bet · GK01LU6 · 1997-02-25 00:00:00 — Även en borgenär med småfordringar skall naturligtvis bli kallad till sammanträdet om ärendet kommertill tingsrätten.Tom : Jag kan i allt väsentligt ansluta mig till vad från Svenska Bankföreningens sida. Jag tycker det var en utmärktsammanfattning av även Finansbolagens Förenings inställning.Jag vill dock tillägga att består i huvudsakav industriägda företag och att andelen konsumtionskrediter är förhållandevislåg. Dock har vi sedan krisen inträffat två medlemmar som har till uppgiftenbart att överta dåliga fordringar och driva in dessa. Dessa två företag harangivit vissa önskemål. De är i stort sett framförda redan, men en sak somsärskilt har understrukits är att man måste komma snabbare till steg 2. Enannan uppfattning är att man inte har någonting emot - det är snarare önskvärtfrån dessa företags sida - att man har större enhetlighet i landet hos bådekommuner och kronofogdemyndigheter i dessa ärenden. Man har också denuppfattningen att det skulle gynna skuldsaneringen om det trots allt fanns, omän sparsamt, viss luft för gäldenärerna.Som ordförande för kan jag också säga att det inomSvenska finns företag som är större inkassobolag. Samtligainkassobolag har naturligtvis skuldsaneringsärenden, och särskilt de företagsom kommer att beskriva.Susanne : Jag kommer från Intrum i Göteborg.Vi har av de ärenden som berörs av skuldsanering i steg 2, vilketgör att vi har en hel del synpunkter.Bl.a. skulle jag vilja poängtera vikten av att det sker en mer enhetligtillämpning av lagen. Den bästa lösningen, som vi ser det, är attRiksskatteverket kan ge tydligare rekommendationer, gärna med bindandeföreskrifter om det är möjligt. Det tror vi skulle göra att lagen skullehanteras mera effektivt på så sätt att det inte skulle bli så många nej frånfordringsägarna som det blir i dag.Jag skulle vilja bemöta , som hade en synpunkt om attSkuldsaneringsbyrån skulle kunna ta hand om steg 1 helt och hållet och attärendet sedan skulle gå vidare direkt till tingsrätten. Från fordringsägarnassida tycker jag inte att detta är ett alternativ över huvud taget. Däremottycker vi att det hade varit lämpligt att också gick ut medatt lagen skulle tillämpas mer enhetligt.En annan sak vi har synpunkter på är betalningsplanens löptid. Man har jusagt att lagen skall vara rehabiliterande. Vi får ibland skuldsaneringar därgäldenärerna är , och beträffande gäldenärens situationstår det i förslaget att han eller hon kommer att vara arbetslös de närmastefem åren. Jag undrar hur rehabiliterande det är för den person som läser dettaoch vet att det handlar om honom eller henne själv. Varför kan man inteutnyttja möjligheten att lägga detta än ? Många av defrivilliga uppgörelser som görs spänner över som är längre än femår.Stina : Jag skulle vilja lyfta fram några förslag som Konsumentnämndeni har lämnat till revisorer när det gäller detförebyggande arbetet. Det tror jag är oerhört viktigt, och det tog ju ocksåordföranden upp som en del i den större frågan om skuldsanering över huvudtaget.Jag tror inte på det som flera, både företrädaren från inkassoföretaget ochbankens företrädare, har påpekat här, nämligen att utlåningen på något sättminskar. Skuldsättningen ökar säkerligen bland människor , fast på ettannorlunda sätt än . I vår verksamhet såg vi att man skuldsattesig mer och mer på driften av hushållet, och det syns inte i den typen avräkenskaper, men det uppstår ändå en skuld för hushållen - en skuld som skallbetalas och som genererar räntor.Vi tror att man måste få i gång det frivilliga arbetet, och där är viöverens med inkassoverksamheten. Vi tror att man kan hitta många goda vägar.Men man måste få någonting som tvingar fram en frivillighet. Vår erfarenhet äratt långivarna inte är så pigga på det. När lagen kom blev det svårare för ossatt jobba på . Det är nog ett uttryck för att man vill haett mer schabloniserat tänkande. Om man då lägger på ett ansvar påborgenärerna eller på de institut som lånar ut pengar på olika sätt, att ocksåta ansvaret för de konsekvenser som utlåningen kan få, nämligen t.ex.överskuldsättning, tror vi att det kan bidra till en positiv utveckling ilandet. Det skulle exempelvis vara att långivare finansierar regionalaskuldsaneringsbyråer som jobbar med frivillig omförhandling av avtal. Manskall alltså ta det affärsmässiga ansvaret för sin verksamhet, och det kanvara en kreditavgift eller en skuldsaneringsavgift - det finns jumiljöavgifter i andra sammanhang - men poängen är alltså att man är med ochfinansierar det man orsakar på marknaden. Det är ett tänkande som finns iandra sammanhang i samhället.Vi tror också att man skall lagstifta om en definitiv preskriptionsgräns.Det har vi inte hittat på själva, utan även revisorer resonerar idessa termer. Det är ett bra instrument, tror vi, för att få till stånd enfungerande kreditprövning. Det finns mycket att göra på det området.I kreditavtal, t.ex. försäkringsavtal och i många andra sammanhang, tror viatt man borde införa någon form av social klausul eller force majeure-klausul.På samma sätt som det i försäkringssammanhang kan inträffa jordskred när manär ute på en resa, inträffar jordskred i människors vardag . Det kan varaarbetslöshet av livslång karaktär, och det kan vara sjukdom. Ett sådantjordskred bör kunna vara anledning till att ett kreditavtal omförhandlas.Sådana saker bör man ta initiativ och titta på.Till sist vill jag beröra skuldsaneringslagen. Den är uttalatborgenärsgynnande. Den är borgenärsgynnande till hela sin karaktär. Vi tyckeratt man skall förskjuta perspektivet och göra den gäldenärsgynnande i stället.Det är ju gäldenären som är den svagare parten. Vi som jobbar medkonsumentfrågor är ju litet ensidiga och ser hela tillvaron ur detperspektivet, men vi betraktar denna lag som en konsumentskyddslag. Då bör denockså ha konsumentperspektivet. Lösningarna blir då andra när man diskuterarhur skuldsanering skall gå till, t.ex. om grunden skall vara en ekonomiskrehabilitering.Låt mig säga att det har pratats om det förebyggande syftet och omatt kommunerna har en konsumentverksamhet som förebygger skuldsättning etc.Jag är väldigt tveksam till det. Jag kommer från en kommun, , som harhaft bred verksamhet . Men ser vi att det kommer en avtrappningav exempelvis den budgetrådgivning som finns ute i stadsdelarna. Dessastadsdelar har svårt att hålla ekonomin flytande över huvud taget, och därsker en nedrustning av de sociala institutionerna. Där får den härverksamheten börja ta stryk. Att tro att kommunerna bygger upp en verksamhetoch håller i gång 30 miljoner för det ringa utbudet, , det trorjag inte på i förlängningen.Gunnar Ek: Jag är vice ordförande i i Göteborg.Jag vill göra några kompletteringar till det sade och kommamed några nya saker.Oförskylld arbetslöshet, företagsnedläggningar, personalminskningar ochpolitiska beslut leder till skuldsättning. I budgetgenomgångar med enskildamedborgare har många besvärliga skuldsituationer retts ut. Människor är interiktigt på det klara med vilken ekonomi de har. De behöver hjälp. Där behövermer göras. Innan man kommer i väg till någon skuldsaneringsverksamhet harsläkt, vänner och bekanta i stor utsträckning bidragit med betydande beloppför att reda ut en sådan här situation.I startade vi en frivillig skuldsaneringsbyrå,betald av 10-15 olika finansiärer, t.ex. banker och finansbolag. En viktigorsak till den här verksamheten var att vi hade observerat att banker,finansbolag och en del andra hade förhållandevis blygsamma fordringar påenskilda personer. Det kunde röra sig om t.ex. , , ,- så pass små fordringar att man icke hade något intresse av attsamordna sitt arbete med att reda ut situationen för en enskild person medandra banker och andra finansbolag. Det kostade för mycket att göra det. Istället var det den som först hann i väg till kronofogden som fick utpengarna. Vi åtog oss att vara denna samordnare om vi fick betalt för det.Kostnaden är i grova drag . Denna verksamhet blevmycket uppskattad och påtagligt framgångsrik.En viktig orsak till att verksamheten blev framgångsrik var att vi skapadeett förtroende hos kreditgivarna. Bra folk anställdes. Kreditgivarna kunde ipraktiken lämna över skuldsaneringsbeslutet till vårt folk. Den utredning vigjorde kring enskilda personer var av sådan kvalitet att man i storutsträckning kunde acceptera den.Vi hade bara en enda kontaktperson per bank eller finansbolag. Under denperiod som arbetet har pågått har vi haft kontakt med över 140 olikaborgenärer, alltså inte bara banker och finansbolag. Arbetet har dock störtsav några enstaka systematiska nekare som gör att det inte går att drivaverksamheten vidare, alltså sådana som icke är beredda, från banker ellerfinansbolag, att på olika sätt medverka i en skuldsaneringsverksamhet.Många frågar sig om det verkligen är nödvändigt med en sådan här verksamhet.Har man i skuld och räntan ligger på , vilket inte alls ärovanligt , ökar räntan i sådan takt att det icke är möjligt för mångaprivatpersoner att ens hinna betala räntorna. Det går så oerhört snabbt uppåt.Vi har via den här verksamheten också besparat många människor betydandelidande. Det finns gott om exempel på självmordstankar och annat i bakgrunden.Trots påtagliga framgångar med en frivillig av kreditgivarna betald verksamhetfanns det ändå en hel del fall som vi aldrig klarade ut. Där behövs enskuldsaneringslag i bakgrunden, men genom den verksamhet vi hade kom vi in iett mycket tidigare skede och kunde mycket snabbt ta hand om folk. Den tröghetsom finns i systemet, med domstolar, kronofogdemyndigheter m.fl.inblandade, är icke bra. Räntekostnaderna om inte annat går upp tillhimmelsvida summor. Vi kunde notera att en orsak till att vissa varsystematiska nekare var att den ränta som de tog ut var så hög - jämfört medt.ex. banker som kanske tog kunde andra ta - att det lönadesig för dem att dra på alltihopa, eftersom deras andel av den sammanlagdaskulden från gäldenären blev allt större ju längre de väntade. De vann på attvänta på det sättet.Gösta : Jag tänkte beröra två områden. Det första gällde mitt s.k.förslag om utredningsfunktionen i steg 1. Det är möjligt att det inte är någotbra förslag, men det motiverades ändå av en önskan om att man skulleeffektivisera förfarandet. Vi har ju alla konstaterat att någonting inte ärbra - det tar . Det förefaller mig som om de flesta talare häregentligen, när det gäller fördelningen av arbete mellan steg 1 och steg 2talar för status quo, men då händer ju ingenting.Som jag ser det när det gäller steg 1 finns det egentligen två alternativ.Det ena, och det är kanske mera i överensstämmelse med det som står ilagen, är att man bestämmer sig för att kronofogden har det övergripandeansvaret. Kommunen skall då bara bistå med stöd och råd och ingenting annat.Då får vi mindre utförliga utredningar på den kommunala sidan. Å andra sidanlägger det mera ansvar på kronofogdemyndigheten, och det blir då enresursfråga, antar jag, om den skall ta på sig det. Men det vore kanske bra,och det är ett alternativ.Det andra alternativet är att man förstärker utredningsmöjligheterna ochutredningsbehörigheten så att säga hos kommunerna. Jag tror i och för sig attdet är litet svårt att koppla loss den här funktionen att bara ge stöd och rådfrån nästa led som ändå är att komma med mera konkreta förslag till gäldenärenom hur han skall bära sig åt. Det är alltså svårt att tänka bort helautredningsfunktionen från kommunen. Men det är möjligt att det går, och i såfall kanske det förslaget är bra, kanske rent av bättre än det första.Diskussionen kan hur som helst inte stanna vid status quo. Det var min poängdär.Jag vill kommentera en del av vad och har sagt.Först gällde det skuldsättningens omfattning. Rent statistiskt i varje fall ärdet just nu så att konsumentkrediterna minskar, men det kan vara en fråga omhur man läser statistiken. Bankernas uppfattning är att trenden går motminskad skuldsättning på personsidan, men det kan vara svårt att sia omframtiden.Bör då borgenärerna vara med och betala för frivilliga organisationer av typSkuldsaneringsbyrån i ? Först vill jag säga att jag tycker attmänniskorna på i har gjort ett jättebra jobb, ochjag vill inte alls föreslå att de på något vis skall tvingas dra ned påverksamheten genom någon åtgärd från kreditgivarnas sida. De hade fördelen attde var först, t.o.m. före lagen, och byggde upp sin verksamhet innanskuldsaneringslagen blev verklighet. Jag tycker att de har gjort det bra. Mendet är en sak. Den principiella frågan är ändå: Bör man ha två typer avorganisation vid sidan av varandra, ett statligt institut och ett privat?Bankerna har tagit ställning här. Vi var involverade i diverse försök innanlagen kom, och vi fann att de inte riktigt höll. Vi fann därför att dettamåste skötas på statlig basis, annars blir det ingen ordning och reda. Vi kaninte ha en skuldsaneringsbyrå i varje kommun med olika praxis och olika sättatt hantera ärenden. Detta måste på något vis centraliseras.Det fanns väl också den lilla baktanken med detta, måste jag säga, att manansåg att det trots allt inte bara var kreditinstitutens fel att det gick somdet gick . Hela samhället präglades av någon sortslaisser faire-inställning när det gällde krediter och annat, och på något vistyckte man att det inte var rättvist om man så säger att kreditgivaren skullestå för hela kostnaden för avvecklingen. Sedan får man inte heller glömma attkreditprövningen kommer att förbättras, som jag sagt tidigare. Borgenärernatar alltså sitt ansvar på två sätt: Dels åtar man sig en större funktion närdet gäller själva kreditprövningen, dels får man faktiskt vara med och bärakostnaderna genom att man får avskrivningar och nedskrivningar av beloppen.Det räcker minsann som kostnad. Så kan man åtminstone tycka om man ärborgenär.Jag skall också beröra frågan om definitiv preskriptionstid. Om jaginledningsvis har sagt att jag tycker att man kan våga påstå attbetalningsmoralen inte har försämras till följd av lagen är det måhända ändåså att om man inför en sådan åtgärd som definitiv preskription - alltså ingenmöjlighet till preskriptionsavbrott eller något sådant - kan man nog vara räddför att moralen då skulle komma att påverkas i negativ riktning. Vi kan intebevisa detta, utan det är mera en misstanke.Bankjurist : har bemött kring att borgernärskollektivet skulle stå för kostnaderna för atthjälpa konsumenten, kredittagaren, att komma undan från sina krediter. När detgäller den frågan skall vi också komma ihåg att en stor del av de krediter somnu är föremål för skuldsanering är beviljade innan den nyakonsumentkreditlagen kom till stånd. Konsumentkreditlagen innebär attborgenären åläggs en mycket stark prövning av att konsumenten haråterbetalningsförmåga. Man har tagit fram bankrådslagen ikonsumentkreditlagen, vilket gör att om en borgenär skulle brista i dennaundersökningsplikt kan t.o.m. en kredit komma att jämkas ned till noll.När det gäller en definitiv preskriptionsgräns är frågan om vi över huvudtaget skall ha en sådan här i landet. Vi har en skuldsaneringslag som vi,såvitt jag har förstått, alla här är positivt inställda till. Den ger enmöjlighet att få en kredit preskriberad, om än det kallas för något annat.Siv tog också upp att skuldsaneringslagen är borgenärsgynnande.Tanken med lagen är ju faktiskt att en skuldsanering skall ge ett bättreutfall för borgenären än vad en konkurs hade givit. Det är med stor förvåningsom vi, i alla fall från borgenärskollektivet, har kunnat finna att avalla ansökningar om skuldsanering som blir beviljade via tingsrätt har slutatmed nollbud. Då kan man fråga sig vad rehabiliteringstankarna är, vilkaframhölls väldigt starkt när lagen presenterades. har juframfört att prövotiden bör vara längre. Det finns kanske de som har en annanuppfattning, men jag tror nog att en stor del av borgenärskollektivet är avuppfattningen att en längre prövotid bör förekomma vid nollbud.En annan fråga som över huvud taget inte har diskuterats här är denlånga tid som det tar för en gäldenär att få skuldsanering. Som företrädareför borgenärskollektivet vill jag bara påpeka att vi vid ett antal tillfällenhar sagt nej till skuldsanering i steg 2 av den enkla anledningen att det harvarit fråga om tredjemanspant, borgen och annat. Skuldsanering i steg 2 är enfrivillig skuldsanering. Det innebär att om inte tredjemanspantsättarnamedger att pant eller borgen skall gälla, trots skuldsanering, så förlorar viden. Därför skulle ett förslag kunna vara att redan i steg 2 genomföra en s.k.tvingande skuldsanering där panter och borgensmottagande skulle kunna kvarbli.Jag tackar för ordet.Gunilla : Jag vill ta upp två frågor. Först en liten kommentar tillkollegerna i , som framhärdar med sin skuldsaneringsbyrå. Det ärabsolut inget fel på den, men jag vill bara påpeka att vi också i övrigakommuner som inte har skuldsaneringsbyråer når väldigt lyckade resultat. Enskuldsaneringsbyrå är ingen förutsättning för ett lyckat resultat, för det kanman uppnå ändå. Det står helt klart att vi gör ett mycket gott arbete ute ikommunerna.Det har här diskuterats litet grand vilket steg som skulle kunna plockasbort, steg 1 eller steg 2. Det har ju framkommit att vi ute i kommunerna harca 20 000 ärenden som behandlar skuldsanering och skuldrådgivning. Någon sadeatt ca 5 000 av dessa går vidare till steg 2, dvs. till kronofogdemyndigheten.De 15 000 övriga ärendena som vi hanterar bevisar att vi är kompetenta atthandlägga denna typ av ärenden. Vi har en mycket bred erfarenhet avhandläggning av skuldsaneringsärenden, oavsett om de senare blir ett lagärendeeller inte. Men det som diskuteras, att handläggningstiden är så lång, är syvende och sist en fråga om resurser, för den faktiskahandläggningstiden ute i kommunerna är ungefär tre . Jag vet inteexakt hur det tar att handlägga ett ärende hos kronofogdemyndigheten,men jag förmodar att det absolut inte är än så. Den faktiska tidenför handläggning av ett ärende är kanske maximalt under det attärendet rullar hos en budgetrådgivare eller hos kronofogdemyndigheten. Menproblemet är att det inte finns tillräckligt med resurser, dvs. personer somkan hantera ärendena på de olika nivåerna. Kärnfrågan är hur vi skall kunna fåmer resurser.Maria : Jag tror att vi använder ordet utredning på litetolika sätt. Vad vi vill understryka är att det stora flertalet personer somhar skulder inte kan omfattas av den lagreglerade skuldsaneringen,vilket också var inne på. Det stora flertalet skuldsatta måstei framtiden, oavsett beslutet om skuldsaneringslagen, ha kontakt med kommunen.Jag skulle också vilja understryka att det vid förhandlingsvilja hosborgenärerna, oavsett om gäldenären uppfyller lagens krav eller inte, intefinns någonting som hindrar att arbetet utförs redan i kommunen. Gränsen förom ett ärende skall lämnas över till kronofogdemyndighet eller inte sättsefter förhandlingsviljan på borgenärssidan. I princip är det närförhandlingsvilja inte finns som man bör skynda på. Dessutom bör man, som endel här har varit inne på, snabbt uppmärksamma om det är fråga om ettkonkursförfarande eller annat.Vidare vill jag ta upp detta med rehabilitering och nollbud. Lagen sägernämligen att det inte skall gynna någon enskild borgenär. Det handlar inte omatt den enskilde borgenären skall få maximalt tillbaka utanborgenärskollektivet som sådant. Detta skall ge mer än exempelvis ettutmätningsförfarande, som jag har uppfattat det. Vi tycker faktiskt att lagenuppfyller dessa krav. Med detta menar vi att den som lag ärborgenärsskyddande, trots att det finns nollbud.Det har tagits upp en del frågor som har med kreditgivning att göra. IEuropa diskuteras ju nu frågan om ett övre räntetak när det gäller krediter.Det är också en fråga som kan tas upp för diskussion i , där det mertalas om ocker. Men det handlar alltså om att sätta ett maxtak. Det ärytterligare en infallsvinkel på problemet.Stina : Jag skulle vilja återvända litet grand till frågan omfinansiering. Nyckelfrågan är nämligen vem det är som betalar för vad isamhället och vem det är som får nytta av vad. Vi har ju på ömse håll här haften del funderingar om vem det är som skall betala. Till den bilden skulle jagvilja lägga till det faktum att samhället betalar för indrivningav fordringar, inte minst via den verksamhet som kronofogden bedriver, där maninte har full kostnadstäckning för att driva in de fordringar som långivare avolika slag har.Vi har räknat på ett antal ärenden som har behandlats av vårskuldsaneringsbyrå . 260 000 hushåll hade tillsammans 1 900olika krediter. Det handlar om att varje av dessa hushåll hade väldigt mångaolika skulder och lån. Detta är nu litet teoretiskt. Men om alla dessakrediter hade gått till kronofogden, hade samhället fått bidra med för indrivningen av krediterna. hade det blivitnärmare . Så visst bidrar man medsamhällspengar just för att driva in obetalda fordringar av olika slag. Läggerman därtill de - en siffra som har räknatfram - och det arbete som sker inom lagens råmärken blir summorna rättansenliga. Vad det ytterst handlar om är att förhandla om avtal, i de fall enavtalspart inte kan klara det som man en gång trodde att man skulle klara av.Vi har studerat utfallet av vårt skuldsaneringsarbete och funnit att man fårtillbaka rätt mycket mer än om ärendet hade gått till kronofogden. Dessutomligger räntan i ungefärlig nivå med priset för krediten. Detta sammantaget göratt det blir rimligt för fordringsägaren att betala för skuldsaneringen.Carina : Jag vill inte framföra några särskilda synpunkter fråndepartementet i det här skedet. Men jag vill passa på att framföra ett tackfrån , som är ett av de berörda departementen i frågan,för att denna hearing har kommit till stånd och så väldigt lägligt så härsnabbt efter avrapportering och då vi har börjatberedningsprocessen i . Det har kommit fram väldigt mångaintressanta synpunkter här . Vi lyssnar andäktigt och fortsätter att tatill oss de synpunkter som framförs.Ordföranden: har jag inte någon ytterligare av de gäster som har varitvänliga att komma hit anmäld på talarlistan. Därmed föreslår jag att viövergår till det sista frågeblocket.Inger (): Jag har tre frågor. Min första fråga, som jag riktartill , gäller de unga kvinnor som tar över sina f.d. mäns ochsambors skulder. Jag skulle bara vilja veta vilken åldersgrupp av unga kvinnordet är som ni talar om?Min andra fråga ställer jag till . Det gäller steg 1. Viverkar alla vara överens om att vi vill minska handläggningstiderna. Då måstedet ju ur både konsumentsynpunkt och lagstiftarens synpunkt vara steg 1 somblir mest intressant. Jag undrar om det inte från banksynpunkt vore merintressant att gå in mer aktivt, eftersom de flesta gäldenärer och borgenärerpå något sätt väl är kunder i banken och kommer att fortsätta att vara detunder resten av livet.Min tredje fråga: Förutom utvärdering av skuldsaneringslagen harlagutskottet också startat en utvärdering av fastighetsmäklarlagen. Jag skullevilja veta om någon av er under den korta tid som utvärderingen pågått harmärkt något slags uppstramning inom bostads- och lånesektorn vad gällerfastighetsmäklarlagstiftningen.Tanja Linderborg (v): Jag har faktiskt fått svar på mina frågor, och jag ärväldigt tacksam för det. Men jag vet att min partikamrat ärladdad med frågor, så jag skänker ordet till honom.Per (): Utskottet har besökt Hovrätten i . Jag blev då förfäradnär jag fick höra om den restriktiva tolkning som överdomstolen gjorde. Jagskulle vilja veta hur ni bedömer domstolens tolkning kontra lagstiftarensintentioner.Jag skulle också vilja ha några kommentarer till förslaget om tvingandebeslut i steg 2, dvs. att kronofogden skall ta över och fatta tvingandebeslut, naturligtvis med möjlighet till överprövning i tingsrätten förfordringsägarna.