bet · GL01AU1 · 1997-11-27 00:00:00 — minskades kravet på omfattningen av dearbetsmarknadspolitiska åtgärder som finansieras från anslaget till 207 000personer i genomsnitt . Enligt regeringens bedömning kommer emellertidAMV att få svårt att nå upp till denna omfattning, vilket innebär att ettanslagssparande kommer att uppstå. Regeringen har beräknat anslagssparandettill . Därför har regeringen i tilläggsbudget tillstatsbudgeten föreslagit att anslagssparandet i första hand skall användas satsning på IT-utbildning (prop. 1997/98:1). Regeringen har emellertidpoängterat att AMV:s uppdrag att sysselsätta 207 000 personer i genomsnitt permånad i arbetsmarknadspolitiska åtgärder kvarstår.För kommer regeringen att ge AMU i uppdrag att sysselsätta192 000 personer i genomsnitt i arbetsmarknadspolitiska åtgärder.MotionernaVänsterpartiet anser i partimotion A310 att det inte behövs något uttryckligtvolymkrav för AMV vid sidan av de övergripande målen och de preciseradeverksamhetsmålen. Genom att inte ställa upp volymkrav får AMS,länsarbetsnämnderna och arbetsförmedlingsnämnderna bättre förutsättningar attgöra effektiva prioriteringar i enlighet med de verkliga behoven på olikadelarbetsmarknader (yrk. 5).I kommittémotion A269 konstaterar att en mer flexibel ochlokal arbetsmarknadspolitik inte gör det möjligt att exakt bestämma hur mångamänniskor som skall finnas i åtgärder. Partiet föreslår därför att nivån påantalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall anges i intervall istället för i bestämda tal (yrk. Vidare anser partiet att det måsteanläggas en helhetssyn på utvärderingen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna så att det går att avläsa hur många som får reguljärt arbete efteren sådan åtgård (yrk. 9).Även () behandlar i sin motion A204 omfattningen av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Volymmålet innebär att arbetsförmedlarnatvingas att välja så billiga åtgärder som möjligt därför att anvisade medelinte räcker till nödvändiga insatser. Anvisade åtgärder kan därför upplevas sommeningslösa. Motionären föreslår därför att medlen under anslaget lämnas utandetaljstyrning och volymmål (yrk. 1).Kjell och (båda c) framhåller i motion A277 attarbetslösa kan anvisas ca 20 olika slag av åtgärder av arbetsmarknadskaraktär.Dessa åtgärder har tillkommit under en lång följd av år och är enligtmotionärerna ibland både överlappande och kolliderande. Motionärerna föreslårdärför att man slår samman de flesta åtgärderna till en åtgärd. Dessutom bördet skapas ett enhetligt ersättningssystem med prövning av en enda huvudman föralla som deltar i åtgärder.Frank och (båda s) framför i motion A288 en likartad åsikt.Motionärerna föreslår att det tillsätts en utredning med syfte att förenklaregelverket kring de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.Nikos Papadopolous (s) påpekar i sin motion A237 att arbetsgivarna ärförsiktiga när de skall anställa långtidsarbetslösa. Detta beror enligtmotionären bl.a. på de höga arbetsgivaravgifterna och att personerna varitarbetslösa under en längre tid.I motion A306 förklarar m.fl. (s) att på grund av debegränsningsregler som finns i arbetslöshetsförsäkringen i fråga om dedeltidsarbetslösa har många av dem valt att sluta sina arbeten för att interiskera att stå utan ersättning från försäkringen. Motionärerna begär därföratt den utredning tillsätts som regeringen aviserade för attse över deltidsreglerna.Utskottets ställningstagandeSom framgår av redogörelsen ovan har AMV haft svårt att uppfylladet volymkrav som ställts på verket vad gäller den mängdarbetsmarknadspolitiska åtgärder som skall uppnås inom ramen för tilldelademedel. I samband med utskottets behandling av budgetpropositionen förinnevarande år (1996/97:AU1) ansåg utskottet att regeringens mål var högtställt i förhållande till de resurser som ställts till förfogande. Utskottetvarnade för att volymkravet inte fick ställas så högt att kvaliteten pååtgärderna försämrades. Det volymmål som regeringen valde innebar enligt AMSatt huvuddelen av de personer som omfattades av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder skulle komma att erhålla arbetslivsutveckling ellerarbetsplatsintroduktion. Utskottet utgick från att om det blev svårt för AMVatt uppnå totalvolymen skulle regeringen återkomma till i frågan,vilket också skedde i samband med årets vårproposition.Det av regeringen föreslagna volymmålet för är enligtutskottets mening mer realistiskt och borde vara möjligt för AMV att uppnå. Denaktiva arbetsmarknadspolitiken bygger på att så många arbetslösa som möjligterhåller åtgärder av olika slag. Genom att delta i åtgärder minskar risken förden arbetslöse att passiviseras.Enligt vad utskottet har erfarit finns det en risk att den väntadekonjunkturuppgången under kommande vår kan leda till s.k. flaskhalseffekter.Detta fenomen beror bl.a. på att när efterfrågan stiger inom näringslivetstiger även behovet av välutbildad arbetskraft.I AMS prognos för utvecklingen på arbetsmarknaden som presenterades den 24november 1997 påpekas att det är brist på viss arbetskraft. Det gäller framförallt kvalificerad personal inom data, konstruktion och tillverkning samtlärare. Vidare finns det en risk för att det inom vård och omsorg kan bli svårtatt få tag på vissa specialister. av företagen inom me-tallindustrin uppger att de har svårigheter att rekrytera yrkesarbetare.Motsvarande andel är inom transportmedelsindustrin . Enligt AMS kanvolymmålet för innebära en konflikt med målsättningen att begränsabristen på arbetskraft.För att komma till rätta med flaskhalseffekterna krävs ytterligareutbildningsinsatser så att efterfrågan på utbildad arbetskraft kantillgodoses. Risken är annars att inflationen ökar. Det är framför allt kortayrkesinriktade specialistutbildningar som är nödvändiga. Med hänsyn till vadsom anförts anser utskottet att det det viktigt att regeringen och berördamyndigheter noggrant följer denna utveckling. Om regeringen skulle finna attvolymmålet innebär en faktisk begränsning vad gäller de ekonomiskamöjligheterna att anordna utbildningar bör volymmålet få stå tillbaka.Utskottet anser att om en sådan situation skulle uppstå så bör regeringen varafri att ändra det uppsatta målet. Detta bör ges regeringen till känna.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att företagen har ett stort ansvaratt se till att deras anställda fortlöpande får nödvändig kompetensutvecklingså att de därigenom är bättre rustade för den framtida arbetsmarknaden.Utskottet återkommer till frågan om tillkännagivandet och motionerna och A204(yrk. 1) och A310 (yrk. 5) under avsnittet Sammanfattande bedömning avbudgetförslagen och medelsanvisning på nedan.När det sedan gäller förslag att man skall utveckla nyaberäkningssätt och och utvärderingssystem vad gäller de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna vill utskottet erinra om att det har inrättats ett institut förarbetsmarknadspolitisk utvärdering som har verkat sedan den i 1 januari 1997.Institutets uppgift är att göra löpande utvärderingar avarbetsmarknadspolitiken. Institutet skall initiera och genomföra olikaarbetsmarknadspolitiska insatser inom flera olika politikområden. mening finns det därför inget skäl till något tillkännagivande medanledning av motion A269 yrkandena 8 och 9. Med hänsyn till det anfördaavstyrks nämnda motion.Utskottet övergår härefter till den fråga som har aktualiserats i motionernaA277 och A288 och som rör förenklingar av regelverket för dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Utskottet vill i denna del anföra följande.Vid en genomgång av de åtgärder som finns inom de båda utgiftsområdena 13 och14 kan det konstateras att dessa uppgår till ett tjugotal. Det kan vara mycket svårt både att få en överblick av åtgärdernaoch av vad som gäller för en viss enskild åtgärd. Detta förhållandeuppmärksammades av som i sitt slutbetänkandeAktiv arbetsmarknadspolitik (SOU 1996:34) bl.a. föreslog ett förändratåtgärdssystem. Ett sådant skulle bättre uppfylla de mål somarbetsmarknadspolitiken enligt kommittén borde ha och som fr.o.m. innevarandebudgetår gäller som övergripande mål för AMV. Dessa mål var följande. * Hålla nere vakanstiderna* Motverka långa tider utan reguljärt arbete (långtidsinskrivningar vidförmedlingen)* Minska långtidsarbetslöshetenKommittén ansåg att det med utgångspunkt från målen var angeläget att det?tungrodda? åtgärdssystemet förenklades och effektiviserades. Antalet åtgärderborde enligt kommittén begränsas och regelsystemet bli mer överskådligt.Kommittén angav också vilka åtgärder som den ansåg borde finnas ifortsättningen. Åtgärderna som kommittén föreslog var följande. * Stöd till geografisk rörlighet* Arbetsmarknadsutbildning och utbildningsvikariat i någon form* Praktik som i huvudsak överensstämde med API* Projektarbete* Starta-eget-bidrag* Otraditionella insatser* Åtgärder för arbetshandikappadeDet kan noteras att för kommitténs slutbetänkande fanns det ca15 arbetsmarknadspolitiska åtgärder, alltså färre än . Åtgärderna finnsför övrigt redovisade i en bilaga till slutbetänkandet.Som framgår av propositionen har regeringen påbörjat ett arbete med attförenkla regelverket och minska antalet arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Somett led i detta arbete föreslås införandet av ett nytt, enhetligtanställningsstöd, vilket utskottet behandlar i det följande. Utskottet anseratt förenklingsarbetet är mycket viktigt och bör intensifieras. Genomförenklingar av regelverk och minskningar av antalet åtgärder skulle det varalättare både för dem som handlägger frågorna och för de arbetslösa själva attfå en överblick av de möjligheter som står till buds. Utskottet anser dock inteatt det är nödvändigt med ett tillkännagivande i denna del utan förutsätter attregeringen i sitt fortsatta arbete särskilt beaktar möjligheterna att genomföraförenklingar.Med hänsyn till det anförda avslår utskottet motionerna i den mån de inte kananses tillgodosedda genom vad utskottet anfört.När det sedan gäller de frågor som behandlas i motion A237 omlångtidsarbetslösa vill utskottet poängtera att detta är en prioriterad grupp.Flera arbetsmarknadspolitiska åtgärder är utformade för att stimulera attarbetsgivaren väljer att anställa en långtidsarbetslös. Med hänsyn till detanförda anser utskottet det inte är nödvändigt med något särskilttillkännagivande i denna del. Utskottet avstyrker därför motionen.Som motionärerna mycket riktigt påpekar i motion A306 aviserade regeringen ipropositionen 1996/97:197 att den avsåg att tillsätta en utredningsom skulle analysera frågan om en tidsbegränsad ersättningsrätt iarbetslöshetsersättningen. Utredningen skulle också få i uppdrag att med förturutreda borttagandet av deltidsbegränsningen i arbetslöshetsförsäkringen.Utskottet, som kan konstatera att utredningen ännu inte är tillsatt,förutsätter att regeringen tillser att de deltidsarbetslösasersättningsrätt utreds. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motionA306 i den mån den inte kan anses tillgodosedd genom vad utskottet anfört.Riksdagens revisorers förslag (1996/97:RR10) angående undanträngningseffekterUndanträngningseffekterAllmäntRiksdagens revisorer har granskat undanträngningseffekter på arbetsmarknaden.Ämnet för granskningen var ett av dem som föreslogs av arbetsmarknadsutskottetvid sammanträde (dnr 1994/95:U17). I rapport /97:2Undanträngningseffekter på arbetsmarknaden redovisar revisorerna resultatet avgranskningen. Rapporten har remissbehandlats.I revisorernas förslag till (1996/97:RR10) angåendeundanträngningseffekter redovisas granskningen. Revisorerna har i huvudsakbegränsat sin granskning till vad som brukar benämnas direktaundanträngningseffekter av vissa efterfråge- och utbudspåverkandearbetsmarknadspolitiska åtgärder. Deras överväganden förs fram under trerubriker, nämligen1. utformning av åtgärder,2. genomförande och kontroll,3. utvärdering och resultatanalys.Punkterna behandlas i det följande under särskilda rubriker. För punkterna 1och 2 begär revisorerna tillkännagivanden till regeringen.Utformning av åtgärderRevisorernas förslagRevisorerna framhåller inledningsvis att undanträngning i de fall den beredersvagare grupper möjlighet att få arbete, om än på konkurrenskraftigare gruppersbekostnad, kan vara positiv och att således undanträngning inte i alla fall ärav negativ natur.Enligt revisorernas uppfattning bör genomföra enanalys av de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och hur de kan tänkaspåverka graden av undanträngning samt vilka effekter som är eftersträvansvärdaeller inte. Det är enligt revisorerna därför tillfredsställande att regeringengett AMS i uppdrag att studera undanträngningen för samtliga åtgärder och atten rapport skall vara färdig till . Viktiga aspekter i en sådanstudie bör vara att analysera det förhållandet att flera av åtgärdernaförefaller ha skilda effekter , volymmässiga förändringar,vilka uppgifter eller anställningar stöden skall avse, vilka grupper ochsektorer stöden skall riktas mot, vilka effekter stöden kan tänkas ha i olikasektorer och konjunkturanpassningens betydelse. Analysen bör också ta uppfrågan huruvida de efterfrågepåverkande faktorerna huvudsakligen är inriktademot den offentliga sektorn, något som AMS inte anser vara fallet, och om dettakan bero på att undanträngningseffekterna bedöms som större inom det enskildanäringslivet.Med utgångspunkt i denna AMS-studie och departementets egna analyser börregeringen för presentera en samlad bedömning avarbetsmarknadspolitiska åtgärders undanträngningseffekter.MotionernaHans Andersson och () biträder i motion 1996/97:A51 revisorernasförslag men anser dessa vara och mycket allmänt hållna. De framhålleratt det borde ha varit möjligt att göra en mer genomarbetad studie som kunnattjäna som relevant underlag för de arbetsmarknadspolitiska besluten iframtiden. Revisorernas begränsning av perspektivet till att avse kontroll ochuppföljning samt vissa aspekter som rör åtgärdernas utformning är olycklig. Denvolymökning och kvalitetssänkning som skett inom arbetsmarknadspolitiken harinte varit förenlig med att upprätthålla effektivitet inom området. Endiskussion om undanträngningseffekter måste enligt motionärernas uppfattningägna stort intresse åt detta förhållande för att vara relevant. Omläggningen avarbetsmarknadspolitiken från kompetensutveckling till sysselsättningsskapandeåtgärder har enligt motionärerna haft negativa effekter. Över huvud tagetblandas olika ambitioner ihop, och revisorernas skrivelse är inte hellersärskilt klargörande i detta hänseende. Att öka den reguljära sysselsättningeni ett givet tidsperspektiv är en sak. Att förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt är en annan. Att förhindra utslagning och social marginaliseringgenom meningsfyllda aktiviteter är också en annan sak. Konjunkturpolitiskaefterfrågestimulanser inom arbetsmarknadspolitiken har vissa effekter påarbetsmarknaden. Strukturpolitiska och kompetenshöjande åtgärder har helt andraeffekter. Arbetsmarknadspolitik kan aldrig ersätta andra nödvändiga politiskabeslut. Det är ett tilläggsområde som bör styras av tydliga syften och relativtsnäva operationella mål.I motionen framhålls vidare att undanträngning inte är ett särskiltväldefinierat begrepp. Enligt motionärerna borde granskningen mer ha analyseratdenna begreppsutredning i förhållande till de arbetsmarknadspolitiska syftena.En vidare analys bör göras som är konkret och verklighetsnära.Motionärerna föreslår uttalanden av dels omarbetsmarknadspolitikens inriktning och omfattning (yrk. 1), dels om vad som imotionen anförts om analys av undanträngningsproblemet (yrk. 3).I motion 1996/97:A50 av m.fl. (kd) har motionärerna ingainvändningar mot att regeringen för redovisar en analys av dearbetsmarknadspolitiska åtgärdernas undanträngningseffekter. Man anser dock attregeringen skall ta till sig den forskning som finns på området och integenomföra förslag till arbetsmarknadspolitiska åtgärder som uppenbart ledertill undanträngningseffekter. Enligt motionärerna är förslaget om resursarbetendet tydligaste exemplet på detta (yrk. 1).Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis något beröra begreppet undanträngningseffekt.Direkta undanträngningseffekter brukar delas upp i två typer av effekter. Fördet första kan en arbetsmarknadspolitisk åtgärd innebära att en anställning somändå skulle komma till stånd subventioneras. Konsekvensen av denna effekt äratt arbetsgivaren får en inte planerad vinstökning. För det andra kan densubvention som uppstår genom åtgärden förändra de relativa lönekostnadernamellan olika grupper av arbetskraft. Detta kan ge en substitutionseffekt.Innebörden är att arbetsgivaren finner det lönsamt att ersätta ordinariearbetskraft eller sådan som annars skulle anställas med den arbetskraft somsubventioneras.Arbetsmarknadspolitiska åtgärder som kan leda till undanträngning avsysselsättning i andra sektorer i ekonomin än de som stöden är direkt inriktadepå brukar benämnas indirekta undanträngningseffekter. Om exempelvissubventionen påverkar konkurrensförhållandena mellan företag uppkommer enindirekt undanträngningseffekt.Till revisorernas rapport är bilagd en av docent vid Uppsalauniversitet utförd statistisk beräkning av undanträngningens storlek. Forslundsstudie visar på undanträngningseffekter av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna beredskapsarbeten, ALU, ungdomsåtgärder ocharbetsmarknadsutbildning. Utbildningsvikariat medförde ingenundanträngningseffekt. De kortsiktiga och långsiktiga effekterna föreföllenligt studien vara olika beroende på åtgärd. Beredskapsarbeten ochungdomsinsatser har enligt studien starka undanträngningseffekter ävenlångsiktigt, medan övriga åtgärder föreföll leda till betydligt lägreundanträngning på lång än på kort sikt. Denna rapport har kommenterats av vid utredningsenhet i anslutning tillAMS remissyttrande över revisorernas rapport. utvärdering visar påmindre effekter i allmänhet och i vissa fall även positivasysselsättningseffekter. Dessa två studier har i sin tur kommenterats avprofessor och forskarassistent vid Umeåuniversitet. De anser att det finns brister i båda de föregåendeundersökningarna. och anser att endast ungdomspraktik harlångsiktiga negativa effekter på sysselsättningen medan övriga åtgärder saknarundanträngningseffekt.AMS har på regeringens uppdrag analyserat undanträngningseffekter av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. En rapport, Ura 1997:12 Åtgärdernasundanträngningseffekter, har överlämnats till regeringen. Resultatenbygger på enkäter till arbetssökande som avslutade enarbetsmarknadspolitisk åtgärd. Sammanfattningsvis ger undersökningen vid handenatt undanträngningseffekten är större ju närmare åtgärden ligger en reguljäranställning. Sådana effekter ses vid rekryteringsstöd och utbildningsvikariat.För dessa åtgärder kan dock en viss undanträngning vara avsiktlig. ALU ochkommunalt ungdomsprogram visar på liten undanträngning. Vidare har AMS funnitatt vissa faktorer tycks öka risken för undanträngning. Dessa faktorer är attarbetsställena har fler än två anställda, att arbetsställena har flera personersom deltar i åtgärd, att arbetsgivarna är privata eller attåtgärdsdeltagarna tidigare haft sysselsättning på arbetsstället. Enligt AMSförefaller inte åtgärdsvolymen på orten eller den lokala arbetslösheten påverkarisken för undanträngning.Det nu anförda visar enligt utskottets uppfattning på betydande osäkerhet vadgäller undersökningar av undanträngningseffekter. Sådan osäkerhet kan ha fleraorsaker beroende på bl.a. vilken mätmetod som används. De redovisadeundersökningarna visar att statistiska beräkningar pekar på störreundanträngningseffekter medan däremot enkätundersökningar pekar på mindresådana effekter. Utskottet vill också framhålla att arbetsmarknadspolitikeninte är statisk utan dynamisk och varierar över tiden och att det därför ärväsentligt att man vid undersökningar också är medveten om vad som hela tidensker inom detta område. AMS framhåller att det fortfarande råder osäkerhet omhur stora undanträngningseffekterna av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna äroch att man planerar ytterligare två undersökningar . Dessutomskall motsvarande undersökningar som riktar sig till arbetsgivare göras.Utskottet ser det mot denna bakgrund som värdefullt att frågor omundanträngningseffekter med avseende på olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderstuderas och belyses i olika undersökningar. vill utskottet ocksåpeka på att åtgärder företas i medvetande om attundanträngningseffekter kan komma att uppstå men att åtgärderna ändå kan ansesmotiverade. Regeringen har i budgetpropositionen angett att tendenser tillundanträngningseffekter av statliga åtgärder skall motverkas. Utskottet utgårfrån att regeringen fortsättningsvis följer utvecklingen. Något särskilttillkännagivande med anledning av revisorernas förslag synes emellertid intevara påkallat. Utskottet avstyrker också motionerna 1996/97:A51 yrkandena 1 och3 samt 1996/97:A50 yrkande 1.Genomförande och kontrollRevisorernas förslagAv rapporten framgår den viktiga roll som AMS har beträffande bl.a. frågor omkontroll och uppföljning. Dock kan konstateras att undanträngningsproblematikeninte får tillräcklig uppmärksamhet hos arbetsförmedlingar ochlänsarbetsnämnder. De stora sökande- och åtgärdsvolymerna har gjort det svårareför arbetsförmedlingarna att hålla regelbunden kontakt med personer i åtgärderoch att utföra arbetsplatsbesök.I rapporten noteras också att det ställs krav på attarbetstagarorganisationerna skall lämna yttrande om undanträngningseffekter,men att organisationerna yttrar sig i varierande grad.Vidare konstateras i rapporten att AMS riktlinjer för länsarbetsnämndernasoch arbetsförmedlingarnas verksamhet bör ange tänkbara metoder för att nåuppsatta mål för att dämpa undanträngningseffekter.Enligt revisorerna har problemet med undanträngning inte beaktatstillräckligt inom , bl.a. vad avser kontrollsystemet. Devolymmässiga krav som ställs på AMS kan leda till att kvaliteten på dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna reduceras. Revisorerna anser inte att detfinns något egenvärde i att redovisa en stor åtgärdsvolym som inte uppfyllerrimliga krav på kvalitativt innehåll. Enligt revisorerna bör AMS få i uppdragatt gå igenom de mekanismer som utnyttjas lokalt och regionalt för att hanteraoch kontrollera undanträngning. AMS bör också överväga arbetsplatsbesök ochenkätuppföljning som möjliga kontrollinstrument. Vikten av att yttranden frånarbetstagarorganisationerna begärs bör markeras genom att ett uttryckligt kravinförs förordningsvägen alternativt i instruktionen för Arbetsmarknadsverket.MotionernaHans Andersson och () framhåller i motion 1996/97:A51 attstatsmakternas beslut om resurstilldelning och volymkrav har försattarbetsmarknadsmyndigheterna i en omöjlig situation. När det gäller att utannegativa bieffekter uppnå de arbetsmarknadspolitiska målsättningarna bör detändå noteras att mycket kunde göras för att förbättra de konkretaåtgärdsplaceringarna. Det är särskilt viktigt att inte arbetsplatserslentrianmässigt utnyttjas för åtgärdsplatser . Om upprepadeplaceringar planeras måste särskild uppföljning ske av utbildningsinnehåll ochav att inte ordinarie arbete utförs. Arbetsplatsbesök bör rutinmässigtutnyttjas för kontroll av åtgärdernas utformning. Enligt motionärernas meningär det av särskild vikt att de individuella handlingsplanerna innehålleravstämningspunkter, rapporter och kontroll som positivt kan bidra tillåtgärdernas effektivitet. Motionärerna föreslår mot bakgrund av detta etttillkännagivande om rutiner och kontroll (yrk. 4).I motion 1996/97:A50 anför m.fl. (kd) att det inte är ettegenvärde att redovisa stor åtgärdsvolym utan att det väsentliga är att mätaåtgärdernas effektivitet. Några absoluta tal för antalet personer i åtgärderbör inte fastställas. Man bör i stället arbeta med intervall och därmed haflexibilitet för att kunna sätta in mer av kvalitetsåtgärder som leder tillordinarie arbeten. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om en merkvalitetsinriktad arbetsmarknadspolitik (yrk.