bet · GL01SfU1 · 1997-12-02 00:00:00 — Det innebäratt om t.ex. hälften av de sammanlagda skatterna och avgifterna för inkomstårethar betalats så tillgodoräknas pensionspoäng för halva inkomsten.Utskottet har inte något att erinra mot regeringens förslag tillmedelsanvisning.Utskottets samlade överväganden och ställningstaganden rörande utgiftsområde10 redovisas nedan under rubriken ställningstagande.A 3 HandikappersättningarPropositionenHandikappersättning utges enligt 9 kap. 2 § AFL till försäkrad som fyllt 16 åroch som för avsevärd tid fått sin funktionsförmåga nedsatt isådan omfattning att han i sin dagliga livsföring behöver mera tidskrävandehjälp av annan eller behöver hjälp av annan för att förvärvsarbeta eller eljestfår vidkännas betydande merutgifter på grund av sitt handikapp.Handikappersättning utbetalas med belopp som motsvarar , 53 %eller av basbeloppet allt efter hjälpbehovets omfattning ellermerutgifternas storlek. Ersättningen kan utges tillsammans med t.ex.förtidspension eller ålderspension, eller som självständig förmån.Regeringen har föreslagit att för till anslaget A 3Handikappersättningar anvisar ett ramanslag på 1 001 900 000 kr.UtskottetRegeringens förslag till medelsanvisning har inte föranlett någramotionsyrkanden. Utskottet har inte något att erinra mot förslaget.Utskottets samlade överväganden och ställningstaganden rörande utgiftsområde10 redovisas nedan under rubriken ställningstagande.B 1 och B 2 Allmänna försäkringskassorAllmänt om socialförsäkringsadministrationenRiksförsäkringsverket utövar enligt 18 kap. 2 § AFL tillsyn överförsäkringskassorna och är enligt förordningen (1988:1204) med instruktion förRiksförsäkringsverket central förvaltningsmyndighet för socialförsäkringen ochanslutande bidragssystem. skall särskilt svara för dencentrala ledningen och för tillsynen av försäkringskassornas verksamhet samtverka för att socialförsäkrings- och bidragssystemet tillämpas likformigt ochrättvist. skall följa utvecklingen av de olika grenarnainom trygghetssystemet och utvärdera trygghetsanordningarnas effekter förindivid och samhälle.De allmänna försäkringskassorna har till uppgift att handlägga enskildaärenden inom socialförsäkrings- och bidragssystemen på regional och lokal nivå.För närvarande finns 25 försäkringskassor. fanns ca 350lokalkontor och ett trettiotal mindre servicepunkter i landet. Den 31 decembersamma år var 15 437 personer anställda vid försäkringskassorna.På förslag av utskottet har godkänt riktlinjer för förändringar iden nuvarande organisationen avseende socialförsäkringsadministrationen (prop.1996/97:63, bet. 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273).Enligt nämnda riktlinjer bör socialförsäkringen även varanationellt enhetlig som organisationsstrukturen måste tillgodosekraven på en likformig och rättssäker tillämpning av socialförsäkringen ochövriga förmåner som handhas av socialförsäkringsadministrationen.Försäkringskassornas roll bör stärkas och rollklargöras.Riksförsäkringsverkets ledningsroll inom socialförsäkringen skall tydliggörasgenom preciseringar i verkets instruktion så att det framgår att verket skalltolka och förtydliga de mål och krav på förväntat utfall av försäkringarna somriksdag och regering ställer. I uppdrag skall ligga attsvara för den normgivning som skall vara styrande för försäkringskassornastillämpning av lagstiftningen på socialförsäkringsområdet och verket skall haansvar för att följa upp att försäkringskassorna efterlever kraven som ställspå dem och återrapportera utfallet till såväl den enskilda försäkringskassansom till regeringen. skall också vara ansvarigsystemägare när det gäller ADB-systemen.Vidare skall enligt riktlinjerna styrelse utses avregeringen. Styrelsen skall bl.a. besluta om inrättande avsocialförsäkringsnämnder och utseende av ledamöter i dessa och omlokalkontorsnätets utformning. Styrelsen skall efter hörande avRiksförsäkringsverket lämna förslag om anställning av direktören tillregeringen. Beslut fattas därefter av regeringen.En proposition om socialförsäkringsadministrationen med förslag tillerforderliga lagändringar har aviserats till slutet av . Reformeringenav administrationen bör enligt regeringen vara genomförd den 1 januari 1999.PropositionenRegeringen har i propositionen föreslagit att för budgetåret 1998till anslaget B 1 anvisar ett ramanslag på 665 012 000kr.Vissa av administrationskostnader finansieras viaersättningar som lämnas från Allmänna pensionsfonden och de affärsdrivandeverken. Dessa inkomster kan enligt regeringen för beräknas till64,. Regeringen anger vidare att fr.o.m.år 1998 bör få ersättning från Arbetsskadefonden för administration avarbetsskadeförsäkringen med . Anslaget minskas imotsvarande mån. överfördes frånRiksförsäkringsverkets ramanslag till försäkringskassorna. Enligt regeringenåterförs av dessa till ramanslag.I propositionen föreslås vidare att till anslaget B 2 Allmännaförsäkringskassor anvisas ett ramanslag på 4 269 564 000 kr.Även försäkringskassornas administrationskostnader finansieras till viss delav avgiftsinkomster från Allmänna pensionsfonden samt från Arbetsskadefonden.För beräknas dessa inkomster till . Dettabelopp reduceras enligt vad som anförs i propositionen med 13 miljoner kronorsom en delbetalning för tidigare överuttag för de verksamheter som finansierasmed avgifter. Det sammanlagda övertaget anges till 143,8 miljoner kronor.Vid beräkningen av anslaget har beaktats att försäkringskassornafortsättningsvis inte skall handha utbetalning av KAS-ersättning samt attsamtliga finansieringsbidrag fr.o.m. skall administreras avArbetsmarknadsstyrelsen. Förslaget att försäkringskassorna skall handha bl.a.utbetalningar till personer som till följd av ett s.k. generationskontraktlämnar arbetsmarknaden har också beaktats.Enligt propositionen innebär det förhållandet att sjuklöneperioden förkortasfrån 28 att 165 000 fler sjukfall kommer att hanteras avförsäkringskassorna. Såvitt gäller frågan om den ökade administrationskostnadentill följd härav avser regeringen att återkomma i samband med tilläggsbudgetenår 1998.Av propositionen framgår att regeringen avser att prioritera utveckling avdet administrativa stödet för att ytterligare kunna effektivisera verksamheten.Vidare skall rollfördelningen inom socialförsäkringsadministrationentydliggöras genom ändrat regelverk och ärendehanteringen kvalitetssäkras.MotionerModeraternaI motion Sf277 yrkande 8 av m.fl. (m) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget B 1 anvisa 200 miljoner kronormer än regeringen föreslagit. Med hänsyn till ökade insatser för rehabiliteringoch samordning samt till den arbetsbörda som försäkringskassorna har ansermotionärerna att socialförsäkringsadministrationen måste få ytterligareresurser.FolkpartietI motion Sf305 yrkande 15 (delvis) av m.fl. (fp) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget B 2 anvisa 80 miljonerkronor mer än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att beivra fusket.Enligt motionärerna är det avgörande för socialförsäkringssystemets legitimitetatt fusk beivras. Av det skälet bör försäkringskassorna tillföras ytterligare80 miljoner kronor.I motion Sf267 yrkande 1 av och () begärs etttillkännagivande om urholkad rättssäkerhet. Ytterligare personalneddragningarinom försäkringskassorna ger försämringar i kvalitet, service ochtillgänglighet. Försäkringskassorna bör därför få mer resurser.VänsterpartietI motion Sf257 (delvis) av m.fl. (v) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget B 2 anvisa 200 miljoner kronormer än regeringen föreslagit.I motion Sf255 yrkande 5 av m.fl. (v) finns ett liknadeyrkande. I samma motion yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om möjligheternaför försäkringskassorna att klara sin arbetssituation. Ett minskat antalhandläggare och en lång rad regeländringar har lett till attförsäkringskassorna inte fått tillräckligt med utrymme för inlärning ochutbildning. I yrkande 4 begär motionärerna ett tillkännagivande omförsäkringskassornas arbete med återställandet av sjuklöneperioden. Enligtmotionärerna är det ohållbart om en redan hårt pressad administration skall åtasig att hantera den ökning av antalet sjukfall som blir en följd av den kortaresjuklöneperioden.MiljöpartietI motion Sf294 yrkande 1 (delvis) av m.fl. (mp) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget B 2 anvisa 140miljoner kronor mer än regeringen föreslagit.KristdemokraternaI motion Sf291 yrkande 11 (delvis) av m.fl. (kd) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget B 2 anvisa 300miljoner kronor mer än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om behovet av ökaderesurser till försäkringskassorna. Motionärerna anser attsocialförsäkringsadministrationen bör tillföras för atträtt ersättning skall kunna betalas ut samt fusk och missbruk beivras.UtskottetAdministrationen har befunnit sig i en omvälvande perioddär har haft till uppgift att klara befintlig verksamhetsamtidigt som ett stort antal regelförändringar har genomförts. Detta har skettsamtidigt som budgetramen har minskat. Av propositionen framgår att prognosenför , trots vidtagna förenklings- och effektiviseringsåtgärder,visar ett överskridande på ca . Utskottet noterar attregeringen enligt beslut har höjt anslagskrediten förförsäkringskassorna från till . Genom beslutetförhindras att försäkringskassorna överskrider medgiven anslagskredit.Såvitt gäller har utskottet ovan föreslagit etttillkännagivande med innebörd att ytterligare - utöver vadregeringen föreslagit - skall avsättas av medlen för rehabilitering underanslaget A 1 för att uppnå samverkansvinster. Av dessa medel, 814 miljonerkronor, skall försäkringskassorna få använda för sinadministration, dvs. utöver propositionens förslag. Genomdenna åtgärd anser utskottet att försäkringskassorna har fått rimligamöjligheter att bemästra en annars svårhanterad situation och attförutsättningar därmed ges för att uppfylla målen att bl.a.arbeta aktivt med rehabilitering liksom med förebyggande av fusk och missbruk.Med hänsyn härtill anser sig utskottet kunna godta regeringens förslag tillmedelsanvisning såväl vad gäller anslaget B 1 som anslaget B 2. Utskottetförutsätter att regeringen med stor uppmärksamhet följer den fortsattautvecklingen och vid behov överväger lämpliga åtgärder.Utskottets samlade överväganden och ställningstaganden rörande utgiftsområde10 redovisas nedan under rubriken ställningstagande.Utskottets ställningstagande (utgiftsområde 10)Som redovisats i det föregående har för fastställtramen för utgiftsområde 10 till 37 . Utskottet har att taställning till regeringens förslag till fördelning av medlen till anslagen A 1-B 2.Utskottet har ovan föreslagit ett tillkännagivande om att ytterligare 100miljoner kronor - utöver propositionens förslag - av de särskildasamverkansmedlen skall få disponeras av försäkringskassorna för administration.Medlen kommer därmed att uppgå till sammanlagt , varav högst200 får användas för försäkringskassornas administration. Iövrigt har utskottet inte något att erinra mot den av regeringen föreslagnamedelsfördelningen. Med hänsyn härtill och då utskottet inte har ansett sigkunna ställa sig bakom motionsyrkanden i skilda delfrågor föreslår utskottetatt med anledning av regeringens förslag anvisar anslag enligt Utskottets förslag i bilaga 3, utgiftsområde 10.Samtliga i bilaga 4, utgiftsområde 10, förtecknade motionsyrkanden avstyrks.Utskottet behandlar även ett i proposition 1997/98:9 framlagt förslag rörande3 § hälso- och sjukvårdslagen. Bestämmelsen i första stycket i denna paragrafskall enligt vad som anges i den propositionen kompletteras med en ny andramening med innebörd att personer som är kvarskrivna enligt 16 §folkbokföringslagen (1991:481) skall jämställas med personer bosatta inom detlandsting där han eller hon stadigvarande vistas. Även detta ändringsförslagföreslås träda i kraft . har i sittbetänkande 1997/98:SkU5 tillstyrkt proposition 1997/98:9 men överlämnatifrågavarande del av lagförslaget till socialförsäkringsutskottet förlagteknisk samordning.Utskottet tillstyrker förslaget i proposition 1997/98:9 till ändring i 3 §första stycket hälso- och sjukvårdslagen och föreslår att de berördalagförslagen samordnas i det förevarande betänkandet.Mot bakgrund av vad ovan anförts om samverkan inom rehabiliteringsområdetföreslår utskottet att antar av utskottet framlagda förslag till lagom ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, lag om ändring i lagen(1997:313) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) och lag om ändring ihälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Utskottet biträder vidare förslaget tilllag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön.Vidare tillstyrker utskottet regeringens förslag till mål för utgiftsområdetliksom vad regeringen anfört angående gemensamt mål för samverkan inomrehabiliteringsområdet.Motioner med anknytning till utgiftsområde 10Beräkning av anslag för åren 1999 och 2000I motion Sf294 yrkande 2 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om beräknad fördelning på anslag inom utgiftsområde 10 föråren 1999 och 2000.Det föreligger inte någon anledning för att nu besluta om beräkningav anslag för budgetåren 1999 och 2000. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion Sf294 yrkande 2.Kriterier för rätt till sjukpenning och förtidspension m.m.Gällande ordningSom nämnts i det föregående gäller i fråga om rätttill sjukpenning och förtidspension att vid bedömning av i vad månarbetsförmågan är nedsatt skall i sista hand beaktas den försäkrades förmågaatt försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommandepå arbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt förden försäkrade (steg 5 i den s.k. steg för steg-modellen). Endast vid särskildaskäl får beaktas andra faktorer såsom ålder och bosättningsförhållanden.MotionerI motion Sf205 av m.fl. (m) begärs förslag rörandeegenföretagarnas rätt till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension.Motionärerna anser att steg 5 i den s.k. steg för steg-modellen skall slopasför egenföretagare.I motion So308 yrkande 32 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om behovet av en helhetsbedömning som grund för rätt tillsjukpenning. Enligt motionärerna är det en samlad helhetsbedömning avarbetsförmågan som bör göras i stället för att tillämpa de nya kriteriernaenligt vilka utrymmet för annat än medicinska skäl har minskat.I motion Sf297 av () begärs ett tillkännagivande om attbehovet av särskilda åtgärder vid tillämpningen av steg för steg-modellen börses över. Motionärerna anser att man bör utvidga möjligheten att gerehabiliteringspenning då någon av medicinska skäl inte kan återgå i tidigarearbete eller annat liknande arbete.UtskottetFrågan om bedömning av arbetsförmågans nedsättning såvitt gäller egenföretagarehar behandlats i betänkande 1996/97:SfU6. Utskottet var införstått med attvissa av dem som saknar arbetsgivare, efter prövning enligt steg 5, skullekomma att anses ha en restarbetsförmåga och att de därmed i praktiken skullekomma att hänvisas till annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete.Om något sådant inte finns tillgängligt kan de, om de inte är eller kan varamedlemmar i en arbetslöshetskassa eller inte uppfyller villkoren för rätt tillarbetslöshetsersättning, komma att ställas utan ersättning från såvälsocialförsäkringen som arbetslöshetsförsäkringen. Enligt utskottets mening vardetta ett problem men dock inte ett problem som borde lösas inomsocialförsäkringen. Att helt undanta en viss kategori från att bedömas enligtsteg 5 var därför enligt utskottet inte en framkomlig väg.Utskottet anser inte att det finns skäl att frångå detta ställningstagandeoch avstyrker bifall till motion Sf205.Utskottet noterar i övrigt att det av budgetpropositionen framgår attRiksförsäkringsverket har fått i uppdrag att i samråd med ochArbetsmarknadsstyrelsen göra en uppföljning av effekterna av de nya kriteriernaför rätt till sjukpenning och förtidspension. Uppdraget skall redovisas tillregeringen den 15 januari 1998.Utskottet noterar vidare att en särskild utredare har fått i uppdrag attbelysa effekter som kan uppstå i samband med företagares rätt till ersättningfrån arbetslöshets- och socialförsäkring (dir. 1997:137). Utredaren skallkartlägga antalet företagare med partiell arbetsförmåga som på grund avnuvarande ersättningsregler avvecklar sin rörelse och i vilken utsträckning deövergår till annan verksamhet eller blir arbetslösa. Vidare skall utredaren vidbehov lämna förslag på vilka regelförändringar som bedöms vara erforderliga föratt eliminera eventuella oönskade effekter. Om förslag lämnas skall utredarenbl.a. värna viktiga principer om att löntagare och företagare så långt sommöjligt behandlas lika i trygghetssystemen.Vad gäller frågan om att anlägga en helhetssyn vid arbetsförmågebedömningenvill utskottet framhålla att den renodling av socialförsäkringen som de nyakriterierna är ett uttryck för ger utrymme för att i det enskilda fallet vägain även andra omständigheter, t.ex. ålder och bosättningsförhållanden.Utskottet har ovan redovisat sin syn på de möjligheter till helhetssyn som enfördjupad samverkan ger. Utskottet har med en ändring tillstyrkt förslaget omen sådan samverkan. Med det anförda anser utskottet att det inte är påkallatmed något tillkännagivande i frågan. Utskottet avstyrker bifall till motionSo308 yrkande 32.Med hänvisning till det redovisade uppföljningsuppdraget är det enligtutskottets mening inte heller aktuellt att föreslå ett tillkännagivande medanledning av motion Sf297. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen.Sjukpenning till timanställda och sjukpenningberäkning vid blandade inkomsterI motion Sf214 yrkande 1 av m.fl. (m) begärs förslag tillsjukpenningberäkning för försäkrade med blandinkomster. Med nuvarande reglerfår personer med såväl företags-, anställnings- som uppdragsinkomster alltförlåg sjukpenning i förhållande till sina inkomster och inbetalda avgifter. Isamma motion yrkande 2 begärs förslag som innebär att timanställd personal fårsjukpenning . Motionärerna anser attanställningsformen inte får innebära att rätten till sjukersättning åsidosätts.Vad först gäller frågan om sjukpenning till timanställd personal harutskottet i betänkande 1996/97:SfU12 avstyrkt ett liknande yrkande medhänvisning till en utredning om inkomstbegreppet och till en aviseradproposition om sjukpenninggrundande inkomst.Utskottet noterar att Utredningen om översyn av inkomstbegreppen inombidrags- och socialförsäkringssystemen i betänkandet Förmån efter inkomst (SOU1997:85) bl.a. har föreslagit en alternativregel för sjukpenningförsäkrade sominte är fast anställda och inte heller har anställningsavtal som omfattarsammanlagt i följd. Enligt denna skall sjukpenninggrundandeinkomst beräknas på den inkomst som en försäkrad haft av tolvmånader före bedömningstidpunkten. Enligt utredningen skulle försäkringskassanmed stöd av denna regel och med utgångspunkt från hur mycket en person igenomsnitt arbetat kunna fastställa hur många dagar som vederbörandehar rätt till sjukpenning.Vad därefter gäller frågan om sjukpenningberäkning vid blandade inkomster harutskottet i det nämnda betänkandet behandlat ett liknande yrkande. Utskottetuttalade sin förståelse för uppfattningen att de aktuella reglerna i ett fallsom detta ger ett mindre tillfredsställande resultat. Utskottet kunde dockkonstatera att denna effekt av reglerna hade förutsetts vid införandet av des.k. timsjukpenningreglerna (prop. 1986/87:69, bet. 1986/87:SfU12, rskr.1986/87:182). I propositionen hade uttalats att det föreslagna beräkningssättetför personer med blandad inkomst kan få till följd att ersättning till enförsäkrad vars sammanlagda sjukpenninggrundande inkomst helt eller delvisöverstiger 7,5 basbelopp kan bli för låg eller helt utebli. Det kan, enligt vadsom anfördes i propositionen, inträffa om en försäkrad med höganställningsinkomst på grund av sjukdom måste avstå från arbete då haninte skulle ha utfört arbete i anställningen men väl i den andrasysselsättningen. Regeringen var bl.a. av administrativa skäl inte beredd attföreslå särskilda regler för dessa fall. Utskottet, som i betänkande1996/97:Sf12 bl.a. hänvisade till ett av regeringen aviserat förslag omändringar av reglerna för sjukpenninggrundande inkomst, ansåg att den aviseradepropositionen borde avvaktas och avstyrkte därför den aktuella motionen.Som redan nämnts kommer den av regeringen aviserade propositionen attföreläggas . Utskottet vidhåller sinuppfattning att propositionen bör avvaktas och avstyrker bifall till motionSf214 yrkandena 1 och 2.Karensdag vid flera arbetsgivare m.m.Som ovan nämnts utges sjuklön och sjukpenning med vissa undantag inte för denförsta dagen i sjukperioden/sjuklöneperioden. Sjuklön eller sjukpenning utgesför övriga dagar med viss andel av den förmånsgrundande inkomsten. Antaletkarensdagar är begränsat ochberäknas i förhållande till sjuklön från varje arbetsgivare för sig.Arbetstagare med koncentrerad arbetstid kan till följd av reglerna om karensdagfå en större självrisk än personer med jämnt fördelad arbetstid och den som harflera arbetsgivare kan drabbas av under en och sammasjukperiod.I motion Sf291 yrkande 3 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om behovet av regeländringar i karensdagssystemet.Motionärerna anser att skift- och deltidsarbetande, timanställda ocharbetstagare med mer än en arbetsgivare missgynnas och att regeringen böråterkomma med förslag för att rätta till detta förhållande.Liknande yrkanden har tidigare behandlats av utskottet. Redan när nuvarandekarensdagsregler infördes diskuterades frågan om särregler för arbetstagare medkoncentrerad arbetstid och för dem med flera arbetsgivare. Regeringen var dockinte beredd att föreslå några sådana särlösningar. På förslag av utskottetgodkändes propositionens förslag om karensdag i sjukersättningssystemen (prop.1992/93:31, bet. 1992/93:SfU9, rskr. 1992/93:157). Även i utskottets avriksdagen godkända betänkande 1993/94:SfU12 var frågan aktuell. Utskottetförutsatte då att man inom övervägde möjligheter tilländringar i regelsystemet som kan ha en åtminstone dämpande effekt på depåtalade konsekvenserna av karensdagen. Utskottet ansåg att något särskilttillkännagivande till regeringen inte var påkallat och avstyrktemotionsyrkanden härom. I betänkande 1996/97:SfU12 förutsatte utskottet attregeringen skulle återkomma i frågan om det visar sig vara möjligt att finna enlämplig åtgärd för att mildra de nämnda konsekvenserna och avstyrkte motioner ifrågan.Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrker bifall tillmotion Sf291 yrkande 3.ErsättningsnivånI AFL finns särskilda regler om minskning av sjukpenning i vissa fall.Minskningsreglerna blir tillämpliga om den försäkrade erhåller lön avarbetsgivaren som sjukpenning utges. Fri gruppsjukförsäkring somåtnjuts enligt grunder som fastställs i kollektivavtal anses därvid som lön. Omden försäkrade får sjukpenning som han får sådana förmåner frånarbetsgivaren minskas i en sjukperiod sjukpenningenmed det belopp som förmånerna överstiger av vad den försäkrade skulle hafått i motsvarande förmåner om han varit i arbete. Fr.o.m. den 91:a dagenminskas sjukpenningen med förmånernas hela belopp.Fr.o.m. gäller att kompletterande ersättning får ges ävenefter den i en sjukperiod utan att sjukpenningen minskas.Möjligheten att komplettera ersättningen från den allmänna försäkringenbegränsas till en sammanlagd kompensationsnivå om av vad den försäkradeskulle ha haft i lön om han eller hon varit i arbete (prop. 1996/97:63, bet.1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273).I motion Sf263 yrkande 3 av m.fl. (v) begärs tillkännagivandeom 90-procentsnivå när det gäller sjuk- och föräldraförsäkringen.