bet · GK01JoU6 · 1997-01-21 00:00:00 — internationella samarbete för hållbar utveckling I betänkandet behandlas skrivelse 1996/97:2 där regeringen bl.a. beskriverSveriges internationella samarbete för hållbar utveckling. I betänkandetbehandlas även tre motioner från allmänna motionstiden rörandeinternationellt kretsloppsarbete, miljö och handel samt stabila organiskamiljögifter.Utskottet har inga invändningar mot regeringens redovisning. Samtligamotioner avstyrks, bl.a. med hänvisning till vad som anförs i skrivelsen.Till betänkandet har fogats två reservationer.SkrivelsenRegeringen () har i skrivelse 1996/97:2 berett riksdagentillfälle att ta del av regeringens beskrivning av internationellasamarbete för hållbar utveckling och de övergripande svenska prioriteringarnainför arbetet inom som rör uppföljningen av FN:s konferensom miljö och utveckling i huvudsakliga innehållI skrivelsen ges dels en översiktlig beskrivning av internationellasamarbete för hållbar utveckling, dels de övergripande svenskaprioriteringarna inför arbetet inom som rör uppföljningenav om miljö och utveckling i , 1992.I kapitel 4 (verksamhetsområde) redovisas det svenskainternationella miljösamarbetet inkl. svenska strategier och ståndpunkter förde globala miljökonventionerna och prioriterade delar av Agenda 21.I kapitel 5 (verksamhetsområde) redovisas inriktningenav det svenska internationella utvecklingssamarbetet med hänsyn till de beslutsom fattades vid konferens om hållbar utveckling. Dennadel är en uppföljning och utveckling av den övergripande bedömning avbiståndets anpassning till hållbar utveckling som regeringen lämnade ibudgetpropositionen (1994/95:100 bil. 4, bet. 1994/95:UU15, rskr.1994/95:242). Denna del av skrivelsen behandlas av utrikesutskottet. Motioner väckta under allmänna motionstiden 19961996/97:Jo727 av m.fl. (c)7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om internationellt kretsloppssamarbete,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om svenska initiativ för att miljöanpassa ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöhänsyn i internationella handelsavtal.1996/97:Jo738 av m.fl. (mp)14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att intensifiera internationella arbete med att begränsade långlivade organiska miljögifterna.1996/97:Jo760 av Per m.fl. (mp)9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att intensifiera internationella arbete med att begränsade långlivade organiska miljögifterna. InledningI skrivelsen redovisas bl.a. det svenska internationella miljösamarbetetinklusive svenska strategier och ståndpunkter för de globalamiljökonventionerna och prioriterade delar av . Denna del avskrivelsen behandlas av jordbruksutskottet i föreliggande betänkande. Iskrivelsen redovisas även vissa frågor rörande det svenskautvecklingssamarbetet. Denna del av skrivelsen behandlas av utrikesutskottet(1996/97:UU2).Utskottet redovisar i det följande regeringens sammanfattande bedömningunder varje huvudavsnitt och delavsnitt i skrivelsen. De delar av skrivelsensom inte kommenteras närmare har inte föranlett några invändningar frånutskottets sida.SkrivelsenÖvergripande svenska prioriteringarI det fortsatta internationella samarbetet för hållbar utveckling bör Sverigeverka för ett stärkt konventionsarbete, hållbara konsumtions- ochproduktionsmönster samt att miljöaspekter integreras i handels-, säkerhets-och biståndspolitiken. Av hög prioritet är också samarbetet för att utvecklametoder och handlingsprogram för att hushålla med naturresurser, inklusivejord- och skogsbruk, resurser och färskvattenresurser, hållbarmarkanvändning och bebyggelse samt riskminimering vid kemikaliehantering.Det globala konventionsarbetetFör att tillförsäkra miljöfrågorna en stark ställning inom FN-systemet börFN:s miljöprogram () få en effektivare beslutsstruktur. Miljöprogrammetsverksamhet bör också ges en tydligare inriktning för att uppfylla uppgiftensom katalysator, samordnare och för internationellamiljöfrågor. Miljöprogrammets finansiering bör vara förutsägbar ochändamålsenlig och bördefördelningen bör vara rättvis. Ansvarsfördelningenmellan miljöprogrammet och FN:s kommission för hållbar utveckling bör ocksåförtydligas och renodlas.Sverige bör, utifrån en för EU gemensam klimatpolitik, och en långsiktigenergipolitik, verka för att det inom ramen för klimatkonventionen utarbetasett protokoll med åtgärder för utsläppsbegränsningar och reduktionsmål medtidsangivelser antas . Målen för växthusgaserna börfördelas mellan parterna på ett rättvist och kostnadseffektivt sätt. Sverigebör verka för att protokollet omfattar effektiva gemensamma åtgärder, t.ex.inom energi- och transportsektorerna. Särskilt bör gemensamma ekonomiskastyrmedel såsom internationell koldioxidbeskattning, energiskatt och avgifterför luft- och sjöfart användas, med start inom EU. Subventionering avutvinning och användning av fossila bränslen bör avvecklas. Forskning ochutveckling inom området bör också främjas. För att möjliggörakostnadseffektiva åtgärder bör system såsom t.ex. s.k. gemensamt genomförandeutvecklas till operativa instrument . Satsningar på attutveckla s.k. sänkor bör ses som kompletterande åtgärder till huvudstrateginatt minska koldioxidutsläppen.Sverige bör verka för att alla parter till ochMontrealprotokollet om skydd av ozonskiktet skall åta sig att avvecklasamtliga ozonnedbrytande ämnen. De tidsramar som gäller för avvecklingen avozonnedbrytande ämnen inom Montrealprotokollet bör förkortas. Insatser böräven genomföras som säkerställer genomförandet av befintliga åtaganden blandparterna. Även produktion av s.k. mjuka freoner, HCFC, bör regleras.Erfarenheterna från den svenska avvecklingen bör spridas internationellt ochSverige bör ge fortsatt stöd till de baltiska ländernas avvecklingsprogramsamt till Ryssland.Arbetet för bevarandet av biologisk mångfald skall enligt gällandekonvention integreras i relevanta samhällssektorer, särskilt de areellanäringarna. Inom ramen för konventionen om biologisk mångfald bör därför engenomgång av de stora ekosystemen genomföras, för vilken särskilda paneler börupprättas. Skogsekosystemen bör också tas upp för särskild behandling.Åtgärder för bevarandet av växtgenetiska resurser för jordbruk och livsmedel,reglering av export av genetiskt modifierade organismer samt främjandet av denvetenskapliga utvecklingen inom området är andra prioriterade områden.Baselkonventionen om transport av farligt avfall innebär bl.a. att export avfarligt avfall är förbjudet. Detta förbud bör ratificeras av konventionensparter . Konventionens definitioner av farligt avfall börförtydligas, för att klart ange vilka typer av avfall som avses. Vidare börett effektivt samarbete kring bekämpandet av illegal export och import avfarligt avfall komma till stånd för att se till att konventionen efterlevs.Ett protokoll om ansvars- och ersättningsfrågor vid olyckor i samband medgränsöverskridande transporter av farligt avfall bör också utarbetas.I det fortsatta arbetet inom ramen för konventionen om kärnsäkerhet börSverige verka för att så många länder som möjligt, i synnerhet länder som harkärnkraftverk i drift, skall bli parter till konventionen. I det fortsattaarbetet inom ramen för konventionen om tidig information vid kärnenergiolyckabör verka för största möjliga öppenhet kring händelser i kärntekniskaanläggningar som kan ha betydelse för säkerheten och strålskyddet. Vidare börinformationsutbytet kring reaktoranläggningar förbättras.Konventionen om gränsöverskridande fiskbestånd bör ratificeras av så mångastater som möjligt. Det blir också avgörande för konventionen att denefterlevs av samtliga parter. Vidare bör intentionerna förverkligas i denfrivilliga uppförandekod för ansvarsfullt fiske som upprättades inomramen för FAO. De regionala mellanstatliga fiskeorganisationerna, vilka har encentral roll i genomförandet av åtaganden i konventionen och uppförandekoden,bör förstärkas.I det fortsatta arbetet inom ramen för revideringen av konventionen omförbud mot dumpning till havs bör särskilt verka för att konventionenpå sikt skall omfatta även s.k. inre vatten, att försiktighetsprincipen ochprincipen om att förorenaren skall betala skall ingå i konventionen samt attstatsfartyg och statsluftfartyg - som är undantagna - skall omfattas avkonventionen.Uppföljningen av Agenda 21En utveckling mot hållbara produktions- och konsumtionsmönster bör främjas påalla nivåer i samhället. Ekonomiska, juridiska och informativa styrmedel börtillämpas i en optimal blandning av bl.a. miljöskatter och miljöavgifter,producentansvar, miljömärkning, miljöanpassad offentlig upphandling, lokalAgenda 21 samt information och utbildning. Dessutom bör miljöskadligasubventioner tas bort och ett tydligt sektorsansvar eftersträvas.Gemensamma internationella riktlinjer, mått och indikatorer såsommiljömärkning, miljökonsekvensbeskrivning, livscykelanalyser ochstandardisering bör vidareutvecklas. bör agera som föregångare ochsprida exempel från svenska erfarenheter inom dessa områden samt verka för enökad spridning av miljövänlig teknik till u-länder.Vad gäller miljö och handel bör handels-och miljökommitté vid presentera ettkonkret förslag till undantag i handelsregelverket för handelsåtgärdervidtagna inom ramen för konventioner för hållbar utveckling. Även frågan omökat marknadstillträde för bör behandlas. Kommitténs mandat börförlängas.Arbetet med internationella riktlinjer för miljöhänsyn vid statsstöddexportkreditgivning bör fullföljas.Markanvändning och bebyggelse bör ställas om mot kretsloppsanpassning ochhållbar utveckling. Positiva och negativa erfarenheter från världens städer,framför allt när det gäller plan- och byggfrågor, energiförsörjning, tekniskförsörjning, trafiksystem, bebyggelsemönster och industri bör spridas globalt.Sverige bör verka för ett jordbruk som är förenligt med hållbar utveckling,som baseras på olika ekosystems givna villkor, kretsloppsprincipen, ett riktoch varierat jordbrukslandskap och en effektiv användning av färskvatten vidkonstbevattning i jordbruket. Växtförädlingen bör breddas och i ökadutsträckning bygga på lokalt anpassat material. Gamla lantsorter och vildaarter som är besläktade med de mest använda jordbruksgrödorna måste bevaras.Vid toppmöte inom FAO samt partskonferensen för konventionen ombiologisk mångfald har frågan om hållbart jordbruk behandlats. EU:soch () regelverk bör ändras för att underlättaen övergång från en jordbrukspolitik med produktionsdrivande subventioner somhar negativa miljöeffekter till främjandet av miljöanpassade produktionsformersom bevarar jordbrukets naturresurser.Beträffande ett uthålligt skogsbruk anför regeringen följande. börfortsatt verka för att den skogspanel som har tillsatts av FN:s kommission förhållbar utveckling främjar genomförandet av de s.k. skogsprinciperna,innebärande bl.a. utveckling av ett uthålligt skogsbruk på nationell nivå,samt att panelen skall bidra till förståelse för skogens olika funktioner ochrelationer till andra samhällssektorer. En ny global överenskommelse föruthålligt skogsbruk bör komma till stånd. Vidare bör alla berörda intressenterges möjlighet att delta i panelens arbete, såsom företrädare för skogsägareoch skogsindustri, ursprungsbefolkningar, miljöorganisationer och andraintressegrupper.Sverige bör verka för att nya regionala avtal för skydd av oceanerna kommertill stånd och att befintliga avtal utvecklas. Arbetet inom Nordsjökonferensenoch samt Helsingforskonventionen bör prioriteras. Detglobala handlingsprogrammet för skydd av den miljön som antogs vid 1995års bör genomföras och följas upp inom alla relevanta FN-organ och -program.Principen om att förorenaren skall betala bör vara vägledande vid beslut omskydd av oceanerna. Försiktighetsprincipen bör vara vägledande dåvetenskapligt material saknas eller är otillräckligt.Det internationella regelsystemet och det globala samarbetet omfärskvattenfrågor bör ses över. En global vattenstrategi bör utarbetas somomfattar såväl dricksvatten och sanitet som vatten för jordbrukändamål ochvatten för industriändamål, där samtliga sektorers behov och utnyttjande avvattenresurserna beaktas. Vidare bör samverkan och samspelet mellan mark, luftoch vatten analyseras i ett integrerat perspektiv, då utsläpp till mark ochluft påverkar vattenresurserna.En sammanhållen kemikaliekontroll enligt kapitel 19 i börtillämpas. Ett framgångsrikt globalt samarbete är nödvändigt för att minimerariskerna vid kemikalieanvändning. bör sprida svenska erfarenheter samtlyfta fram viktiga kemikaliefrågor inom relevanta FN-organ och -program, t.ex.FN:s kommission för hållbar utveckling, , WHO och ILO.Arbetet med att utarbeta en konvention om förhandsanmälan vid internationellhandel med vissa farliga kemikalier, samt en konvention om stabila organiskamiljögifter, bör aktivt stödjas. Utöver konventionsarbetet krävs ytterligareinternationella åtgärder för att reducera riskerna med vissa andra hälso- ochmiljöfarliga kemikalier.Försiktighets- och substitutionsprincipen bör spridas och tillämpasinternationellt, både när det gäller hälso- och miljöfarliga allmänkemikalier,bekämpningsmedel och teknik. Kemikalieproducenter bör ges ett ökat ansvar förde miljö- och hälsorisker som är förknippade med deras produkter.Arbetet med att färdigställa en internationell konvention om säkerhet vidhantering och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall börslutföras. Konventionen bör ges ett brett innehåll och omfatta alla slag avanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall från såväl kärnteknisk verksamhetsom från andra områden såsom sjukvård, industri, forskning och militärverksamhet. Det är av stor vikt att konventionen förses med effektivakontrollinstrument.Sverige bör verka för att miljödata och miljöinformation harmoniseras ochstandardiseras mellan rapporterande länder samt att kvalitetssäkrad miljödataoch information görs tillgänglig för så många som möjligt. För att uppnå dennamålsättning kan en del behöva stöd för att utveckla nationellamiljöövervakningssystem. Ett större antal länder bör rapportera till FN ochandra internationella institutioner, bl.a. för de globala konventionerna förhållbar utveckling. Inom bör ökad samordning ske via EU:s miljöbyråEEA. Vidare är arbetet med att utarbeta indikatorer för hållbar utveckling avstor betydelse.Sverige bör verka för att internationella riktlinjer för nationellmiljöpolicy avseende den militära sektorns verksamheter i fredstid tas fram.Sverige bör verka för ökad offentlig insyn och ökat inflytande i samhälletför frivilligorganisationer, näringslivsföreträdare och andra samhällsgrupperi arbetet med miljö- och utvecklingsfrågor. Mekanismer och rutiner bör införasför att bidra till ett brett deltagande i beslutsprocesser på lokal, regional,nationell och internationell nivå.Generalförsamlingens extra möte med anledning av uppföljningen avRiokonferensen bör resultera i ett fortsatt nära utbyte med folkrörelser ochandra samhällsaktörer som arbetar med uppföljning av Agenda 21.Sverige bör, inom ramen för det globala miljösamarbetet, stödja arbetet medlokala Agenda 21-processer samt sprida erfarenheter och exempel från lokalaAgenda 21-processer, i synnerhet från de svenska kommunerna.MotionernaEnligt motion Jo727 (c) yrkande 7 krävs åtgärder även internationellt för atten hållbar utveckling skall kunna uppnås. För del bör arbetet medkretsloppsanpassning drivas såväl inom EU som andra internationella fora.Sådant samarbete kan t.ex. gälla forskning och utveckling, märkningsstandarderoch regler om att miljöhänsyn skall gå före frihandel. Enligt yrkande 8 isamma motion står det klart att vikten av att integrera miljöhänsyn i deregler som ställts upp för handeln knappast kan överbetonas. Reglerna förinternationell handel måste systematiskt omformas så att de underlättar ochinte försvårar en omställning till en ekologiskt hållbar utveckling. Sverigebör vara pådrivande i detta arbete. Vidare anförs i motionens yrkande 9 attSverige bör öka ansträngningarna för att möjligt ändra reglerna inomWTO så att handelsrestriktioner i internationella miljöavtal inte skall kunnaanses utgöra otillåtna handelshinder.Enligt motionerna Jo738 yrkande 14 och Jo760 yrkande 9 (båda mp) börSveriges internationella arbete med att begränsa de långlivade organiskagifterna intensifieras. Nationella och internationella program för attövervaka dessa ämnen bör samordnas.Utskottets övervägandenAllmäntRiksdagen fattade ett övergripande beslut om mål ochriktlinjer för miljöpolitiken (1990/91:JoU30). I detta sammanhang konstateradeutskottet att det förelåg betydande samstämmighet i om Sverigesinternationella miljöpolitik, liksom om att vår nationella miljöpolitik skallfylla högt ställda anspråk och kunna anföras som exempel för andra länder.Regeringen ger i skrivelsen en överblick över prioriteringar ochambitioner vad gäller det internationella miljöarbetet. Utskottet finner detuppenbart att ett stort antal miljöproblem måste lösas genom internationelltsamarbete; det gäller t.ex. försurningen av mark och vatten, föroreningen avhaven, uttunningen av ozonskiktet, störningar i klimatsystemet och hoten motden biologiska mångfalden. Det är dock viktigt att det internationellamiljöarbetet kompletteras med nationella åtgärder för att skall kunnaagera med trovärdighet i internationella fora. Det bör i sammanhangetframhållas att utskottet under återstoden av kommer attbehandla ett stort antal propositioner och motioner med olika förslag omåtgärder inom miljöområdet, både nationellt och internationellt.Hållbara konsumtions- och produktionsmönsterRegeringen påpekar i skrivelsen att mycket av arbetet med att miljöanpassaoffentlig verksamhet, företag, transportsystem och konsumtionsmönster har enlokal och nationell prägel. Men dessa uppgifter har också viktiga globaladimensioner. I-länderna utgör en betydelsefull förebild för länderna i tredjevärlden i deras strävan efter att uppnå en högre levnadsstandard. Ett aktivtnationellt miljöarbete är enligt regeringen nödvändigt för att skapatrovärdighet och få genomslag i det internationella samarbetet. börgenom att vara föregångare påverka utvecklingen i andra länder.Vidare anför regeringen att gemensamma internationella riktlinjer, mått ochindikatorer såsom miljömärkning, miljökonsekvensbeskrivning, livscykelanalyseroch standardisering bör vidareutvecklas. bör även här agera somföregångare och sprida exempel från svenska erfarenheter inom dessa områdensamt verka för en ökad spridning av miljövänlig teknik till . Sverigedeltar i arbetet för långsiktigt hållbara konsumtions- och produktionsmönsteri en mängd internationella sammanhang, t.ex. inom ramen för FN:s kommissionför hållbar utveckling, EU, , FN:s ekonomiska kommission för ochNordiska ministerrådet.Vad regeringen anfört om vikten av internationellt kretsloppsarbete torde ihuvudsak tillgodose motion Jo727 yrkande 7. Utskottet instämmer i huvudsak ide synpunkter som framförs i motionen men är med anledning av vad som häranförts inte berett att föreslå ytterligare åtgärder.Miljö och handelDe multilaterala handelsförhandlingarna inom ramen för Allmänna tull- ochhandelsavtalet (), den s.k. Uruguayrundan, inleddes och avslutadesförst , varefter de överenskomna avtalen undertecknades i april1994. Förhandlingarna i Uruguayrundan hade tre övergripande mål, nämligen attvidareutveckla liberaliseringen av världshandeln, att förstärka och utvidga det till nya områden samt att stärka roll iutformningen av internationell ekonomisk politik.Förhandlingarna resulterade i ett avtal om upprättande av WTO. Övriga avtalsom träffades under förhandlingarna ingår som bilagor till bildar den institutionella ramen för det nya ochsammanhållna handelsregelverket och har till uppgift att underlättagenomförandet och tillämpningen av avtalet och dess förutsättningar. WTO ärockså forum för framtida handelsförhandlingar. godkände avtalet omupprättande av WTO (1994/95:NU8).Miljöfrågorna var inte med som något särskilt förhandlingsområde iUruguayrundan, men förhandlingsresultatet visar ändå på flera områden atthänsyn tagits till miljöaspekter. I ingressen till avtalet sägs attmedlemmarna skall medge ett optimalt utnyttjande av världens resurser ienlighet med målsättningen om en hållbar utveckling i syfte att skydda ochbevara miljön. Enligt avtalen om tekniska handelshinder och om sanitära ochfytosanitära åtgärder har medlemmarna rätt att vidta åtgärder för att skyddabl.a. miljön samt djurs och växters liv och hälsa.En särskild kommitté om handel och miljö inom WTO har rapporterat till WTO:sministermöte i som hölls . har inom EU verkatmycket aktivt för att åstadkomma konkreta resultat i kommittén. Kommitténsuppgift var bl.a. att föreslå eventuella ändringar i de multilateralahandelsregelverken. ambition inför mötet var att det iministerdeklarationen skulle slås fast att politikområdena handel och miljömåste vara ömsesidigt stödjande för att främja en hållbar utveckling.Vid mötet beslutades att den särskilda kommittén om miljö och handel skallfortsätta sitt arbete med att bl.a. granska sambandet mellanhandelsliberalisering, ekonomisk utveckling och miljöskydd. Det arbete somkommittén genomfört visar att frågorna är mycket komplexa och behöverbelysas ytterligare. Betydelsen av samordning av miljö- och handelspolitik pånationell nivå understryks särskilt. kommer även fortsatt att drivafrågan om att kommittén skall presentera ett konkret förslag till undantag ihandelsregelverket för åtgärder vidtagna inom ramen för konventioner förhållbar utveckling.Utskottet vill i likhet med vad som anförs i motion Jo727 framhålla viktenav att miljöhänsyn integreras ytterligare i de regler som ställs upp för deninternationella handeln. Det får ses som positivt att den särskilda kommitténom miljö och handel fått förlängt mandat, och utskottet förutsätter attregeringen fortsätter sitt arbete med att främja miljöaspekterna inom detinternationella handelsregelverket. Det är också positivt att man islutsatserna från uppmärksammar betydelsen av nationellsamordning av miljö- och handelspolitik. Motion Jo727 yrkandena 8 och 9 tordei huvudsak vara tillgodosedd med vad som här anförts och bör inte föranledanågon ytterligare åtgärd.JordbrukRegeringen påtalar i skrivelsen att jordbruk som baseras på högteknologi i i-länder och delar av skapar en mängd olika problem.Jordbrukslandskapet blir alltmer ensartat och den biologiska mångfaldenutarmas till följd av de intensiva jordbruksmetoderna. En alltför stor ochovarsam användning av gödselmedel och kemiska bekämpningsmedel bidrar till attskada såväl grundvatten och andra färskvattentillgångar som den miljön,framför allt genom övergödning och läckage av bekämpningsmedelsrester.Skadeinsekter och sjukdomar som drabbar grödorna blir i ökande utsträckningresistenta mot bekämpningsmedel, som naturens egna mekanismer föratt begränsa skadeangrepp, såsom rovinsekter, slås ut av bekämpningsmedel.Även lågintensivt jordbruk kan leda till problem, då fattigdom ochbefolkningstillväxt skapar ökad belastning på markresurserna. Fattiga böndertvingas för sin överlevnad använda sig av mark som inte är lämplig förjordbruk. Stora arealer åkerjord har drabbats av jordförstöring, erosion,försaltning, utarmning och ökenspridning. Dessutom leder skogsskövling som hartill syfte att bereda ny mark för jordbruk till omfattande avskogning och småmöjligheter till uthållig odling.I november 1996 arrangerade FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation, FAO,ett toppmöte mellan världens stats- och regeringschefer omlivsmedelssäkerheten i världen. En av de frågor som diskuterades gäller hotenmot jordbrukets naturresursbas.