bet · GK01JuU6 · 1997-01-30 00:00:00 — Lägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten I detta betänkande behandlar utskottet en regeringsskrivelse med enlägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten och fem med anledning avskrivelsen väckta motioner. Utskottet som avstyrker bifall till motionerna,föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. I ärendet behandlas också femunder den allmänna motionstiden väckta yrkanden. Utskottet avstyrker bifalläven till dessa yrkanden.I ärendet föreligger elva reservationer varav tre (m), en (v), en (mp), två(kd), tre (m och kd), och en (c, v, mp och kd).SkrivelsenI skrivelse 1996/97:49 har regeringen berett tillfälle att ta del aven lägesrapport i fråga om den ekonomiska brottsligheten.Motioner väckta med anledning av skrivelsen1996/97:Ju11 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av ekobrottsmyndigheten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att s.k. skattekriminalverksamhet inte bör införas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljöbrott.1996/97:Ju12 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av tillräckligt antal poliser och åklagare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om domstolarnas uppgift,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återinförandet av skatteflyktsklausulen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om återinförandet av tredjemansrevision m.m.,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om anmälningsskyldighet för revisorer,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om mervärdesskattekontroll m.m.1996/97:Ju13 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en enhet för miljöbrott upprättas inom den nyaekobrottsmyndigheten.1996/97:Ju14 av Per m.fl. (v) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skattemyndighetensmöjlighet till överraskningsrevisioner och legitimationskontroll.1996/97:Ju15 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om krav påkassaregister, intyg i samband med tillfällig försäljning och placering avekobrottsforskningen.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19961996/97:Ju915 av m.fl. (kd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utformningen av den planerade ekobrottsmyndigheten.1996/97:Ju918 av m.fl. (mp) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den nya ekobrottsmyndigheten även får direktiv att handläggamiljöbrottslighet.1996/97:Ju926 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att resurserna som satsas på ekobrottsbekämpning även skallinnefatta miljöbrott och att det på ett tydligt sätt skall framgå avplaneringsbeskrivningarna,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att samla miljöbrotten till utbildade miljöåklagare.1996/97:Jo727 av m.fl. (c) vari yrkas44. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bekämpning av miljöbrott. BakgrundDen ekonomiska brottslighetens omfattning har alltmer kommitatt uppfattas som ett av våra stora samhällsproblem. Utskottet har kunnatkonstatera (1994/95:JuU8 s. 19 f) att den ekonomiska brottsligheten ställerdelar av det ekonomiska systemet utanför lagarna och den samhälleliga insynoch kontroll som är nödvändig för att den moderna välfärdsstaten skall kunnafungera. De uppskattningar som gjorts visar att mycket stora belopp undanhållsstatskassan genom ekonomisk brottslighet. Till detta skall läggas den minskadekonkurrenskraft - och därmed också skattekraft - som de hederliga aktörerna pådet ekonomiska livets område drabbas av till följd av den ekonomiskabrottsligheten. Det finns också en stark koppling mellan ekonomiskbrottslighet och annan kriminalitet, t.ex. narkotikahantering och brott motmiljölagstiftningen. Den ekonomiska brottsligheten urholkar även den allmännasamhällsmoralen, något som inte minst har kunnat konstateras i spåren av dens.k. finanskrisen.Det är således en angelägen uppgift för statsmakterna att med kraft ta sigan den ekonomiska brottsligheten. Utskottet har också tagitolika initiativ i frågan om den ekonomiska brottsligheten. Under såväl år 1991som anordnade utskottet offentliga utfrågningar i ämnet (se1990/91:JuU23 bil. 1 och 2 samt 1992/93:JuU21 bil. 1 och 2). Dessa fick sinfortsättning inför budgetbehandlingen , då utskottet genomförde enicke offentlig utfrågning med ett flertal företrädare för de myndigheter somhar uppgifter på området. Under nämnda budgetarbete beslutade påutskottets initiativ att förstärka polisens resurser med 52 miljoner kronorutöver regeringens förslag för att höja polisens kompetens och effektivitetnär det gäller att bekämpa ekonomisk brottslighet. Även ett förslag frånutskottet om att tillföra för enupplysnings- och informationskampanj beträffande ekonomisk brottslighet vannriksdagens gillande (se 1993/94:JuU19). Härutöver kan nämnas att det var påutskottets initiativ som en genomgripande översyn av åtgärderna mot denekonomiska brottsligheten kom till stånd och presenterades i den s.k. RÅ/(se 1990/91:JuU23). Denna rapport kom att ligga till grund för ettbetydande reformarbete när det gäller den ekonomiska brottsligheten. Det varockså på förslag av utskottet som Finanspolisen inrättades (se1991/92:JuU23). Finanspolisens uppgift är att bedriva spaning för att uppdagabrott i samband med s.k. tvättning av pengar som utgör av brottsligverksamhet.Även regeringen har vidtagit en rad åtgärder för attförbättra möjligheterna att bekämpa ekonomisk brottslighet. Under denföregående mandatperioden genomfördes t.ex. översyner och ändringar av fleralagar och olika samverkansprojekt mellan berörda myndigheter initierades. Detavsattes också särskilda medel för ekobrottsbekämpning (se närmare härom iutskottets betänkande 1994/95:JuU25 s. 6).Riksdagens revisorer beslöt att göra en granskning avsamhällets insatser mot den ekonomiska brottsligheten. Granskningenresulterade i rapporten (1993/94:6) Den ekonomiska brottsligheten ochrättssamhället. Rapporten remissbehandlades och revisorerna lade därefter framsina förslag (1994/95:RR4) angående samhällets insatser mot den ekonomiskabrottsligheten.Revisorernas förslag sträckte sig över ett brett område och berörde i olikaavsnitt det förebyggande arbetet inom näringslivet och genom utomståendeorgan, den brottsutredande verksamheten hos polis och åklagare samt denrättsliga proceduren i domstolarna. Avslutningsvis togs till behandling uppfrågan om regeringens samlade styrning av kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Utskottet konstaterade vid behandlingen av revisorernas förslag i december1994 (1994/95:JuU8, rskr. 144) i likhet med revisorerna att samhälletsinsatser mot den ekonomiska brottsligheten har varit otillräckliga. Utskottetinstämde i revisorernas uppfattning att det behövdes en mängd åtgärder för attkomma till rätta med de problem som uppstått. Den ekonomiska brottslighetensomfattning och komplexa natur innebär att kampen mot den måste föras över ettbrett fält och med både flexibilitet och uthållighet. För att insatserna skallbli effektiva krävs en förbättrad överblick och styrning från statsmakternassida. Även informationen och kontakten mellan och regeringen ifrågan måste förbättras.Utskottet konstaterade vidare att justitieministern hade angett riktlinjernaför regeringens kommande arbete rörande bekämpning av ekonomisk brottslighet(prot. 1994/95:29), och att regeringens uttalade målsättning varatt kraftigt öka samhällets insatser mot denna brottslighet.Riksdagen beslutade att inte vidta några åtgärder i anledning avrevisorernas förslag med hänvisning till vad regeringen hade upplyst ominnehållet i sin kommande strategi mot ekonomisk brottslighet.Regeringens strategi mot den ekonomiska brottslighetenI beslutade regeringen som den förutskickat om en strategi församhällets samlade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Strateginredovisades i en skrivelse till (1994/95:217). Innehållet istrategin grundar sig delvis på de synpunkter och förslag som lagts fram iRiksdagens revisorers rapport Den ekonomiska brottsligheten ochrättssamhället.I strategin slås fast som ett övergripande mål att påtagligt minska denekonomiska brottsligheten genom åtgärder som innebär en kraftig förstärkningav samhällets samlade insatser mot sådan kriminalitet.Åtgärder skall vidtas som innebär en effektivisering när det gäller attförebygga, upptäcka, utreda och lagföra ekonomisk brottslighet. En ökadtonvikt skall läggas vid det förebyggande arbetet. Det innebär bl.a. attkontrollen skall effektiviseras och att myndigheterna skall utveckla ettproblemorienterat arbetssätt.Kampen mot den ekonomiska brottsligheten skall vara en prioriteradverksamhet för myndigheterna. Särskild vikt skall läggas vid att samordnamyndigheternas prioriteringar och utveckla myndigheternas samarbete samt atthöja kunskaperna och myndighetskompetensen i fråga om ekonomisk brottslighet.En annan huvudpunkt i strategin är att näringslivet måste ta ett ökat ansvari kampen mot den ekonomiska brottsligheten, bl.a. genom att utveckla affärs-etik och kontroll.För att genomföra dessa mål i fråga om bekämpning av ekonomisk brottslighetredovisas i strategin ett brett upplagt åtgärdsprogram inom en rad områden,bl.a.- förstärkt skattekontroll och förenklad skattelagstiftning- förbättrad myndighetsstruktur- gemensamma kontrollaktioner från myndigheterna- affärsetik, internkontroll och affärskontroll inom näringslivet- snabbare utredning och process- effektivare rutiner i samband med konkurs- förbättrad lagstiftning om bolagsstyrelser, revisorer m.m.- uppföljning av bankkrisen- sanering av utsatta branscher- kontroll i samband med tillståndsgivning m.m.- effektivare lagstiftning om penningtvätt- effektivare sanktionsregler- aktivt internationellt arbete, bl.a. inom EU- ökad forskning- information till allmänheten- effektivare styrning och uppföljning av myndigheternas verksamhet.Riksdagen hade inget att erinra mot den framlagda strategin (1994/95:Ju25,rskr. 412).Skrivelsens huvudsakliga innehållRegeringens skrivelse innehåller den första av de årliga rapporter om lägetbeträffande den ekonomiska brottsligheten, som regeringen i fortsättningenkommer att redovisa till riksdagen.I skrivelsen redovisas översiktligt de åtgärder som har vidtagits eller somplaneras för att förverkliga den strategi för samlade åtgärder mot denekonomiska brottsligheten som regeringen beslutade . Åtgärderna ärav många slag och avser bl.a. lagstiftning, myndigheternas organisation ocharbetssätt, internationellt samarbete, näringslivets insatser samt forskningom ekonomisk brottslighet.Till de åtgärder som genomförts hör effektivare lagstiftning om skattebrottoch näringsförbud, införandet i alla län av ett regionalt samverkansorgan förbekämpning av ekonomisk brottslighet, ny ekobrottsutbildning för åklagare ochpoliser, effektivare rutiner för brottsutredning vid konkurs, inrättande av endelegation för samordning av åtgärder mot EU-bedrägerier samt bättre stöd förnäringslivets affärskontroll.Utredningar eller projekt pågår enligt regeringen inom bl.a. följandeområden:- regler om företagsbot, miljöbrott, penningtvätt, skattekontroll, sekretessoch bolagsorgans ansvar- sanering av utsatta branscher- ökad kontroll i samband med tillståndsgivning, tillsyn och upphandling- åtgärder mot bolagsplundring- snabbare handläggning av ekobrottsmål- forskning om ekonomisk brottslighetRegeringen har uppdragit åt Riksåklagaren och att avarbetaarbetsbalanserna av ekobrottmål. En arbetsgrupp har tillsatts inomJustitiedepartementet för att föreslå åtgärder mot internationell ekonomiskbrottslighet.Regeringen har budgetproposition dragit upp riktlinjerna för enny organisationsreform som bl.a. innebär att det inrättas en nymyndighet, , med operativa och samordnande uppgifter.Förslag utarbetas om en särskild organisation inom skatteförvaltningen förutredning av skattebrott.Mål och riktlinjer för ekobrottsbekämpningenRegeringen beslutade om myndighetsgemensamma mål ochriktlinjer för åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten , m.m.Syftet med de myndighetsgemensamma målen och riktlinjerna är i första handatt, huvudsakligen på årsbasis, precisera krav på ekobrottsbekämpningen som ärgemensamma för två eller flera verk med underställda myndigheter. Härutöverkan även i fortsättningen myndigheternas regleringsbrev innehålla vissamyndighetsspecifika mål och riktlinjer rörande ekobrottsbekämpningen.Som övergripande mål och riktlinjer anger regeringen att insatser mot denekonomiska brottsligheten skall prioriteras med syfte att påtagligt minskadenna brottslighet. En ökad tonvikt skall läggas vid det brottsförebyggandearbetet. Myndigheterna skall öka sitt samarbete inom ekobrottsbekämpningensområde. De skall också prioritera att få fram och undersöka indikationer pånya former av ekobrottslighet.Handläggningstiderna för ekobrottsutredningar skall enligt regeringenminskas. Ett riktmärke bör därvid kunna vara att tiden mellan inledande ochavslutande av förundersökning i normalfallet inte överstiger nio månader.Regeringen uppdrar i sina riktlinjer åt och Riksåklagaren atti samverkan verka för och utveckla former för en snabbare och rationellarehandläggning av stora ekobrottmål. Riksåklagaren skall samordna dettautvecklingsarbete. Uppdraget skall redovisas före utgången av år 1997.Regeringen ger vidare i uppdrag att i samråd med berördamyndigheter utveckla exekutionsväsendets roll i myndighetssamarbetet motekonomisk brottslighet. Om utvecklingsarbetet visar att det behövsförfattningsändringar, bör förslag till sådana redovisas före utgången av juni1997.I riktlinjerna anges också att myndigheterna skall effektiviserahandläggningen av frågor om näringsförbud, att det internationella samarbetetmot den ekonomiska brottsligheten skall utvecklas samt att kompetensutvecklingoch metodutveckling skall prioriteras.Avslutningsvis uppdrar regeringen åt myndigheterna att planera minst engemensam kontrollaktion med nationell räckvidd som skall påbörjas under år1997. Riks-åklagaren, , ochGeneraltullstyrelsen skall till regeringenöversiktligt redovisa dels de viktigare gemensamma åtgärder som under år 1997företagits på olika nivåer, dels planeringen på central nivå för gemensammaåtgärder . Redovisningen skall lämnas i anslutning till dengemensamma rapportering som föreskrivs enligt 3 § andra stycket förordningen(1995:736) om regional myndighetssamverkan för bekämpning av ekonomiskbrottslighet.Myndighetsstrukturen på ekobrottsområdet m.m.Riksenheten mot ekonomisk brottslighetPå central nivå inrättades en särskild samverkansorganisation förutredning främst av ekobrott, benämnd Riksenheten mot ekonomisk brottslighet.Riksenheten tillkom efter ett utredningsarbete som på regeringens uppdragföretagits av Riksåklagaren, och och verksamhet regleras i förordningen (1995:1015) om Riksenhetenmot ekonomisk brottslighet.Riksenheten har inte ställning som egen myndighet. I stället utgör enhetenen samlokaliserad arbetsgemenskap där för speciellamål, samt expertis från skatteförvaltningen ochexekutionsväsendet arbetar under operativ ledning av överåklagaren vidStatsåklagarmyndigheten.EkobrottsmyndighetenEkobrottsberedningen föreslog i rapporten (Ds 1996:1) Effektivareekobrottsbekämpning att Riksenheten skall upphöra och ersättas av en nymyndighet, , som skall vara en självständig kombineradåklagar- och polismyndighet under regeringen.Ekobrottsberedningens förslag i denna del kritiserades underremissbehandlingen av rapporten av bl.a. , , ochRiksåklagaren, som anförde invändningar av såväl principiell som praktisknatur. JO konstaterade bl.a. att regeringens förslag innebär att den nyamyndigheten är tänkt att vara såväl sidoordnad som underordnad och i ett vissthänseende också överordnad och Riksåklagaren samt att denskall ingå i såväl åklagar- som polisväsendet som den skall vara ensjälvständig myndighet. Det var enligt JO uppenbart att en konstruktion avdetta egenartade slag är helt främmande för svensk förvaltningstradition. Attden kommer att ge upphov till praktiska komplikationer och kompetenskonflikterav skilda slag var enligt JO oundvikligt. JO utvecklade utförligt sinasynpunkter i yttrandet.I årets budgetproposition (prop. 1996/97:1) har regeringen lagt fram sinasynpunkter på inriktningen av det fortsatta reformarbetet när det gälleråklagarväsendets och polisväsendets verksamhet rörande bekämpning av ekonomiskbrottslighet. Regeringens överväganden bygger på Ekobrottsberedningens rapportoch på vad som kommit fram vid remissbehandlingen av denna.Regeringen delar Ekobrottsberedningens uppfattning att det bör inrättas enny myndighet för bekämpning av ekonomisk brottslighet. En sådan lösninginrymmer enligt regeringen avgörande fördelar när det gäller att ta ett samlatgrepp om ekobrottsbekämpningen, både i operativt hänseende och i fråga omsamordningen med övriga aktörer på området. Däremot anser inte regeringen attdet är nödvändigt att ge den nya myndigheten ställning som kombineradåklagarmyndighet och polismyndighet. En sådan organisatorisk lösning skulleenligt regeringen medföra en rad lagtekniska problem och därmed försena denangelägna reformen. De fördelar i fråga om gemensam operativ ledning ochlångsiktig resurssäkring som skulle kunna utgöra motiv för en sådan lösninganser regeringen i allt väsentligt bör kunna åstadkommas med andraorganisatoriska lösningar.Regeringens ställningstagande innebär att det inom åklagarväsendet inrättasen ny myndighet, . Myndigheten skall svara för allåklagarverksamhet inom ekobrottsområdet på central och regional nivå.På regional nivå skall myndigheten finnas etablerad inom vart och ett avlandets sju åklagardistrikt. Vid sidan om de operativa uppgifterna skallEkobrottsmyndigheten som stabsorgan ha uppgifter i fråga om nationellsamordning, central redovisning och analys, brottsförebyggande verksamhet,information m.m. för speciella mål upphör och dessuppgifter tas över av Ekobrottsmyndigheten.Arbetet inom skall som huvudregel organiseras iåklagarledda arbetsgrupper. Poliser och annan personal från polisväsendet somingår i organisationen kommer att vara samlokaliserade med åklagarna ocharbeta under åklagarledning. De skall dock vara anställda vid myndigheter inompolisväsendet och inte vid . Denna får alltså inteställning som polismyndighet men väl som åklagarmyndighet. De sju distrikt ivilka åklagarväsendet indelas skall utgöra den geografiska basen också för dennya organisationens polisiära beståndsdelar på regional nivå. Med dennaorganisation kommer ekobrottsbekämpningen såväl centralt som regionalt attkunna bedrivas under enhetlig ledning och med full integrering av olikaspecialistkompetenser, vilka regeringen anser bör leda till en väsentlighöjning av ekobrottsbekämpningens effektivitet.En hög specialistkompetens skall enligt regeringen byggas upp inom ramen förden nya organisationen. Den kommer att ha tillgång till spaning ochunderrättelseverksamhet inom ekobrottsområdet. Inom kompetensfältet kommerockså att falla frågor om att förebygga ekonomisk brottslighet.Samverkanspersoner från skatteförvaltningen och exekutionsväsendet samt vidbehov från andra myndigheter skall enligt regeringen placeras vid myndigheten.Regeringen anför att den nya organisationen skall utformas så att där kanföras en sammanhållen och konsekvent personalpolitik som säkerställer enlångsiktig personalförsörjning. I detta kan exempelvis ligga att Riksåklagarenoch överenskommer om vilka resurser inom polisväsendet somskall ställas till utredningsorganisationens förfogande och attRikspolisstyrelsen av regeringen ges de befogenheter som behövs för attgenomföra överenskommelsen för polisens del. Specialister utan polisiärställning kan också anställas direkt vid . I det fortsattautredningsarbetet kommer bl.a. att ligga att utarbeta ettresultatstyrningssystem för den nya organisationen.Arbetet med den nya organisationen bereds vidare inom Justitiedepartementeti samråd med Riksåklagaren och . I det sammanhanget kommer,enligt regeringen, erfarenheterna från Riksenheten mot ekonomisk brottslighetatt tas till vara. Det är, anför regeringen, också viktigt att ta till varadet arbete som redan pågår hos myndigheterna när det gäller att effektiviserabekämpningen av ekonomisk brottslighet.En central samrådsgrupp för berörda verkschefer kommer att inrättas(). Regeringen har också tillkallat en särskild utredare (dir.1996:112) med uppgift att förbereda inrättandet av den nya myndigheten ochutreda vissa därmed sammanhängande frågor.Den nya organisationen kommer att inrättas , så snartbehövliga förberedelser har vidtagits.I motionerna Ju11 (kd) och Ju915 (kd) anförs att börinrättas som en myndighet direkt under regeringen och att den bör varafristående från polis- och åklagarväsendena i enlighet medEkobrottsberedningens förslag.Utskottet har under en följd av år (se /97:JuU1 s. 12) uttalatatt bekämpningen av ekonomisk brottslighet skall vara en prioriteradverksamhet. Utskottet ser mot denna bakgrund med tillfredsställelse attregeringen nu har för avsikt att inrätta en . Den nyamyndighetens tillkomst bör kunna innebära en betydande förstärkning avsamhällets insatser mot den ekonomiska brottsligheten. Utskottet instämmer -mot bakgrund av bl.a. remissinstansernas synpunkter - i regeringens bedömningatt bör inordnas som en självständig myndighet inomåklagarväsendet. Därigenom knyts myndigheten på ett naturligt sätt till denorganisation för brottsbekämpning som redan existerar. Motionerna Ju11 ochJu915 avstyrks.Organisationen för bekämpning av miljöbrottI några motioner tas upp frågor om bekämpning av miljöbrottslighet. Imotionerna Ju11 (kd) och Ju926 (mp) anförs att miljöbrott bör ses som en delav den ekonomiska brottsligheten. I motionerna Ju13 (mp), Ju918 (mp) och Jo727(c) förordas att skall handlägga miljöbrott.I skrivelsen där regeringen presenterade sin samlade strategi mot denekonomiska brottsligheten anfördes (1994/95:217 s. 6) att den ekonomiskabrottsligheten straffrättsligt ofta faller under bestämmelser omborgenärsbrott, skattebrott eller brott mot uppbördslagstiftningen. Andrastraffbestämmelser i eller inom specialstraffrätten kan också bliaktuella. Det anfördes att miljöbrottslighet i det här sammanhanget kan räknastill ekonomisk brottslighet.Även i den nu aktuella skrivelsen (s. 10) framhålls att till ekobrottsligheträknas också miljöbrottslighet, och sanktionsreglerna vid miljöbrottslighetbehandlas i ett särskilt avsnitt i skrivelsen (s. 29).I skrivelsen påpekas också att har redovisat ettdelbetänkande (SOU 1996:103) med förslag till en ny miljöbalk. När det gällerde straffrättsliga frågorna innebär förslag bl.a. attstraffbestämmelserna på miljörättens område fördelas mellan ochmiljöbalken. Straffen för överträdelser på miljöområdet föreslås bli skärpta.Även underlåtenhet att vidta skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått inomkemikalieområdet straffbeläggs. I föreslås vidare en regel omförverkande av egendom som varit föremål för brott, bl.a. avseende kemiskaprodukter. Fortskaffningsmedel och andra hjälpmedel som har använts ellermedförts vid brott skall enligt förslaget också kunna förverkas.Den som i näringsverksamhet överträder generella föreskrifter, påbörjarverksamhet utan tillstånd eller anmälan eller överträder särskilda villkor somhar föreskrivits för verksamheten skall enligt förslaget kunna påföras enmiljösanktionsavgift. Ett beslut om miljösanktionsavgift skall vara direktverkställbart. Miljösanktionsavgiften skall påföras av tillsynsmyndighetenenligt en taxa som regeringen beslutar om.Utskottet vill för sin del framhålla att miljöbrottslighet i många fall kanutgöra en form av ekonomisk brottslighet.