bet · GL01FiU1 · 1997-11-06 00:00:00 — Inriktningen på politiken måste bli långsiktig och innehålla åtgärder somtar itu med ekonomins stora strukturproblem.De tre allvarligaste strukturella problemen är enligt utskottet:* Många tjänar pengar på att utarma naturresurser och förstöra miljön.Skattesystemets utformning gör att det ofta är lönsamt att rationaliserabort människor snarare än miljöförstöring och resursslöseri. Hög skatt påarbete och låg skatt på energi leder till att resursslösande ochmiljöfientliga beteenden gynnas. Dessa beteenden har uppmuntrats av såvälden tidigare borgerliga regeringen som den nuvarande socialdemokratiskagenom införandet av obligatoriska egenavgifter och höga arbetsgivaravgifter.Olika beräkningar tyder på att den ekonomiska utvecklingen under de senastedecennierna varit betydligt svagare än vad de officiellanationalräkenskaperna visar, om hänsyn tas till t.ex. utarmningen avnaturrresurser, långsiktiga miljöskador och kostnader för utsläpp till luftoch vatten. var denna miljöjusterade tillväxt igenomsnitt , vilket är knappt hälften av vad tillväxten varenligt de traditionella BNP-mätningarna . har denmiljöjusterade tillväxten varit obefintlig eller negativ. Detta är enligtutskottet en ohållbar utveckling som måste brytas. * Arbetstiden har inte sänkts i takt medproduktivitetsökningen. Tvärtom är det så att arbetstiden har ökat. Dennautveckling har enligt utskottet starkt bidragit till dagens massarbetslöshetoch att främst ungdomar och invandrare ställts utanför den normalaarbetsmarknaden. Detta i sin tur ökar de ekonomiska orättvisorna isamhället, förstärker de sociala klyftorna och motverkar en ökad jämlikhetmellan könen. * Till följd av dagens höga skatter är priset på tjänster och arbete alldelesför högt. Resultatet av detta blir enligt utskottet att arbetsmarknadenpressas ihop. Småföretagen kan inte växa trots goda förutsättningar i övrigtoch storföretagen rationaliserar bort människor mycket hårt. Genom de högaarbetskraftskostnaderna blir många tjänster aldrig utförda ocharbetskrävande återvinning har svårt att konkurrera på marknaden. Bådeprivat och offentlig service blir sämre eller uteblir helt.Dagens fördelningspolitik är också mycket bristfällig. En jämnare fördelning avsamhällets ekonomiska resurser leder enligt utskottet till en totalt settstabilare och starkare svensk ekonomi. De skattehöjningar och besparingar somgjorts i samband med saneringen av den offentliga sektorns finanser hardessvärre medfört att de ekonomiska klyftor i samhället blivit större och desociala motsättningarna ökat. Enligt utskottet bör den ekonomiska politikenomgående ta sikte på att omfördela resurserna så att de ekonomiskt svagare fårett större utrymme.Slutsatsen är enligt utskottet att det nu behövs en ny ekonomisk politik däråtgärder för att rätta till de stora strukturella problemen i svensk ekonomiställs i förgrunden. Målen för politiken bör vara att miljöskulden upphör attöka och att den därefter minskas. Fördelningen av samhällets tillgångaroch resurser måste bli mer rättvis och solidarisk och jämställdheten mellankönen måste öka. Både den öppna och dolda arbetslösheten skall minska kraftigtredan till år 2000. Enskilda människors möjlighet att förutse och hantera sinegen ekonomiska och sociala situation skall stärkas. skall deoffentliga finanserna hållas under kontroll genom att den offentliga sektornfinansiella sparande skall vara i balans och därefteruppvisa ett överskott på av BNP som ett genomsnitt över enkonjunkturcykel. Realräntorna i ekonomin skall hållas nere och förutsättningarskapas för en växande privat sektor med fler små, medelstora eller kooperativaföretag.De tre viktigaste politiska förändringarna för att nå dessa mål är enligtutskottet:* Skattesystemet skall enligt utskottet utformas så att en god hushållning medbegränsade resurser gynnas och att enskilda människors kreativitet ochskaparkraft uppmuntras. En grön skattereform bör därför genomföras somsänker skatten på arbete och höjer skatten på energi, utsläpp ochråvaruförbrukning. Skatteväxlingen bör genomföras i en takt av inledningsvis8-9 miljarder kronor , för att därefter ske något långsammare så attden uppgår till ca . Skatten på arbete sänksmed , genom lägre arbetsgivaravgifter, egenavgifteroch i viss mån lägre inkomstskatt. Höjningen av energi- och miljörelateradeskatter bör ske successivt och enligt en i förväg annonserad plan för att geföretag och hushåll möjlighet att smidigt anpassa sig till de nyaförutsättningarna. Enligt utskottet bör nu fatta beslut för åren1998-2000 och principbeslut om en fortsatt skatteväxling fram till år 2010.Skatteväxlingen är enligt utskottets mening en förutsättning för attmiljöskuldens tillväxt, utarmningen av naturresurserna och de stigandekostnaderna för miljöförstöringen skall kunna stoppas. * Arbetstiderna bör sänkas kraftigt, och i samband därmed måste ocksåbeskattningen på arbete sänkas för att garantera att nyasysselsättningstillfällen verkligen skapas. En arbetstidsförkortning är enviktig del i åtgärderna för att kraftigt sänka dagens höga arbetslöshet, menden är också en reform för ökad livskvalitet genom att färre timmar påarbetet ger mer tid för barn, familj, vänner och informellt arbete. Kortarearbetstid kan också bidra till färre arbetsskador och en förbättrad hälsa,vilket bl.a. visats vid försöksverksamheter inom och sjukvården.I ett första steg bör normalarbetstiden sänkas till år2000. För låginkomsttagarna bör lönen efter skatt hållas oförändrad.Utskottet gör bedömningen att arbetslösheten sjunker kraftigt till följd avarbetstidsreformen, ned till . De kostnadsbesparingar som dågörs genom minskade utgifter för a-kassa och arbetsmarknadspolitik användsför att finansiera skatte- och avgiftssänkningarna. * Genom skatteväxlingen och skattesänkningarna i samband medarbetstidsförkortningen sjunker kostnaderna för arbetskraft och tjänster.Utskottet anser att denna utveckling kommer att gynna företag inom denexpansiva tjänstesektorn och företag i miljösektorn. Särskilt små ochmedelstora företag kan därigenom expandera och bidra till en högre tillväxtoch en ökad sysselsättning.Enligt utskottet behövs det också en mer aktiv fördelningspolitik för attminska den ojämna fördelningen av resurserna i samhället. T.ex. börersättningsnivåerna i socialförsäkringssystem och a-kassa höjas till förlåginkomsttagare och sänkas för personer och hushåll i högre inkomstlägen. Ävenbarnbidragen bör höjas och beskattas som grundavdraget vidinkomstbeskattning höjs i de lägre inkomstskikten. Omläggningen av denekonomiska politiken innebär också att kommunernas ekonomi förstärks medytterligare 1998, 5,5 miljarder och 6,7 miljarderkronor i förhållande till de förslag som finns i budgetpropositionen.Därmed kan kvaliteten inom välfärdens viktigaste områden - vården, skolan ochomsorgen - förbättras ytterligare. Ett viktigt led i fördelningspolitiken ärenligt utskottet att det privata sparandet får en jämnare fördelning. Desenaste årens stigande hushållssparande är en bra utveckling som böruppmuntras. Men förutsättningarna för sparande måste förbättras så att ävenhushåll med lägre inkomster får möjlighet att minska sin skuldsättning ochhelst lägga undan en slant för att öka sin ekonomiska trygghet ochhandlingsfrihet. Ett ökat och mer spritt hushållssparande ökar ocksåförutsättningarna för en bättre ägarspridning och risktagande i näringslivet.För att understödja den nya ekonomiska politiken anser utskottet att Riksbankeni högre grad än bör stödja den ekonomiska politik som beslutas avriksdagen. De övergripande målen som att minska miljöskulden och arbetslöshetenbör vara centrala även i verksamhet. Enligt utskottet bör riksdageni lag fastställa att mål skall vara att stödja den långsiktigaekonomiska politiken.Under senare år har inflationen antingen understigit eller legat i underkantav mål. Det betyder enligt utskottet att styrräntorhållits på en onödigt hög nivå. Det finns därför skäl att förändrapenningpolitiken så att lägre räntor ges en större vikt.Vad utskottet här anfört om riktlinjer för den ekonomiska politiken medanledning av motionerna Fi219 (mp) yrkandena 1-4, 9-12, 14 och 15 samt Sk325(mp) yrkande 22 bör som sin mening ge regeringen till känna. Deförslag till inriktning av den ekonomiska politiken som förordas ipropositionen och i övriga motioner avvisas av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi219 yrkandena 1-4, 9-12, 14och 15 samt 1997/98:Sk325 yrkande 22 och med avslag på proposition1997/98:1 Finansplan m.m. yrkande 1 samt motionerna 1997/98:Fi202,1997/98:Fi204, 1997/98:Fi206 yrkande 1, 1997/98: Fi208, 1997/98:Fi212yrkandena 1 och 7, 1997/98:Fi214, 1997/98: Fi215 yrkandena 1 och 10-13,1997/98:Fi216, 1997/98: Fi218 yrkande 1, 1997/98:Fi220 yrkandena 1, 10,11, 14, 15 och 18 samt 1997/98:A807 yrkandena 3 och 9 godkänner vadutskottet anfört och som sin mening ger regeringen detta till känna,4. Sparandet (mom. 2) (m, fp, kd)(), (), Per (), (), GöranLindblad (m) och () anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken bort haföljande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att det privata hushållssparandetär av stor betydelse såväl för individen som för ett dynamiskt näringsliv. Detfinns åtminstone två skäl för medborgarna att fortsätta att spara i minst sammaomfattning som . Dels är skuldsättningen fortfarande hög hos mångahushåll, vilket gör dem känsliga för höjda räntor, dels finns det tydligatecken på att statens trygghetssystem inte kan leva upp till löftena att försemedborgarna med ett fullgott socialförsäkringssystem. Att spara en del av sininkomst i ett eget privat sparande blir betydelsefullt för medborgarna om deskall kunna skapa förutsättningar för sin egen trygghet, kompetensutveckling,boende och ålderdom.Den globaliserade ekonomin medför att de svenska hushållens sparande inte harsamma betydelse för näringslivets utbyggnad som . För de mindre ochmedelstora företagen är emellertid det inhemska sparandet av stor betydelse.Det gäller framför allt vid nystartande och i ett tidigt uppbyggnadsskede. Härsker finansieringen ofta genom egna kapitalinsatser i form av belåning av egethem, användning av egna sparmedel etc. Ofta ingår också familj, släkt ochvänner bland finansiärerna.En mer flexibel arbetsmarknad som bl.a. innebär återkommande perioder avvidareutbildning förutsätter ett ökat privat sparande. Hushållens sparandeökade till en nivå som närmade sig den som är gängse i andrademokratiska industriländer. Denna sunda utveckling borde stimuleras. Det ärdärför oroande att hushållssparandet åter minskar.Syftet med sparpolitiken bör, som framhålls i motion Fi217 (m), vara attskapa ett generellt gott klimat för privat sparande, med regler och skatter somär internationellt konkurrenskraftiga och stabila över tiden.Att staten uppmuntrar och underlättar enskild förmögenhetsbildning skallockså ses som ett led i en politik som syftar till att ge hushållen dentrygghet som missköts av det allmänna.Bland de åtgärder som bör vidtas för att skapa ett generellt gott klimat försparande märks avskaffandet av dubbelbeskattningen, sänktförmögenhetsskatt samt en minskning av fastighetsskatten. Dessutom bör Sverigeåtergå till de regler som gällde 1994 för sparande i aktier och andravärdepapper.I motion Fi217 (m) föreslås att hos regeringen begär en utredningoch förslag om nya spar- och försäkringslösningar, bl.a. startsparande förungdomar. Det är också angeläget att underlätta anställdas möjligheter tillvinstandelar eller aktieägande i det egna företaget.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi217 (m) bör som sinmening ge regeringen till känna. Motion Fi219 (mp) yrkande 5 avstyrks avutskottet.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande sparandetatt med anledning av motion 1997/98:Fi217 och med avslag på motion1997/98:Fi219 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,5. Sparandet (mom. 2) (mp)() anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken bort haföljande lydelse:Utskottet anser principiellt att det privata hushållssparandet böruppmuntras. Det är därför positivt med de senaste årens ökade hushållssparande.Förutsättningarna för privat sparande måste dock bli jämnare fördelade genom enmer aktiv fördelningspolitik så att även hushåll med lägre inkomster fårmöjlighet att minska sin skuldsättning och helst också lägga undan en slant föratt öka sin ekonomiska trygghet och handlingsfrihet. Ett ökat och mer spritthushållssparande ger också ökade möjligheter till ett spritt ägande ochrisktagande i näringslivet.Mot den här bakgrunden finns det inget egenvärde i ett högt offentligtsparande mer än vad som är nödvändigt för att långsiktigt säkra den välfärd somvi valt att trygga inom ramen för den gemensamma sektorn. Formerna förpensionssparandet bör här särskilt diskuteras.Utskottet anser att statens åtaganden för trygghet på ålderdomen framför alltbör omfatta en bra grundpension för alla och ekonomiska garantier för god vårdoch äldreomsorg. Det skall däremot inte vara en uppgift för staten att tryggauppnådda högre inkomstnivåer. Det bör i första hand vara en uppgift för denenskilde att trygga genom avtalsförsäkringar, privata försäkringar ellersparande i andra former.Utskottet anser av ovan angivna skäl att det inte behövs något offentligt?tvångssparande? i form av ett premiereservsystem i det nya pensionssystemet.Utskottet tillstyrker motion Fi219 (mp) yrkande 5, och vad utskottet anförtbör som sin mening ge regeringen till känna. Motion Fi217 (m)avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande sparandetatt med anledning av motion 1997/98:Fi219 yrkande 5 och med avslag påmotion 1997/98:Fi217 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,6. Den kommunala sektorns ekonomiska utrymme (mom. 3) (v)() anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken ekonomiska utrymme bort ha följande lydelse:Utskottet är positivt till att kommuner och landsting genom de åtgärder somföreslås i budgetpropositionen ges ökade resurser. Därigenom skapas bättreförutsättningar att i en hårt ansträngd kommunalekonomisk situation värna om demest elementära kraven på kvalitet inom vård, omsorg och skola. Dessutom kanförhoppningsvis nedgången i den kommunala sysselsättningen mildras.Samtidigt fortsätter emellertid riksdag och regering att urholka den kommunalaekonomin genom t.ex. höjda egenavgifter som reducerar det kommunalaskatteunderlaget. Utskottet ställer sig därför bakom förslagatt ge kommuner och landsting kraftigt ökade skatteinkomster genom att avskaffagrundavdraget för höga inkomster och att inte höja de avdragsgillaegenavgifterna . Bara den senare åtgärden beräknas förstärkakommunsektorns ekonomi med ca . Utskottet anser också attVänsterpartiets förslag om en riktad arbetsgivarsänkning till kommuner ochlandsting motsvarande ca bör genomföras.I likhet med anser utskottet att det nettotillskott på 5miljarder kronor för som partiets förslag innebär skall användas föratt kommunerna skall kunna behålla sin personal. Den nuvaranderegeringspolitiken med nedskärningar i socialförsäkringar och transfereringarhar inneburit att kommunernas kostnader för socialbidragen har trängt undanresurser från verksamheten, t.ex. barnomsorgen och äldreomsorgen. Barn- ochäldreomsorgen måste därför redan nu återanställa t.ex. förskollärare,sjukvårdbiträden och hemtjänstpersonal. Därigenom stärks också kvinnorsställning på arbetsmarknaden.Utskottet tillstyrker med det anförda motion So432 (v) yrkande 1 ochavstyrker övriga motionsyrkanden.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande den kommunala sektorns ekonomiska utrymmeatt med bifall till motion 1997/98:So432 yrkande 1 samt med avslag påmotionerna 1997/98:Fi219 yrkandena 23 och 24 och 1997/98:So308 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Den kommunala sektorns ekonomiska utrymme (mom. 3) (mp)() anserdels att finansutskottets ställningstagande under rubriken ekonomiska utrymme bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening har den kommunala verksamheten en utomordentligtstor betydelse i den svenska välfärdsmodellen. Välfärdens kärnområden - vård,skola och omsorg - har drabbats av stora besparingar och möjligheterna tillytterligare effektivitetsvinster är begränsade. Utskottet välkomnar därför ilikhet med de gröna de resurstillskott till kommunsektorn somföreslås i budgetpropositionen. måste konstateras att det endast mindre del handlar om reala förbättringar . Det beror bl.a.på att höjningarna av de avdragsgilla egenavgifterna gröper ur det kommunalaskatteunderlaget. Utskottet vill därför understryka att regeringens bedömningom möjligheterna att undvika ytterligare personalnedskärningar troligen äralltför optimistiska.Utskottet ställer sig bakom den ekonomiska politik som förordas avMiljöpartiet och som leder till en förstärkt ekonomi för kommunsektorn som gördet möjligt att undvika fortsatta personalminskningar. Med denna politik fårkommuner och lansting ökade ramar med , med 5,5miljarder kronor och med jämfört medregeringens förslag. Enligt utskottets uppfattning motsvarar detta bättre ettlämpligt samhällsekonomiskt utrymme för kommunsektorn än vadregeringens förslag gör. Med en sådan annorlunda politik finns bättreförutsättningar att utveckla och förbättra välfärden.Med vad utskottet här anfört tillstyrks motionerna Fi219 (mp) yrkandena 23och 24 och So308 (mp) yrkande 3 samt avstyrks motion So432 (v) yrkande 1.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande den kommunala sektorns ekonomiska utrymmeatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi219 yrkandena 23 och 24 och1997/98:So308 yrkande 3 samt med avslag på motion 1997/98:So432 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,8. Den kommunala sektorns ekonomiska utrymme (mom. 3, motiveringen) (m), Per , och (alla m) anser attfinansutskottets ställningstagande under rubriken sektornsekonomiska utrymme bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar, i likhet med Moderata samlingspartiet, attkommunsektorns andel av ekonomin utgör , något som internationelltsett är unikt. Kommuner och landsting disponerar således enligtbugetpropositionen netto ca , varav ca 380 miljarder kronorär skattemedel.Den kommunala sektorns omfattning understryker enligt utskottet betydelsen avatt pengarna används väl. Det blir då avgörande att den positivaproduktivitetsutveckling som ägde rum under första hälften av 1990-taletåterkommer. Den socialdemokratiska politiken har i stället inneburit att detframgångsrika kommunala förnyelsearbetet från i många kommuner ochlandsting har avstannat. Varje procents förbättring ger ett betydande utrymmeatt minska trycket på skattebetalarna. En avreglering och en ökadkonkurrensutsättning måste därför genomföras.Kommunsektorns storlek gör också att sektorn i mycket hög grad är beroende avtillväxten i den totala ekonomin. Om sysselsättningen utvecklas posititivtförbättras den kommunala skattebasen. Den svaga sysselsättningen de senasteåren har därmed slagit mycket hårt mot kommunernas skatteunderlag. högreårlig tillväxt av skatteunderlaget än den som följer av regeringens politikskulle således redan första året ge kommuner och landsting 2,9 miljarderytterligare i skatteinkomster och bortemot 10 miljarderkronor.Enligt utskottets mening illusterar detta tydligt hur avgörande det är förkommunsektorns ekonomi att den ekonomiska politiken stimulerar tillväxt. Närden statliga bidragsnivån diskuteras på marginalen glöms denna grundläggandeförutsättning lätt bort. Den nuvarande stagnationspolitiken måste därförersättas med en politik som ökar tillväxten och antalet nya arbetstillfällen.Därmed minskar också trycket på kommunernas sociala budgetar. På detta sättskapas helt andra och bättre arbetsförutsättningar för kommunerna.Utskottet avstyrker motionerna Fi219 (mp) yrkandena 23 och 24, So308 (mp)yrkande 3 och So432 (v) yrkande 1.9. Den kommunala sektorns ekonomiska utrymme (mom. 3, motiveringen) (fp)() anser att finansutskottets ställningstagande under rubrikenDen kommunala sektorns ekonomiska utrymme bort ha följande lydelse:Utskottet delar liberalernas uppfattning om den kommunalaverksamhetens avgörande betydelse för invånarnas vardag och för dengrundläggande välfärden. Det är därför viktigt att tjänsterna är av godkvalitet och att verksamheten bedrivs effektivt. Växande vårdköer, brister iäldreomsorgen och skolor i förfall bottnar inte minst i ett sviktandeskatteunderlag.Därför är en ekonomisk politik som innebär högre tillväxt, fler människor iarbete, fler skattebetalare och därmed bättre skatteunderlag av grundläggandevikt för kommunsektorns ekonomi. Detta understryks av de kalkyler som har gjort och som visar att det kvarstår ett ?resursgap? påomkring , även med den beslutade höjningenav statsbidragen. Enligt utskottets mening kommer inte heller den nu ibudgetpropositionen föreslagna ytterligare höjningen av statsbidragen attinnebära att uppsägningarna av personal upphör. De som nuunder en fyraårsperiod tillförs kommuner och landsting, utöver den nivå somgällde för , behövs enligt utskottet för att bromsa uppsägningarna ochsäkra kvaliteten i vård, omsorg och skola. Men detta är inte tillräckligt.Utskottet anser att det också krävs medvetna prioriteringar avkärnverksamheterna i kommuner och landsting. En kraftsamling krävs således avresurser till vård, utbildning och omsorg. kan resurser frigöras medhjälp av konkurrensutsättning och en avveckling av andra engagemang, ofta ibolagsform, på mindre angelägna områden. t.ex. spenderades ca 2,2miljarder kronor för att täcka underskott i kommunala bolag. Det motsvarar ca11 000 platser i vårdhem eller cirka 9 000 lärare. Kommuner och landsting börockså säga nej till nya riskabla eller onödiga utgifter och till insatser sominte är direkt kopplade till det som är de kommunala huvuduppgifterna.Med vad utskottet ovan anfört avstyrks motionerna Fi219 (mp) yrkandena 23 och24, So308 (mp) yrkande 3 och So432 (v) yrkande 1.10. Den kommunala sektorns ekonomiska utrymme (mom. 3, motiveringen) (kd)() anser att finansutskottets ställningstagande under rubriken sektorns ekonomiska utrymmen bort ha följande lydelse:Utskottet anser i likhet med vad som anförs i Kristdemokraternasbudgetalternativ att den samlade offentliga sektorn måste anpassas till vad detsamhällsekonomiska utrymmet medger. Därför krävs klara prioriteringar. Inom detkommunala området är nyckelområdena framför allt sjukvården, äldreomsorgen ochskolan. Dessa områden måste enligt utskottet under alla förhållanden värnas.Utrymmet för ytterligare besparingar inom dessa sektorer är obefintligt,tvärtom krävs ökade resurser för att kvaliteten skall kunna upprätthållas.Utskottet ser mot denna bakgrund positivt på att regeringen föreslår attstatsbidragen till kommuner och landsting skall höjas med sammanlagt 16miljarder kronor i jämförelse med nivån . måstenoteras att regeringens politik i praktiken inneburit attbelopp i motsvarande storleksordning dragits in från kommunsektorn genom bl.a.effekterna på det kommunala skatteunderlaget av de avdragsgilla egen-avgifterna.Trots förslaget att tillföra kommuner och landsting ytterligare statsbidragfinns det enligt gjorda bedömningar ett betydande resursgap. Det beror inteminst på växande behov till följd av de demografiska förändringarna. Trots dehöjda statsbidragen väntas fortfarande ca 140 kommuner inte klara balanskravettill utan att säga upp ytterligare 8 500 personer. Utskottet ställersig bakom ekonomiska politik som medför påtagligaförbättringar för kommunsektorn i förhållande till regeringens politik.