bet · GL01SfU6 · 1997-11-18 00:00:00 — 1996/97:BoU1 s. 26-29) uttalat sig för vikten avatt söka lösningar på problemen som utgår från en samlad politik som även tarfasta på de förutsättningar som gäller för varje enskilt bostadsområde.Särskilt angeläget har det enligt utskottet varit att understödja de positivainitiativ som redan tagits i de områden som i övrigt har de största problemen.Det synes sålunda föreligga en bred politisk enighet vad gäller bådenödvändigheten av att bryta en negativ utveckling i vissa bostadsområden ochvikten av att såväl staten som kommunerna tar sitt ansvar för de åtgärder sombedöms vara nödvändiga.Det är mot bakgrund av utskottets tidigare ställningstaganden värdefullt attdet nu läggs fram ett förslag som avser den samlade integrationspolitiken.Också i flertalet av de nu aktuella motionerna är utgångspunkten att deinsatser som görs skall ingå som en del i ett större sammanhang. Utskottetdelar denna uppfattning. Som utskottet tidigare framhållit är en helhetssyn somsyftar till att åstadkomma en samverkan mellan alla samhällssektorer enförutsättning för att insatser på enskilda politikområden skall svara mot deuppsatta övergripande målen. För att de bostadspolitiska åtgärderna skall ledatill minskad segregation och ökad integration måste de sålunda ha stöd iinsatser på en rad andra områden. är naturligtvis bostadspolitisktmotiverade insatser i sig en viktig del i integrationssträvandena. En väg attbryta den pågående segregeringen är att på olika sätt verka för en upprustningav bostäder och bostadsmiljö i dessa områden. Åtgärder som enbart avser denfysiska miljön är dock inte tillräckliga. Som framhålls i flera av motionernafinns det dessutom behov av att på olika sätt öka de boendes reella inflytande.Det är viktigt att ta till vara den kraft som kan utvecklas ur det lokalaengagemanget. Det är de boendes upplevelser och möjligheter till bestämmandesom är den viktigaste faktorn för att få en förändring till stånd. Exempel påsådana åtgärder är de förändringar i skattelagstiftningen ochhyresförhandlingslagen för att främja hyresgästernas självförvaltning somnyligen beslutats. Även insatser som riktar sig direkt till det enskildahushållet spelar en i detta sammanhang viktig roll. Det innebär bl.a. attbostadsbidragen som ett viktigt bostadspolitiskt instrument måste vidmakthållasoch förstärkas i den takt som samhällets resurser medger.Samlade bostadspolitiska insatser med den bredd och med den inriktning somutskottet nu med anslutning till flera av motionerna förordat bör enligtutskottets mening kunna utgöra ett av de viktigaste inslagen i strävandena attkomma till rätta med problemen i dagens utsatta bostadsområden. mening bör dock inte de bostadspolitiska insatser som syftartill att motverka segregation ses isolerat från andra insatser inombostadssektorn. Även om åtgärderna har det vällovliga syftet att förbättraintegrationen måste de naturligtvis stå i samklang med de övergripande målenför bostadspolitiken. Utskottet vill erinra om att regeringen ibudgetpropositionen aviserat sin avsikt att förelägga enbostadspolitisk proposition. Det kan antas att flera av de förslag som denbostadspolitiska utredningen lagt fram kommer att behandlas i propositionen.Utredningen har bl.a. ägnat frågan om boendesegregation ett stort intresse. Detframstår enligt utskottets mening därför som mindre lämpligt att nu förordavissa enskilda åtgärder före andra. Enligt utskottets mening bör ytterligareöverväganden i hithörande frågor anstå i avvaktan på det aviserade förslaget.Med det anförda får enligt bostadsutskottets mening motionerna Sf1, Sf8yrkandena 4 och 10, Sf10 yrkande 20, Sf622 yrkande 20, 1996/97:Sf613 yrkande 1samt 1996/97:Sf615 till stor del anses vara tillgodosedda. Utskottetkonstaterar också att företrädarna för de partier som står bakom dessa motioneräven står eniga bakom den bostadspolitiska utredningens förslag till åtgärdermot boendesegregation.Vidare anges att motionerna Sf4 yrkande 10, Sf621 yrkande 7 samt1996/97:Sf630 närmast har en allmän bostadspolitisk inriktning. Förslag meddenna innebörd kommer bostadsutskottet att behandla senare under riksmötet.Från de utgångspunkter bostadsutskottet har att beakta bör de därför inte nuföranleda någon åtgärd från sida. Motionerna avstyrks.Socialförsäkringsutskottets bedömningUtskottet konstaterar att segregationen i storstäderna i första hand är enekonomisk och social segregation och inte en segregation på etniska grunder.Utskottet anser det därför riktigt att regeringen talar om särskilda insatser iutsatta bostadsområden och inte särskilda insatser i invandrartäta områden.Detta ändrade uttryckssätt är riktigt också av det skälet att ett etnisktsegregerat område inte i sig är negativt.Enligt regeringen behövs nu en samhällelig kraftsamling för att stoppa denlångvariga negativa utvecklingen. Både socialutskottet och bostadsutskottetframhåller i sina yttranden att det behövs långsiktiga och breda insatser, sompräglas av en helhetssyn och syftar till att åstadkomma en samverkan mellanalla samhällssektorer. tillägger att de särskilda insatsernamåste stå i samklang med de övergripande målen för bostadspolitiken. Enbostadspolitisk proposition har aviserats, och bostadsutskottet anser attytterligare överväganden i hithörande frågor bör anstå i avvaktan på detaviserade förslaget. delar den uppfattning de övrigautskotten ger uttryck för.Utskottet anser att motion 1996/97:Sf613 yrkande 3 är tillgodosedd med vadregeringen anfört om samverkan mellan arbetsförmedling, socialtjänst ochförsäkringskassor. Övriga motioner bör med hänvisning till det ovan anfördainte föranleda något uttalande från sida. Det gäller motionerna Sf4yrkandena 10 och 11, Sf621 yrkande 7, Sf8 yrkandena 4 i denna del och 10, Sf10yrkande 20, Sf622 yrkande 20, Sf1 i denna del, 1996/97:Sf615 i denna del,1996/97:Sf613 yrkande 1 och 1996/97:Sf630.Särskilda insatser för nyanlända invandrareBakgrundFörutom de åtgärder och insatser som står till buds för nyanlända inom ramenför den generella politiken finns särskilda introduktionsinsatser förskyddsbehövande och vissa anhöriga till dessa. Säråtgärderna har kommit tilldels för att skyddsbehövande ofta har särskilda behov, dels för att det är ennationell angelägenhet och en internationell förpliktelse att ta emotskyddsbehövande. I den proposition som ligger till grund för nuvarandeintroduktion av skyddsbehövande, Samordnat flyktingmottagande och nytt systemför ersättning till kommunerna, m.m. (prop. 1989/90:105) slås det fast attsamhällets samlade insatser skall syfta till att geflyktingen förutsättningar att snabbast möjligt få en bostad, en reguljärsysselsättning med normal försörjning, tillräckliga svenskkunskaper samtförutsättningar för att bli delaktig i samhällslivet.Det övergripande ekonomiska ansvaret för mottagandet av skyddsbehövandeligger på staten. I övrigt delas ansvaret mellan stat och kommun så att statenhar det fulla ekonomiska ansvaret för asylsökande, medan det är kommunen somsvarar för introduktionen för skyddsbehövande som beviljats permanentuppehållstillstånd eller sådant tillfälligt uppehållstillstånd som ger rätttill folkbokföring i . Staten lämnar ersättning till kommunerna förkostnader i samband med mottagandet och introduktionen av skyddsbehövande.Ersättning lämnas också för utlänningar som av humanitära skäl fåttuppehållstillstånd för bosättning i och för anhöriga tillskyddsbehövande om dessa har ansökt om uppehållstillstånd från detatt anknytningspersonen först togs emot i en kommun.Från och med den 1 januari 1993 har kommunerna genom lagen (1992:1068) omintroduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar gettsmöjlighet att bevilja introduktionsersättning till den person för vilkenstatlig ersättning lämnas. Storleken på introduktionsersättningen bestäms avkommunen och ett villkor för att ersättning skall kunna beviljas är attintroduktionsplanen följs.Ansvarsfördelning och allmänna utgångspunkterPropositionenRegeringen anser att nuvarande ansvarsfördelning mellan stat och kommun förmottagande och introduktion av skyddsbehövande skall bestå. Det innebär attstaten skall ha ett ekonomiskt ansvar, medan kommunerna även i fortsättningenskall ha ansvar för själva genomförandet av introduktionen för skyddsbehövande.Staten skall också ha ett ansvar för att se till att det finns tillräckligmottagningskapacitet för de skyddsbehövande som kommer till landet och för attstödja kommunernas introduktion. Genom arbetsmarknadsmyndigheterna har statensamma ansvar för att hjälpa skyddsbehövande att komma in på arbetsmarknaden somman har för andra nytillträdande på arbetsmarknaden. Statlig ersättning tillkommuner bör lämnas för samma kategori personer som hittills.Vad gäller den individuellt inriktade introduktion som anordnas avkommunerna menar dock regeringen att den i flera avseenden måste förbättrasinom den nuvarande ramen. Introduktionen bör i större utsträckning än hittillsutgå från individens behov och förutsättningar och i högre grad utformastillsammans med individen samt planeras och genomföras i samverkan mellan olikaberörda parter.Stöd och insatser bör samlas i ett introduktionsprogram. Regeringenframhåller att en sammanhållen plan för introduktionen kan vara ett mycketviktigt instrument i introduktionen. Den introduktionsverksamhet som utförs ikommunerna behöver dock vidareutvecklas i syfte att höja kvaliteten och nåbättre resultat. En väg till förbättring är att kommunerna utformar merkonkreta och uppföljningsbara introduktionsprogram. Regeringen anser vidare attdet är viktigt att ansvarsfördelningen för introduktionen tydliggörs, så attalla berörda parter utgår från att det är individens eget ansvar att skapa sigen bra tillvaro i och att berörda myndigheter på bästa sätt skallstödja individens initiativ att uppnå detta.MotionernaI motion Sf12 av m.fl. (v) begärs i yrkande 10 tillkännagivandeom att kommunerna skall ha det fulla genomförandeansvaret för introduktionen.Motionärerna betonar betydelsen av att upprättandet av den individuellaintroduktionsplanen sker i samråd med den nyanlända invandraren.I motion Sf4 av m.fl. (m) anförs att invandrarna själva börges ett större ansvar för sin egen framtid och integration. För att undvika ettpassiviserande bidragsberoende bör den enskilde genom aktiva handlingar självta ökat ansvar för sin introduktion. Motionärerna begär i yrkande 4tillkännagivande om detta.I motion Sf11 av m.fl. (kd) menar motionärerna att desärskilda insatserna för nyanlända invandrare alltför mycket utgår från enindividcentrerad syn. I motionen anförs att det är viktigt att också sätta inindividen i sitt sammanhang och ta hänsyn till den eller de samhällsgrupper somhan eller hon tillhör. Motionärerna begär i yrkande 14 tillkännagivande härom.Utskottets bedömningI dag kan kommunen betala ut introduktionsersättning för skyddsbehövande m.fl.för vilka kommunerna får statlig ersättning. Regeringen föreslår ipropositionen en förändring av lagen om introduktionsersättning så att kommunenkan ge introduktionsersättning även till andra nyanlända invandrare. Ettvillkor för att introduktionsersättning skall kunna beviljas är i samtliga fallatt individen följer en introduktionsplan. Lagförslaget behandlas av utskotteti avsnitt Ny myndighet för integrationsfrågor.Utskottet vill poängtera betydelsen av en god introduktion för att deövergripande integrationspolitiska målsättningarna skall kunna uppnås.Introduktionstiden skall ge nyanlända den bas av kunskaper, information ochkontakter som gör det möjligt för dem att delta i samhällslivet på sammavillkor som andra. Syftet med introduktionsprogrammen är att deltagarna, då deär färdiga, inte skall vara i behov av några säråtgärder längre. För att deintegrationspolitiska målen skall kunna uppnås krävs dock förutom en välfungerande introduktionsverksamhet också att den generella politiken anpassastill den mångfald i samhället som invandringen är med och bidrar till.Utskottet delar regeringens uppfattning att ansvaret för genomförandet avintroduktionsverksamheten även fortsättningsvis skall ligga hos kommunerna.Utskottet menar vidare att man vad gäller introduktionsverksamheten, liksomför integrationspolitiken i stort, bör sätta individens egna behov,förutsättningar och önskemål i centrum för utformningen avintroduktionsprogrammen. Den nyanlända invandraren bör också själv ges ettstörre ansvar för sin egen framtid och introduktion.I motion Sf11 anförs att större hänsyn bör tas till det sammanhang somindividen befinner sig i, t.ex. hans eller hennes grupptillhörighet. Utskottetmenar att i det synsätt som enligt propositionen skall vägledaintroduktionsverksamheten ingår även att ta hänsyn till individens situation ien vid mening. Här kan t.ex. familje- eller grupptillhörighet vara relevant attbeakta. Utskottet vill dock klargöra att det alltid är individens behov somskall sättas i centrum vid utformandet av introduktionsplaner.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna Sf4 yrkande 4, Sf11yrkande 14 och Sf12 yrkande 10.SamverkanPropositionenRegeringen framhåller nödvändigheten av att informationsöverföring och annansamverkan mellan berörda myndigheter bedrivs på ett effektivt och smidigt sättså att inga onödiga väntetider behöver uppstå under introduktionen.Kommunen bör tillsammans med den nyanlände ha ansvaret för att utforma ettintroduktionsprogram och se till att det genomförs. Även andra myndigheter börmedverka i genomförandet. Inom kommunen är det viktigt att samverkan sker medden lokala arbetsförmedlingen för att deltagarna skall få en orientering om ochen realistisk bild av svensk arbetsmarknad. Regeringen anser också att detbehövs ett utökat samarbete mellan kommuner i syfte att individualisera ocheffektivisera introduktionen.Vid sidan av de statliga och kommunala aktörerna spelar föreningslivet enviktig roll. Föreningslivet kan bidra till att den enskilde får möjligheter attetablera ett svenskt nätverk och skaffa sig strategiska kontakter som kanunderlätta inträdet på arbetsmarknaden eller på annat sätt vara av värde iframtiden. Föreningslivet kan även spela en betydelsefull roll ispråkinlärningen.Vidare har också en viktig roll för introduktionen, eftersomdeltagarnas hälsa kan vara avgörande för möjligheterna att tillgodogöra sig ettintroduktionsprogram. Samverkan mellan landsting och kommun vid genomförandetav introduktionsprogrammet är mycket viktig i de fall det finnsrehabiliteringsbehov eller andra hälsoproblem. Det är även viktigt attsamverkan sker mellan olika enheter inom samt mellan olikalandsting så att erforderliga sjukvårdshandlingar kan vidarebefordras tillaktuellt landstingsområde i samband med att en person bosätter sig i en kommun.Vidare pekar regeringen på att det är väsentligt att samverkan sker mellankommuner och . Många har varit registrerade som asylsökande hosInvandrarverket och under den tiden deltagit i verksamhet som Invandrarverketbedriver i väntan på beslut i tillståndsfrågan. Förvärvade svenskkunskaper ocherfarenheter av denna verksamhet bör vara styrande för utformningen avintroduktionsprogrammen så att deltagaren inte behöver börja om från början ikommunens introduktionsverksamhet.MotionernaI motion Sf12 av m.fl. (v) begärs i yrkande 7 tillkännagivandeom att kommunernas ansvar att anordna inriktad introduktion för skyddsbehövandeoch andra invandrare enligt vissa introduktionsmål skall lagregleras.I motion Sf4 av m.fl. (m) anförs att invandrarföreningar ochandra ideella organisationer måste ges ett mer operativt ansvar förinvandrarnas mottagning. bör enligt motionärerna få i uppdragatt stimulera kommunerna att i högre utsträckning än vad regeringen föreslårteckna avtal med frivilligorganisationer om integrationsinsatser iintroduktionsskedet. I yrkande 3 begärs tillkännagivande härom.I motion Sf10 av m.fl. (mp) yrkande 4 anförs att det för enlyckad integration är viktigt att asylsökande inte passiviseras under den tidsom deras fall prövas. Det är därför viktigt att väntetiden blir kort.Motionärerna begär ett tillkännagivande härom. Detsamma begärs i motion Sf622av () yrkande 4.Utskottets bedömningUtskottet instämmer i regeringens ståndpunkt att samverkan mellan olika parterär nödvändig för att introduktionen skall kunna uppfylla sitt syfte.Utskottet framhåller att samverkan mellan kommunen, invandrarföreningar ochandra ideella organisationer i introduktionsarbetet bör uppmuntras. mening har kommunerna därvid möjlighet att träffa överenskommelsermed frivilligorganisationer på sätt som föreslås i motion Sf4 yrkande 3. Någotuttalande från sida i frågan är därför inte påkallat, varförmotionen avstyrks.Vad gäller förslaget att lagstifta om introduktionen, som framförs i motionSf12, delar utskottet regeringens bedömning att det nuvarande systemet gertillräckliga incitament för kommunerna att anordna god integration förnyanlända invandrare. Det bör ligga i kommunens eget intresse att nyanländainvandrare genomför programmen på ett sådant sätt att det underlättarintegrationen. Vidare är stora delar av det som bör ingå iintroduktionsprogrammet redan lagreglerat. Motion Sf12 yrkande 7 avstyrks.Enligt utskottets mening bör handläggningstiderna i asylärenden av flera skälvara så korta som möjligt. Detta är redan nu målsättningen för de handläggandemyndigheterna. Genom den organiserade verksamhet som bedriverkommer en asylsökande inte att behöva passiviseras . Någottillkännagivande med anledning av motionerna Sf10 yrkande 4 och Sf622 yrkande 4är därför inte motiverat. Motionerna avstyrks.Innehållet i introduktionsprogrammenPropositionenSvenskundervisning bör enligt regeringen utgöra grunden förintroduktionsprogrammet och bör i görligaste mån kombineras med praktik. Genomundervisningen bör vuxna invandrare få sådana kunskaper att språket fungerarsom ett kommunikationsmedel både i vardagsliv och utbildning eller yrkesliv.Det är viktigt att kartlägga vilka förkunskaper den enskilde invandraren haroch vilken typ av svenskundervisning som bäst svarar mot den enskildes behov,liksom förekomsten av eventuella hinder för språkinlärning, såsom t.ex. dyslexieller nedsatt hörsel.Praktik är ett viktigt inslag i introduktionen och bör i normalfallet ingå iett introduktionsprogram. Med praktik menas frivilliga åtaganden från privataoch offentliga arbetsgivare som möjliggör för deltagare i ettintroduktionsprogram att komma i kontakt med det svenska arbetslivet.Regeringen pekar dock på att situationer kan uppstå när antalet nyanländaskyddsbehövande kraftigt ökar och kommunernas möjligheter att erbjuda samtligadeltagare praktik som en följd av detta minskar.Sfi-undervisningen skall förutom språkkunskaper också ge kunskaper om detsvenska samhället, om lag och rätt och om normer och värderingar som ärcentrala i det svenska samhället. Regeringen konstaterar att en förutsättningför att bli delaktig i det svenska samhället är att förstå de outtalade normeroch sociala koder som styr människors umgänge i vardagslivet. Med tanke pådetta bör vid utformningen av introduktionen uppmärksammas möjligheterna attkomma i kontakt med svenskt vardags- och samhällsliv. Ett av introduktionenssyften är att nyanlända invandrare får svenska kontakter. Viktiga svenskakontaktytor kan fås t.ex. genom frivilligt mentorskap inom arbetslivet,föreningsaktiviteter och annat frivilligt arbete, i trossamfunden eller, fördem som har barn, i kontakt med andra föräldrar.För nyanlända invandrare med kort skolbakgrund bör introduktionen vara inriktadpå att de skall komplettera sin grundutbildning alternativt skaffa sig enbasutbildning. Detta gäller dem som är i arbetsför ålder, dvs. personer sominte längre är skolpliktiga och som ännu inte uppnått pensionsålder.Vid utformandet och genomförandet av introduktionsprogrammen bör hänsyn tastill hälsoaspekter. Fysiska och psykiska men av t.ex. tortyr och krigsskadorlika väl som obearbetade kriser kan försvåra möjligheterna för den enskilde atttillgodogöra sig ett introduktionsprogram. Det är därför viktigt att eventuellahälsoproblem uppmärksammas och att kommunen vid behov tar initiativ tillrehabiliterande insatser samt att det finns en fungerande samverkan medsjukvårdshuvudmannen som i regel har ansvaret för genomförandet avrehabilitering.Regeringen anför att introduktionen för barn och ungdomar bör vara inriktad påatt de får sådant stöd att de kan delta i och tillgodogöra sig förskole- ochskolverksamhet. Vidare är föräldrakontakten av betydelse för att barnen skallkänna sig trygga i skolan och förskolan. För barn och ungdomar som har behov avfysisk och psykisk vård, skall sådan ges. De barn som börjar i svensk skolautan att ha genomgått förskola bör få hjälp att ta igen det försprång somförskolebarnen har.Beträffande de äldre ungdomar som är skolpliktiga, anserregeringen att introduktionen bör syfta till att snabbt få dem att delta isamma aktiviteter som infödda ungdomar deltar i. Ungdomar mellan 16 och 20 årbör i regel ha påbörjat gymnasieutbildning under introduktionsperioden.Beroende på den enskildes bakgrund kan dock andra alternativ vara mer lämpliga,t.ex. studier på folkhögskola. Rätten till sfi-undervisning är knuten till detandra kalenderhalvåret det år man fyller . Det är väsentligt att sfi-undervisningen även för denna grupp utgår från den enskilde individenserfarenheter och förutsättningar.Inom ramen för introduktionsprogrammet bör nyanlända barn och ungdomar vidareerbjudas fritidssysselsättning genom samverkan med frivilligorganisationer.Barn och ungdomar som bor i bostadsområden där det svenska språket talas iliten utsträckning bör få möjligheter att etablera svenska kontakter inom ramenför sina fritidsaktiviteter.MotionernaI motion Sf11 av m.fl. (kd) begärs i yrkande 17tillkännagivande om att även nyanlända analfabeter som är iarbetsför ålder bör erbjudas alfabetiseringsundervisning.I motion Sf608 av () anförs i yrkande 1 att det behövs enutredning om tortyrskadades rehabiliteringsbehov och hur detta bäst kantillgodoses. I motionens yrkande 2 anförs att tortyrskadade har särskilda behovav svenskundervisning och vägledning om hur man kommunicerar i det svenskasamhället. Ansvariga på kommuner och sfi-skolor måste uppmärksammas på dettabehov. Motionären begär tillkännagivande härom.I motion 1996/97:Sf618 av m.fl. (mp) begärs i yrkande 2tillkännagivande om utformning av samhällsinsatser under en nyanländinvandrares första år.I motion 1996/97:So224 av och () yrkande 2framhåller motionärerna vikten av ett förebyggande hälsoarbete med fokus påpsykosocial ohälsa. Invandrare, flyktingar och asylsökande skall erbjudasinformation och upplysning för att öka sin medvetenhet om hälsorisker ochhälsobefrämjande faktorer.Utskottets bedömningUtskottet menar att en ändamålsenlig introduktion måste innebära att innehålleti introduktionsprogrammet anpassas till individens behov och förutsättningar.Med denna utgångspunkt stöder utskottet regeringens förslag om vadintroduktionsprogrammen generellt bör innehålla. Det är av avgörande betydelseför möjligheten till integration att nyanlända får tillgång till godundervisning i svenska språket genom sfi-utbildningen. Möjligheterna tillkontakter inom arbetsliv och samhällslivet i övrigt genom praktik,föreningskontakter och annat är även av stor vikt. Vidare menar utskottet attdet är viktigt att utforma introduktionen för barn och ungdomar enligt derasbehov.Vad gäller möjligheterna för nyanlända invandrare med kort skolbakgrund attinom introduktionsprogrammets ram följa en grundutbildning, stöder utskottetregeringens mening att denna möjlighet endast erbjuds dem som är i arbetsförålder. Utskottet anser att behov av grundutbildning för dem som uppnåttpensionsålder kan tillgodoses på annat sätt, t.ex. genom studieförbunden. Meddetta avstyrker utskottet bifall till motion Sf11 yrkande 17.Utskottet anser att det är nödvändigt att se individen i etthelhetsperspektiv vid utformandet och genomförandet av introduktionsprogrammet.Det innebär inte minst att hänsyn tas till hälsoaspekter.