bet · GK01FiU23 · 1997-05-15 00:00:00 — Liksom anserfinansutskottet att detta arbete inte bör föregripas men förutsätter attarbetet bedrivs skyndsamt. anser även att begreppetflödesinformation bör ges en klarare innebörd än som framgår av motionerna.På grund av det anförda avstyrks motionerna Fi37 (m) yrkande 2, Fi38 (m, c,fp, kd) i denna del, Fi39 (fp) yrkandena 1 och 4 och Fi41 (c) yrkande 2.Utlämnande för kreditupplysningsändamål av uppgifter för vilka tystnadspliktgällerPropositionenI kreditupplysningslagen finns inga bestämmelser som begränsarkreditupplysningsföretagens möjligheter att samla in och lämna ut uppgifter omkredit- engagemang. Uppgifter om vad den som söker en kredit har förkreditengagemang kan i viss utsträckning hämtas ur allmänt tillgängligakällor. Uppgifter om krediter som har beviljats fysiska personer utan säkerheti fastighet eller motsvarande är emellertid inte allmänt tillgängliga. Somnämnts ovan har Datainspektionen med stöd av 7 § andra stycketkreditupplysningslagen gett Upplysningscentralen och Soliditet tillstånd attföra register över beviljade krediter samt över missbruk av checkkrediter,personkonton och kontokortskrediter.I realiteten har endast Upplysningscentralen kunnat upprätta ettkreditengagemangsregister. Detsamma gäller för övrigt beträffande registeröver kreditmissbruk. Anledningen härtill är att bl.a. bankerna ansett sigförhindrade att lämna ut uppgifter av detta slag till Soliditet av det skäletatt den tystnadsplikt som följer av kreditupplysningslagen, enligt derasmening, är svagare än den tystnadsplikt som följer av bestämmelserna ibankrörelselagen, den s.k. banksekretessen.Uppgifter om kreditengagemang, betalningsförsummelser och kreditmissbruk ärav stor betydelse i kreditupplysningssammanhang. Den omständigheten att endastUpplysningscentralen av landets kreditupplysningsföretag har tillgång tilluppgifterna har stor betydelse från konkurrenssynpunkt. Den centralalagstiftningsfrågan i sammanhanget är således om en effektiv konkurrens i nuangivet avseende kan uppnås utan oacceptabla ingrepp i personlig integritetoch tystnadsplikt.I bestämmelsen om tystnadsplikt i 14 § kreditupplysningslagen stadgas attden som är eller har varit verksam i kreditupplysningsverksamhet inteobehörigen får röja vad han till följd därav fått veta om enskildas personligaförhållanden eller om yrkes- eller affärshemligheter. Bankrörelselagens(1987:617) bestämmelse om tystnadsplikt finns i 1 kap. 10 §. I bestämmelsensägs att enskildas förhållande till banker inte får obehörigen röjas. Påmotsvarande sätt anges i 1 kap. 5 § lagen (1992:1610) omkreditmarknadsföretag att enskildas förhållande till kreditmarknadsbolag intefår obehörigen röjas. För värdepappersbolagen finns en motsvarande regel i 1kap. 8 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse.Regeringen föreslår att det i kreditupplysningslagen införs en bestämmelseom att regler om tystnadsplikt i bankers, kreditmarknadsbolags ochvärdepappersbolags verksamhet inte hindrar att uppgifter om kreditengagemang,betalningsförsummelser och kreditmissbruk utväxlas för kreditupplysnings-ändamål inom en krets som i huvudsak utgörs av dessa företag samtkreditupplysningsföretag. Informationen bör dock få spridas endast inom ensluten användargrupp.Frågan är då hur den slutna användargruppen närmare bör avgränsas. Enligtregeringen är ett nära till hands liggande kriterium för en sådan avgränsningatt utgå från företag som står under myndighetstillsyn. Denna tillsyn fåranses ge en viss garanti för att uppgifterna hanteras enligt gällandeföreskrifter. Det bör vidare enligt regeringens mening inte finnas någothinder mot att lämna ut uppgifterna om det råder en tillfredsställandetystnadsplikt för de företag som tar emot uppgifterna. Om man begränsarkretsen av mottagare till kreditgivare i vars verksamhet det råder enförfattningsreglerad tystnadsplikt som ger ett tillräckligt gott skydd motfortsatt spridning, bör en tillfredsställande ordning kunna uppnås.Den föreslagna lösningen innebär att den tystnadsplikt som gäller enligtbankrörelselagen, lagen om kreditmarknadsbolag och lagen omvärdepappersrörelse inte hindrar att uppgifter i vissa fall utväxlas förkreditupplysningsändamål. En erinran om det bör tas in i bestämmelserna omtystnadsplikt i de aktuella lagarna.Företagen inom handeln omfattas inte av någon författningsregleradtystnadsplikt. De står inte heller under tillsyn. Enligt regeringen finns det,mot denna bakgrund, inte förutsättningar att i kreditupplysningslagenföreskriva att företag utanför den ovan beskrivna användargruppen skall kunnages tillgång till information med det känsliga innehåll som det här är frågaom.Flera remissinstanser har i anslutning till önskemålet om att även företageninom handeln skall få tillgång till uppgifter om bl.a. kreditengagemangframhållit att ett system byggt på den tyska s.k. Schufamodellen börövervägas.I tillämpas ett system med slutna användarkretsar inom vilkainformation sprids. I en sådan krets ingår banker och liknande kreditinstitut,men även andra företag kan bli medlemmar. En förutsättning är dock attföretaget sysslar med mer långsiktig kreditgivning. Den som ansöker om kredithos exempelvis en bank får underteckna en klausul (?Schufaklausul?) sominnebär att han eller hon förklarar sig införstådd med att uppgifter om bl.a.kreditengagemang sprids i enlighet med Schufas regler. Ett liknande systemförekommer i England.Ett system av beskrivet slag grundas på att den som söker kredit medger attinformation sprids inom användarkretsen enligt vissa överenskomnabestämmelser. Ett sådant system utgör i betydande grad en privaträttsliglösning som inte självklart bör regleras i författning. Härtill kommer att detpågående arbetet i med att överväga hur EG:sdataskyddsdirektiv bör införlivas med svensk rätt innebär att frågor medkoppling till direktivet i huvudsak bör hållas utanför dettalagstiftningsärende. Därvid är särskilt att beakta att bl.a. frågan omsamtycke generellt skall krävas för databehandling av uppgifter om fysiskapersoner behandlas i direktivet.Regeringen anser att det med hänsyn till det anförda inte finns skäl att nuöverväga en ordning liknande Schufasystemet. Det kan dock finnas anledning attåterkomma till frågan, exempelvis i samband med en utvärdering av de nuföreslagna lagändringarna.MotionernaI motion Fi37 av m.fl. (m) yrkandena 1 och 3 hänvisas tillregeringens förslag i aktuellt avseende. Effektiviteten i kreditupplysningskulle enligt motionärernas uppfattning underlättas om även leverantöreromfattas av den inre kretsen. För att ytterligare stärka privatpersonersintegritet anser motionärerna att personer som så önskar bör medges rätt attställa sig utanför kreditupplysningsföretagens register.I motion Fi38 av m.fl. (m, c, fp, kd) konstateras attkreditupplysningsmarknaden domineras av två aktörer, Upplysningscentralen ochSoliditet. Det är därför positivt att regeringen föreslår att sekretessreglerinte skall hindra att uppgifter om kreditengagemang m.m. utväxlas förkreditupplysningsändamål inom en krets av kreditupplysningsföretag,värdepappersbolag och banker. Konkurrensen bör dock underlättas ytterligareför att marknaden skall bli effektiv. Ett system enligt den s.k.Schufamodellen bör därför införas även i yttrandeKonstitutionsutskottet anser att finansutskottet bör tillstyrka regeringensförslag och avstyrka motionerna i berörda delar.Finansutskottets bedömningGällande ordning där endast Upplysningscentralen har tillgång till uppgifterom kreditengagemang, betalningsförsummelser och kreditmissbruk är intetillfredsställande från konkurrenssynpunkt.Finansutskottet anser att regeringens förslag innebär att en effektivkonkurrens kan uppnås utan att det leder till oacceptabla ingrepp i personligintegritet och tystnadsplikt. Företag inom handeln, som varken står undertillsyn eller omfattas av någon författningsreglerad tystnadsplikt, bör inteingå i den slutna användargruppen. tillstyrker såledesregeringens förslag. Motion Fi37 (m) yrkande 1 avstyrks.Motionärerna i Fi37 (m) yrkande 3 förespråkar att personer som så önskarskall medges rätt att ställa sig utanför kreditupplysningsföretagens register.I motion Fi38 (m, c, fp, kd) förespråkas att ett system enligt den s.k.Schufa-modellen bör införas även i Sverige.Ett system enligt den s.k. Schufamodellen utgör i hög grad en privaträttsliglösning som i enlighet med vad regeringen påpekat inte självklart bör reglerasi författning. Som framgår av propositionen behandlas frågan om samtyckegenerellt skall krävas för databehandling av uppgifter om fysiska personer iEG:s dataskyddsdirektiv. Hur detta direktiv skall införlivas i svensk rättbör, med hänsyn till att denna fråga kommer att behandlas i annat sammanhang,hållas utanför detta lagstiftningsärende. delar regeringensoch uppfattning att det på grund av det anförda intefinns skäl att nu överväga de frågor som behandlas i motionerna varförmotionerna Fi37 (m) yrkande 3 och Fi38 (m, c, fp, kd) i denna del avstyrks.Skyldighet att lämna kreditupplysningskopiaGällande ordningNär en kreditupplysning om en privatperson lämnas ut skall, enligt 11 §kreditupplysningslagen, den som avses med upplysningen ochkostnadsfritt tillställas ett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömenoch råd som upplysningen innehåller om honom (kreditupplysningskopia). Denomfrågade skall också underrättas om vem som har begärt upplysningen(beställaruppgift). Denna information anges regelmässigt påkreditupplysningskopian.En person som är näringsidkare har en motsvarande rätt att kostnadsfritterhålla ett meddelande om vilka faktiska uppgifter som lämnas om honom ellerhenne. En näringsidkare har däremot inte rätt att få veta vilka omdömen ochråd som lämnas eller vem som har begärt upplysningen. Detsamma gäller för enperson som, utan att vara näringsidkare, har ett så väsentligt inflytande inågon viss näringsverksamhet att en uppgift om personens egna förhållandenbehövs för att belysa verksamhetens ekonomiska ställning.En juridisk person har inte någon laglig rätt att få vare sig enkreditupplysningskopia eller en beställaruppgift när en kreditupplysning omden juridiska personen lämnas.Tidigare riksdagsbehandlingUnder senare år har det väckts ett flertal riksdagsmotioner med krav på attkreditupplysningslagen skall ändras så att fler får rätt tillbeställaruppgift. Motionerna har i första hand tagit sikte på sådana fysiskapersoner som är näringsidkare eller knutna till en näringsverksamhet. Vidbehandlingen av motionerna har näringsutskottet framhållit att det gäller åena sidan att skydda enskilda personers integritet mot otillbörligt intrång, åandra sidan att värna om möjligheterna till en effektivkreditupplysningsverksamhet som kan förebygga missriktad kreditgivning ochandra icke önskvärda dispositioner. Motionerna har avslagits med motiveringenatt den gällande ordningen representerar en rimlig avvägning mellan dessa tvåintressen. Därvid har framhållits att integritetsskyddet, i enlighet medgrundtankarna bakom kreditupplysningslagen, i första hand har ansetts gällaför de personer som är föremål för kreditupplysning. Men det kan också, hardet påpekats, betraktas som en form av integritetsskydd att upplysningar om ennäringsidkares vederhäftighet i ekonomiskt hänseende kan inhämtas utan attbeställaren behöver röja sig för den han begär upplysning om (se bl.a. bet.1991/92:NU9).När frågan senast behandlades i ansåg emellertid näringsutskottet,mot bakgrund bl.a. av att det hade gått nära frågan senastremissbehandlats, att det borde uppdras åt att taupp frågan om näringsidkares rätt till beställaruppgift till prövning.Ytterligare en anledning till en förnyad prövning ansågs vara att detekonomiska läget hade medfört att näringsidkare numera oftare blev föremål förkreditupplysningar (se bet. 1992/93:NU22). ställde sig bakombetänkandet (rskr. 1992/93:213).PropositionenFysiska personer som är näringsidkare eller på annat sätt knutna tillnäringsverksamhet har rätt till en kreditupplysningskopia som ger besked omvilken faktisk information som har lämnats ut om dem. De får däremot inte vetavilka råd och omdömen som har lämnats eller vem som har beställt uppgifterna.Regeringen anser att skälen för en ordning med beställaruppgift beträffandealla fysiska personer är så starka att en rätt till beställaruppgift nu börinföras för alla fysiska personer. Särskilt betydelsefull är därvid denomständigheten att den nuvarande ordningen vållar betydande obehag ochirritation och av många uppfattas som ett obehörigt intrång i den personligaintegriteten. En större öppenhet med avseende på kreditupplysningar avseendefysiska personer måste ses som en allmänt önskvärd utveckling. Ävennäringsidkare och näringsanknutna personer bör sålunda ha rätt tillbeställaruppgift i samband med att de får ett meddelande enligt 11 §.De skäl som anförts till stöd för ett krav på beställaruppgift gör sig ävengällande i fråga om rätten till besked om vilka råd och omdömen som lämnats.Särskilt integritetsaspekten är viktig men även den omständigheten att enperson får anses ha ett berättigat intresse att få veta vilka omdömen och rådsom lämnas om honom i kommersiella sammanhang. I likhet med andra fysiskapersoner bör därför även näringsidkare och näringsanknutna personer få reda påinte bara vilka faktiska uppgifter som har lämnats om dem utan också vilkaomdömen och råd som kreditupplysningen har innehållit.Även juridiska personer kan ha ett intresse av att få veta vilka uppgiftersom har lämnats om dem och vem som har beställt upplysningen. Det kan bl.a.vara av vikt för juridiska personer lika väl som för enskilda näringsidkareatt snabbt kunna rätta felaktiga eller missvisande uppgifter direkt hosbeställaren.När det gäller juridiska personer finns emellertid inte något behov att medhänsyn till integritetsskyddsintressen låta den omfrågade få besked om att enkreditupplysning lämnats och om innehållet i denna. Av betydelse är vidare attett utökat uppgiftslämnande i fråga om juridiska personer skulle medförakraftigt ökade kostnader för kreditupplysningsföretagen och därmed förkreditupplysningsverksamheten som sådan, eftersom juridiska personer förnärvarande inte har rätt att få vare sig kreditupplysningskopior ellerbeställaruppgifter.Regeringen anser, med hänsyn till vad som framgått ovan, att de juridiskapersonerna även i fortsättningen bör stå utanför bestämmelserna i 11 §kreditupplysningslagen. Någon laglig rätt för dem till kreditupplysningskopioreller beställaruppgifter bör således inte införas.MotionernaI motionerna 1994/95:N216 av och (),1994/95:N263 av m.fl. (m), Fi706 av m.fl. (m, c,fp, kd) och N214 av och () framställs krav på attnäringsidkare och näringsanknutna fysiska personer skall få rätt att veta vemsom begärt en kreditupplysning om dem, s.k. beställaruppgift. I motion1994/95:N263 (m) begärs också att näringsidkare och näringsanknutna fysiskapersoner även skall få rätt att veta vilka omdömen och råd som lämnats om dem,s.k. kreditupplysningskopia.I motion Fi40 av Per m.fl. (v) anses att även handelsbolag ochkommanditbolag bör ingå i den grupp som skall få tillgång till kopior avkreditupplysningen eftersom de skiljer sig från övriga juridiska personergenom att ägarna själva beskattas för bolagets vinster.I motion Fi41 av m.fl. (c) yrkande 3 förespråkas också attäven juridiska personer regelmässigt och kostnadsfritt bör underrättas omvilka kreditupplysningar som har utgått om företaget. Däremot bör de inteunderrättas om vem/vilka som har beställt kreditupplysningen.Konstitutionsutskottets yttrandeKonstitutionsutskottet anser att finansutskottet bör tillstyrka regeringensförslag och avstyrka samtliga motioner i berörda delar.Finansutskottets övervägandenFinansutskottet anser det mycket positivt att regeringen nu föreslagit attalla fysiska personer - även näringsidkare och därmed jämställda personer -skall ha rätt att i en kreditupplysningskopia inte bara få besked om vilkafaktiska uppgifter som lämnats om dem utan också vilka omdömen och råd som harlämnats samt vem som har begärt kreditupplysningen, s.k. beställaruppgift.Motionerna 1994/95:N216 (fp), 1994/95:N263 (m), Fi706 (m, c, fp, kd) och N214(m) får anses tillgodosedda genom förslaget. I likhet medkonstitutionsutskottet tillstyrker finansutskottet regeringens förslag i dennadel och avstyrker motionerna 1994/95:N216 (fp), 1994/95:N263 (m), Fi706 (m, c,fp, kd) och N214 (m).Beträffande juridiska personer anser regeringen att det med hänsyn tillintegritetsskyddsintressen inte finns något behov av att låta den omfrågade fåbesked om att en kreditupplysning lämnats och om innehållet i denna. Juridiskapersoner föreslås inte få någon rätt till vare sig en kreditupplysningskopiaeller en beställaruppgift.En sådan ordning skulle medföra ökade kostnader förkreditupplysningsföretagen. Företrädare för de två störstakreditupplysningsföretagen och har hävdat att en vidgadplikt att lämna kreditupplysningskopior eller beställaruppgifter är förenadmed ytterligare nackdelar, bl.a. skulle färre kreditupplysningar komma attbeställas och möjligheten att erbjuda kreditupplysningar via cd-rom begränsas.Finansutskottet anser att det får förutsättas att även juridiska personerkan ha ett behov av att få veta vilka kreditupplysningsuppgifter som harlämnats om dem och vem som har beställt uppgifterna. Det kan för juridiskapersoner lika väl som för enskilda näringsidkare vara viktigt att snabbt kunnarätta felaktiga eller missvisande uppgifter direkt hos beställaren. Som anförsi motion Fi40 (v) gör sig detta särskilt starkt gällande beträffandehandelsbolag och kommanditbolag. Konsekvenserna av en felaktigkreditupplysning kan i dessa fall skada inte bara bolaget utan även ägarna somprivatpersoner. anser att fördelarna för handelsbolag ochkommanditbolag av att ha en rätt till kreditupplysningskopia ochbeställaruppgift är större än de negativa effekterna som uppkommer.Finansutskottet förordar, med anledning av motion Fi40 (v), att 11 § skallerhålla den lydelse som framgår av bilaga 3. Motion Fi41 (c) yrkande 3avstyrks i den del den inte kan anses tillgodosedd med vad utskottet nuförordat.Ändringsförslaget i proposition 1996/97:114Finansutskottet har tidigare i vår behandlat proposition 1996/97:114Finansieringsverksamhet i ekonomisk förening m.m. (bet. 1996/97:FiU26). Ibetänkandet, FiU26, har finansutskottet inte behandlat ett förslag tilländring i 3 och 5 a §§ kreditupplysningslagen för att samordning skall kunnaske med de förslag till ändring i samma lagrum som föreslås i proposition1996/97:65.I proposition 1996/97:114 föreslås att tillståndspliktigfinansieringsverksamhet även skall få bedrivas i ekonomisk förening. Ipropositionen föreslås vidare att lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolagtill följd därav skall ändra namn till lagen om finansieringsverksamhet ochatt den skall vara tillämplig på kreditmarknadsföretag, dvs. ett svensktaktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd enligtlagen att bedriva finansieringsverksamhet. De ändringar som föreslås ikreditupplysningslagen är följdändringar till dessa förslag.Finansutskottet tillstyrker regeringens förslag. De i proposition 1996/97:65föreslagna ändringarna i 3 och 5 a §§ kreditupplysningslagen har avfinansutskottet utformats i bilaga 3 med beaktande av de ändringar somföreslås i proposition 1996/97:114. beträffande regler om rättelseatt avslår motion 1996/97:Fi39 yrkande 2,2. beträffande tillstånds- och tillsynsfrågoratt med bifall till proposition 1996/97:65 i denna del ochproposition 1996/97:114 i denna del antar det i sistnämnda propositionframlagda förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen(1973:1173) såvitt avser 3 §,3. beträffande tillstånds- och tillsynsmyndighetatt avslår motionerna 1996/97:Fi39 yrkande 3 och 1996/97: Fi41yrkande 1,res. 1 (c)4. beträffande uppgifter om betalningsförsummelser ochkreditmissbruk i kreditupplysningaratt med avslag på motionerna 1996/97:Fi37 yrkande 2, 1996/97:Fi38 idenna del, 1996/97:Fi39 yrkandena 1 och 4 och 1996/97:Fi41 yrkande 2antar det i proposition 1996/97:65 framlagda förslaget till lag omändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvitt avser 6 och 7 §§,res. 2 (m, c, mp, kd)5. beträffande utlämnande för kreditupplysningsändamål av uppgifterför vilka tystnadsplikt gälleratt med avslag på motionerna 1996/97:Fi37 yrkandena 1 och 3 samt1996/97:Fi38 i denna deldels med bifall till proposition 1996/97:65 i denna del och proposition1996/97:114 i denna del antar det i sistnämnda proposition framlagdaförslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvittavser 5 a §,dels med bifall till proposition 1996/97:65 i denna del antar förslagettill lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),dels med anledning av proposition 1996/97:65a) med ändring av beslut (bet. 1996/97:FiU26,rskr. 214) såvitt gäller ändring i lagen (1992:1610) omkreditmarknadsbolag bestämmer att 1 kap. 5 § sistnämnda lag samt rubrikennärmast före paragrafen skall ha följande som Utskottets förslagbetecknade lydelse:--------------------------------------------------------|Lydelse enligt |Utskottets förslag ||beslut | ||(rskr. 214) | |--------------------------------------------------------| 1 kap. |-------------------------------------------------------|Sekretess | Tystnadsplikt |-------------------------------------------------------| 5 § |-------------------------------------------------------| ||Enskildas förhållanden till kreditmarknadsföretag får||inte obehörigen röjas. || I det allmännas verksamhet tillämpas i stället||bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). || Ansvar enligt 20 kap. 3 § skall inte||följa för den som bryter mot förbudet i första||stycket. |-------------------------------------------------------| | | I 5 a §|| | |kreditupplysningslagen || | |(1973:1173) finns|| | |bestämmelser som innebär|| | |att vad som gäller om|| | |tystnadsplikt enligt|| | |första stycket inte|| | |hindrar att uppgifter i|| | |vissa fall utväxlas för|| | |kreditupplysningsändamål.|-------------------------------------------------------b) beslutar om en sådan ändring av ingressen till regeringens förslagtill lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag somföranleds härav,dels ock med bifall till proposition 1996/97:65 antar förslaget till lagom ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse,res. 3 (m)6. beträffande skyldighet att lämna en kreditupplysningskopiaatt med anledning av motion 1996/97:Fi40 och med avslag påmotionerna 1994/95:N216, 1994/95:N263, 1996/97:Fi706, 1996/97:N214 och1996/97:Fi41 yrkande 3 antar det i proposition 1996/97:65 framlagdaförslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvittavser 11 § med den ändringen att paragrafen skall erhålla den i bilaga 3som Utskottets förslag betecknade lydelsen,res. 4 (m, fp, mp, kd)res. 5 (c)7. beträffande kreditupplysningslagen i övrigtatt antar det i proposition 1996/97:65 framlagda förslaget till lagom ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) i den mån det inteomfattas av vad utskottet hemställt ovan.Stockholm den 15 maj 1997På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), (), SörenLekberg (s), (), (), (), SoniaKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), RoyOttosson (mp), (), Per () och (). Tillstånds- och tillsynsmyndighet (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14 börjar med ?Kreditupp-lysningslagens huvudsyfte är? och slutar med ?Fi41 (c) yrkande 1? bort haföljande lydelse:Finansutskottet konstaterar att Datainspektionen sedan kreditupplysnings-lagens tillkomst visserligen har haft ansvar för tillståndsprövning ochtillsyn enligt lagen. Enligt utskottets mening finns det dock anledning att tafasta på den starka ekonomiska anknytning som kreditupplysningsverksamhet har.Ansvaret för tillstånds- och tillsynsfrågor på kreditupplysningsområdet bördärför anförtros . De tillsynsbefogenheter somDatainspektionen har enligt datalagen i fråga om ADB-hanteringen ikreditupplysningsverksamheten kan tillgodose intresset av ett gottintegritetsskydd.