bet · GK01LU6 · 1997-02-25 00:00:00 — Vi har ju hört om de resursproblem som finns inom steg 1.I samband med detta vill jag fråga om den allmänna uppfattningen är att omen omprövning skall ske så bör den ske hos kronofogden och inte hostingsrätten, vilket har framskymtat i diskussionerna tidigare.Jag tycker att man från tingsrättens sida uttrycker sig litet slarvigt närman talar om femårsplanen och yngre gäldenärer. Man borde i betydligt störreutsträckning också se till familjesituationen. Om jag inte har missuppfattatdet hela är det väl meningen att man, när det gäller familjer som har detjobbigt och slitigt med risk för skilsmässa på grund av ekonomiska problem,skall förlänga tiden från till exempelvis . Är detåldersstrukturen eller familjestrukturen som skall vara avgörande?Det har framkommit en uppgift som jag också själv har stött på, nämligen attdet kan vara svårare att förhandla med statliga myndigheter. , har ett ganska starkt vapen, nämligen att stänga avtelefoner, inte bevilja nya abonnemang osv. Vad har ni för erfarenheter närdet gäller den typen av fordringsägare? Det kan faktiskt också gälla kommunalabostadsföretag och liknande. Jag skulle vilja höra litet om erfarenheternaockså av dessa.Det var intressant att höra att man i eftersträvarlitet mer luft för gäldenären. Det har i andra sammanhang talats om 500 krextra utöver förbehållsbeloppet. Hur långt är man beredd att sträcka sig frånandra intressenters sida? Jag tror att man kan konstatera att det är lättareatt göra upp med finansbolagen än med bankerna. Är det generellt på detsättet? De har ju i sin räntepolitik och i utlåningen naturligtvis lagt in enstörre risk. Därmed kanske de också är mer flexibla för en uppgörelse. Minpersonliga erfarenhet är att det är betydligt lättare att göra upp medfinansbolagen, i alla fall i steg 1.Marie Råby: Jag skall ta upp två frågor. Den första gäller att steg 1 skallpåskyndas. Jag hoppas att det är en missuppfattning, för jag vill protesteramot att vi skall påskynda handläggningen. Det är oerhört viktigt att man rederut en människas ekonomiska situation och försöker förklara vad t.ex.kvalificerad insolvens betyder. Hur många tror ni att det är som verkligen vetvad det betyder? Vi måste ju se till att människor vet om att tanken är skall betala sina skulder, inte att man skall springa ifrån dem. Man måstealltså reda ut om man inte har någon möjlighet att betala. Hur många hållerreda på alla sina skulder? Det tar oss att reda ut helaskuldbilden. Det handlar ofta om skulder hos mamma, pantbanken, tandläkarenosv., som kanske inte syns i papperen. Det är en ganska komplex bild, och detär viktigt att vi reder ut den. Har man skuldsatt sig , finnsdet ingen anledning att snabbt bli fri från alla skulder. Allt är intebankernas fel. Detta var det ena.Sedan skulle jag också vilja gå in på frågan om vår yrkesroll. Eftersom jagföreträder och är ordförande i vår nybildade för budget- ochskuldrådgivare, vill jag ta upp något som nämndes här ,nämligen enhetligare utredningar. För att kunna göra bra utredningar och braunderlag, som vi sedan lämnar vidare till kronofogden, behöver vi utbildning,uppmuntran, stöd, handledning, dvs. det behövs resurser till debudgetrådgivare som finns. Jag kan också tala om att alla medborgare i vårtland inte har tillgång till budgetrådgivare. Situationen är helt olika,beroende på i vilken kommun eller stadsdel man bor och på vilkenstadsdelsnämnd man tillhör. Alla människor borde ha rätt till hjälp tillkvalificerad budgetrådgivning. Alltså: Varifrån får vi stödet? Vem tar ansvarför vår yrkesgrupp?Inger (): uppgift är ju att vara lagstiftare. Vi harju inte det kommunala ansvaret. Vi ser över huvud taget över heladomstolsprocessen och försöker att decentralisera ärenden så att man inteskall behöva strida om frågor i domstol. Då undrar jag hur vi kan få tillstånd ett bättre steg 1 i stället för att lägga över mer på steg 2 och steg 3.Det var detta som min fråga gällde. Jag tror nämligen, precis som inne på, att om man tar steget att gå in på en skuldsanering, så har manganska stora problem och behöver tidig hjälp på alla möjliga områden. Kan manfå ett bättre steg 1 och på så sätt undvika den upptrappning som det innebärnär man går till domstol?Marie Råby: Självfallet kan man göra saker och ting bättre. Men jagprotesterar mot talet om att själva handläggningen skall snabbas upp. Det gårjag inte riktigt med på att vi skall göra.Ralf G : Jag skall svara på Per fråga om den restriktivabedömningen i domstolarna. Det gör jag då inte som representant förDomstolsverket, för har ingen uppfattning i frågan. Däremot harjag en uppfattning, eftersom jag har gått igenom en massa beslut fråndomstolar. Jag håller med Per om att bedömningen har varit merrestriktiv än vad lagstiftarna har tänkt sig, men inte genomgående. Man skallvara restriktiv, säger departementschefen i propositionen. På två områden harman varit mer restriktiv än vad som var tänkt. Det ena är, som upp, att man ofta har avslagit skuldsanering på grund av att man inte harkunnat göra en prognos om gäldenärens möjlighet att komma ur sinobeståndssituation , ofta beroende på arbetslöshet. Här har manvarit väldigt restriktiv. får man känslan av att det är fråga om attsnabbt göra sig av med ärenden. Även om en person kommer att få ett arbete,gör man bedömningen att han eller hon ändå inte kommer att komma ur sinobeståndssituation. Då har man nog, som jag ser det, gjort fel. Vissadomstolar har också ställt väldigt höga krav på gäldenärens försök tilluppgörelse med borgenärerna i det som vi kallar för steg 1. Men av alla debeslut som jag har gått igenom har jag funnit att detta egentligen är det endaavseende i vilket man har varit mer restriktiv än vad lagstiftarna hade tänktsig.Per tog också upp frågan om kronofogden kan ta över de tvingandebesluten och lägga dem i steg 2. Enligt propositionen är detta ett ingrepp iden civila rättigheten. Det är ju så att borgenären äger en rättighet,nämligen sin fordran. Skall man ta ifrån honom denna rättighet, skall detprövas i domstol, enligt artikel 6 om mänskligarättigheter. Därför ligger det också i domstol. Frågan är då om detta kanläggas hos kronofogdemyndigheten. Med tanke på resonemanget i propositionen ärdet nog svårt. Samma sak gör sig då gällande beträffande omprövning. Skulleman komma fram till att det belopp som gäldenären skall betala skall sänkas,inskränks borgenärens rättighet ytterligare. I så fall skall detta ocksåprövas i domstol. Det är därför omprövningsförfarandet ligger i domstol. Jagtror inte att man kan komma runt detta.Jag har en reflexion beträffande det som tog upp, nämligende unga kvinnor som tar över sina mäns skulder. I de beslut som jag har gåttigenom har jag funnit att det är rätt många unga kvinnor, , som hargått i borgen för sina mäns företag eller står med som bolagsman i etthandelsbolag. Sedan sitter de där med skulderna. finns inte karln kvarutan har försvunnit. Någonting som har slagit mig är att för dessa kvinnorbehövs verkligen skuldsaneringslagen.Sten : Jag skulle vilja kommentera några frågor som har tagits upp.Först vill jag bara ansluta mig till vad som sades av Domstolsverketsrepresentant. Vi delar uppfattningen att det inte går att lägga över dentvingande skuldsaneringen på kronofogdemyndigheterna just av de skäl som RalfG anförde.Jag vill också kommentera det som sade om samhälletskostnader för kronofogdemyndigheternas bedrivande av indrivning ochskuldsanering m.m. De faktiska förhållandena är att det utgår avgifter hoskronofogdemyndigheten som är baserade på självkostnadstäckning. Man kan sägaatt avgifterna i stort sett finansierar verksamheten i den del därverksamheten är avgiftsbelagd. Dock är inte skuldsaneringen avgiftsbelagd.Det har också tagits upp ett antal frågor om oenhetligheten i hanteringen avskuldsaneringsärendena. Jag vill bara göra några klarlägganden på en delpunkter vad gäller ansvar. Någon har föreslagit attRiksskatteverket skall gå ut hårdare och tala om vad som gäller och ickegäller. Jag kan börja med att säga att inte har någonmöjlighet att fylla ut lagen. Vi har med andra ord ingen föreskriftsrätt påområdet. Däremot har vi, enligt vår instruktion, både möjlighet och skyldighetatt genom allmänna råd och uttalanden verka för en lagenlig och följdriktigrättstillämpning inom verksamhetsområdet. Detta sker i olika former. Framförallt sprider vi rättspraxis. Vidare samlar vi medarbetarna på bl.a.skuldsaneringsområdet för diskussion om tillämpning, administrativ hanteringetc. för att på så sätt verka för en enhetlig hantering av systemet.Det fördes också fram att det är svårt att komma till tals med statligamyndigheter. Här nämndes som exempel . Jag vill bara påpeka att Teliainte är någon statlig myndighet utan ett bolag vilket som helst. Det harnaturligtvis förts en diskussion om statens agerande, framför allt vad gällerskatterna. Även här har givetvis uppgiften att verka för enenhetlig tillämpning. Det kan i detta sammanhang förtjäna att påpekas att detfinns en del skillnader mellan de statliga fordringarna, åtminstone vad gällerskattefordringarna och de civilrättsliga fordringarna. Detta knyter litetgrand an till den tidigare diskussionen, nämligen om preskriptionen.Skatteskulderna preskriberas ju i princip , vilket inte decivilrättsliga fordringarna gör.I ordförandens inledning av hearingen här frågade han: Behövsskuldsaneringslagen? Vi har från sida sagt att det gör den.Men det har ju naturligtvis också diskuterats alternativ. En gång i tidenfanns det ett förslag om ett god-man-förfarande. Det har förtsdiskussioner om en definitiv preskriptionstid för t.ex. konsumentkrediter. Detär klart att situationen kommer i ett annat läge, om man tänker i andra banor.Anna-Lena Järvstrand: Representanten för ställde två frågor somjag skulle vilja kommentera. Den ena gällde skuldsaneringstiden för yngrepersoner. När jag säger att man kanske kan finna en större skälighet i attbevilja yngre personer skuldsanering, så talar jag huvudsakligen omensamstående sådana och inte om de som har en familjesituation att ta hänsyntill.Men han ställde också en annan fråga som jag egentligen inte förstod, mensom ändå gav mig tillfälle att säga någonting som jag nu har skrivit ned,vilket jag inte trodde att jag skulle få möjlighet till. Han talade omutskottets besök hos Hovrätten i och att man där var så restriktiv i sintillämpning. Jag vet inte riktigt vad jag skall sätta det i relation till. Mendet föranleder mig att säga följande: Utgångspunkten vid betraktandet avskuldsaneringslagen bör ju egentligen vara att människor skall ta ansvar försina egna handlingar. Men en del behöver litet mer hjälp än andra. De kommerdärför att använda sig av skuldsaneringslagen. Jag - nu talar jag inte somrepresentant för utan som representant för Anna-LenaJärvstrand - ser egentligen skuldsaneringslagen som en expropriationslag. Viexproprierar nämligen de fordringar som borgenärerna har på gäldenären. Vidett sådant förhållande måste man ställa förhållandevis stora krav pågäldenären. Men det skall också göras med ett hanterligt och ändamålsenligtregelkomplex, nämligen skuldsaneringslagen. Jag vill säga att den finns. Ni ilagutskottet har förstått att den kan göras bättre än vad den är. En delförslag har lagts fram. Det är också min förhoppning att en del av de förslagsom läggs fram och skall ligga till grund för en förändradlagstiftning.Tom : Jag vill kommentera två frågor som ställdes. Den ena gällde enförmodan att det är lättare att göra upp med finansbolag. Jag vill återigenunderstryka att de som är medlemmar i i huvudsak ärindustriägda, och att konsumentkrediterna som beviljas inom ramen förföreningen är förhållandevis begränsade av just det skälet. Däremot har vi tvåmedlemmar som har köpt dåliga fordringar och som driver in dessa fordringar påyrkesmässigt sätt - på samma sätt som många inkassobolag gör.När det gäller påståendet om luft under vingarna vill jag säga att beloppetändå ligger i det härad som angavs. Det är max - inte över det. Jagtror att kan anlägga en synpunkt på rekommendationer.Susanne : Jag skulle vilja anknyta till . Vi pratar häri dag om att lagen skall bli effektivare. fungerar det så, att många avfordringsägarna säger nej. Många av bankerna säger nej till de förslag somläggs fram. Det beror bl.a. på att frågorna hanteras olika ute på de olikamyndigheterna. Det gäller även i steg 1 ute hos de olika konsumentrådgivarna.Jag skulle gärna vilja ha en kommentar när det gäller tillämpningen avlagen. Kan inte gå ut med bättre rekommendationer, så att vikan säga ja ? hanteras en skuldsanering på ett sätti och på ett annat sätt i . Olika luftutrymmen läggs fast.Det kan vara från , vilket gör att vi som fordringsägarehar svårt att säga ja i de fallen. Jag efterlyser bättre rekommendationer bådefrån sida och från sida, så att lagentillämpas på ett enhetligare sätt, vilket skulle göra hanteringen mycket mereffektiv. Det blir inte lika många nej från fordringsägarens sida. Det blirfler frivilliga uppgörelser.Sten : Jag kan kommentera helt kort. Lagen är skriven med väldigtstort bedömningsutrymme. Anledningen till det är naturligtvis att den skallkunna användas på ett flexibelt sätt i de enskilda fallen. Riksskatteverkethar därför begränsade möjligheter att gå in och fylla ut lagen - rättare sagtinga möjligheter alls. Däremot kan vi naturligtvis, som jag tidigare sade,genom utbildning, information och samråd skaffa oss ett mera enhetligtuppträdande.Susanne : Jag skulle gärna vilja höra en kommentar från Konsumentverketockså, eftersom vi ibland har stora problem med enhetligheten ute i de olikakommunerna.Maria : Vi har om möjligt ännu mindre möjligheter att göradet. Problemet som vi vill lyfta fram är att det inte finns någon statligmyndighet som kan gå in och reglera när det gäller den kommunala verksamheten.Den enda koppling som finns i lagen är kopplingen till socialtjänstlagen, mendet uttrycks i så allmänna ordalag att möjligheten inte finns.Däremot efterlyser vi någon form av ansvarsfördelning när det gällerkompetensutveckling och övrigt som skulle höja kompetensen och därmedenhetligheten. Vi kan faktiskt inte ge ut någon form av riktlinjer.Stina : Du riktade din fråga också direkt till kommunerna. Jag kansvara utan att direkt arbeta med dessa frågor i vardagen. Det är min kollegaVera som jobbar mer direkt med dem.Det jag har lärt mig är att människor är unika och har unikaförutsättningar. Att människor har olika förutsättningar vad gällerbetalningsutrymmet är också det som är utgångspunkten när man lägger framförslag för olika gäldenärer. Det kan till och med vara mer än detlagstadgade. Jag är personligen litet trött på det schabloniserade tänkandetoch sökandet efter riktlinjer. Det handlar om hit och dit. Detligger i sakens natur att de som har lånat ut pengar också måste ta ställningtill en människas eller ett hushålls hela situation. Det är framtiden dethandlar om. Då måste man kunna ta sig att följa en utredning som berättarom sjukdom, barn och hela livssituationen. Vi pratar om hushållens resurser.Det är tid, kunskap och pengar. Det är det som läggs fram.Jag vill ägna litet mera intresse åt den andra parten i avtalsförhållandet,nämligen de som har lånat ut pengar - borgenärer av olika slag. Hur skickadeär de att möta ett förslag om frivillig skuldsanering, eller omtvingande skuldsanering? Jag tycker att kompetensuppbyggnaden måste beaktasäven på den sidan.Gösta : ställde en fråga , som jagupplevde som riktad till bankerna, nämligen om det inte vore bra om bankernagick in mera aktivt för att delta i processen i steg 1. Kunderna är ju kundertill bankerna för livet. Jodå, det är säkert på det viset. Bankerna har byggtupp organisationer inom sig för att hantera skuldsaneringsfrågor, medskuldsaneringsansvariga på olika nivåer.Om man ändå inte alltid ställer upp i steg 1 beror det antagligen på att deutredningar som presenteras bedöms som otillräckliga. Bankerna har ett ansvarinte bara mot den gäldenär som är aktuell just , utan också mot alla andrakunder i banken. Man är alltså angelägen om att utredningsunderlaget skallvara tillräckligt.Det kan också vara så att en bank tycker att det beträffande vissagäldenärer är bättre att få ett formaliserat beslut på ett papper av enmyndighet, som man kan luta sig mot . Det utesluter inte alls attbankerna kan göra mera på den sidan. Egentligen är jag inte rätt man attbesvara frågorna, eftersom jag inte sysslar med skuldsanering dagligdags. Jagskulle vilja bolla över frågorna till någon av de personer som representerarbankerna. Frågan är om de anser att de gör tillräckligt i steg 1 för att kommatill uppgörelse. Jag har inte talat med dem innan, så jag vet inte om de villsvara.Gunnel : Jag skulle som representant för Nordbanken vilja sägaatt vi har tre och en halv miljon privatkunder. Jag vill instämma i GöstaFischers inlägg. Vi måste ta ansvar även för andra kunder. Självfallet ser vipositivt på frivilliga uppgörelser när det gäller skuldsanering. Nordbankenhar byggt upp en stor organisation som skall ta ansvar för dessa bitar. Detfinns i varje region personer som tar ansvar och försöker föra ut det i denstora organisation vi har. Vi har i Nordbanken många kontor över hela landet.Från centralt håll vill vi självklart föra ut budskapet att vi skall sepositivt på frivilliga uppgörelser och på skuldsanering. Självfallet tar dettalitet tid. Vi är alla i bankvärlden uppfostrade till att tänka att kunder somlånar pengar skall betala tillbaka. Vi har anställda i banken. Vi har vår lönfrån banken. Vi är uppfostrade att tänka att lånen skall betalas tillbaka.Nu har det hänt saker i samhället. Det har varit en 80-talschampagnegaloppmed stor utlåning. Då krävs det också att vi ändrar beteende i banken. Dethåller vi på med, men självklart tar det litet tid. Jag tror att vi för varjeår som går är mera beredda att acceptera frivilliga uppgörelser på ett heltannat sätt än vad vi gjorde tidigare.Kommunerna och budgetrådgivare har sagt att vi inte accepterar frivillig-uppgörelser. Det gör vi. Det är inte alltid dessa frivilliga uppgörelserkommer till er kännedom. Det är inte alla uppgörelser som går via kommunen. Viträffar frivilliga uppgörelser som kanske inte kommer till er kännedom.När det gäller steg 1 och frivilliga uppgörelser kan jag från centralt hållse att det varierar. Det är självklart att det varierar från kommun tillkommun. Vi går från centralt håll - och jag från min sida - ut till kontorenoch säger att vi måste bygga upp en lokal relation med kommunensbudgetrådgivare för att lära känna varandra och förstå varandras språk. Därförtror jag att arbetet är på gång ute i landet. På vissa ställen har man väldigtbra kontakt, och där träffas frivilliga uppgörelser. På andra ställen ärkontakten kanske inte lika bra. På vissa ställen kommer det tyvärr väldigtbristfälliga förslag från kommunen. Jag har sagt till våra lokalkontor att viskall bygga upp ett förhållande med kommunen och se till att det görs bättreutredningar. Vi skall göra en bedömning. Vi har en gång lånat ut pengarna ochgjort en bedömning. skall vi skriva av våra pengar. Självfallet måste vigöra en bedömning. Vi vill ha ett korrekt underlag som gör att vi kan ha gottsamvete gentemot övriga kunder, som trots kärv ekonomi kämpar och kämpar ochvill göra rätt för sig. Det är den kategori av kunder som jag vill kunna se iögonen. Om jag har skrivit av en fordran mot en annan kund vill jag veta attjag har gjort det på ett gott underlag.Jag måste ge en eloge till kronofogdemyndigheten, som gör ett otroligt fintutredningsarbete. De förelägganden och förslag som kommer frånkronofogdemyndigheten är fullständiga och korrekta. Man kan läsa igenom democh få en fullständig bakgrund och inblick i gäldenärens situation. Jag kansäga att vi i av fallen accepterar skuldsanering i steg 2. Det beror påatt vi får ett fulländat och korrekt underlag. Därför är mitt budskap tillkommuner och budgetrådgivare att också de skall ta kontakt med fordringsägareoch se till att utredningarna blir bättre.Gunilla : Det har pratats mycket om budgetrådgivarnas roll. När manefterlyser direktiv till kommunens budgetrådgivare eller skuldsanerare får maninte glömma att det ute i kommunerna inte finns någon lagreglerad verksamhet,till skillnad från på kronofogdemyndigheterna. Varje kommun får själv bestämmaprecis vilken verksamhet man vill ha och på vilken nivå man vill lägga den.Därför kan det inte komma några direktiv uppifrån - inte från någon annan änden egna kommunstyrelsen - så länge man inte skriver om lagen så att det blirett tvångsförfarande gentemot kommunerna.Susanne : Jag skulle vilja återknyta till frågan om tillämpning avlagen. Det pratas mycket om att vi schabloniserar och att vi vill ha ettenhetligt tänkande från borgenärens sida. Men gäldenären, eller den som skallbetala, får också olika behandling beroende på vilken kommun han bor i. Jagskulle gärna vilja ha en kommentar från sida om detta.Människor som bor på ställen där det inte finns fungerande budgetrådgivningringer till oss och är förtvivlade. I finns det en väldigt brabudgetrådgivning. Det drabbar olika beroende på var i landet man bor.Gunilla : Jag måste få kommentera detta. Det är ingen mening med attringa till , för är inte chef överkonsumentvägledarna. Man måste ringa till eller till dekommuner som är berörda, där det inte finns någon verksamhet. Konsumentverkethar ingenting med den delen att göra.Maria : svarade åt oss. Det var bra. Jagtycker att det är viktigt att det blir fullständigt klart att detta är enkommunal angelägenhet. Ingen skulle väl bli gladare än om mani kommunerna skulle kunna tillhandahålla denna ekonomiska rådgivning. Tyvärrkan vi inte råda över det i dagsläget.Tom : Jag vill bara beträffande försöket till enhetlig behandling sägaatt det nödvändigtvis inte behöver komma vare sig allmänna rekommendationereller föreskrifter. Jag vet inte vad jag skall använda för ord utan att fåsamma svar tillbaka, men det kan räcka med att man kommer med t.ex.anvisningar eller riktlinjer. Det arbete som redan har gjortär en god start.Olle Wendt: Det har riktats många kommentarer till kommunerna. Man har velatha större enhetlighet och större kvalitet i utredningsunderlaget. Vi har enkommunal självstyrelse i detta land. Det blir olikheter. Kommunerna måste fåvara olika. Vi förde i vårt anförande fram som en punkt att det finns enoklarhet när det gäller det kommunala ansvarsområdet i denna lagstiftning. Detär en sak som vi måste jobba vidare med.Fredrik Benndorf: Mitt namn är . Jag är chef förskuldsaneringsenheten på i och har såvarit sedan lagen trädde i kraft. Jag har alltså haft ansvaret för entredjedel av landets ärenden.Jag var i den villfarelsen att jag var anmäld för att hålla ett litetanförande, men tydligen har jag ramlat bort ur listorna. Jag vet inte om detfinns någon möjlighet för mig att göra detta, eller om jag skall hålla migtill den fråga jag skulle besvara. Det tar inte lång stund - ett par minuterkanske.Jag har med mig min närmaste medarbetare från kronofogdemyndigheten, . Vi har tillsammans arbetat fram tillämpningen av lagen sedan denträdde i kraft. Vi har med förvåning åsett hurlagen har kritiserats i olika sammanhang. Det har t.ex. framförts synpunkter imassmedierna och även från andra håll om att vi skulle ha varit för strängaeller att lagen inte fungerar. Vi har faktiskt väldigt svårt att förståorsaken till denna kritik. Här nämndes nu t.ex. att vi har varit för stränganär det gäller prognosbedömningarna. Det gäller främst gäldenärer som harvarit långtidsarbetslösa. Jag vill med bestämdhet hävda att det inte är eninställning som har kommit från vår sida. Dessa prognosbedömningar har bedömtssträngt i överrättspraxis. Vi har varit tvungna att anpassa oss efter den.