bet · GK01LU17 · 1997-05-15 00:00:00 — God man för ensamma flyktingbarn I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 1996/97:113 God manför ensamma flyktingbarn.I propositionen behandlas, i avvaktan på en mer omfattande reform av densvenska internationella familjerätten, vissa frågor om godmanskap iutomnordiska förhållanden. I syfte att förbättra det rättsliga skyddet för iförsta hand ensamma flyktingbarn som vistas här i landet föreslås attmöjligheterna att förordna god man för utomnordiska barn skall utvidgas. Omett barns förmyndare inte kan utöva förmynderskapet, skall en god man kunnaförordnas enligt samma regler som gäller för svenska barn. För det fall attbarnet inte har hemvist här i landet föreslås att barnets vistelseort skallvara avgörande för vilken överförmyndare som skall pröva frågor om godmanskap.Enligt förslaget skall i dessa fall barnets vistelseort vara avgörande ocksåför frågan om vilken överförmyndare som är behörig att utöva tillsyn övergodmanskapet.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1997.Propositionen, som inte föranlett någon motion, tillstyrks av utskottet. I proposition 1996/97:113 föreslår regeringen () - efterhörande av Lagrådet - att antar de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap,2. lag om ändring i föräldrabalken.Lagförslagen har intagits som bilaga till betänkandet. Allmän bakgrundFöräldrabalken (FB) skiljer mellan två ställföreträdarfunktioner för barn:vårdnad och förmynderskap. Den som har hand om vårdnaden har ett ansvar förbarnets personliga förhållanden och skall bl.a. se till att barnets behov avomvårdnad, trygghet och en god fostran blir tillgodosedda (6 kap. 2 § FB).Vårdnadshavaren företräder också barnet i personliga angelägenheter (6 kap.11-13 §§ FB). Vårdnaden om ett barn består till dess barnet fyller ellerdessförinnan gifter sig.Förmyndaren å sin sida skall förvalta barnets tillgångar och företräda det iangelägenheter som rör tillgångarna (12 kap. 1 § första stycket FB).Förmyndaren företräder i övrigt barnet när detta inte enligt lag skall görasav någon annan (12 kap. 1 § tredje stycket FB).Enligt huvudregeln i FB står ett barn under vårdnad av båda föräldrarnaeller en av dem (6 kap. 2 § första stycket). Enligt 10 kap. 2 § FB är bådaföräldrarna gemensamt förmyndare för barn som står under deras vårdnad. Förbarn som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensamförmyndare. Föräldrars ställning som förmyndare följer alltså utan särskiltbeslut av deras egenskap av vårdnadshavare. Om ingendera av ett barnsföräldrar är lämplig som vårdnadshavare eller om båda föräldrarna har avlidit,skall vårdnaden anförtros en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare (6kap. 7-9 §§ FB). Den eller de som har förordnats särskilt till vårdnadshavareär enligt 10 kap. 3 § FB också förmyndare för barnet.I 11 kap. FB finns bestämmelser om att rätten eller överförmyndaren i olikasituationer skall förordna en god man för att företräda personer som av skildaanledningar inte i full utsträckning kan representera sig själva. Sålundaskall rätten, om någon på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling,försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med attbevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person, besluta attanordna godmanskap för honom eller henne, om det behövs (11 kap. 4 § FB).Rätten skall förordna en god man att utföra uppdraget. Andra typerav godmanskap är mera begränsade och avser ofta vissa speciella uppgifter (11kap. 1-3 §§ FB)Enligt 11 kap. 1 § första stycket FB skall överförmyndaren, om en förmyndarepå grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte kan utöva förmynderskapet,förordna en god man att i förmyndarens ställe vårda den underårigesangelägenheter.Har en förmyndare eller förmyndarens make eller sambo och den underårige deli ett oskiftat dödsbo, skall överförmyndaren enligt 11 kap. 2 § första stycketFB förordna en god man att vårda den underåriges rätt i boet vid bl.a.boutredningen. Enligt andra stycket samma paragraf skall god man ocksåförordnas då det är fråga om en rättshandling eller en rättegång mellan denunderårige å ena sidan och ställföreträdaren, dennes make eller sambo ellernågon som ställföreträdaren företräder å andra sidan. Överförmyndaren skallockså enligt tredje stycket i paragrafen förordna god man i andra fall där denunderårige har ett intresse som strider mot en vårdnadshavares, en förmyndareseller en god mans intresse eller mot en sådan företrädares makes eller sambosintresse.Enligt 11 kap. 3 § FB skall överförmyndaren förordna god man bl.a. för attbevaka bortovarandes eller okända arvingars eller testamentstagares rätt vidutredningen av ett dödsbo.Om någon, som befinner sig i en sådan som anges i 11 kap. 4 § FB, är urstånd att vårda sig eller sin egendom, får rätten besluta att anordnaförvaltarskap för honom eller henne (11 kap. 7 § FB).Reglerna om förmynderskap m.m. i FB ändrades på viktiga punkter med verkanfr.o.m. 1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. 1994/95:29). Ändringarna avsåg framför allt förmyndares, förvaltares och gode mänsförvaltning av egendom samt tillsynen över sådan förvaltning. Syftet medändringarna var att modernisera reglerna på området och anpassa dem tilldagens situation. Ändringarna byggde på principen att domstolarna skallhandlägga enbart sådana frågor som verkligen kräver domstolsprövning. Ienlighet härmed handläggs numera de förmynderskapsärenden som är avövervägande förvaltningsnatur av förvaltningsmyndigheter och inte avdomstolar.I lagstiftningsärendet, som behandlades av , uttaladeutskottet att det är väsentligt att en så pass genomgripande reform följs uppoch utvärderas relativt snart (bet. 1994/95:LU3 s. 12 och 14 f., rskr. 29).Utskottet utgick från att regeringen ser till att en sådan uppföljning ochutvärdering kommer till stånd.Mot bakgrund av bl.a. dessa riksdagsuttalanden har inomJustitiedepartementet inletts en utvärdering av förmynderskapsreform.Därvid kommer enligt uppgift även vissa frågor om gode män, såsom hur godmans-institutet fungerar i praktiken och vilka krav som bör ställas på gode män,att tas upp. Enligt vad som redovisas i Justitiedepartementetsverksamhetsplan är siktet inställt på en departementspromemoria våren1998.Bestämmelser om förmynderskap och godmanskap med internationell anknytningfinns i två författningar, nämligen lagen (1904:26 s.1) om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap (1904års lag) och förordningen (1931:429) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap. Sistnämndaförfattning gäller i förhållande till de andra nordiska länderna och ersätterinom sitt område lag. Båda författningarna har utformats på grundvalav internationella konventioner. De konventioner som lag bygger påhar emellertid upphört att gälla för svensk del.Bestämmelserna lag utgår i här aktuella delar frånnationalitetsprincipen. Denna kommer till uttryck bl.a. på så sätt att denstat där den underårige är medborgare anses i första hand vara behörig attanordna förmynderskap. Enligt 4 kap. 2 § kan förmynderskap anordnas enligtsvensk lag för utländska barn med hemvist här, om det efter förfrågan genomUtrikesdepartementet till hemlandet framgår att förmynderskap inte kommer attanordnas där. Detsamma gäller om svar på en förfrågan inte kommer inom sexmånader. En förutsättning är vidare att en förmyndare behövs också enligthemlandets lag. Anordnas senare förmynderskap enligt det främmande landetslag, skall förmynderskap inte längre vara anordnat enligt svensk lag. Detfinns också en möjlighet att för alla underåriga som vistas i - om denunderåriges angelägenheter kräver omedelbar vård - förordna förmyndareinterimistiskt i avvaktan på att förmynderskap anordnas slutligt (4 kap. 3 §första stycket). I trängande fall får god man som ersättare för förmyndareförordnas enligt svensk lag för en underårig för vilken förmynderskap äranordnat i hemlandet (se 4 kap. 3 § andra stycket).Inom pågår ett arbete som syftar till enreformering av den svenska internationella familjerätten. Arbetet innefattaräven förmynderskapsfrågor beträffande utomnordiska förhållanden och utgår iden delen från bl.a. förslag som den tillkalladeförmynderskapsutredningen lämnade i betänkandet (SOU 1987:73) Internationellaförmynderskapsfrågor. Där föreslogs att svenska myndigheter skall ta upp ochmed tillämpning av svensk lag besluta om tillfälliga förmynderskap, godmanskapoch förvaltarskap för personer som utan att ha hemvist i vistas häreller har egendom här eller annars behöver få sin rätt bevakad här.I oktober 1996 antogs inom för internationell privaträtt enkonvention om skydd för underåriga i internationella förhållanden.Konventionen reglerar myndigheters internationella behörighet att vidtaåtgärder till skydd för barnets person och egendom, val av tillämplig lag försådana åtgärder och vilken verkan åtgärder vidtagna i en stat skall ges i enannan fördragsslutande stat. Frågan om ett svenskt tillträde till konventionenövervägs inom Justitiedepartementet.Inom Europeiska unionen pågår ett arbete med att utarbeta en gemensamståndpunkt i fråga om minderåriga som vistas i ett medlemsland utan att vara isällskap med en vårdnadshavare. Den gemensamma ståndpunkten avser att regleramottagningsvillkoren för minderåriga tredjelandsmedborgare som i enmedlemsstat ansöker om asyl eller uppehållstillstånd på någon annan grund.I sammanhanget bör också nämnas . Enligtartikel 22 i konventionen skall lämpliga åtgärder vidtas för att säkerställaatt ett barn som söker flyktingstatus eller anses som flykting får lämpligtskydd och humanitärt bistånd när det åtnjuter de rättigheter som anges i bl.a.barnkonventionen. Konventionen trädde för del i kraft den 2 september1990. Några lagstiftningsåtgärder bedömdes inte nödvändiga för att Sverigeskulle kunna tillträda konventionen, eftersom svensk rätt ansågs stå i godöverensstämmelse med konventionens bestämmelser (prop. 1989/90:107, bet.SoU28, rskr. 350).Av det totala antalet asylsökande som kommer till är omkringen tredjedel barn. De flesta barnen kommer hit i sällskap med sina föräldrar.Många barn kommer emellertid till utan föräldrar eller andraförmyndare. Ofta kommer de i sällskap med andra vuxna anhöriga ellertillsammans med syskon. Dessa barn brukar benämnas ensamma flyktingbarnoavsett anledningen till att de ansöker om uppehållstillstånd här och även närde inte är helt ensamma i . kom drygt 3 100ensamma flyktingbarn hit. De flesta var pojkar i åldern 16-18 år.De ensamma flyktingbarnens situation här i landet har debatterats ingående.Det har bl.a. framförts kritik mot att det lag ställs strängarekrav för att en god man skall kunna förordnas för ett utländskt barn somvistas här i landet än för ett barn som är svensk medborgare. Vidare harifrågasatts om de nuvarande reglerna om förordnande av god man förutomnordiska barn stämmer överens med de krav som ställer.Även det faktum att förmynderskapsbestämmelserna för utomnordiska förhållandenutgår från nationalitetsprincipen och inte från hemvistprincipen harkritiserats.I en framställning till regeringen hemställde att regeringen tar initiativ till en lagändring så attmöjligheterna att förordna god man för ensamma flyktingbarn ökar.Inom utarbetades därefter - i avvaktan på en kommandemera omfattande reform av den svenska internationella familjerätten -promemorian (Ds 1996:58) God man för ensamma flyktingbarn. I promemorianföreslås att vissa justeringar skall göras i bestämmelserna omförmynderskap m.m. för att stärka de ensamma flyktingbarnens rättsliga skydd.Promemorian har remissbehandlats och ligger till grund för förslagen iförevarande proposition.PropositionenI propositionen erinras om att enligt lag om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap kan förmynderskapanordnas enligt svensk lag för utländska barn med hemvist här, om det efterförfrågan till hemlandet genom försorg framgår attförmynderskap inte kommer att anordnas där eller svar på förfrågan inte kommerinom (4 kap. 2 §). I propositionen anförs att ett ensamtflyktingbarn som kommer till knappast kan anses ha sitt hemvist härredan från början. Nyssnämnda bestämmelsen är då inte tillämplig på barnet ochförmynderskap kan då inte anordnas i . För barnet är dessutom mångagånger förmynderskap redan anordnat i hemlandet och kan då inte anordnas iSverige ens om barnet förvärvar hemvist här. I propositionen konstateras atten god man regelmässigt förordnas enligt 11 kap. 1 § FB för ett flyktingbarnsom kommer till utan föräldrar eller andra förmyndare. Denne har dåatt i förmyndarens ställe vårda barnets angelägenheter. Fram till dess attbarnets rätt att stanna i har prövats och barnet, om det får stanna,har kommunplacerats anses nämligen barnet befinna sig i en sådan situation somfaller in under begreppet ?trängande fall? i 4 kap. 3 § andra stycket 1904 årslag. När den slutliga placeringen i kommun är gjord anses emellertid barnetsom regel inte längre befinna sig i en sådan situation. Den gode mannenentledigas då. Därmed finns någon person som kan företräda barneti förmyndarens ställe. Om ett trängande fall skulle uppkomma kan, påpekas deti propositionen, en ny god man visserligen förordnas för barnet. Det kanemellertid ta innan ett beslut kan fattas. Eftersom barnet intesjälvt kan agera kan behövliga åtgärder i praktiken inte vidtasför barnets räkning. Kravet på att det skall vara fråga om ett trängande fallkan också medföra att ett ensamt flyktingbarn, som efter kommunplaceringenbehöver en god man, inte kan få någon sådan.I praktiken synes regleringen i de flesta fall numera inte vålla någrastörre olägenheter. Detta beror enligt propositionen bl.a. på att bestämmelseni tillämpningen har getts en något annan innebörd än dess ordalydelse närmastger vid handen. Att den praktiska tillämpningen måste fjärma sig frånlagtexten för att lagen skall fylla sitt syfte är, framhåller regeringen, intebra. Remissinstanserna har inte ifrågasatt behovet av en reform. Enligtregeringens mening finns det mot angiven bakgrund skäl att ändra reglerna omförordnande av god man för utomnordiska förhållanden.Propositionens förslag innebär sålunda att den nuvarande bestämmelsen i 4kap. 3 § andra stycket lag ändras så att kravet på att det skall varafråga om ett trängande fall tas bort när det gäller god man enligt 11 kap. 1 §första stycket FB.Vidare föreslås i propositionen ändringar i FB av innebörd att behörigöverförmyndare i frågor om godmanskap som tas upp med stöd av 4 kap. 3 § andrastycket lag skall, om barnet inte har hemvist här i landet, varaöverförmyndaren för den kommun där barnet vistas. Barnets vistelseort skall idessa fall vara avgörande också för frågan om vilken överförmyndare som ärbehörig att utöva tillsyn över godmanskapet.Utskottets bedömningSom regeringen framhåller bör pågående reformarbete beträffande den svenskainternationella familjerätten inte föregripas annat än om en omedelbaralagändring bedöms nödvändig för att komma till rätta med ett missförhållande.Stark kritik har framförts när det gäller möjligheterna att förordna god manenligt 11 kap. 1 § första stycket FB för utomnordiska barn som vistas här.Kravet enligt 4 kap. 3 § andra stycket lag att det skall föreliggaträngande fall för ett sådant förordnande innebär att ensamma flyktingbarn kanställas utan någon vuxen som kan företräda dem i olika angelägenheter i detnya landet. Enligt utskottets mening kan här konstateras ett bristanderättsligt skydd som bör åtgärdas . Med hänsyn till det anförda är deterforderligt att nu utvidga möjligheterna att förordna god man förutomnordiska barn.Utskottet tillstyrker sålunda en ändring av 4 kap. 3 § andra stycket 1904års lag som innebär att överförmyndarna alltid - utan att det skall behövaföreligga ett trängande fall - är behöriga att förordna god man enligt 11 kap.1 § första stycket FB för utländska barn som har hemvist här eller bara vistashär. Som framhålls i propositionen torde man, då ett flyktingbarn kommit tillSverige utan föräldrar eller andra förmyndare, regelmässigt kunna utgå frånatt förmyndaren inte kan utöva förmynderskapet, vilket är det krav som ställsför godmansförordnande enligt 11 kap. 1 § första stycket FB. En lagändring avnu förordat slag medför också den fördelen att utomnordiska barn i aktuelltavseende likställs med svenska barn.Utskottet har inte heller någon erinran mot de föreslagna ändringarna i FBbeträffande behörig överförmyndare i frågor om godmanskap enligt 4 kap. 3 §1904 års lag. Utskottet hemställerbeträffande god man för ensamma flyktingbarnatt antar regeringens förslag tilldels lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap,dels lag om ändring i föräldrabalken.Stockholm den 15 maj 1997På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), (), (),(), () och de ().Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationellarättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap2 Förslag till lag om ändring i