkända somarbetsskada.UtskottetUtskottet delar regeringens uppfattning att reglerna förarbetsskadeförsäkringen bör ses över och att någon ändring av de nuvarandereglerna därför inte bör ske. Med hänsyn härtill avstyrker utskottetmotionerna Sf254 yrkandena 14 och 15, Sf35 yrkandena 14 och 15, Sf242 yrkande8 och Sf39 yrkande 15.Vad gäller frågan om tandvårdspersonal som drabbats av arbetsskador tillföljd av exposition för kvicksilver i amalgam har utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande 1995/96:SfU3 behandlat ett liknande yrkande.Utskottet anförde då att lagstiftningen bl.a. med dess generellaarbetsskadebegrepp fick anses utformad på ett adekvat sätt. Beträffande lagenstillämpning i praxis ansåg utskottet att utskottet varken kan eller böranlägga några synpunkter. I övrigt förutsatte utskottet att RFV, som har attverka för att socialförsäkrings- och bidragssystemen tillämpas på ettlikformigt och rättvist sätt, följer utvecklingen av praxis i arbetsskademål.Utskottet avstyrkte därmed bifall till en motion i ämnet.Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrker motionSo296 yrkande 12.Vissa ersättningsfrågorFöräldrapenningGällande ordningFöräldrapenning utges enligt 4 kap. 3 § AFL i anslutning tillbarns födelse eller adoption. När båda föräldrarna är vårdnadshavare har derätt till hälften var av det totala antalet ersättningsdagar. En förälder kanöverlåta rätten till föräldrapenningdagar till den andre föräldern medundantag av (de s.k. pappa- och mammamånaderna). Under 360 dagarutges ersättning av den sjukpenninggrundandeinkomsten. Ersättning utges dock alltid lägst enligt garantinivån som är 60 krom dagen. För resterande är ersättningen lika med garantinivån.Föräldrapenning kan tas ut längst till dess barnet fyllt eller tillden senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret.MotionI motion Sf38 yrkande 2 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivandeom i ersättning i föräldraförsäkringens pappa- och mammamånad. En höjdersättningsnivå krävs enligt motionärerna för att stimulera fler fäder att taut föräldraledighet.UtskottetUtskottet har i sitt av godkända betänkande 1996/97:SfU1 behandlatmotionsyrkanden med krav på högre kompensationsnivå för mamma- ochpappamånaderna. Yrkandena avstyrktes med hänvisning till behovet av att sanerastatsfinanserna. Utskottet vidhåller sin uppfattning i frågan och avstyrkermotion Sf38 yrkande 2.NärståendepenningNärståendepenning utges enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighetför närståendevård till den som avstår från förvärvsarbete för att vårda ennärstående svårt sjuk person. Ersättning kan även utges om vården sker påsjukvårdsinrättning. Antalet ersättningsdagar är begränsat förvarje person som vårdas. Närståendepenning utges avden sjukpenninggrundande inkomsten för samtliga dagar i ersättningsperiodenoch kan utges som hel, halv eller fjärdedels förmån. Närståendepenning kanäven utges för vid vård av en person som blivit hivsmittad vidanvändning av blodprodukter inom den svenska hälso- och sjukvården.I motion Sf38 av m.fl. (fp) begärs i yrkande 3 beslut attförlänga rätten till närståendepenning samt den därtill kopplade rätten tillledighet från nuvarande . I samma motion yrkande 4begärs ett tillkännagivande om överläggningar mellan kommunförbunden ochstaten om förbättrade förutsättningar för närståendevården och hemsjukvården.I ovan nämnda betänkande 1996/97:SfU1 har utskottet även behandlat ettyrkande om en förbättring av närståendepenningen. Utskottet ansåg dock medhänsyn till det då alltjämt besvärliga budgetläget att det inte fanns utrymmeför att vidta ändringar som medförde kostnadsökningar. Utskottet avstyrktedärmed bifall till yrkandet i fråga.Även om budgetläget har förbättrats anser utskottet att detinte finns utrymme för en förbättring av det slaget som motionärerna förordat.Utskottet avstyrker därför motion Sf38 yrkande 3.Något uttalande från sida om överläggningar mellankommunförbunden och staten beträffande närståendevården och hemsjukvården ärenligt utskottets mening inte påkallat, och utskottet avstyrker därför motionSf38 yrkande 4.Frågor om förtidspension/sjukbidragGällande ordningEnligt 7 kap. 1 § AFL utges förtidspension till försäkrad som fyllt förtid före den månad då han fyller om hans arbetsförmåga på grund avsjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och nedsättningen kananses varaktig. Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig menkan den antas bli bestående för avsevärd tid har den försäkrade rätt till etttidsbegränsat sjukbidrag.Förtidspension/sjukbidrag utges som hel, trefjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån, allt efter graden avnedsättningen av arbetsförmågan. För rätt till hel förmån krävs därvid attarbetsförmågan är helt nedsatt. Inom ramen för hel förmån accepteras enligtRFV:s allmänna råd 1993:5 (ändring ) visst mått av ideellt arbeteliksom mycket små inkomster. I de nämnda råden rekommenderas försäkringskassanatt vid bedömningen av arbetsförmågan bortse från arbetsinkomst somunderstiger lägsta sjukpenninggrundande inkomst, dvs. 6 000 kr.I de allmänna råden rekommenderas vidare att kassan bortser från sådanaaktiviteter som kan jämställas med sådana fritidsaktiviteter som enyrkesverksam person i normalfallet utför på sin fritid.Sedan den 1 januari 1997 gäller enligt 7 kap. 3 § AFL att vid bedömning av ivad mån arbetsförmågan är nedsatt skall beaktas den försäkrades förmåga attförsörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande påarbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för denförsäkrade. Bedömningen skall göras efter samma grunder oavsett arten av denföreliggande nedsättningen av prestationsförmågan. Med inkomst av arbetelikställs i skälig omfattning värdet av hushållsarbete i hemmet. Om det finnssärskilda skäl för det får vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättningbeaktas den försäkrades ålder samt den försäkrades bosättningsförhållanden,utbildning och tidigare verksamhet och liknande omständigheter. Bedömningen avarbetsförmågans nedsättning skall göras i förhållande till ett heltidsarbete(prop. 1996/97:28, bet. 1996/97:SfU6, rskr. 1996/97:125).Från och med den 1 januari 1997 har vidare de särskilda regler som gälldeför försäkrade som är eller äldre avskaffats (prop. 1994/95:147, bet.1994/95:SfU10, rskr. 1994/95:343).Fram till kunde barntillägg utges för varje barn under 16år till förälder som uppbar ålderspension eller förtidspension. Barntilläggutgavs av basbeloppet eller, om barnet var berättigat tillbarnpension, av basbeloppet. Barntillägget avvecklades i samband medreformeringen av den allmänna försäkringens efterlevandeförmåner och utgesövergångsvis till den som för hade rätt till sådan förmån, omförutsättningarna i övrigt för rätt till förmånen föreligger.MotionerI motion Sf220 av m.fl. (s) begärs en utredning om möjligheternaatt låta personer med förtidspension/sjukbidrag delta i det politiska arbetet.Motionärerna anser att även arvoden bör tillåtas men förmånenskulle kunna reduceras om arvodet överstiger per år.Ett liknande yrkande finns i motion Sf234 av m.fl.(v). Motionärerna begär ett tillkännagivande om funktionshindrades möjlighetatt delta i arvoderade verksamheter. De anser att reglerna bör ses över så attde med förtidspension eller sjukbidrag inte mister av förmånen på grundav arvode från politiska uppdrag.I motion Sf39 yrkande 5 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om restarbetsförmågan. Motionärerna anser att en modifieradäldreregel vid förtidspension bör återskapas.I motion Sf252 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivandeom en översyn av vad de förändrade villkoren inneburit för förtidspensionärermed försörjningsansvar för barn i åldern . Motionärerna påpekar atten sådan översyn krävs för att komma till rätta med eventuellasnedfördelningar till följd av budgetsaneringen.UtskottetVad först gäller frågan hur arvode för politiska uppdrag m.m. skall värderasvid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning konstaterar utskottet att RFV ide ovan redovisade allmänna råden har rekommenderat att vidbedömningen av arbetsförmågan bl.a. skall bortse från arbetsinkomst somunderstiger lägsta sjukpenninggrundande inkomst. Utskottet har tidigarebehandlat liknande frågor. I sitt av godkända betänkande1993/94:SfU12 hänvisade utskottet till nämnda allmänna råd. Utskottet ansågemellertid att det fanns anledning för regeringen att noga följa utvecklingenav de ändrade reglerna för rätt till olika nivåer av förtidspension ochåterkomma med förslag om tillämpningen ändå skulle bli sådan att handikappadepersoner på grund av förtidspensionsreglerna inte får möjlighet att delta isamhällslivet. Detta gavs regeringen till känna.Utskottet har ovan tillstyrkt förslaget om höjning av den lägsta gränsen förrätt till sjukersättning från till av basbeloppet (f.n. ca 8 700kr). Denna ändring torde få effekt även för gruppen förtidspensionärer somuppbär en mindre inkomst.I övrigt noterar utskottet att Sjuk- och arbetsskadekommittén i sittslutbetänkande 1996:113 föreslagit - förutom att man vid bedömning av rätttill hel månadsersättning skall bortse från inkomster avbasbeloppet - att försäkrade som uppbär hel månadsersättning under vissaförutsättningar skall få möjlighet att utnyttja sin restarbetsförmåga. Isistnämnda fall skall enligt förslaget månadsersättningen minskas med del avarbetsinkomsten.Regeringen har som tidigare nämnts givit en särskild utredare i uppdrag attmed utgångspunkt i kommitténs princip om månadsersättning utforma förslag tillett system för ekonomisk ersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga somskall ersätta dagens system med förtidspension och sjukbidrag. Utredarenskall redovisa resultatet av detta arbete den 31 oktober 1997.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf220 och Sf234.Beträffande frågan om införande av en modifierad äldreregel har utskottettidigare avstyrkt ett liknande yrkande i betänkande 1996/97:SfU1. Utskottethänvisade då till att utskottet hade tillstyrkt regeringens förslag(prop. 1996/97:28) om ändrade kriterier för rätt till sjukpenning ochförtidspension. Utskottet hänvisade vidare till att förslaget innebär att detskall finnas utrymme för att ta rimlig hänsyn till individuella förhållanden,t.ex. ålder och bosättningsförhållanden, och att en sammanvägning av sådanafaktorer, där åldersfaktorn bör väga tyngst, i begränsad omfattning skallkunna påverka bedömningen av den försäkrades förmåga att försörja sig självgenom arbete. Däremot innebär förslaget, som utskottet påpekade, inte någotåterinförande av den s.k. äldreregeln. Utskottet, som förutsatte att engrundlig och allsidig uppföljning och analys skulle komma till stånd,ansåg att det inte fanns skäl att föreslå att en modifieradäldreregel införs.Utskottet vidhåller sin uppfattning i frågan och avstyrker motion Sf39yrkande 5.Beträffande frågan om situationen för förtidspensionärer medförsörjningsansvar för barn noterar utskottet att det inom RFVpågår ett projekt som har till syfte att kartlägga och analysera samhälletsekonomiska stöd till barnfamiljer, inklusive de allmänna stödformer som allahar rätt till. Avsikten är att härigenom få fram ett underlag för att bättrekunna studera innebörden av förändringar i olika stödformer för skildamottagargrupper. Resultatet av det första delprojektet har redovisats irapporten stöd till barnfamiljer - en kartläggning ochanalys (RFV redovisar 1996:9).Med hänsyn till att det pågår en kartläggning och analys av samhälletsekonomiska stöd till barnfamiljer anser utskottet att det intefinns skäl att begära översyn av situationen för just gruppenförtidspensionärer med barn.