bet · GK01BoU9 · 1997-02-13 00:00:00 — I yrkande 4 föreslås att skallbegära en utredning om hur kompensationsbiotoper kan användas som instrument isamhällsplaneringen. Motionärerna anser att det i PBL bör införas en möjlighetatt ställa krav på en exploatör att kompensera för den skada som åsamkasnaturen vid en exploatering genom ersättningsområden eller med en motsvarandeförbättring i ett närliggande område.Som framgår ovan övervägdes olika möjligheter att förstärka skyddet förtätorternas grönområden i Plan- och bygglagutredningens delbetänkande ommiljö- och fysisk planering. Utredningens förslag om ett förstärkt skydd förgrönområdena genom bl.a. förändringar i låg också tillgrund för beslut. De överväganden som utredaren gjorde i fråganledde däremot inte till något förslag om att införa krav påkompensationsbiotoper. Förslag med denna inriktning, i princip motsvarande vadsom föreslås i den nu aktuella motionen, fördes dock fram vidriksdagsbehandlingen av de föreslagna förändringarna i PBL. I en motion (kds)förespråkades en ordning som innebär att man vid en bygglovsprövning skallkunna ställa krav på kompensation i de fall naturen skadas vid enexploatering. Utskottet avstyrkte detta motionsyrkande med hänvisning till attdet ?redan i dag finns möjligheter för kommunen att vid en bygglovsprövninggenom en överenskommelse med exploatören försäkra att denne utlovar attkompensera de skador på naturen som hans bygglovspliktiga företag skulle kommaatt orsaka?.Vid tidigare överväganden har således en särskild reglering i PBL av frågorom kompensationsbiotoper i tätorter inte befunnits erforderlig. Frågan omkompensationsåtgärder i särskilt skyddsvärda områden har däremot övervägts avMiljöbalksutredningen. I utredningens huvudbetänkande föreslås att regler omkompensationsåtgärder vid intrång i naturreservat införs i den nyamiljöbalken. En proposition med förslag om en ny lagstiftning har avregeringen aviserats till maj 1997.Med hänvisning till utskottets tidigare ställningstagande och pågåendeöverväganden i närliggande frågor avstyrks motion 1996/97:Jo779 (kd) yrkande4.Bristen på allemansrättsligt tillgänglig mark är enligt motion 1996/97:Bo519 (s) utpräglad i helåkersbygder som sydvästra . Här omges städer ochtätorter i stor utsträckning av som inte är tillgänglig förallmänheten. sker det enligt motionen en relativt slumpmässigomställning av åkerbruk till träda eller annan användning än åkerbruk. Enligtmotionen bör denna omställning ske planmässigt så att denomställda åkerarealen kan användas till att bilda s.k. gröna stråk i direktanslutning till städer och tätorter. Det bör därför uppdras åt att isamarbete med bl.a. utveckla planeringsrutiner som gören sådan planering möjlig.Utskottet har ovan betonat vikten av att det i våra tätorter finns tillgångtill närbelägna natur- och grönområden. Som utskottet i anslutning härtillredovisat har också ändringar gjorts i bl.a. plan- och bygglagenför att ytterligare förstärka skyddet av sådana områden. medändringarna i ändrades också naturresurslagen i syfte attstärka skyddet för grönområden i närheten av tätorter. Ändringen innebär attbestämmelserna i 2 kap. 6 § rörande mark- och vattenområden som har betydelsefrån allmän synpunkt på grund av områdenas naturvärden m.m. vidgades till attockså avse grönområden i eller i närheten av tätorter. Även om dessabestämmelser i och för sig inte tar sikte på de förhållanden som beskrivs imotion 1996/97:Bo519 (s) torde de i viss utsträckning vara tillämpliga. Detfrågan i motionen närmast gäller är dock hur omställningen av tillannan användning skall kunna samordnas med behovet av grönområden. Detta ärnaturligtvis inte bara en fråga för den kommunala planeringen. Här måste ocksåandra förhållanden som markens lämplighet för åkerbruk respektive annananvändning vägas in. Det innebär att bl.a. jordbrukspolitiska och miljömässigabedömningar måste ges en stor tyngd vid sidan av de rent planmässiga. Det fårenligt utskottets mening mot bakgrund härav förutsättas att de i motionenaktualiserade frågorna kommer att ägnas fortsatt intresse i bl.a. den revisionav miljölagstiftningen som pågår. Vid denna uppfattning får syftet medförslaget i motionen anses delvis tillgodosett. Motionen avstyrks medhänvisning till det anförda.I motion 1996/97:Jo796 (v) förs fram förslag som syftar till att minskabullret i bostadsnära miljöer och i närheten av större tätorter. Enligtförslaget bör det i kommunala planer och i miljökonsekvensbeskrivningarredovisas bullermattor ned till en viss nivå för det geografiska område somberörs. Kravet på en sådan redovisning föreslås gälla såväl befintliga somplanerade anläggningar och avse förutom friluftsområden också områden förbostäder, skolor och daghem samt vårdlokaler - yrkande 3.Buller är ett tilltagande problem i vårt samhälle. Det har blivit alltsvårare att finna bullerfria, tysta miljöer. Vikten av att i planering ochbyggande vidta åtgärder för att motverka och minska förekomsten av buller kanenligt utskottets mening därför inte nog betonas. Om det finns särskilda skälfår i detaljplan meddelas bestämmelser om högsta tillåtna värden förstörningar genom bl.a. buller (5 kap. 7 §). Något generellt krav på att förain sådana bestämmelser eller på redovisning av bullernivån i planer finns dockinte. Enligt utskottets mening bör sådana bestämmelser inte heller meddelas.Motion 1996/97:Jo796 (v) yrkande 3 avstyrks sålunda.För att säkra funktionshindrades deltagande i den fysiska planeringenförordas i motion 1996/97:So426 (c) yrkande 3 dels att handikappråden skallges en aktiv roll i den kommunala planeringsprocessen, dels attsocialtjänstens möjligheter att påverka planeringsarbetet skall förstärkas.Med anledning av vad som i motionen anförts om handikappades deltagande iplaneringen vill utskottet anföra följande.Riksdagen beslutade om ändringar i (prop.1994/95:230, bet. 1995/96:BoU1). Ändringarna som trädde i kraft den 1 juli1996 innebär bl.a. att syftena med samrådsförfarandet vid översiktsplaneringenklargörs och att kretsen av dem med vilka samråd skall hållas vidgas. När detgäller samrådskretsen innebär de nya bestämmelserna att den vidöversiktsplaneringen blir i princip densamma som gällt vidutarbetande av detaljplan. Det innebär bl.a. att handikappföreningar liksomhandikappråd m.fl. liknande sammanslutningar ingår i samrådskretsen vidantagande av såväl översiktsplan som detaljplan.I anslutning till beslut behandlades också vissatillgänglighetsfrågor. Utskottet anslöt sig härvid till vad som ipropositionen anförts om att det i varje kommun bör upprättastillgänglighetsprogram, som bör ingå som en del av översiktsplanen. Iprogrammen kan riktlinjer ges för hur de handikappades villkor i kommunenskall förbättras. Programmen kan antingen kopplas till översiktsplanen som enviktig social aspekt, eller utgöra separata program. Tillgänglighetsfrågornaborde enligt utskottets mening också behandlas i de program som är i detnärmaste obligatoriska som grund för detaljplan. Utskottet noterade dessutomatt det i propositionen förutsattes att handikapporganisationerna skulle varaen aktiv samrådspart vid utarbetandet och uppföljningen av sådana program.Även enligt utskottets mening torde en aktiv medverkan frånhandikapporganisationerna vara en förutsättning för att de tillgänglighetskravsom ställs verkligen blir uppfyllda. De ovan redovisade ändringarna i plan-och bygglagen ger också klart uttryck för detta. Ändringarna innebär dessutomatt tillgänglighetsfrågorna ges en ökad tyngd i kommunernas planarbete. mening bör mot bakgrund härav erfarenheterna avtillgänglighetsprogrammen och de i princip obligatoriska programmen fördetaljplan avvaktas innan ställning tas till om handikapprörelsen bör gesinflytande också på annat sätt. Motion 1996/97:So426 (c) yrkande 3 omhandikapprörelsens inflytande avstyrks därför.I den med anledning av proposition 1996/97:11 om beredskapen mot svårapåfrestningar för samhället i fred väckta partimotionen 1996/97:Fö59 (mp) försfram förslag som syftar till att reformera planlagstiftningen för att minskasårbarheten vid katastrofer m.m. Enligt förslaget bör det förebyggande arbetetförbättras genom att sårbarhetsanalyser i högre utsträckning ingår i denkommunala planeringen - yrkande 5. Desssutom föreslås att plan- och bygglagenskall ses över i syfte att stärka sårbarhetsaspekterna i den - yrkande 16.I 2 kap. 4 § stadgas att bebyggelsemiljön inom områdenmed samlad bebyggelse skall utformas med hänsyn till behovet av skydd motuppkomst och spridning av brand samt mot trafikolyckor och andraolyckshändelser. För enskilda byggnader finns ett motsvarande skyddskrav i 3kap. Utskottet är på de i partimotion 1996/97:Fö59 angivnagrunderna inte berett förorda att ytterligare bestämmelser av denna innebördinförs. Motionens yrkanden 5 och 16 om beaktande av sårbarhets-aspekter iplaneringen avstyrks sålunda.LovfrågorLovgivningen för vindkraftverkPrövningen av uppförandet av vindkraftverk är enligt motion 1996/97:Bo528 (s)i första hand en fråga om en bygglovsprövning som avser påverkan pålandskapsbilden och förenligheten med bestämmelserna i naturresurslagen. Någonsärskild tillståndsplikt enligt miljöskyddslagen erfordras enligt motionendärför inte. Bedömningen av projektets förenlighet med miljöskyddslagen börenligt förslaget i stället ske i samband med kommunens bygglovsprövning.Även i motion 1996/97:N426 (mp) yrkande 16 förs fram förslag som syftar tillatt underlätta uppförandet av vindkraftverk. Enligt förslaget bör dagensregler därför ses över i syfte att förenkla prövningsförfarandet förvindkraftverk. Dessutom förordas att områden för vindkraftverk skall avsättasi regionplaner och i de kommunala översiktsplanerna.I motion 1996/97:Bo530 (m) förordas däremot en större restriktivitet vidprövningen av vindkraftsetableringar. Det finns enligt motionen klara teckenpå att utbyggnaden av vindkraften i lett till att väsentliganaturvårds- och kulturintressen åsidosatts. Till detta kommer att det finnsönskemål om att bygga ytterligare vindkraftverk i fjällen och längs attraktivadelar av våra kuster liksom på . I motionens yrkande 1 förordasdärför ett tillkännagivande om att stor restriktivitet skalliakttas vid etableringstillstånd för vindkraftverk.Med anledning av vad som i motionerna föreslagits avseende ordningen förprövningen av vindkraftverk anför utskottet följande.Även om energipolitiska skäl talar för att en utbyggnad av vindkraften ärangelägen motiverar detta förhållande enligt utskottets mening inte attbygglovsprövningen av vindkraftverk sker i annan ordning än vad som gäller förandra anläggningar. Uppförandet av ett vindkraftverk har ofta en påtagliginverkan på landskapsbilden. Störande ljud kan också uppkomma när verket är idrift. Dessutom fordras att vissa säkerhetsavstånd upprätthålls med avseendepå risken för isbildning m.m. Såväl säkerhetsaspekter som omsorgen omlandskapsbilden talar enligt utskottets mening för att vindkraftverk ävenfortsättningsvis bör bygglovsprövas enligt de regler som gäller.Också Plan- och byggutredningen har i sina överväganden avseende vindkrafteni den kommunala planeringen kommit fram till att uppförandet av vindkraftverkinte skall särregleras. I sitt slutbetänkande Översyn av PBL och va-lagen (SOU1996:168) förordar sålunda utredningen att plan- och bygglagens vanligaregelsystem skall tillämpas också för vindkraftsetableringar. Som en följd avatt utredningen föreslår att vissa generella möjligheter till undantag fråndetaljplanekravet (5 kap. 1 § första stycket 2) skall tas bort torde dockdetaljplan eller områdesbestämmelser erfordras i större utsträckning än i dag.Samtidigt anför utredningen att det är möjligt att genom detaljplanen bådeutöka och minska bygglovsplikten eller helt bygglovsbefria tillkomsten avvindkraftverk.Utskottet är med hänvisning till det ovan anförda varken berett att ställasig bakom förslagen i motionerna 1996/97:Bo528 (s) och 1996/97:N426 (mp)yrkande 16 om en minskad bygglovsprövning eller förslaget i motion1996/97:Bo530 (m) om en större restriktivitet vid lovprövningen. Pågåendeberedningsarbete bör för övrigt avvaktas. Motionerna avstyrks.Lovfrågor i övrigtEnligt 8 kap. 4 § PBL erfordras det inte bygglov för att i anslutning till en-eller tvåbostadshus uppföra två komplementbyggnader - s.k. friggebodar - omden sammanlagda byggnadsarean inte är större än . Som ytterligareförutsättningar gäller att taknockshöjden inte får överstiga 3,0 m och attbyggnaderna inte placeras närmare gränsen än 4,5 m.Begränsningen av storleken på komplementbyggnader till innebär enligtmotion 1996/97:Bo516 (m) att användningen onödigt begränsas. För att förbättramöjligheterna till förvaring av t.ex. mindre båtar, trädgårdsmöbler ochträdgårdsredskap förordas därför att den högsta tillåtna storleken skall ökastill 14,99 m2.När rätten att uppföra komplementbyggnader utan bygglov infördes begränsadesytan på byggnaderna till . Skälet härför var att byggnaderna inte ansågsböra få användas som bostäder eller garage. Även om dessa restriktioner föranvändningen numera är borttagna finns det enligt utskottets mening intetillräckliga skäl att öka storleken på lovfria komplementbyggnader i enlighetmed förslaget i motion 1996/97:Bo516 (m). Motionen avstyrks.I motion 1996/97:Bo505 (s) begärs ett tillkännagivande som tordeinnebära att reglerna i skall ändras så att de möjliggöruppställning av s.k. villavagnar på en och samma plats utanbygglov.Av reglerna i följer att permanent uppställning avvillavagnar fordrar bygglov. Även en återkommande uppställning undert.ex. sommarmånaderna fordrar sådant lov. Enligt utskottets mening bör dennaordning bestå. Även den typ av anläggningar som det här är fråga om börnaturligtvis prövas med avseende på deras förenlighet med de allmännaintressen eller med de grannintressen som kan finnas. Motion 1996/97:Bo505 (s)avstyrks.För att främja bebyggelseutvecklingen i små orter och på landsbygdenförordas i motion 1996/97:Bo518 (c) yrkande 1 att kontrollen ochdetaljreglering av byggande utanför detaljplan skall minskas. Enligt motionenbör det förslag till lättnader för byggande utanför detaljplan som fördes framav Plan- och byggutredningen i betänkandet Anpassad kontroll av byggandet (SOU1993:94) genomföras. Det innebär att den grundläggande nivån förtillståndsplikt sänks som möjligheterna att variera plikten genombeslut i översiktsplan ökar. I vissa fall skall det dessutom vara möjligt attuppföra helt nya byggnader utan bygglov.Det är även enligt motion 1996/97:Jo236 (m) yrkande 12 angeläget attunderlätta boende på landsbygden. Regler och bestämmelser bör därför utformasså att de inte hindrar ett sådant boende. Den lagstadgade huvudregeln skallenligt förslaget därför vara rätten att bygga på landet. Endast starka skälskall få hindra bebyggelse.Med anledning av vad som i de nu aktuella motionerna anförts om reglerna förbyggande på landsbygden vill utskottet anföra följande.Utskottet delar uppfattningen att regler och bestämmelser bör utformas såatt de inte hindrar byggande och boende på landet. Däremot delar inteutskottet uppfattningen i motionerna att dagens regelsystem skulle vara såutformat att det skulle förhindra tillkomsten av ny bebyggelse. Det är tvärtomså att olika åtgärder har vidtagits för att underlätta ett sådant byggande ochboende bl.a. genom ändringar i fastighetsbildningslagen samt i plan- ochbygglagstiftningen. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla de möjlighetersom ger att utan bygglov göra om- och tillbyggnaderutanför samlad bebyggelse. Det finns enligt utskottets mening enbetydande frihet för dem som bor utanför tätorterna när det gäller att utformasin bostad och sitt boende. Utskottet är således inte berett förorda derelativt långtgående förändringar i bygglagstiftningen som förordas i de nuaktuella motionerna. Även vid byggande på landsbygden finns det i vissasituationer ett behov av att kunna väga den enskildes intresse av attgenomföra en byggnadsåtgärd mot de allmänna intressen som kan göra siggällande. Det är dessutom inte ovanligt att grannintressen behöver vägas inockså vid byggande utanför tätorterna. Denna samlade avvägning bör enligtutskottets mening även fortsättningsvis ske genom planläggning eller vidbygglovsprövningen. Motionerna 1996/97:Bo518 (c) yrkande 1 samt 1996/97:Jo236(m) yrkande 12 avstyrks sålunda.Vissa frågor om byggnadslagstiftningens utformningI motion 1996/97:Bo531 (v) diskuteras behovet av olika förändringar i PBL ochi lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. (BVL). Motionärernaframhåller att numera handhar alla frågor som berörbyggnation. I yrkande 1 föreslås att därför skall förorda att de tvålagarna sammanförs till en lag.Den nuvarande uppdelningen av regler för byggande m.m. mellan PBL och BVLbeslutades (prop. 1993/94:178, bet. BoU18, rskr. 372) och trädde ikraft . Uppdelningen innebar bl.a. att regler om tekniskaegenskapskrav på byggnader lyftes ur PBL och samordnades med reglerna ibyggproduktlagen. Syftet var att utforma ett från bygglovsprövningenfristående tillsyns- och kontrollförfarande beträffande de tekniskaegenskapskraven på byggnader. Förändringen avsågs också leda till en klarareansvarsfördelning mellan byggherren och kommunen samt vara ett led iharmoniseringen med har regeringens uppdrag att genomföra en utvärdering av bl.a. deaktuella ändringarna i byggregleringen. Bland de frågor som särskilt skallundersökas är de nya reglerna för byggkontrollen. En slutrapport tillregeringen kommer att överlämnas . Det får förutsättas atteventuella nackdelar med den lagtekniska uppdelningen och utformningen iövrigt av byggreglerna kommer att uppmärksammas i detta sammanhang. Resultatetav utvärderingen bör avvaktas. Det bör dock framhållas att byggre-gleringensutformning självfallet bör ske med utgångspunkt i att reglerna skallunderlätta den praktiska hanteringen i byggprocessen snarare än att utgå frånfrågornas fördelning inom avstyrker motion 1996/97:Bo531 (v) yrkande 1 med hänvisningtill det anförda.I partimotion 1996/97:Bo209 yrkande 12 föreslås riksdagenbegära en översyn av PBL för att underlätta självbyggeri. Motionärerna anföratt det är angeläget att de boende redan från början är med i byggprocessenäven vad gäller flerbostadsfastigheter.Bostadsutskottet instämmer i motionärernas uppfattning att självbyggeri kanvara ett sätt att öka boendeinflytandet och engagemanget i boendet.Förutsättningen är givetvis att frågor om bl.a. säkerheten under byggandet ochkvaliteten i den färdiga byggnaden kan lösas på ett tillfredsställande sätt.Av motionen framgår inte i vilka avseenden som de nuvarande bestämmelserna iPBL anses lägga hinder i vägen för självbyggeri. Utskottet saknar såledesunderlag för vidare överväganden i den aktuella frågan. Även vad gäller frågan om självbyggeri får det dock förutsättas atteventuella problem med nuvarande regler kan uppmärksammas i ovanomnämnda utvärdering av byggregleringen.Olika frågor om arkitektur och byggnadskonst behandlas i motion1996/97:Bo534 (v). Två yrkanden i motionen återstår att bereda. Övrigamotionsyrkanden har tidigare behandlats av kulturutskottet isamband med beredningen av den kulturpolitiska propositionen (se 1996/97:KrU1)och av bostadsutskottet i betänkandet 1996/97:BoU1. Motionärerna anser attkrav på arkitektkompetens bör gälla för kommunernas bygglovsgranskare ochplanförfattare och att stadsarkitektämbetet bör återinföras som obligatorium -yrkande 3. Vidare föreslås att nationellt arkitektregister inrättas - yrkande6. Registret skall ge möjlighet till auktorisation till alla med arkitekt- ochlandskapsarkitektexamen.Frågor om arkitektur och formgivning togs upp i den kulturpolitiskapropositionen (prop. 1996/97:3). Regeringen redovisade i dettasammanhang bl.a. sin avsikt att utarbeta ett handlingsprogram för statensinsatser på detta område. En arbetsgrupp med uppgift att ta fram ett förslagtill handlingsprogram tillsattes . Gruppens förslag skallpresenteras . har i sammanhanget fåttregeringens uppdrag att granska bygglagstiftningens inverkan på denarkitektoniska utformningen. Uppdraget redovisades till regeringen den 5februari i år.Vad gäller motionärernas förslag om krav på obligatorisk arkitektkompetensför bygglovsgranskare och planförfattare vill utskottet erinra om gällandebestämmelser i . Enligt lagens 11 kap. 4 § skall till sittbiträde ha minst en person med arkitektutbildning och i övrigt ha tillgångtill personal i den omfattning och med den särskilda kompetens som behövs föratt nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställandesätt. I den byggnadsstadga som gällde före PBL fanns krav på attbyggnadsnämnderna under vissa angivna förutsättningar skulle biträdas av enstadsarkitekt och byggnadsinspektör. I förarbetena till PBL diskuterades vilkakrav på sakkunskap som särskilt behövde utpekas i den nya lagen.Byggnadsnämndernas tillgång till en person med arkitektutbildning tillmättesdärvid speciell vikt och angavs därför särskilt i den ovan återgivnaparagrafen.Bostadsutskottet förutsätter att eventuella behov av att på olika sättstärka tillgången på arkitektkompetens utöver de krav som redan gäller kommeratt uppmärksammas under det pågående arbetet med att utarbeta etthandlingsprogram för arkitektur och formgivning. Frågan har bl.a. tagits upp iden redovisning som lämnat till regeringen. Boverketframhåller i sin rapport att det finns skäl att genom information påverkakommunerna att ge en högre prioritet när det gäller att tillföra ochvidmakthålla erforderlig kompetens. Däremot föreslår inte verket någonreglering med den inriktning som förordas i motionen. Behovet av att hävda denestetiska kvaliteten i byggandet har även tagits upp i den bostadspolitiskakommitténs slutbetänkande (SOU 1996:156) som bereds inomRegeringskansliet. Kommittén diskuterar i detta betänkande bl.a. behovet avkommunala arkitekturprogram och konstnärlig utsmyckning av byggnader.Med hänvisning till pågående överväganden i frågan avstyrker utskottetmotion /97:Bo534 (v) yrkande 3.Vad gäller frågan om ett nationellt arkitektregister anser utskottet inteatt tillräckliga skäl anförts för att hävda ett behov för staten att tainitiativ till ett register med den inriktning som föreslagits. Även i dennafråga finns dock skäl att avvakta de pågående övervägandena om åtgärder föratt stärka arkitekturens roll i byggandet. Motion 1996/97:Bo534 (v) yrkande 6avstyrks således.Planfrågor med internationell inriktningI avsnittet om planfrågor ovan har fem yrkanden i motion 1996/97:Bo507 (c)behandlats. I detta avsnitt tas upp ytterligare fem yrkanden i samma motion.Gemensamt för i princip samtliga förslag i motionen är att de syftar till enökad samordning mellan fysisk och ekonomisk planering och ett ökatdemokratiskt engagemang och inflytande i dessa frågor.