bet · GL01JoU28 · 1997-04-21 00:00:00 — I detta betänkande behandlar jordbruksutskottet proposition 1997/98:91 ominrättande av Färnebofjärdens nationalpark.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker en med anledning avpropositionen väckt motion.Nedre är ett av landets värdefullaste områden frånnaturvårdssynpunkt och Färnebofjärden är den del som är minst påverkad avvattenregleringar, skogsbruk och bebyggelse. Den föreslagna nationalparkenomfattar en areal om ca 10 100 ha, varav 5 990 ha är land och 4 110 ha ärvatten. Översvämningar sätter sin prägel på naturen. Naturliga älvängar ochlövskogar med stort inslag av grova träd är karaktäristiska för området.Området visar på en mångfacetterad blandning av syd- och nordsvensk natur pågrund av dess belägenhet i ett biologiskt gränsområde. Djurlivet är artrikt ochsärskilt fågellivet har få motsvarigheter i landet när det gäller skogs- ochvåtmarksberoende fåglar. Ett stort antal arter trädlevande insekter gynnas avden rika förekomsten av lövskog med stort inslag av döda och döende träd. Regeringen () föreslår i proposition 1997/98:91 att riksdageni enlighet med de riktlinjer som angetts medger att den mark som staten nu ägereller kommer att förvärva inom angivet område i Sala, , ochAvesta kommuner avsätts till Färnebofjärdens nationalpark.Motionen1997/98:Jo42 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att förena enfarled i med Färnebofjärdens nationalpark. BakgrundSverige ratificerade vid konventionen om biologiskmångfald. Ett av konventionens huvudmål är att bevara den biologiskamångfalden. Det svenska arbetet för att uppnå detta mål presenterades i denstrategi för biologisk mångfald som återfinns i proposition 1993/94:30. Vidbehandlingen av denna proposition fastslog att bevarandet av denbiologiska mångfalden och fungerande livskraftiga system är en av de viktigasteuppgifterna i det framtida miljöarbetet (bet. 1993/94:JoU9, s. 10). Merpreciserat kan de viktigaste åtagandena enligt konventionen anses vara krav påatt integrera bevarandet av biologisk mångfald inom alla samhällssektorer, attidentifiera och övervaka mångfald samt att vidta åtgärder för att bevara denbåde i dess livsmiljöer och utanför.I regeringens skrivelse Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13) framgår attskyddet av den biologiska mångfalden tillsammans med bl.a. bevarandet av natur-och kulturlandskapet utgör viktiga delmål inom ramen för målet att skyddamiljön. Målet att skydda miljön är i sin tur ett av de tre delmål somtillsammans med målen effektiv användning och hållbar försörjning utgör grundenför regeringens strategi för en långsiktig ekologisk hållbarhet sompresenterades i den ekonomiska vårpropositionen 1997. Regeringen har för avsiktatt utveckla de olika miljömålen i den miljöpolitiska propositionen som äraviserad till . Utöver målfrågorna kommer propositionen, enligtovannämnda skrivelse, att innehålla förslag om förstärkta åtgärder förbiologisk mångfald såsom bl.a. fler nationalparker.Inrättandet av nationalparker utgör tillsammans med de andra former avområdesskydd som regleras i naturvårdslagen (NVL; 1964:822) ett av deviktigaste instrumenten för bevarande av såväl den biologiska mångfalden somett ursprungligt natur- och kulturlandskap. Enligt 4 § NVL är syftet mednationalparker att bevara större sammanhängande områden av en viss landskapstypi dess naturliga tillstånd eller i väsentligen oförändrat skick. Enförutsättning för att nationalpark skall kunna inrättas är att marken tillhörstaten. Bestämmelserna om inrättande av nationalpark överförs fr.o.m. den 1januari 1999 till 7 kap. . gällande regler förtydligas imiljöbalken dels genom att det uttryckligen anges att vattenområden kanavsättas som nationalpark, dels erinras om att regeringens beslut omnationalpark förutsätter medgivande.Inrättandet av nationalparker är ett långsiktigt arbete som grundar sig påden nationalparksplan som presenterades av . Planenbygger på ett urval av särskilt skyddsvärda områden som bör bli nationalparker.Vid planens tillkomst fanns det 20 nationalparker i samt förslag påinrättandet av ytterligare 20. som förflutit sedan planenstillkomst har fem av de planerade områdena erhållit status som nationalpark.Dessa är (1991), Björnlandet (1991), (1993), (1995) och Trestickla (1996). Enligt uppgifter från är ävenplanerna på inrättande av nationalparker långt framskridna vad gällerFulufjället i och /Skäralid i län.Färnebofjärdens nationalparkSom ett led i det fortsatta arbetet med att genomföra gällandenationalparksplan föreslår regeringen att ett område vid nedre benämntFärnebofjärden avsätts som nationalpark. Området omfattar drygt 10 000 ha ochär beläget i gränsområdet mellan de fyra kommunerna , Sala, . , och berörs därmed av denföreslagna nationalparken.Syftet med är att bevara ett unikt älvlandskap med omgivandevärdefulla skogar och våtmarker i väsentligen orört skick. I syftet bör ingåatt bevara områdets vegetation och skyddsvärda djurliv så långt möjligt i sittnaturliga tillstånd. Vidare bör ingå att bibehålla naturligavattenståndsväxlingar och att så långt möjligt skydda vattenmiljön frånföroreningar. Vissa kulturhistoriskt intressanta miljöer bör bibehållas ochallmänhetens möjlighet att uppleva områdets natur underlättas i lämplig grad.Av propositionen och nationalparksplanens beskrivning av området framgår attnedre tillhör ett av de mest bevarandevärda naturområdena iSverige. Området hyser såväl värden på artnivå som kräver ett långtgående skyddi syfte att bevara den biologiska mångfalden som ett särpräglat landskap medunika naturgeografiska kvaliteter. Den aktuella älvsträckan avviker på ettpåtagligt sätt från andra älvsträckor i landet. Den ringa fallhöjden ikombination med låglänt omgivande terräng ger älven ett lugnt flöde genom ettmosaikartat skogslandskap. Älvsträckan består till viss del av flera storagrunda sjöar, varav Färnebofjärden är en. är beströdda av hundratalsmindre öar, kobbar och skär och har en sönderbruten strandlinje. Områdenanärmast älven utsätts för periodiska översvämningar vilket i hög grad bidrartill områdets höga bevarandestatus. Här skapas naturliga älvängar ochsvämskogar med betydande inslag av gammal aspskog samt flera björk- och alkärr.Landskapets speciella karaktär förstärks även av att nedre Dalälvsområdetsedan länge betraktats som en biologisk gräns mellan och övrigalandet. Här möter de norrländska arternas sydligaste utbredningsområden de mersydliga arternas nordligaste utposter, vilket skapar en i många avseenden unikartsammansättning. Färnebofjärden är den del av nedre som ärminst påverkad av vattenregleringar, skogsbruk och bebyggelse. Detta bidrartill områdets naturliga karaktär och därtill knutna biologiska värden.Det särpräglade landskapet i området kring hyser således enrik fauna och flora. Många arter har en begränsad utbredning på andra platser ilandet och ett tryggande av deras fortlevnad genom inrättandet av denföreslagna bidrar på ett positivt sätt till att målet med attbevara den biologiska mångfalden kan uppnås. Utskottet vill i likhet medregeringen särskilt framhålla områdets betydelse för vissa fågelarter. Dessheterogent sammansatta lövskogsbiotoper utgör en idealisk miljö för hålbyggandearter som hackspettar och ugglor. Samtliga sju svenska hackspettsarter ärrepresenterade i området däribland den hotade vitryggiga hackspetten. Slagugglaoch fiskgjuse anges ha sina tätaste populationer i området med mellan 20 och 25respektive 25 och 30 par vardera. Även många andra vatten- och våtmarksbundnaarter förekommer i området, däribland trana, storlom, ljungpipare och havsörn.Under vårvintern fungerar de isfria lugnvattnen som viktiga rastplatser förbl.a. ett stort antal sångsvanar.Lövskog i olika ålders- och nedbrytningsstadier fungerar även som hemvist förmånga arter ur den lägre faunan. Den miljö som vedlevande insekter föredrarutgör också viktiga livsmiljöer för många sällsynta lavar och svampar.Bland däggdjuren återfinns i området förutom starka stammar av älg, mård,rådjur och hare även mer sporadiska inslag av björn och sannolikt även utter.Av de större rovdjuren som observerats i området bör även lo nämnas.Området är väl lämpat för extensivt utnyttjande av typen strövande ochnaturstudier. Förekomsten av starka stammar av vissa fiskarter gör även områdetintressant ur fritidsfiskesynpunkt. Detta gäller kanske särskilt i anslutningtill de forssträckor som återfinns uppströms och nedströms självaFärnebofjärden.Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att det föreslagna området välfyller de kvalitetskriterier som bör ställas på ett område som skall avsättassom nationalpark. Utskottet tillstyrker därför propositionens förslag ominrättandet av Färnebofjärdens nationalpark. Utskottet accepterar i och meddetta även vad som i propositionen har anförts om att den mindre andel mark somännu inte är i statlig ägo men som föreslås ingå i genom ettregeringsbeslut om smärre gränsjusteringar i ett senare skede kan inkluderas.Ett liknande förfarande tillämpades i samband med inrättandet av Skuleskogensnationalpark (bet. 1979/80:JoU15).I motion Jo42 (c) anförs att regeringen (Kommunikationsdepartementetsskrivelse ) givit i uppdrag att ta fram underlagrörande en farled i mellan Siljan och . I en förstudie sompresenterades har tagit hänsyn till attFärnebofjärden är särskilt känslig och därför föreslagit anläggandet av enkanal söder om vid . Kanalen skall förläggas så att fors ochselsträckor blir opåverkade. I förstudien framkommer även att fördjupademiljöstudier av projektet bör vidtas. I motionen föreslås att regeringen gerSjöfartsverket i uppdrag att fortsätta utredningen av en farled mellan Siljanoch för att belysa möjligheterna att kombinera Färnebofjärdensnationalpark med den föreslagna farleden.Kommunikationsministern meddelade i ett brevsvar daterat den 13 oktober 1997att regeringen inte hade några planer på att föreslå enutbyggnad av kanal, men att man genom förstudie villskaffa sig ett underlagsmaterial i frågan. Förstudien övervägs för närvarandeinom , och frågan om ett fortsatt utredande av en farled genomDalälven är ännu inte avgjord. Utskottets uppfattning är att regeringensställningstagande i frågan bör inväntas. Ett tillkännagivande ienlighet med vad som föreslås i motion Jo42 (c) är därför inte erforderligt.Motionen avstyrks. beträffande Färnebofjärdens nationalparkatt medger att de i propositionen angivna områdena i Sala, ,och kommuner avsätts till Färnebofjärdens nationalpark,2. beträffande farled genom Dalälvenatt avslår motion 1997/98:Jo42.Stockholm den 21 april 1998På jordbruksutskottets vägnarLennart DaléusI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), ÅsaStenberg (s), (), (), (),(), () och ().