bet · GL01FiU3 · 1997-12-04 00:00:00 — Företag som genom sin lokala förankring även har en socialdimension har enligt motionärerna i gjorda studier visat en betydande förmågatill att överleva ekonomiska nedgångar och bli ekonomiskt lyckade.Utskottets ställningstagandeFinansutskottet vill peka på att en översyn av den kommunalamedelsförvaltningen genomförts av en särskild utredare. Utredningensresultat presenterades i betänkandet i kommuneroch landsting (SOU 1997:78). Utredningen föreslår att regleringen avförvaltningen av pensionsmedel i kommuner och landsting skall bygga påprincipen om självstyrelse och avstår därför från att lägga framförslag om detaljregleringar. Det bör ske en precisering i nuvarandelagstiftning men ramlagsprincipen i kommunallagen bör tillämpas även när detgäller pensionsmedelsförvaltningen.Utredningen föreslår därför att det i kommunallagen införs en ny bestämmelsesom anger att för förvaltningen av medel avsatta för pensionsförpliktelsernaskall fullmäktige meddela särskilda föreskrifter. Dessa skall enligt förslagetomprövas minst en gång . I föreskrifterna skall anges hur medlen skallförvaltas och att en tillåten risknivå för placeringen av medlen skallfastställas. Vidare skall anges hur uppföljning och kontroll av förvaltningenskall ske.Utredningen avråder kommuner och landsting från att lägga inregionalpolitiska aspekter i valet av emittenter. Genom att särskilt gynnaplaceringar i det egna eller kommunen ökar, enligt utredningen,risken för att medelsförvaltningen inte enbart syftar till god avkastning ochbetryggande säkerhet utan blir ett sätt att bedriva näringspolitik. Det finnsockså, framhåller utredningen, risk för att kommunen skulle bryta motbestämmelsen om likställighetsprincipen i kommunallagen som föreskriver attalla kommunmedlemmar skall behandlas lika.Utredningsförslaget bereds inom . Medhänvisning därtill avstyrker utskottet motion Fi209 (v) yrkande 7.Kommunala avgifterMotionenI motion Fi604 av och () ifrågasätts kommunernas rättatt tillämpa inkomstdifferentierade avgifter. Enligt motionärerna blirkonsekvensen av dessa avgifter orimliga marginaleffekter. De uppstår genom attmedborgarna dels får betala progressiv inkomstskatt, dels får betala avgifterefter vilken inkomst de har. Motionärerna menar att utvecklingen avavgiftssystemen inom den kommunala sektorn inneburit att kommunerna via sinainkomstrelaterade taxesystem har övertagit delar av statens roll inomfördelningspolitiken, vilket enligt motionärerna står i strid medkommunallagen. Progressivitet skall vara förbehållet det statliga systemet.Inkomstrelaterade avgifter i kommunsektorn står i strid med skattereformen ochär dessutom tveksamma utifrån likställighetsprincipen.Vidare anförs att systemet med avgiftsbefrielse innebär att barnomsorg ochäldreomsorg de facto svarar för kostnader som annars skulle ha åvilatkommunernas sociala verksamhet och därmed belasta socialbidragskontot.Situationen är sådan att barn- och äldreomsorg svarar för en omfattandesubventionering av kommunernas sociala verksamhet.Motionärerna föreslår att som sin mening ger regeringen till kännaatt den skall lägga fram förslag som innebär att kommunerna förbjuds atttillämpa inkomstrelaterade avgiftssystem. Dessutom skall regeringen tillriksdagen redovisa förslag som innebär att kommunerna skall vara skyldiga attta ut avgift för barn- och äldreomsorg.Utskottets ställningstagandeSom motionärerna påpekar har tidigare vid ett flertal tillfällenbehandlat de frågor beträffande kommunala avgifter som motionen tar upp.Utskottet vill närmast hänvisa till betänkandena /94:KU40 och1996/97:FiU15.Utskottet vill betona att det enligt utskottets mening skall vara kommunernasjälva som beslutar om sina avgiftssystem och att kommunerna inom ramen förkommunallagens bestämmelser skall ha största möjliga frihet att utforma dessaefter lokala förutsättningar och med den inriktning som medborgarna i kommunenönskar. Kommunernas och landstingens rätt att ta ut avgifter är ett viktigtinslag i den kommunala självstyrelsen. Utskottet kan konstatera attmotionärerna anser att kommunerna även fortsättningsvis skall få sättaavgifter, men att de anser att inkomstdifferentiering och avgiftsbefrielsestrider mot bestämmelserna i kommunallagen och vill att regeringen skall kommamed förslag om ändringar i kommunallagen som leder till att bestämmelsernaefterlevs. Utskottet kommenterar först motionärernas påstående i motionen attavgiftssättningen skulle strida mot bestämmelserna i kommunallagen.Rätten att ta ut avgifter framgår av kommunallagen. Kommuner och landstingfår ta ut avgifter för tjänster och nyttigheter som de tillhandahåller. Förtjänster eller nyttigheter som de är skyldiga att tillhandahålla får de ta utavgifter bara om det är särskilt föreskrivet. Grunderna för avgiftssättningenskall framgå av en av fullmäktige antagen taxa.Den kommunala självstyrelsen ger kommunerna och landstingen rätt att väljavilken konstruktion avgifter skall ha under förutsättning att de inteöverstiger självkostnaden. Den viktiga självkostnadsprincipen bygger på dettotala utgiftsuttaget för en verksamhet. Avsikten bakom principen är att hindrakommunerna och landstingen att utnyttja en monopolsituation och att kommunalverksamhet inte bör kunna drivas med vinstsyfte. Eftersomsjälvkostnadsprincipen syftar på det totala avgiftsuttaget för en verksamhethar kostnaden i det enskilda fallet inte någon betydelse för principenstillämpning.Den kommunala självstyrelsen ger även kommuner och landsting rätt att självabestämma hur stor del av verksamheten som skall skattesubventioneras respektiveavgiftsfinansieras. Kommuner och landsting som under ett årskattesubventionerat viss verksamhet och därigenom haft en lägreavgiftsfinansieringsgrad kan däremot inte kompensera sig genomhögre avgiftsuttag.Förvaltning av egendom, överlåtelse och upplåtelse av lös egendom ärundantagna från självkostnadsprincipen.Likställighetsprincipen innebär att kommuner och landsting skall behandlaalla sina medlemmar eller grupper av medlemmar lika om det inte finns sakligaskäl för något annat, dvs. sådant beslut måste grunda sig på rationella hänsynoch godtycke får inte förekomma (kommunallagen 2 kap. 2 §). Den gällerkommunernas och landstingens relationer till de egna medlemmarna, t.ex.angående avgifter eller tillgång till olika kommunala anläggningar. Kommunalaavgifter får inte utan särskilt författningsstöd bestämmas till olika beloppberoende på betalningsförmåga. Inkomstdifferentiering och avgiftsbefrielse ärsåledes förenlig med likställighetsprincipen om avgiftssättningen inte ärgodtycklig utan sker på saklig grund. Det är också tillåtet om det har särskiltförfattningsstöd.Utskottet kan konstatera att såväl inkomstrelaterade avgifter somavgiftsbefrielse är förenliga med bestämmelserna i kommunallagen med beaktandeav de förutsättningar som där regleras.Vad sedan beträffar behovet av eventuella förändringar av bestämmelserna ikommunallagen anser utskottet att fördelarna med nuvarande reglering, som gerkommunerna huvudansvaret för taxesättningen, överväger nackdelarna. Fördelenmed inkomstrelaterade avgifter är att de generellt sett har en godfördelningspolitisk profil. Nackdelen är de eventuella höga marginaleffektersom kan uppstå i kombination med inkomstbeskattningen.I praktiken har det ansetts som godtagbart att rabatter ges till barn,värnpliktiga och pensionärer för tillträde till kommunala anläggningar ochkommunikationer. Det kan även följa av speciallagstiftningen, såsom är falletenligt socialtjänstlagen. Det är enligt utskottets mening kommunerna ochlandstingen som bör göra den nödvändiga avvägningen mellan dessa för- ochnackdelar. Att förbjuda kommunerna att ta fördelningspolitiska hänsyn, vilketmotionärerna förespråkar, vore i högsta grad olämpligt. Konsekvensen av atthindra kommuner att ta ut inkomstrelaterade avgifter eller befria medborgarefrån avgifter skulle bli att hushåll med sämst resurser, och därmed oftaststörst behov av service, inte längre skulle ha råd att utnyttja den.Med vad utskottet här anfört avstyrks motion Fi604 (m). beträffande anslagen inom utgiftsområde 25 budgetåret 1998att med bifall till proposition 1997/98:1 utgiftsområde 25 yrkande 5samt med avslag på motionerna 1997/98:Fi508 yrkandena 3 och 4,1997/98:Fi606, 1997/98:Fi607 yrkandena 4, 5 och 7, 1997/98: Fi608 och1997/98:Fi609 yrkande 8 för anvisar anslagen underutgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner enligt utskottets förslagi appendix till hemställan,2. beträffande hantering av fel i utjämningssystemet för kommuner ochlandstingatt med bifall till proposition 1997/98:1 utgiftsområde 25 yrkandena2-4, alla i denna del, godkänner vad utskottet anfört,3. beträffande principerna för utjämningssystemetatt avslår motionerna 1997/98:Fi603 yrkandena 1-3,1997/98:Fi609 yrkandena 5 och 6 samt 1997/98:A458 yrkande 7,res. 1 (m)4. beträffande utformningen av inkomst- och kostnadsutjämningenatt avslår motionerna 1997/98:Fi601, 1997/98:Fi602,1997/98:Fi605, 1997/98:Fi607 yrkande 6 och 1997/98:Bo305,res. 2 (fp, v)5. beträffande beskattningatt avslår motionerna 1997/98:Fi219 yrkandena 25 och 26 samt1997/98:Sk325 yrkande 5,res. 3 (v, mp)6. beträffande omprövning och förnyelse av verksamhetatt avslår motionerna 1997/98:Fi607 yrkandena 1-3, 1997/98:Fi609yrkandena 1-4 och 7 samt 1997/98:N209 yrkande 1,res. 4 (m)res. 5 (fp, kd)res. 6 (mp) - motiv.7. beträffande slutavräkning av kommunalskattatt med bifall till proposition 1997/98:1 utgiftsområde 25 yrkande 4i denna del godkänner vad utskottet anfört,8. beträffande regional försöksverksamhet och systemet föråterbetalning av mervärdesskatt till kommuner och landstingatt med bifall till proposition 1997/98:1 utgiftsområde 25 yrkande1 antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1518) ommervärdesskattekonton för kommuner och landsting,9. beträffande övriga lagförslagatt med anledning av vad utskottet ovan anfört och hemställt (mom. 2och 7) antar de i proposition 1997/98:1 utgiftsområde 25 yrkandena 2-4,alla i denna del, framlagda förslagen tilldels lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser omkommuns och annan meninghets utdebitering av skatt, m.m.,dels lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuneroch landsting,dels lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuneroch landsting,10. beträffande kommunala pensionsfonders medelsplaceringatt avslår motion 1997/98:Fi209 yrkande 7,11. beträffande kommunala avgifteratt avslår motion 1997/98:Fi604.res. 7 (m)res. 8 (fp) - motiv.Stockholm den 4 december 1997På finansutskottets vägnarJan BergqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), FredrikReinfeldt (m), (), (), (), (), (), (), GöranLindblad (m), (), Tom () och ().Förslag till beslut om anslag inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag tillkommuner1 000-tal kronorUtskottets förslag överensstämmer med regeringens förslag tillanslagsfördelning.Företrädarna för Moderata samlingspartiet, liberalerna,, och har avgivit särskildayttranden.-------------------------------------------------------| |Verksamhetsområde | Utskottets|-------------------------------------------------------| |Anslag | förslag|--------------------------------------------------------------------------------------------------------------|A |Bidrag och ersättning till kommuner och landsting |-------------------------------------------------------|1 |Generellt statsbidrag till | || |kommuner och | 71 326 400|| | landsting (ram) | |-------------------------------------------------------|2 |Bidrag till särskilda insatser| || |i vissa | 736 600|| | kommuner och landsting | || |(res.) | |-------------------------------------------------------|3 |Statligt utjämningsbidrag till| || |kommuner | 20 985 000|| | och landsting (obet.) | |-------------------------------------------------------|4 |Bidrag till Rådet för | || |redovis- | 700|| | ning (obet.) | |--------------------------------------------------------------------------------------------------------------| |Summa för utgiftsområdet | 93 048 700|-------------------------------------------------------------------------------------------------------------- Principerna för utjämningssystemet (mom. 3) (m)(), (), () och Tom () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 16 börjar med?Finansutskottet konstaterar att? och slutar med ?A458 (m) yrkande 7? bort haföljande lydelse:Finansutskottet anser i likhet med motionärerna bakom motion Fi609 (m) attdet är nödvändigt att ersätta det nuvarande inomkommunalautjämningssystemet med ett grundlagsriktigt system. Den grundläggande och frånkommunala självstyrelsesynpunkter självklara principen måste vara att det enkommun tar upp i kommunalskatt skall diponeras fullt ut av kommunen för dessegna uppgifter. Denna grundlagsfästa princip är också bakgrunden till attkommuner och landsting inte tillerkänts rätt att uppta skatt för andra ändamål.När staten förfogar över den skatt som en kommun eller ett landsting upptarför sina lokala uppgifter är detta ett grundskott mot den kommunalasjälvstyrelsen. Den kommunala beskattningsrätten ändrar helt karaktär ochsambandet mellan lokal skatt och lokala uppgifter bryts på ett sådant sätt attenligt utskottet i praktiken en statskommunal skatt successivt införs.Kommittén om den kommunala självstyrelsens grundlagsskydd konstaterade defacto att det införda inomkommunala utjämningssystemet strider mot den svenskagrundlagen, och utredningens majoritet ville rätta till detta förhållande genomatt förorda en grundlagsändring. Utskottet konstaterar nu att regeringen valtatt inte lägga fram något förslag om en sådan grundlagsändring, vilket innebäratt den nuvarande lydelsen av grundlagen kommer att gälla även . Dettabör kunna tolkas som att intentionerna bör vara att ändra på detnuvarande grundlagsstridiga systemet.Utskottet anser mot denna bakgrund i likhet med motionärerna att riksdagenhos regeringen skall begära förslag om ett nytt grundlagsriktigtutjämningssystem. Ett framtida system bör sammanfattningsvis innebära* att den svenska grundlagen respekteras,* att lokalt uppburen skatt går till den egna kommunen och ej till ettomfördelningssystem,* att det är en statlig uppgift att ge bidrag till kommuner med för sinauppgifter otillräcklig skattekraft,* att fullt incitament att förbättra sin skattekraft föreligger för allakommuner och landsting,* att regleringar mellan stat och kommun i enlighet med finansieringsprincipenm.m. sker genom den s.k. neutraliseringsavgiften i samband med utbetalningenav kommunalskattemedel,* att systemet med individuell slutavräkning kommunvis återinförs.Utskottet vill särskilt peka på att det nuvarande systemet generellt settinnebär att medborgarna i kommuner med relativt högre skattekraft får betalatill kommuner med lägre skattekraft. Bortsett från det grundlagsstridiga idetta är det dessutom principiellt fel från fördelningssynpunkt.Fördelningspolitik skall enligt utskottet bedrivas av staten och inte avkommunerna. Det av utskottet förordade alternativet innebär i motsats tillnuvarande system att det sker en omfördelning via statsskatten från medborgaremed högre inkomster - oavsett var de bor - till kommuner med otillräckligskattekraft.Såsom anförs i motionerna Fi609 (m) och A458 (m) är vidare en annan allvarligeffekt enligt utskottet att systemet inte ger den minsta stimulans tillekonomisk tillväxt i kommunerna. Tvärtom blir effekten i kommuner som ökar sintillväxt att de inte får behålla denna. Bl.a. bestraffas därmycket av tillväxten skapas. Lågskattekommuner som ökar sin skattekraft kant.ex. förlora resurser om de ökar skattekraften mer än riksgenomsnittet och fåhögre totala intäkter om skattekraften sjunker. Utskottet anser därför att detnuvarande tillväxthämmande utjämningssystemet bör göras om till ett renodlatstatligt kostnadsutjämningssystem. Utskottet tillstyrker med det anfördamotionerna Fi609 (m) yrkandena 5 och 6 och A458 yrkande 7. Med vad utskottetovan anfört får också motion Fi603 (m) anses besvarad.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande principerna för utjämningssystemetatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi609 yrkandena 5 och 6 och1997/98:A458 yrkande 7 samt med anledning av motion 1997/98:Fi603yrkandena 1-3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,2. Utformningen av inkomst- och kostnadsutjämningen (mom. 4) (fp, v)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19 börjar med ?I motion Fi607(fp)? och slutar med ?avstyrks av utskottet? bort ha följande lydelse:Utskottet anser i likhet med vad som anförs i liberalernas motionFi607 att staten och kommunerna bör dela på finansieringen av socialbidragen.Utskottet konstaterar att socialbidragskostnaderna har stigit kraftigt somföljd inte minst av arbetslösheten och att dessa kostnader har fördelats ojämntmellan kommunerna. Med en gemensam finansiering har varken stat eller kommunnågot att vinna ekonomiskt på att försöka skjuta försörjningskostnaderna förmänniskor mellan olika system beroende av betalningsansvar.Enligt utskottet bör staten ta hälften av den direkta kostnaden, detta kan isin tur minska statsbidragen till kommunerna med motsvarande belopp. På dettasätt blir omläggningen kortsiktigt finansiellt neutral för staten somsåväl kommuner som staten har allt att vinna på att socialbidragsbehovetminskar genom att människor får arbete. Kostnaderna kommunerna emellan blirdock mer rättvist fördelade. Den kommunala utjämningsutredningen bör fåtilläggsdirektiv att lägga ett sådant förslag.Utskottet tillstyrker motion Fi607 (fp) yrkande 6.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande utformningen av inkomst- och kostnadsutjämningenatt med bifall till motion 1997/98:Fi607 yrkande 6 och med avslag påmotionerna 1997/98:Fi601, 1997/98:Fi602, 1997/98:Fi605 och 1997/98:Bo305som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. beskattning (mom. 5) (v, mp)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 20 börjar med?Finansutskottet framhöll hösten? och slutar med ?Sk325 (mp) yrkande 5? bort haföljande lydelse:Enligt finansutskottets mening innebär beslutet att minska statsbidragen tillde kommuner och landsting som höjer sin utdebitering för ett allvarligtingrepp i den kommunala självstyrelsen. Av såväl principiella som ekonomiskaskäl bör beslutet rivas upp. Sådana ingrepp bör bara ses som en ytterstanödfallsåtgärd om det föreligger reella hot att kommunerna genom okontrolleradeskattehöjningar riskerar att allvarligt skada den totala samhällsekonomin.Utskottet anser att några sådana hot inte föreligger för närvarande.Utskottet ser också allvarligt på de uttalanden som gjorts av företrädare förregeringen om någon form av sanktioner mot de kommuner som sänker skatten.Ingrepp i den kommunala beskattningsrätten som riktar sig mot såväl höjda somsänkta skatter är, som utskottet ser det, ett utslag av ett fyrkantigtregleringstänkande som inte är förenligt med den långvariga svenska traditionenav kommunalt självstyre. Om ett litet antal kommuner eller landsting med mycketgod respektive mycket dålig ekonomi vill ändra sin utdebitering bör detta sessom ett naturligt inslag i en fortgående process där kommuner och landstinganpassar sin verksamhet och skattesats till ändrade yttre förutsättningar ochtill kommuninvånarnas önskemål. Ingrepp i denna process leder enligt utskottetbara till ineffektivitet, dåligt resursutnyttjande och skador på dendemokratiska processen.Utskottet tillstyrker motionerna Fi219 (mp) yrkandena 25 och 26 samt Sk325(mp) yrkande 5.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande beskattningatt med bifall till motionerna 1997/98:Fi219 yrkandena 25 och 26 samt1997/98:Sk325 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Omprövning och förnyelse av verksamhet (mom. 6) (m)(), (), () och Tom () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 22 börjar med ?De frågor som?och på s. 25 slutar med ? (m) yrkande 1? bort ha följande lydelse:I likhet med motionärerna anser utskottet att den kommunala sektorn måsteförnyas genom avreglering, konkurrensutsättning, ökad valfrihet förmedborgarna, avyttring av kommunala bolag samt en omfördelning av uppgiftermellan staten och kommunerna.Statliga regleringar av verksamhet leder till ett minskat förtroendeför demokratin. Möjligheten för medborgarna att påverka den lokala politikenstår i omvänd proportion till de statliga styråtgärderna. Om en gemensamuppgift i samhället anses bäst handläggas på lokal nivå borde det vara av justden anledningen att man där enklast kan hitta lösningarna utifrån egnaförutsättningar och möjligheter. Då är det inte motiverat att staten regleraroch standardiserar den verksamhet som kommunerna skall bedriva. Statens rollbör vara att ställa upp ramarna för kommunernas verksamhet i stort. Kommunernasoch landstingens verksamhet bör därför avregleras.Den konkurrensutsättning av verksamhet som påtagligt ökades underföregående mandatperiod ledde till markant höjd produktivitet. Effekten uppstoddels eftersom antalet entreprenader efter upphandling ökade, dels tack vare attegenregiverksamheten utvecklades när den konkurrensutsattes ochkostnadsjämfördes. Under innevarande mandatperiod har emellertid regeringenmotverkat denna utveckling. Det är, enligt utskottets uppfattning, tydligt attregeringen ägnar föga uppmärksamhet åt de för kommunsektorn så viktigakonkurrens- och effektivitetsfrågorna. Det är uppenbart att kommuner ochlandsting har stora förutsättningar att genom bra konkurrensprogram förbättrakvaliteten i sin verksamhet och uppnå lägre relativa kostnader.Eftersom kommunsektorn är så omfattande skulle ökad konkurrensutsättning ge enlångsamt gynnsam effekt för hela samhällsekonomin.Utskottet anser det vara självklart att det skall vara föräldrarnas rättighetatt kunna välja skola och barnomsorg. Kvalitet och variationsrikedom i t.ex.undervisningen främjas bäst om skolor med olika inriktning, arbetssätt ochhuvudman kan verka sida vid sida. Gjorda undersökningar visar att detta ocksåär åsikten hos dem som aktivt väljer ett alternativ som passar just dem ochderas barn.Utskottet anser att kommunala bolag är onödiga och att de innebär risker föratt kommunerna i strid med kommunallagen ägnar sig åt affärsverksamhet somsnedvrider konkurrensen på en marknad där lokala småföretag skall kunnautvecklas. Kommunala bolag konkurrerar ut privata företag och hindrar på såsätt utvecklingen av små företag. Konkurrensen sätts ur spel när kommunalabolag särbehandlas vid anbudsgivning och får lågräntelån till borgen.Kommunala företag har dessutom gett upphov till koncernbildningaroch avancerad skatteplanering för att på artificiell väg uppnå denskattebefrielse som man ändå skulle ha haft om man bedrivit verksamheten somkommunal förvaltning. Koncernbildningar gör det svårt för medborgarna att sekommunala verksamheters verkliga intäkter och kostnader. De kommunala bolagenbör därför avyttras eller övergå i förvaltningsform.Slutligen anser utskottet att en omprövning av uppgiftsfördelningen mellanstat och kommun bör ske för att skapa ett långsiktigt system. Enutgångspunkt för detta arbete bör vara att vissa utgifter förs över från denoffentliga till den privata sektorn. Men det gäller också att pröva vilkaoffentliga åtaganden som är av den arten att finansieringsansvaret bör liggakvar på den kommunala sektorn. För vissa uppgifter som åvilar kommunernabör finansieringen ske på nationell nivå och stödet gå direkt till medborgarna.En nationell skolpeng, som ges denna utformning, skulle t.ex. stimuleramångfald och kvalitet. De uppgifter som efter en översyn kvarstår som ettlokalt ansvar utgör en kärnverksamhet och bör även fortsättningsvisfinansieras med dels inkomstskatt, dels riktade statsbidrag tillkommuner med otillräcklig skattekraft.