bet · GL01NU2 · 1997-12-02 00:00:00 — kommer även ettstort antal underleverantörer och serviceföretag till basindustrin att drabbasav kärnkraftsavvecklingen.Utskottet övergår nu till att behandla vissa åtgärder som skall vidtas föratt minska elanvändningen. I denna del av energipolitiska beslut stodfrågan om utnyttjandet av elpannor i fjärrvärmesystemet i förgrunden.Elpannornas viktigaste uppgift är att utnyttja det överskott på elenergi somtidvis uppstår när tillgången på vattenkraft är god, främst under vår ochsommar. Om användningen av elpannor fördyras på det sätt som förutsattes i detenergipolitiska beslutet är risken, enligt utskottets mening, för resursslöseriöverhängande. Det kan bli mer lönsamt att släppa vattnet förbi kraftverken änatt ta till vara det för att producera el. Om fjärrvärmebolagen hindras attanvända sina elpannor - genom skatteåtgärder eller på annat sätt - kommer denomedelbara konsekvensen att bli en ökad användning av olja med de negativakonsekvenser för miljön och handelsbalansen som detta för med sig.Utskottet kan vidare konstatera att det fortfarande råder oklarhet omVattenfalls framtida roll. Enligt utskottets uppfattning kan inte bolaget bådemedverka på affärsmässig basis i energiomställningen och ges en från statligutgångspunkt strategisk roll i omställningsarbetet. Ett sådanttillvägagångssätt innebär att dubbla budskap skickas till . Det kanbefaras att inte längre kommer att drivas som ett företag utan somett statligt verk, till nackdel för elkonsumenterna. En politisk styrningriskerar att snedvrida konkurrensen på elmarknaden. Det kan skada förtroendetför , både i och utomlands, och försvåra Vattenfallsupplåning på kapitalmarknaden. Enligt utskottets uppfattning bör Vattenfalläven i fortsättningen bedriva sin verksamhet självständigt och på affärsmässigagrunder, och en breddning av ägandet i bör eftersträvas på sikt.Utskottet har i det föregående redovisat de fördelar som finns förknippademed att använda ekonomiska styrmedel i energipolitiken. Det bör framhållas attdenna ståndpunkt avviker från den syn på ekonomiska styrmedel som uttrycks imotion 1997/98:N283 (mp). Att använda ekonomiska styrmedel i syfte att uppnå enslutlig avveckling av kärnkraften är enligt utskottets uppfattninginte realistiskt. Detta kommer att kräva ett mycket högt skatteuttag påkärnkraftsel för att uppnå den styreffekt som krävs för att nå en sådanmåluppfyllelse. Följdverkningarna av en sådan tillämpning av ekonomiskastyrmedel kommer att bli mycket kraftiga. En sådan generell höjning avprisnivån på el leder till att industrins kostnadsläge kommer att stiga mycketbrant, vilket riskerar att allvarligt urholka den internationellakonkurrenskraften. Detta medför minskad sysselsättning och försvagadeskattebaser vilket påverkar finansieringen av den gemensamma sektorn. Detaktuella yrkandet avstyrks.Även det här berörda yrkandet i motion 1997/98:N253 (c) avvisas av utskottet;ett bestämt schema för kärnkraftsavvecklingen utan hänsynstagande tilleffekterna på samhällsekonomin och påverkan på industrins internationellakonkurrenskraft kan inte bilda utgångspunkt för energipolitiken inför 2000-talet.Med det anförda tillstyrker utskottet det nu aktuella yrkandet i motion1997/98:Jo785 (fp). Det sagda ligger också delvis i linje med berörda yrkandeni motionerna 1997/98:K715 (kd), 1997/98:N216 (kd), 1997/98:N211 (m),1997/98:N222 (m), 1997/98:N223 (m), 1997/98:N224 (m), 1997/98: N240 (m),1997/98:N244 (s) och 1997/98:N266 (s). Övriga motionsyrkanden avstyrks avutskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för energipolitikenatt med bifall till motion 1997/98:Jo785 yrkande 7, med anledning avmotionerna 1997/98:K715 yrkande 6, 1997/98:N211, 1997/98:N216 yrkandena 1,2 och 10, 1997/98:N222, 1997/98:N223 yrkandena 1-5, 10-17, 20-22, 26, 31,32 och 35, 1997/98:N224, 1997/98:N240, 1997/98:N244 och 1997/98:N266yrkande 1 och med avslag på motionerna 1997/98:N253, 1997/98:N283 yrkande1, 1997/98:N286 och 1997/98:Bo517 yrkande 5 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.3. Riktlinjer för energipolitiken (mom. 1)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om riktlinjer förenergipolitiken bort ha följande lydelse:Utskottet vill ansluta sig till den principiella syn på energipolitikensutformning som uttrycks i motion 1997/98:N283 (mp). Energisystemet måstegenomgå en total omställning som innebär en elproduktion med förnybaraenergislag och en slutgiltig avveckling av kärnkraften . Detta årbör återinföras som slutår för kärnkraftsavvecklingen. bör minst tre kärnkraftsreaktorer stängas, somkoldioxidutsläppen från energisektorn minskar.Utskottet anser att den svenska energipolitikens mål skall vara att inomramen för en ekologiskt bärkraftig utveckling skapaförutsättningar för att förse landet med förnybar energi på ett sätt som medföratt bl.a. näringslivet ges konkurrenskraftiga villkor och hushållen får rimligatotalkostnader. En skatteväxling med högre skatter på energi och miljöutsläppoch lägre skatter på arbete bör genomföras. Den allmänna energiskatten, som börutgå med en enhetlig skatt per kWh, bör kompletteras med produktions- ochmiljörelaterade skatter. Enligt utskottets mening bör den 1998 aviserade översynen av energibeskattningen göras utifrån vadutskottet nu anfört.Med utgångspunkt i nyssnämnda mål för energipolitiken bör såväl kärnkraftensom fossila bränslen avvecklas ur det svenska energisystemet. Kärnkraften böravvecklas helt, medan målsättningen för fossila bränslen bör vara attanvändningen skall minska med . bör målet vara attbortfallet av energi inte skall ersättas fullt ut. En minskad andelkärnkraftsel bör kompenseras av dels en minskad elanvändning genom konverteringfrån eluppvärmning samt effektivare elanvändning och hushållning, dels enutbyggnad av ny elproduktion med förnybara energislag. Även för miljövänligaenergislag gäller det att finna en optimal snarare än en maximal nivå påanvändningen. Sålunda får t.ex. biobränslen inte användas i en sådan omfattningatt skogen och den biologiska mångfalden utarmas. Inte heller får energigrödordrivas fram med hjälp av ett intensivt jordbruk baserat på konstgödsel ochkemikalier. Vikten av en effektivisering av energianvändningen kan därför intenog understrykas.Utskottet förordar mot denna bakgrund en strategi som går ut på att aktivtutnyttja marknadsekonomiska styrmedel för att åstadkomma huvuddelen avkärnkraftsavvecklingen. Alla energislag skall betala sina fulla kostnader.Effekterna av dessa styrmedel kommer emellertid inte att nås så fort att de kanutnyttjas för inledningen av kärnkraftsavvecklingen. För att åstadkomma enpåbörjad avveckling av kärnkraften och för att säkerställa att avvecklingensker i en jämn och rimlig takt behövs därför en kompletterande lagstiftning iform av en avvecklingslag. Med utnyttjandet av ekonomiska styrmedel ochinförandet av en avvecklingslag - vars utformning utskottet behandlar i ettparallellt betänkande (bet. 1997/98:NU5) - är det utskottets uppfattning atttre kärnkraftsreaktorer kan stängas under de närmaste fem åren.De farhågor som uttrycks i motionerna 1997/98:N211 (m), 1997/98:N222 (m),1997/98:N223 (m), 1997/98:N224 (m) och 1997/98:N240 (m) för sysselsättningen,den industriella framtiden i och effekter på miljön menar utskottetvara överdrivna. Det finns utomordentligt goda förutsättningar för attgenomföra en radikal omställning av vårt energisystem. De effekter på miljö,sysselsättning och välfärd som beskrivs i de nämnda motionerna - som delvisockså återfinns i motionerna 1997/98:N244 (s) och 1997/98:N266 (s) om denelintensiva industrin - kommer inte att uppstå om omställningsarbetet är välplanerat och uppbyggt kring miljöprövade prisrelationer som ger de rättaincitamenten för energiföretagen att satsa resurser på ny och mycketlönsam energiproduktion. Den miljöskadliga energiproduktion som skulle hotaSveriges åtaganden inom ramen för det internationella klimatarbetet kommer,enligt utskottets uppfattning, vid en sådan tillämpning av ekonomiska styrmedelinte till stånd. De energialternativ som leder till ökade koldioxidutsläppskulle beläggas med så höga avgifter att någon lönsamhet aldrig skulle kunnaförknippas med att investera i sådan produktion. Den storskaliga introduktionav naturgas som beskrivs i motion 1997/98:N286 (s) kommer alltså enligtutskottets mening aldrig att bli aktuell att införa för svenskt vidkommande.Det kunnande som finns i inom det energitekniska området och den godanivån på vår energiforskning är faktorer som gör att utskottet med tillförsikträknar med att strategin för avvecklingen av kärnkraften i den takt som härnämnts kan realiseras. Detta låter sig göras utan att konsekvenserna för denkonkurrensutsatta industrin och sysselsättningen skulle bli - av de skäl somutskottet nu har anfört - sådana som beskrivs av företrädarna för Moderatasamlingspartiet i de nämnda motionerna.Utskottet anser vidare att den långsamma takt i omställningen som förordas imotionerna 1997/98:Jo785 (fp), 1997/98:K715 (kd) och 1997/98:N216 (kd) inte äracceptabel; en sådan inriktning på energipolitiken leder inte till enomställning av energisystemet, utan i bästa fall till en stängning av tvåkärnkraftsreaktorer. En långt större kraft krävs i energipolitiken för att dehögt ställda målsättningarna skall kunna nås och göra till ettekologiskt föregångsland inom denna sektor. Även i dessa motioner talas om attmycket svåra effekter väntar det svenska samhället av energiomställningen; avde skäl som nämndes har utskottet mycket svårt att ta dessa svartaprofetior på allvar. Tvärtom menar utskottet att regeringens tillvägagångssättför energiomställningen är alltför försiktig; en långt mer målmedveten ochkraftfull strategi måste utformas för att åstadkomma ett förändrat beteende påmarknaden bland såväl producenter som konsumenter.Det är utomordentligt viktigt, anser utskottet, att står fast vid denhittills förda internationella klimatpolitiken och att som ettföregångsland kraftfullt skall verka för en skärpning av insatserna motväxthuseffekten inom , EU och FN. För att nå det av riksdagenuppsatta målet att stabilisera utsläppen av koldioxid till nivå år2000, varefter utsläppen skall minska, behövs krafttag inom både energisektornoch transportsektorn. I enlighet med vad utskottet anfört krävs för dettastora satsningar på utbyggnad av kraft- och värmeproduktion från förnybaraenergikällor.Utskottet menar, med anledning av det som sägs i motion 1997/98:N253 (c), attVattenfall AB av regeringen bör få tydliga instruktioner att det är enprioriterad uppgift för bolaget att verkställa omställningen bort från olje-och kärnkraftsbaserad energiproduktion till ett kretsloppsinriktatenergisystem. En strävan skall också vara, anser utskottet, att föraöver bolagets vattenkraftstillgångar till respektive region och där förvaltasav någon form av länsparlament. Därigenom kan den demokratiska kontrollen övervattenkraften behållas som en ökad konkurrens på elmarknaden kanuppnås.Med det sagda tillstyrker utskottet motionerna 1997/98:N283 (mp) och1997/98:Bo517 (mp) i här berörda delar. Vad utskottet anfört om takten ikärnkraftsavvecklingen och instruktioner till ligger också ilinje med vad som sägs i motion 1997/98:N253 (c). Övriga här aktuella yrkandenavstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för energipolitikenatt med bifall till motionerna 1997/98:N283 yrkande 1 och1997/98:Bo517 yrkande 5, med anledning av motion 1997/98:N253 och medavslag på motionerna 1997/98:Jo785 yrkande 7, 1997/98:K715 yrkande 6,1997/98:N211, 1997/98:N216 yrkandena 1, 2 och 10, 1997/98:N222,1997/98:N223 yrkandena 1-5, 10-17, 20-22, 26, 31, 32 och 35, 1997/98:N224,1997/98:N240, 1997/98:N244, 1997/98:N266 yrkande 1 och 1997/98:N286 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Riktlinjer för energipolitiken (mom. 1)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om riktlinjer förenergipolitiken bort ha följande lydelse:I likhet med vad som anförs i motionerna 1997/98:K715 (kd) och 1997/98:N216(kd) anser utskottet att en ny energipolitik skall utarbetas. Långsiktigt skallSveriges energiförsörjning baseras på inhemska förnybara energikällor ochbränslen. Strävan skall vara att möjliggöra en successiv utfasning avkärnkraftsreaktorer genom elsparande och nyproduktion av el från förnybaraenergikällor. Den första kärnkraftsreaktorn bör alltså tas ur produktion förstnär motsvarande mängd el kan kompenseras med ny tillförsel och sparande.Eleffektivisering och utveckling av förnybar elproduktion skall görakärnkraft obehövlig, liksom energisystem som bygger på fossila bränslen. På såsätt byggs ett ekologiskt uthålligt energisystem upp. Inom ramen för en sådanprincipiell inriktning på energipolitiken skall industri och hushålltillförsäkras säkra elleveranser till fortsatt konkurrenskraftiga och rimligapriser.Mot bakgrund av vad som sägs i de nyssnämnda motionerna finner utskottet detvara nästintill oansvarigt att fatta beslut om att stänga en reaktor utanvetskap om hur det skall gå till i praktiken, vilka miljökonsekvenser det fåroch vilka samhällsekonomiska kostnader det medför. Som utskottet påpekadekan den första kärnkraftsreaktorn fasats ut först när motsvarande el tillförtseller sparats bort.Utskottet vill påminna om att de ökade koldioxidutsläppen med påföljandeväxthuseffekt är det allt överskuggande miljöhotet för vårt jordklot. Omelproduktionen i en reaktor i kärnkraftverket i skulle kompenserasmed import av kolbaserad el från av samma storlek, skulle utsläppen avkoldioxid öka med motsvarande av nivån på totalakoldioxidutsläpp. För att förhindra växthuseffekten måste alla länder - ocksåSverige - ta ansvar för att minska utsläppen av koldioxid. Att gå i motsattriktning och öka utsläppen är definitivt att gå i fel riktning. Varken inomenergi- eller transportsektorn kan ökade utsläpp tillåtas - tvärtom måstekraftfulla handlingsprogram upprättas som minskar utsläppen.Enligt utskottets uppfattning bör bekräfta att beslut omriktlinjer för den svenska klimatpolitiken står fast. Enligt detta uttalande avriksdagen (prop. 1992/93:179, bet. JoU19) skall utsläppen av koldioxid frånfossila bränslen stabiliseras till nivå , för att därefterminska. Utskottet konstaterar att i EU erhållit en möjlighet att öka desvenska utsläppen . I detta sammanhang bör betonas attutskottet avvisar alla planer på en storskalig introduktion av naturgas - pådet sätt som föreslås i motion 1997/98:N286 (s) - för att ersätta kärnkraften.En sådan ökad användning av naturgasen skulle leda till en väsentlig ökning avkoldioxidutsläppen och omintetgöra koldioxidmålet. Därigenom skulle Sverigetvingas att bryta mot den klimatkonvention som vi själva bidragit till ochundertecknat. Denna dubbla politik - att motivera en ogenomtänkt, förtidaavveckling av en fungerande energiproduktion med en övergång till ettekologiskt hållbart samhälle, som denna politik leder till kraftigthöjda koldioxidutsläpp - kommer internationellt att med rätta karakteriserassom svensk dubbelmoral. Utskottet vill understryka att en sådan otydlighållning i energipolitiken i längden inte låter sig försvaras. I denutvärdering som kommer att företas måste denna tydligamålkonflikt få en tydlig genomlysning.Utskottet vill - delvis i överensstämmelse med vad som anförs i motionerna1997/98:N244 (s) och 1997/98:N266 (s) - erinra om att svensk basindustri ärelintensiv och därför känslig för en energipolitik som leder till höjdaelpriser. Även om det energipolitiska beslut sägs att industrinskall skyddas från kärnkraftsavvecklingens oundvikliga konsekvenser, kommeravställningen av kärnkraftsreaktorer att medföra ett försämrat konkurrenslägeför den elintensiva industrin. Detta kommer att få negativa effekter för deolika regioner som är starkt beroende av denna industri. kommer ävenett stort antal underleverantörer och serviceföretag till basindustrin attdrabbas av kärnkraftsavvecklingen.Utskottet övergår nu till att behandla vissa åtgärder som skall vidtas föratt minska elanvändningen. I denna del av energipolitiska beslut stodfrågan om utnyttjandet av elpannor i fjärrvärmesystemet i förgrunden.Elpannornas viktigaste uppgift är att utnyttja det överskott på elenergi somtidvis uppstår när tillgången på vattenkraft är god, främst under vår ochsommar. Om användningen av elpannor fördyras på det sätt som förutsattes i detenergipolitiska beslutet är risken, enligt utskottets mening, för resursslöseriöverhängande. Det kan bli mer lönsamt att släppa vattnet förbi kraftverken änatt ta till vara det för att producera el. Om fjärrvärmebolagen hindras attanvända sina elpannor - genom skatteåtgärder eller på annat sätt - kommer denomedelbara konsekvensen att bli en ökad användning av olja med de negativakonsekvenser för miljön och handelsbalansen som detta för med sig.Utskottet kan vidare konstatera att det fortfarande råder oklarhet omVattenfalls framtida roll. Enligt utskottets uppfattning kan inte bolaget bådemedverka på affärsmässig basis i energiomställningen och ges en från statligutgångspunkt strategisk roll i omställningsarbetet. Ett sådanttillvägagångssätt innebär att dubbla budskap skickas till . Det kanbefaras att inte längre kommer att drivas som ett företag utan somett statligt verk, till nackdel för elkonsumenterna. En politisk styrningriskerar att snedvrida konkurrensen på elmarknaden. Det kan skada förtroendetför , både i och utomlands, och försvåra Vattenfallsupplåning på kapitalmarknaden. Enligt utskottets uppfattning bör Vattenfalläven i fortsättningen bedriva sin verksamhet självständigt och på affärsmässigagrunder, och en breddning av ägandet i bör eftersträvas på sikt.Utskottets avvisar den syn som uttrycks i motion 1997/98:N283 (mp) om hurekonomiska styrmedel skall användas inom energipolitiken. Att användaekonomiska styrmedel i syfte att uppnå en slutlig avveckling av kärnkraftentill är enligt utskottets uppfattning inte realistiskt. Detta kommeratt kräva ett mycket högt skatteuttag på kärnkraftsel för att uppnå denstyreffekt som krävs för att nå en sådan måluppfyllelse. Följdverkningarna aven sådan tillämpning av ekonomiska styrmedel kommer att bli mycket kraftiga. Ensådan generell höjning av prisnivån på el leder till att industrinskostnadsläge kommer att stiga mycket brant, vilket riskerar att allvarligturholka den internationella konkurrenskraften. Detta medför minskadsysselsättning och försvagade skattebaser vilket påverkar finansieringen av dengemensamma sektorn. Det aktuella yrkandet avstyrks alltså av utskottet.Även yrkandet i motion 1997/98:N253 (c) beträffande takten ikärnkraftsavvecklingen avstyrks. Ett bestämt schema för kärnkraftsavvecklingeninnan motsvarande mängd el har kompenserats på det sätt som harförordats och utan hänsynstagande till effekterna på samhällsekonomin ochpåverkan på industrins internationella konkurrenskraft kan inte bildautgångspunkt för energipolitiken inför 2000-talet.Med det anförda tillstyrker utskottet yrkandena i motionerna 1997/98: K715(kd) och 1997/98:N216 (kd). Det sagda ligger också delvis i linje med berördayrkanden i motionerna 1997/98:Jo785 (fp), 1997/98:N211 (m), 1997/98:N222 (m),1997/98:N223 (m), 1997/98:N224 (m), 1997/98:N240 (m), 1997/98:N244 (s) och1997/98:N266 (s). Övriga motionsyrkanden avstyrks av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande riktlinjer för energipolitikenatt med bifall till motionerna 1997/98:K715 yrkande 6 och1997/98:N216 yrkandena 1, 2 och 10, med anledning av motionerna1997/98:Jo785 yrkande 7, 1997/98:N211, 1997/98:N222, 1997/98: N223yrkandena 1-5, 10-17, 20-22, 26, 31, 32 och 35, 1997/98: N224,1997/98:N240, 1997/98:N244 och 1997/98:N266 yrkande 1 och med avslag påmotionerna 1997/98:N253, 1997/98:N283 yrkande 1, 1997/98:N286 och1997/98:Bo517 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.5. Forskning och kärntekniklagen (mom. 2)(), (), (), (),() och () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om forskning ochkärntekniklagen bort ha följande lydelse:Utskottets bestämda uppfattning är att måste upphäva denbestämmelse i kärntekniklagen (6 §) som förbjuder vissa typer av kärntekniskforskning - tankeförbudet. Som anförs i motion 1997/98:N223 (m) handlar detytterst om att slå vakt om den akademiska friheten. Utskottet hyser farhågorför att tankeförbudsparagrafen kan få skadliga effekter genom att försvåraforskning kring effektivare utnyttjande av kärnbränslet, minimering avavfallsmängder, transmutation av befintligt kärnavfall m.m. Som påpekas imotion 1997/98:N221 (m, fp, kd) kan det ifrågasättas, vilket utskottet finnerallvarligt, om det över huvud taget är möjligt att utan lagbrott presenteragenomarbetade och kostnadsberäknade alternativ till prövning i denenergipolitiska debatten. öppnar sig nya forskningsfält. Det är i dagomöjligt att veta hur forskningen inom kärnteknikområdet kommer att utvecklasig sett på några decenniers sikt. Ett exempel som nämns i motion 1997/98:N203(m) gäller forskning kring kärnfusionen, där också svenska forskare deltar iinternationellt samarbete. I detta perspektiv är en bestämmelse som inskränkerhandlingsfriheten i forsknings- och utvecklingsarbetet inte av godo.Med det sagda tillstyrker utskottet nu berörda yrkanden i här nämndamotioner. Vad utskottet anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande forskning och kärntekniklagenatt med bifall till motionerna 1997/98:N203, 1997/98:N221 och1997/98:N223 yrkande 9 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.6. Säkerhetskrav i kärntekniklagen (mom. 3)(), (), (), () ochTorsten () anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om säkerhetskrav ikärntekniklagen bort ha följande lydelse:De internationella konventionernas begränsning av reaktorägaresansvarsförsäkringar utgör enligt utskottet inte en dold subventionering avkärnkraften, utan har försäkringstekniska orsaker. De strikta begränsningarnaav försäkringsbolagens möjligheter att göra åtaganden mot en och samma kundleder till att det saknas nödvändigt utrymme på den kommersiellaförsäkringsmarknaden. Det är dock möjligt att teoretisk beräkna vadförsäkrings-premierna skulle ha varit på försäkringsmarknaden om detta utrymmehade funnits. Utskottet delar bedömningen i motion 1997/98:N223 (m) att dethandlar om jämförelsevis blygsamma belopp och att en sådan, tänktförsäkringspremie ryms om inom ramen för den särskildaproduktionsskatt som staten redan tar ut på kärnkraftsproducerad el. Utskottetssammantagna bedömning blir att de externa kostnaderna för kärnkraftsproduceradel är låga jämfört med andra energislag. Detta sammanhänger främst med att detvid kärnkraftsproduktion inte avges några miljöfarliga utsläpp av koldioxid,svaveldioxid och kväveoxider.Med det sagda tillstyrker utskottet det aktuella yrkandet i motion1997/98:N223 (m) och avstyrker övriga nu behandlade motionsyrkanden.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande säkerhetskrav i kärntekniklagenatt med bifall till motion 1997/98:N223 yrkande 19 och med avslag påmotionerna 1997/98:N6 yrkandena 1 och 6 och 1997/98:N269 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört.7. Säkerhetskrav i kärntekniklagen (mom. 3)() anserdels att utskottets ställningstagande i avsnittet om säkerhetskrav ikärntekniklagen bort ha följande lydelse:Utskottet kan i enlighet med vad som anförs i motion 1997/98:N6 (mp)konstatera att aldrig klart uttryckt vilken säkerhetsnivå den kräverav den svenska kärnkraften. Mot denna bakgrund anser utskottet attkärntekniklagen måste skärpas så att den mer detaljerat uttrycker vilkensäkerhetsnivå som skall krävas för de svenska kärnkraftverken. Kraven påreaktorsäkerhet skall alltså framgå av lagen.