bet · GK01UU6 · 1997-02-13 00:00:00 — Kinatillämpar vidare både tortyr och dödsstraff.Regimen i har efter sitt maktövertagande tillämpatfrihetsberövanden för att tysta oppositionella. Landet har över 1 000politiska fångar. har rapporterat flera fall av tortyr.I yrkande 15 vill motionärerna att svensk krigsmaterielexport till landetavbryts.Sverige har exporterat betydande mängder krigsmateriel tillSingapore. Även om landet inte längre fungerar som transitland för sådanexport menar motionärerna att landet är en tvivelaktig handelspartner vadgäller krigsmateriel. I yrkande 16 anförs att det vore rimligt att Sverigeavbryter exporten, särskilt som betecknat MR-kränkningarna i landet som ?omfattande och grova?.I motion 1996/97:U3 (mp) anför i yrkande 1 att principen om attregeringen skall avgöra krigsmaterielärenden av principiell vikt måste tolkasså att alla ärenden där det råder oklarhet om regeringens uppfattning skallhänskjutas till densamma.Riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport bör tillämpas strikt också vadavser kategorin Övrig krigsmateriel. Sådan export bör inte ske till stat somär inblandad i konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt (yrkande 2).I yrkande 3 anför att regeringen bör ges till känna att denårliga skrivelsen om krigsmaterielexporten fortsättningsvis bör utökas med enredovisning av vilken typ av krigsmateriel som exporteras till olika stater.Mot bakgrund av den aktiva medverkan i arbetet för ettinternationellt förbud mot antipersonella minor, bör restriktivitet iakttasmed vissa minor som kan anses befinna sig i gränslandet mellan att vara enantipersonell mina och en fordonsmina. I yrkande 4 anförs att en export avBofors mina 013 inte bör godkännas.Enligt uppfattning gick över hälften av den svenskakrigsmaterielexporten för till stater som inte uppfyller de krav somdet svenska regelverket ställer. De länder som åsyftas är förentastater, , , , , , ,Republiken , , , , och . Iyrkande 5 anförs att måtte ge regeringen till känna att det under1995 exporterades krigsmateriel till ett antal stater som inte uppfyllerexportvillkoren och att exportpolitiken bör vara mer restriktiv.Kristdemokraterna anför i motion 1996/97:U4 (kd) yrkande 1 att en utvärderingbör ske av huruvida de länder som köpt svensk krigsmateriel verkligenuppfyller de krav som det svenska regelverket ställer. De gällande kriteriernaför export är enligt motionen väl avvägda, men i den nu aktuella skrivelsenfrån regeringen upptas flera länder dit krigsmaterielexport skett som kanifrågasättas. Vissa av dessa länder befinner sig i eller riskerar väpnadkonflikt med ett annat land. Andra har inre oroligheter medan en tredje gruppinte respekterar de mänskliga rättigheterna. Motionärerna exemplifierar genomatt nämna länderna , , Republiken , , ochSingapore.I yrkande 2 föreslås en översyn av reglerna för följdleveranser. Många avexportavtalen innebär enligt motionen att man förbinder sig att leverera t.ex.ammunition och reservdelar . Reglerna för sådanaleveranser måste ses över.Det är vidare viktigt, heter det i yrkande 3, att regeringen agerar aktivtför att påverka EU i riktning mot en gemensam restriktiv syn på krigsmateriel-export, utgående från de svenska riktlinjerna.I motion 1996/97:U214 (v) yrkande 29 anför att deninternationella vapenhandeln måste bringas under bättre kontroll.Försäljningen av vapen till , i synnerhet de som ligger ikonfliktområden, måste stoppas.I ett flertal fall har svensk krigsmateriel kommit att användas i krig, heterdet i motion 1996/97:U401 (mp). Enligt innebär detta ettmisslyckande för den svenska exportpolitiken. I yrkande 1 anförs att enavvecklingsplan bör upprättas för den svenska krigsmaterielexporten.I yrkande 2 i samma motion vill att skall öka sittengagemang för att begränsa den internationella vapenhandeln.Miljöpartiet menar beträffande utvecklingen av offensiva vapensystem att omde sju ledande nationerna på detta område, dit hör, skulle stoppatillverkningen, skulle detta innebära att i princip all utveckling av någonbetydelse skulle upphöra. I yrkande 3 anförs att måtte ge regeringentill känna att det svenska tekniska utvecklingsarbetet rörande sådanavapensystem skall avbrytas.Riktlinjerna för den svenska krigsmaterielexporten bör skärpas, och enutredning med ett sådant uppdrag tillsättas (yrkande 4). Exportvillkoren skallvidare, eftersom regeringen enligt uppfattning inte följerriksdagens nu gällande riktlinjer, lagfästas (yrkande 5).Krigsmaterielbegreppet måste breddas till att omfatta all sådan materiel somexportföretagen själva karakteriserar som ?försvarsmateriel? (yrkande 6).Under 1995 exporterades sådan materiel, klassad som civilt gods, till ettvärde av , enligt Försvarsindustriföreningen.Enligt motionens yrkande 7 bör slutanvändarintyg krävas också för export avkomponenter, som efter bearbetning kan komma att ingå i större system. Dagenssystem innebär att köparen beträffande komponenter endast förbinder sig attinte exportera den aktuella produkten vidare i obearbetat skick. Om de svenskakomponenterna skulle komma att ingå i ett huvudsakligen utländskt vapensystem,innebär de gällande riktlinjerna att de svenska produkterna kan exporterastill länder som annars är ?förbjudna? att köpa svensk krigsmateriel.Miljöpartiet menar att regleringen av ?följdleveranser? är ett särskiltproblem, och i yrkande 9 anförs att hela materielsystem inte bör kunnaexporteras enligt de regler som gäller för sådana leveranser.Enligt måste regelverket genomgående tolkas mera restriktivt,och i yrkande 10 vill man se att all export till länder som kommer i krig,alltså även där endast följdleveranser är aktuella, skall vara förbjuden.Vidare anser partiet att avtal med leveransgarantier, för den händelsemottagaren kommer i krig, inte skall vara tillåtna framgent (yrkande 11).Ett antal länder bör på grund av sin bristande respekt för de mänskligarättigheterna vara uteslutna som mottagare av svensk krigsmateriel. EnligtMiljöpartiet gäller detta (yrkande 12), och (yrkande 13) och de sex (yrkande 14).I yrkande 15 anför att regeringen bör finna vägar att förhindraexport av reservdelar och komponenter till smugglad svensk krigsmateriel samtservice och underhåll av sådan materiel.Folkpartiet uppehåller sig i motion 1996/97:U405 (fp) yrkande 1 vid degrundläggande kriterierna för svensk krigsmaterielexport. För att kunnagodkänna export krävs enligt gällande riktlinjer att exporten 1) bedömserforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov av materiel ellerkunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd samt 2) inte står istrid med principerna och målen för svensk utrikespolitik. De tvåbedömningsgrunderna, menar man, skall tillämpas var för sig, och bådakriterierna skall vara uppfyllda. bör ge regeringen till känna attnågon sammanvägning av dessa båda villkor inte skall ske vidtillståndsprövningen.Att främja demokratin i världen måste vara en huvudlinje i svenskutrikespolitik. I konsekvens härmed, menar i yrkande 4 i sammamotion, bör endast exportera krigsmateriel till stabila demokratier.Det är enligt motionärerna motbjudande att det från och till sker export äventill diktaturer, i vissa fall till stater som skulle fängsla medborgare somskulle vilja protestera just mot en import av krigsmateriel. Instabiliteten ioroliga regioner gör att stor restriktivitet är påkallad också beträffandeexport till annars ?acceptabla? regimer i sådana regioner. Sålunda bordeGulfstaterna vara uteslutna som mottagare av svensk krigsmateriel (yrkande 6).Tolkningen av begreppet ?följdleveranser? är enligt motionärerna otydlig,och beslutet att medge export av ny bestyckning till örlogsfartyg iIndonesien framhålls som ett exempel på detta. Det är enligt motionären oklarthuruvida den aktuella materielen skall ses som reservdelar och ammunitioneller som kompletterande krigsmateriel, av samma typ som tidigare levererats.Motionären vill i yrkande 5 att ansluter sig till denna syn på denaktuella leveransen.I samma motions yrkande 7 menar motionärerna att inom ramen för FNbör kräva att också mindre krigsmaterielaffärer rapporteras till ,som ett led i arbetet för större öppenhet i dessa frågor.I motionens yrkande 10 anförs att export av kompletterande krigsmaterielinte skall kunna betraktas som följdleveranser och inte skall kunna ske tillstater som inte uppfyller riktlinjernas exportvillkor.Regeringens årliga skrivelse om krigsmaterielexporten lämnar en tämligen godbild av den svenska krigsmaterielexporten. I yrkande 8 anförs dock att Sverigebör föregå med gott exempel internationellt och i än större utsträckningredovisa vilka konkreta krigsmaterielaffärer som svenska företag genomför medutlandet.Den svenska sektionen av Amnesty har påpekat att det bland mottagarna avsvensk krigsmateriel förekommer ?omfattande och grova? kränkningar av demänskliga rättigheterna. Amnestys genomgång indikerar, heter det, att detkrävs en mer restriktiv svensk exportpolitik. Det finns en utbredd känsla avatt en glidning i tolkningen av riktlinjerna pågår, mot bakgrund särskilt avdet ansträngda arbetsmarknadsläget i . I yrkande 9 anförs därför attriktlinjerna för svensk krigsmaterielexport bör lagfästas.I motion 1996/97:U409 (s) yrkande 1 anförs att regeringen ävenfortsättningsvis måste verka för en minskad svensk, europeisk ochinternationell vapenhandel.I samma motions yrkande 2 föreslås att regelverket för svenskkrigsmaterielexport blir föremål för ny utredning. Det finns enligtmotionärerna många brister i det nuvarande regelverket, och mycket talar föratt det behövs en revidering av de gällande reglerna på området, främst isyfte att förhindra en ytterligare liberalisering av krigsmaterielexporten.Det finns enligt motionärerna all anledning att nu göra en bred översyn, isyfte att uppnå en ökad restriktivitet.I yrkande 3 anförs att regeringen bör följa uppmaning attinte godkänna export av militär materiel till , så längeockupationen av fortsätter.MR-situationen i behandlas i yrkande 4. Samtliga de sex statersom av den borgerliga regeringen godkändes som mottagare av svenskkrigsmateriel är enligt motionärerna att se som diktaturer, ochdessutom ligger de i en konfliktfylld region. Efter att dåvarandeutrikeshandelsministern aviserat en mera restriktiv hållning,stängdes sedermera dessa länder för nya affärer. Det är viktigt, heter det imotionen, att inte heller blir aktuellt som mottagareav svensk krigsmateriel. Motionärerna vill att ansluter sig tillbeskrivningen av MR-situationen i dessa länder.Indien och är involverade i en konflikt med varandra.En snabb kapprustning har skett, och i den indiska delen av Kashmir fortsätterde väpnade oroligheterna. Dessutom förekommer det enligt uppgifter frånAmnesty omfattande och grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna inom debåda staterna. bör därför inte exportera krigsmateriel till dessaländer (yrkande 5).Vänsterpartiet behandlar i partimotion 1996/97:U508 (v) yrkande 6 detvapenteknologiska samarbete som äger rum mellan EU:s medlemsstater. Enligtmotionen omfattar EU:s grundläggande intressen skyddet av globala principer,inklusive mänskliga rättigheter och demokrati. Ett fortsatt vapenteknologisktsamarbete är inte förenligt med kampen mot fattigdom och konflikter, då storamängder med vapen exporteras från till länder som befinner sig ikonflikt eller kränker de mänskliga rättigheterna. Allt EU:s stöd till dennaverksamhet måste därför upphöra.Kristdemokraterna vill i motion 1996/97:U515 (kd) yrkande 49 att EU-ländernasvapenexportregler ändras. Ett organiserat samarbete och specialisering påkrigsmaterielområdet inom hela EU skulle kunna leda till attförsäljningen begränsas till att främst gälla unionens medlemsländer och iandra hand övriga stabila demokratiska stater.Miljöpartiet anför i motion 1996/97:U605 (mp) yrkande 2 att regeringeninternationellt bör verka för att all försäljning av militärutrustning tillNigeria upphör. Den sittande regimen, under diktatorn , haravbrutit alla demokratiska landvinningar, och hårda lagar begränsar demänskliga och demokratiska rättigheterna. och HumanRights Watch vittnar om att tortyr, avrättningar och omänsklig behandling ärvanligt förekommande i landet.Folkpartiet betonar i motion 1996/97:U623 (fp) yrkande 6 vikten av attdemokratikriteriet framgent får större genomslag vid bedömningen av vilkaländer som kan komma i fråga som mottagare av svensk krigsmateriel. En sådantolkning av exportkriterierna skulle ligga i linje med aktivaengagemang för att i andra sammanhang stabilisera demokratins landvinningarefter det slut. Denna övergripande målsättning har grundläggandebetydelse för egen säkerhet som självständig stat, men är ocksåbetydelsefull för en fredlig utveckling i ett globalt perspektiv.I motion 1996/97:U628 (mp) anför i yrkande 4 att den svenskakrigsmaterielexporten till bör avbrytas, på grund av degrava och omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Indonesienoch . Regeringen har att hörsamma rekommendationerna i Europarådetsparlamentariska församlings resolutioner 470 och 966 och verka för att dessagenomförs. Det är enligt motionärerna inte rimligt att fortsätta sälja kanonertill en ockupationsmakt, med hänvisning till att liknande leveranser tidigaregodkänts. Att kalla de aktuella leveranserna för ?följdleveranser? står inte iöverensstämmelse med de gällande riktlinjerna för svensk krigsmaterielexport.Moderata samlingspartiet berör i motion 1996/97:Fö501 (m) yrkande 3tillämpningen av lagen om krigsmaterielexport med avseende på internationelltförsvarsmaterielsamarbete. Frågan om exportregler och exportkontroll är intimtförknippad med formerna för det internationella samarbetet, och i motionenanförs att det är viktigt att åstadkomma en harmonisering i tillämpningen avregelverket med de länder som är aktuella för ett samarbete i dessa frågor.Motionärerna konstaterar därvid att restriktivitet i exportbedömningarna ärett genomgående drag för de flesta med jämförbara länder (de nordiskaländerna, , och ).I motionens yrkande 4 konstateras att omvärldsförändringar sedan tillkomstenav lag om krigsmaterielexport i någon mån har ställt det nu gällanderegelverket i en ny dager. En kraftig utveckling av det internationellasamarbetet, tillsammans med medlemskapet i EU, gör att frågan om industrinsrätt att producera enbart för export bör införas som en möjlighet. På längresikt kan det finnas skäl att omarbeta hela lagstiftningen, om gemensammaeuropeiska handelsregler för krigsmateriel förhandlas fram.Det finns enligt motionärerna flera motiv till en ökad svensk krigsmateriel-export. Längre tillverkningsserier inom försvarsindustrin skulle enligtmotionärernas uppfattning inte bara leda till lägre kostnader för det svenskaförsvaret utan också till att basen för industrin stärktes. Genom attefterfrågan på underhåll, renovering, modifiering och hotbildsanpassning kangrundas på flera länders intresse, skapas bättre förutsättningar för att iSverige upprätthålla den nödvändiga kompetensen.I yrkande 5 anförs att regeringen bör inrätta en fast organisation förexportstöd, med uppgift att samordna svenska exportansträngningar, inklusivedet referensstöd som Försvarsmakten och andra myndigheter lämnar. Även påregeringsnivå bör ansträngningar göras för att främja den svenskaförsvarsindustrins möjligheter.Vänsterpartiet anför i motion 1996/97:Sf13 (v) yrkande 2 att den svenskavapenexporten successivt bör avvecklas. Majoriteten av världens flyktingar harflytt från våld, krig och politiskt förtryck. Den direkta orsaken till att nioav tio fördrivna människor lämnar sina hem är politiskt förtryck och väpnadekonflikter. Dessa konflikter utkämpas till största delen med vapen somtillverkats i de rika industriländerna.Från moralisk utgångspunkt är det enligt svårt att kommaifrån att måste anses ha ett särskilt ansvar för flyktingströmmar somuppkommer i länder som tidigare importerat vapen från . Enligtuppgifter från var av dem sommellan 1983 och 1994 sökte asyl i på flykt från något av tiokrigförande länder dit svenska företag exporteratkrigsmateriel. kräver därför en successiv avveckling av densvenska vapenexporten. I yrkande 3 anförs att i internationella foramåste påtala de förödande konsekvenserna av den internationella vapenhandelnoch agera för en skärpt kontroll av denna.4.4 Utskottets överväganden4.4.1 RedovisningsfrågorI motion 1996/97:U2 (v) yrkande 4 efterlyses en mera detaljerad redogörelseför den svenska krigsmaterielexporten, med uppgift om vilken typ av materielsom sålts till respektive land samt av vilket företag. Ett liknande yrkandeframställs i motion 1996/97:U3 (mp) yrkande 3. I yrkande 5 i Vänsterpartietsmotion vill motionärerna också ha en redovisning av vilka tillstånd somlämnats för svenska företag om utlandssamarbete. har i motion1996/97:U405 (fp) yrkande 8 föreslagit att årsredovisningarna utformas på ettmera detaljerat sätt.Utskottet har tidigare haft anledning att ta ställning till yrkanden avdetta slag, senast i betänkande 1994/95:UU20.I enlighet med en utfästelse i proposition 1984/85:82 har regeringen fr.o.m.riksmötet /85 i årliga skrivelser redovisat den svenskakrigsmaterielexporten. Utskottet finner att den redogörelse som lämnas genomårets skrivelse uppfyller rimliga krav på konkretion och ger en god samladbild av den svenska krigsmaterielexporten, både vad avser situationen i dagoch utvecklingen över tiden. Vid en jämförelse med flertalet övriga stater somexporterar krigsmateriel, är redovisningen också mera öppen. Utskottet anseratt regeringen fortsatt bör efterkomma önskemålet om att ta med alla uppgiftersom det inte finns skäl att hemlighålla. Hänsynen till berättigade krav påsekretess som kan ställas av motparten i ett avtalsförhållande sätter dock enyttersta gräns för denna öppenhet. Även utrikessekretessen måste i dettasammanhang beaktas.Utskottet avstyrker motionerna U2 (v) yrkandena 4 och 5, U3 (mp) yrkande 3samt U405 (fp) yrkande 8.4.4.2 Lagstiftningsfrågor och regelverkEtt flertal motionsyrkanden behandlar det gällande regelverket för svenskkrigsmaterielexport och föreslår ändringar och preciseringar av detta. I ettmotionsyrkande betonas att en sammanvägning av försvarspolitiska behov ochutrikespolitiska villkor inte bör ske, utan att dessa grundläggande kriterierbåda måste vara uppfyllda. I flera yrkanden påkallas en översyn avföljdleveransbegreppet. Vidare ifrågasätts i några motioner den uppdelning somgörs mellan kategorierna Krigsmateriel för strid och Övrig krigsmateriel. I enmotion efterlyses en revidering av hela regelverket för krigsmaterielexporten.I ett annat motionsyrkande krävs att en utredning tillsätts, med uppgift attutarbeta skärpta regler för svensk krigsmaterielexport. Det yrkas vidare attregelverket i sin helhet skall lagfästas, och att krigsmaterielbegreppet skallbreddas ytterligare, till att omfatta all materiel som är att se som?försvarsmateriel?. Slutanvändarintyg skall framgent krävas för all export,anförs det i ett yrkande, även beträffande komponenter. Ett par yrkandeninnefattar önskemål om att all svensk krigsmaterielexport skall avbrytas tillländer som kommer i krig. I de fallen skall enligt motionärerna inte hellerleveransgarantier kunna utfärdas. I ett motionsyrkande anförs att ett störreantal exportärenden av borde överlämnastill regeringens prövning, som principiellt viktiga, än vad som varitfallet.Utskottet gör i dessa frågor följande bedömning.Vad gäller en översyn av de regler som styr svensk krigsmaterielexport delarutskottet motionärernas synpunkter, vad gäller vikten av att reglerna förkrigsmaterielexport fortlöpande utvärderas och anpassas till ändradeförhållanden i mottagarländerna där så är nödvändigt. Regelsystemet på dettaområde syftar till att nå största möjliga samsyn beträffande svåraavvägningsfrågor mellan delvis motstridiga intressen.Lagstiftningen och de riktlinjer som styr svensk krigsmaterielexport harutvecklats . Det nu gällande regelsystemet, som kodifierades1993, är fortfarande tämligen nytt, även om det tillkom på basis av tidigarepraxis. Som ovan anförts innebar den nya krigmateriellagens tillkomst attkrigsmaterielbegreppet breddades, varför tillståndsprövningen ägerrum under delvis nya förutsättningar. Så sent som tillskapadesen ny kontrollmyndighet, förutsätter att regeringen fortlöpande tar till vara deerfarenheter man vinner genom tillämpningen av det nya regelsystemet. Vidlämpligt tillfälle bör en utvärdering och översyn av såväl lagstiftningen ochriktlinjerna som tillämpningen av dessa ske. I avvaktan på resultatet avkonstitutionsutskottets pågående granskning av följdleveransbegreppet finnerutskottet emellertid inte nu skäl att påfordra en sådan.Med det anförda anser utskottet motionerna U1 (s), U401 (mp) yrkande 4, U409(s) yrkande 2 samt Fö501 (m) yrkande 4 besvarade.Utskottet har tidigare tagit ställning till yrkanden av innebörd attriktlinjerna för krigsmaterielexporten skall lagfästas. Då utskottetbehandlade förslaget till ny krigsmateriellagstiftning, i betänkande1992/93:UU1, anförde utskottet:Utskottet anser att krigsmaterielärenden är förvaltningsärenden som detankommer på regeringen att avgöra. Övervägandena i samband med dessa ärendenomfattar löpande bedömningar som berör utrikes- och försvarspolitiken, i enomvärld som ständigt är stadd i förändring. Utskottet ser det som en fördelatt regeringens politiska ansvar för besluten i detta sammanhang tydliggörs.Utskottet är således inte berett att tillstyrka att riktlinjerna lagfästs utanfinner ordningen med riktlinjer som godkänns av men tillämpas avregeringen under politiskt ansvar ändamålsenlig.Utskottets bedömning kvarstår oförändrad. De utrikes-, säkerhets- ochförsvarspolitiska intressen som i dessa sammanhang skall tagas till vara ärmångskiftande. Möjligheterna att förutse och på ett smidigt sättförfattningsreglera de olika situationer som kan aktualiseras i tillämpningenär också begränsade.Därmed avstyrks motionerna U401 (mp) yrkande 5 och U405 (fp) yrkande 9.De nu gällande reglerna för svensk krigsmaterielexport har utvecklats under enföljd av år. Bestämmelser om tillverkning och tillhandahållande avkrigsmateriel återfinns i lagen (1992:1300) om krigsmateriel respektiveförordningen (1992:1303) om krigsmateriel, som båda trädde i kraft den 1januari 1993. behandlade regeringens förslag till nylagstiftning (prop. 1991/92:174 lagen om krigsmateriel) i betänkande1992/93:UU1. Vid samma tillfälle hade utskottet anledning att ta ställningtill de av regeringen utarbetade riktlinjerna för krigsmaterielexport ochannan utlandssamverkan.Regeringens förslag till ny lagstiftning, vilket bifölls av ,innefattade en klassificering av krigsmateriel med utgångspunkt i materielensfunktion och konstruktion. Krigsmateriel indelas enligt lagstiftningen i tvåkategorier: krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Produkter medsåväl civil som militär användning bör enligt lagen om krigsmaterielklassificeras som krigsmateriel när de i sin militära funktion har enförstörelsebringande effekt. Jämfört med den tidigare gällande ordningeninnebar den nya lagstiftningen att klassificeringen starkare kopplades tillden destruktiva vapenverkan hos materielen. Utskottet gjorde i betänkande1992/93:UU1 bedömningen att fler produkter än tidigare skulle komma att sessom krigsmateriel och noterade att förslaget innebar en anpassning av desvenska reglerna till i första hand de kriterier för klassificering som gälleri flertalet av de länder med vilka har samarbete påkrigsmaterielområdet. Mot den bakgrunden hade utskottet ingen erinran motregeringens förslag till ny reglering.Utskottet vidhåller denna bedömning. Uppdelningen i två huvudkategorier avkrigsmateriel är sakligt grundad och tar nödvändig hänsyn till de faktiskaskillnaderna mellan olika typer av materiel utifrån dennas militära effekt. Enbedömning av materielens verkningssätt måste rimligen få återverkningar vidbehandlingen av frågan om svensk export av materielen i fråga. Sålunda bedömsexport av kategorin Övrig krigsmateriel kunna ske på delvis andra villkor änvad som gäller för krigsmateriel för strid.