bet · GK01AU8 · 1997-02-13 00:00:00 — Stora insatser kommeratt göras inom det internationella jämställdhetsarbetet.MotionerI fyra motioner finns det yrkanden som särskilt tar sikte på målen ochinriktningen av jämställdhetspolitiken.Folkpartiet liberalerna förklarar i motion A820 att målet medjämställdhetspolitiken är att det skall vara lika möjligheter för kvinnor ochmän (yrk. Jämställdhet mellan män och kvinnor måste utgå från respektenför individens egenart. Godtycke, tradition och diskriminering begränsar bådemäns och kvinnors livschanser. Jämställdhet betyder inte att alla skall levalikadant. Det betyder att alla skall ha en möjlighet att utveckla sinpersonlighet. Därför får inte jämställdhetspolitiken enbart bli en kvinnofrågautan den rör även männen.Ett jämställt samhälle är tillväxtbefrämjande och utvecklar samhället ipositiv riktning (yrk. Detta beror på att kvinnor har en enormutvecklingspotential. Regeringen kritiseras i motionen för att satsa mer påtillväxt och arbeten i gamla manligt dominerade tillverkningsbranscher. Genomatt skapa möjligheter att starta företag, använda sin entreprenörsanda,använda sina idéer etc. släpps den skaparkraft loss som finns hos såvälkvinnor som män.I kommittémotion A11 utvecklar Per m.fl. (m) hur den principiellainriktningen av jämställdhetspolitiken bör utformas i huvudsak enligt följande(yrk. 1).Det råder en bred enighet om de övergripande målen förjämställdhetsarbetet, nämligen att kvinnor och män skall ha samma rättigheter,skyldigheter och möjligheter inom alla väsentliga områden i livet.Jämställdhetsarbetet har varit framgångsrikt i många avseenden, i vart fall omman ser till kvinnors och mäns formella rättigheter. finns detemellertid betydande olikheter i kvinnors och mäns reella villkor.Jämställdhetsarbetet kräver insatser inom många delar av samhället. Denattitydpåverkan som förestår uppnås inte främst genom politiska beslut utangenom att enskilda individer tar ett personligt, praktiskt och moralisktansvar. Jämställdhetsarbetet måste bedrivas långsiktigt eftersom det tar långtid att ändra attityder. Den framtida jämställdhetspolitiken måste utgå frånett konstruktivt tänkande med öppenhet för olika lösningar. Utgångspunktenmåste vara att individen förstår sitt eget bästa.Familjen skall inte vara föremål för politikernas styrning. Familjepolitikenskall utformas så att man tar hänsyn till familjers behov och prioriteringar.Bidragssystem skall vara neutrala och inte innefatta någon form av styrning.Kvinnornas förvärvsfrekvens är hög i . Detta gäller ävensmåbarnsföräldrar. Den höga förvärvsfrekvensen bland småbarnsföräldrar är tillstor del resultatet av målmedveten politisk styrning. Trots kvinnors allthögre förvärvsfrekvens bär de huvudansvaret för det praktiska arbetet med hemoch barn. Resultatet av detta dubbelarbete är att kvinnors hälsa håller på attförsämras. Skilsmässofrekvensen är internationellt sett hög.Om kvinnor skall bli konkurrenskraftiga krävs att det införs individuellaoch flexibla arbetstider samt flexibla barnomsorgstider. Skolan måste bli merflexibel. Barnen skall stimuleras till att välja inriktningar. Föräldrarnamåste ges möjlighet att välja det för barnet bästa alternativet. Positivsärbehandling skall inte tillåtas.De offentliga monopolen inom vård och omsorg måste brytas dels för att skapaen alternativ arbetsmarknad för kvinnor, dels för att öppnautvecklingsmöjligheter för kvinnor med ökat egenföretagande som resultat. Detär även viktigt att skapa ett bra företagsklimat som stimulerar kvinnor attstarta egen verksamhet.Elving m.fl. (c) framhåller i kommittémotion A819 (yrk. 1) attgrunden för politik är alla människors lika värde ochrättigheter. Jämställdhetsarbetet måste utgå från att alla människor visarömsesidig respekt för varandras integritet, egenart och lika värde.Jämställdheten får inte betraktas som ett avgränsat politikområde, skilt frånandra, eftersom den då lätt blir marginaliserad. Jämställdheten är inte baraen fråga för kvinnor utan även för män. har världens mest jämställdaparlament. Även inom landstingen är fördelningen god och kommunerna är på rättväg. Det finns dock fortfarande områden där fördelningen av kvinnors och mänsmakt och inflytande är ojämlik. Som exempel kan nämnas landshövdingar ochgeneraldirektörer. Vidare kan konstateras att jämställdheten inte har kommitså långt inom näringslivet.Barbro och () kritiserar i motion A12 regeringensskrivelse för att den saknar konkreta förslag på åtgärder för att förbättrajämställdheten. Motionärerna redogör därefter i korthet för de förslag somåterfinns i de grönas motion A806. Dessa förslag rör frågor omstatistik, arbetstidsförkortning, föräldraledighet m.m. Motionärerna anfördärutöver följande.Ökad jämställdhet gynnar både män och kvinnor. Alla har någonting att vinna,men alla kommer också i någon mån att få ge efter och tappa något av den maktman har. För män gäller detta den formella makten och det ekonomiskaförsprånget. För kvinnor gäller det den informella makt över hem och barn somman av tradition ansett sig ha företräde till.Utskottets bedömningBeträffande målen och inriktningen av jämställdhetsarbetet vill utskottetanföra följande.Den redovisning som har lämnats i skrivelsen över målen för och inriktningenav jämställdhetspolitiken visar att politiken präglas av en helhetssyn och attjämställdhetsarbetet genomsyrar praktiskt taget samtliga områden i samhället.Redogörelsen visar vidare att det har skett viktiga framsteg när det gälleratt nå de uppsatta målen.Enligt utskottets bedömning råder det en bred politisk enighet om detövergripande målet med jämställdhetspolitiken, nämligen att kvinnor och mänskall ha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter inom alla väsentligaområden i livet. Det finns en samsyn om målets konkretisering på olikadelområden och om att det framtida jämställdhetsarbetet innebär att det skallinförlivas ett jämställdhetsperspektiv i alla politikområden. De flesta äräven överens om betydelsen av männens roll i jämställdhetsarbetet, inte minstnär det gäller deras ansvar för hem och barn. Givetvis finns det områden därdet råder olika meningar om hur jämställdhetsarbetet bäst skall bedrivas.Detta kommer att framgå av behandlingen av de olika politikområdena.Trots den nu redovisade samsynen kan utskottet konstatera att det finns enklar skiljelinje mellan den jämställdhetspolitik som regeringen förespråkaroch som utskottet biträder och den politik som Moderata samlingspartiet stårför och som kommer till uttryck i motion A11. Ett genomförande av sistnämndapolitik skulle knappast leda till någon förbättring för kvinnorna frånjämställdhetssynpunkt.En förutsättning för att jämställdhetspolitiken skall bli framgångsrik äratt de enskilda människorna inser fördelarna med jämställdheten så att dessatar aktiv del i jämställdhetsarbetet. För att uppnå detta måste det geskontinuerlig information. är det otillräckligt att bara verka förett jämställt samhälle via attitydförändringar. Brist på jämställdhet har oftasin grund i strukturer och traditioner där politiska beslut aktivt kanmedverka till ökad jämställdhet.Utskottet anser med hänvisning till det anförda att de aktuellamotionsyrkandena inte bör påkalla någon åtgärd. Motionerna A11 (m),A12 (mp), A819 (c) och A820 (fp) i berörda delar bör därför avslås.Utvecklingen på olika områdenUnder rubriken av utvecklingen på olika områden beskrivs iskrivelsen hur jämställdhetsarbetet har utvecklats inom ett antalpolitikområden.Makt och inflytandeSkrivelsenI skrivelsen påpekas att i ett internationellt perspektiv har kommitlångt när det gäller att fördela och omfördela makt mellan könen och attSverige av många länder betraktas som föregångare på detta område. Regeringenkonstaterar dock att, trots framgångarna vad gäller de direktvalda politiskaorganen, det fortfarande finns stora brister när det gäller kvinnorsinflytande och maktförhållandet mellan könen. Att bryta maktförhållandetmellan könen är ett långsiktigt arbete som kräver insatser på en rad områden.Det konstateras att kvinnorepresentationen i är hög, , och attden inte överträffas av något annat land. Andelen kvinnor i kommuner ochlandsting är 41 respektive 48 %.Vad gäller andelen kvinnor i statliga styrelser och kommittéer konstaterasatt denna har ökat. var andelen kvinnliga ordinarie ledamöter i destatliga centrala och regionala styrelserna 42 respektive . Andelenkvinnor som ordförande i de centrala styrelserna var 33 %.Regeringen konstaterar dock att utvecklingen av andelen kvinnliga ledamöteri regionala styrelser inte har varit tillfredsställande. Detta innebär bl.a.att målet att andelen kvinnor i statliga styrelser skulle uppgå tillminst inte har uppnåtts.För att driva på utvecklingen mot en jämn könsfördelning i statligastyrelser m.m. har det vidtagits flera olika åtgärder. Dessa åtgärder kanindelas i tre olika kategorier: stramare interna rutiner vid beredning avärenden om uppdrag, synliggörande av befintlig könsfördelning genom att spridastatistik samt olika stimulansåtgärder för att öka andelen kvinnor.Vidare konstateras att utvecklingen mot en jämn könsfördelning på olikabeslutsfattande poster går långsamt. Detta gäller både den statliga och denprivata sektorn. Andelen kvinnor på chefsnivå är högre i den offentligasektorn än i den privata. För att påskynda denna process såvitt gäller denprivata sektorn har det - bl.a. efter samråd mellan regeringen och företrädareför näringslivet - bildats en stiftelse, Näringslivets Ledarskapsakademi.Huvudsyftet med akademin är att bidra till utvecklingen av ett ledarskap isvenskt näringsliv som kännetecknas av en förmåga att identifiera, utvecklaoch ta till vara den samlade kompetensen och potentialen hos såväl kvinnor sommän. Åtgärder vidtas även för att öka antalet kvinnor på chefsbefattningarinom den offentliga sektorn. Som exempel på sådana åtgärder anges bl.a.regeringens utnämningsförfarande och ett chefsutvecklingsprogram för kvinnligachefer inom statsförvaltningen.MotionerI motion A820 hävdar liberalerna att det nuvarande systemet med?dubbla nomineringar? inte fungerar eftersom alla nominerande parter intetillämpar systemet. Regeringen bör därför mer målmedvetet kräva dubblanomineringar och för egen del mer än tidigare fördela de tyngsta posterna merkönsneutralt (yrk. 12).Vänsterpartiet anför i motion A7 att kvinnors underordning ibeslutsprocesser inte enbart handlar om beslut på ledande nivåer, i kommittéeroch statliga styrelser. Det handlar också om hela den statliga arbetsmarknadendär regeringen har ett direkt inflytande via och kan gedirektiv och riktlinjer om att kvinnor och män skall finnas i lika storomfattning inom samtliga yrkesområden och på samtliga beslutsnivåer, allt frånmellanchefer till generaldirektörer. föreslår att regeringenskall genomdriva en jämställdhetspolitik som innebär att man uppnår en positivsärbehandling av det underrepresenterade könet inom olika yrkesområden och påsamtliga beslutsnivåer (yrk. Vidare anförs att målet kvinnor avmyndighetschefer inom statsförvaltningen måste utvidgastill att omfatta alla chefsnivåer inom de statliga myndigheterna, verken ochbolagen. Det bör utarbetas en plan för hur detta mål skall uppnås (yrk. 3).Slutligen föreslås att målet för sammansättningarna avarbetsförmedlingsnämnderna skall vara att nämnderna skall bestå av minst 50 %kvinnor (yrk. 4).I kommittémotionen A821 framför m.fl. (kd) att regeringenhar tillämpat en dålig utnämningspolitik. Detta framgår bl.a. av detförhållandet att alltför få kvinnor har kommit i fråga när regeringen utsettnya landshövdingar och högre chefer (yrk. Vidare begärs att arbetet medatt öka kvinnors inflytande i det politiska livet intensifieras (yrk. 13).Karin m.fl. (fp) påpekar i motion A13 vikten av att man inomregeringskansliet prioriterar ett ökat inslag av jämställdhetsperspektiv dåutredningar och organ inom det ekonomiska området utses, eftersom dessa bidrarmed viktiga underlag för den ekonomiska politiken, näringspolitiken ochskattepolitiken (yrk. 1).Utskottets bedömningUtskottet anser i likhet med regeringen att det krävs ett stort antal insatserför att öka kvinnors makt och inflytande på alla områden och nivåer isamhället, inom såväl privat som offentlig sektor. Utskottet är dock medvetetom att regeringens möjligheter att detaljstyra och direkt påverka utvecklingenpå detta område är begränsade, utom i de fall där regeringen själv utserpersoner till statliga uppdrag eller i de fall regeringen beslutar omanställning.I skrivelsen redogörs för hur utnämningarna till befattningar inom statligastyrelser och kommittéer går till. Av denna redogörelse framgår att samtligaförslag skall godkännas av jämställdhetsenhet innan debehandlas av regeringen. Även om man inte helt har lyckats uppnå de mål somhar satts upp för antalet kvinnor inom statliga organ finns det enligtutskottets mening ingen anledning att ändra på de rutiner som finns i dag.Utskottet avstyrker därför motionerna A7 (v) och A820 (fp) i berörda delarDäremot anser utskottet att det är viktigt att arbetet intensifieras så attmålet uppnås att andelen kvinnor i statliga styrelser och kommittéer skallvara . I detta arbete finns det anledning att uppmärksamma behovet av enjämnare könsfördelning vad gäller utredningar och organ inom det ekonomiskaområdet. Utskottet förutsätter också att arbetet hos de statliga arbetsgivarnautformas så att könsfördelningen inom samtliga nivåer blir jämn. Utskottet kannotera att det har tillsatts en utredare som bl.a. skall belysa utvecklingenpå det arbetsgivarpolitiska området inklusive jämställdhetsarbetet. Vidare kannoteras att det inom ramen för mål- och resultatdialogerna medmyndighetscheferna kommer att göras en uppföljning av om myndigheternabedriver ett konkret och målinriktat arbete för att uppnå jämställdhet.Regeringen kommer också att bjuda in och berördaarbetstagarorganisationer till överläggningar om ytterligare åtgärder iarbetet rörande rekryterings- och chefsfrågor. Motionerna A7 (v), A13 (fp) ochA821 (kd) i berörda delar avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodoseddamed vad utskottet anfört.Som ett led i arbetet med att öka kvinnors makt och inflytande är detviktigt att kvinnor ges bättre möjlighet att verka i det politiska livet. Isyfte att underlätta för unga kvinnor att delta i det politiska livetgenomförs projekt i bl.a. . Resultatet av projekten skall spridasöver landet och en utvärdering skall redovisas års riksdagsval.Utskottet anser att man bör avvakta och se vad projekten leder till och förstdärefter ta ställning till hur arbetet i denna del fortsättningsvis skallbedrivas. Utskottet vill dock starkt betona de politiska partiernas särskildaansvar för att se till att kvinnors möjlighet att delta i politikenförbättras. Utskottet finner med hänsyn till det anförda att motion A821 (kd)i berörd del bör avstyrkas.I fråga om könssammansättningen i arbetsförmedlingsnämnderna har utskottet isamband med sin behandling av budgetpropositionen (prop. 1996/97:1) gjortvissa uttalanden (bet. 1996/97:AU1 s. 41, rskr. Av dessa framgår bl.a.att en allmän strävan bör vara att åstadkomma en jämn könsfördelning inom allabeslutsorgan i samhället, såväl privat som offentlig sektor, och att dettagäller även för arbetsförmedlingsnämnderna. Utskottet konstaterade attmöjligheterna att detaljstyra och direkt påverka utvecklingen på detta områdeär begränsade utom i de fall där regeringen utser personerna i fråga.Utskottet ansåg att de angivna principerna bör bli vägledande när nämndernasätts samman eller när nya ledamöter väljs in. Utskottet har ingen annanuppfattning än den nu redovisade. Med hänsyn härtill anser utskottet attmotion A7 (v) i berörd del bör avslås.Männen och jämställdhetsarbetetSkrivelsenInledningsvis konstateras att jämställdhetspolitiken är en angelägenhet förbåde kvinnor och män. Målet att uppnå ett jämställt samhälle kan inteförverkligas genom insatser som enbart riktas till kvinnor och som ensidigtsyftar till att stärka kvinnors position i arbetsliv och samhälle. Dennödvändiga omfördelningen av makt och resurser i samhället berör kvinnor ochmän i lika hög grad. Ökat ansvar och ökad makt för kvinnorna inom ett områdeinnebär mindre ansvar och mindre makt för männen och vice versa. För attförändra könsuppdelningen krävs inte bara att kvinnorna förändrar sig utan detinnebär att män i lika hög grad förändrar traditionella mönster.Föräldraledigheten utnyttjas till största delen av mödrar. I syfte attstimulera fäder att ta ut föräldraledighet har ett flertal olika åtgärdervidtagits. Flera av dessa åtgärder har handlat om informations- ochutbildningsprojekt, eftersom erfarenheterna har visat att information ompappaledighet ger relativt god effekt.I syfte att öka andelen män inom barnomsorgen samt inom förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna har regeringen beviljat medel till olika projekt.Vidare har regeringen framhållit i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1, utg.omr. 16) att de universitet och högskolor som anordnarlärarutbildningar bör vidta ytterligare åtgärder för att öka andelen manligastudenter.I frågan om män och våld pågår inom ettberedningsarbete med anledning av de förslag som Kvinnovåldskommissionenpresenterade i sitt slutbetänkande Kvinnofrid (SOU 1995:60).Inom det internationella arbetet framhålls att i olika sammanhang pånordisk, europeisk och global nivå lyft fram frågor om män ochjämställdhetsarbete.Även i fortsättningen kommer regeringen att på olika sätt stödja ett aktivtarbete för att fler män skall engagera sig i jämställdhetsarbetet. Regeringenkommer att stimulera att den s.k. genusforskningen även kommer att bedrivasutifrån ett manligt perspektiv. Denna forskning har utgått från ettkvinnligt perspektiv.MotionerI kommittémotion A8 (yrk. 3-4) anför m.fl. (c) att en viktigdel i jämställdhetsarbetet är att få fler män att arbeta inom vård och omsorg.För att öka rekryteringen inom vården behövs att goda exempel lyfts fram. Inombarnomsorgen saknas manliga förebilder varför det krävs ett mer aktivt arbeteför en bättre könsfördelning exempelvis genom särskilda rekryteringsinsatser.Utskottets bedömningUtskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt att förmå flermän att arbeta inom vård och omsorg för att därigenom bryta upp denkönssegregerade arbetsmarknaden. Det är också väsentligt att fler män arbetarinom barnomsorgen för att därigenom motverka att könsrollerna konserveras.Barn måste få möjlighet att möta både kvinnliga och manliga förebilder.I frågan om rekryteringen kan noteras att i den behandladebudgetpropositionen (prop. 1996/97:1, utg.omr. 16) ålades de berördauniversiteten och högskolorna att öka andelen manliga studenter inom bl.a.vårdutbildningarna.Regeringen har under en följd av år beviljat medel till projekt med syfteatt öka andelen män inom barnomsorg och skola. Vidare stöder Socialstyrelsenfortlöpande kommunala utvecklings-, försöks- och utvärderingsprojekt inombarnomsorgen.Med hänsyn till det anförda anser utskottet att motionsyrkandena i huvudsakär tillgodosedda. Motion A8 (c) bör i berörd del avslås.Våld mot kvinnorI skrivelsen redogörs i denna del för vilka åtgärder som har vidtagits för attmotverka våld mot kvinnor och för att stödja, hjälpa och skydda utsattakvinnor. Som exempel på åtgärder nämns bl.a. att det införts ny lagstiftningoch ändringar i befintlig lagstiftning, t.ex. höjda straffskalor för ett antalvålds- och sexualbrott. Vidare redogörs för olika utredningar inom dettaområde.Det finns flera motionsyrkanden som rör detta område. Dessa yrkanden kommerdock att behandlas av justitieutskottet.Jämställdhetslagen och JämOSkrivelsenDen nuvarande jämställdhetslagen har genomgått ett flertalomfattande och genomgripande förändringar. Som exempel kan nämnas skärpningenav lönediskrimineringsförbudet och anpassningen till EU:s regler.JämO har föreslagit ändringar av jämställdhetslagendå den enligt JämO innehåller vissa brister. JämO:s förslag på förändringarinnebär i huvudsak följande.Reglerna om lönediskriminering bör ändras. Som exempel på sådanaförändringar föreslås att begreppet likvärdigt arbete definieras. Vidareföreslås att begreppet sexuella trakasserier definieras och att arbetsgivarensnuvarande skyldighet att verka för att inte någon arbetstagare utsätts försexuella trakasserier eller trakasserier på grund av en anmälan omkönsdiskriminering specificeras. Det bör även införas ettskadeståndssanktionerat diskrimineringsförbud enligt vilket det skallbetraktas som otillåten könsdiskriminering om arbetsgivaren underlåter attförhindra eller åtgärda sexuella trakasserier mellan arbetstagare. Vidareföreslår JämO att det tillskapas särskilda domförhetsregler i Arbetsdomstoleni syfte att garantera en jämn könsfördelning bland dem som dömer i mål omkönsdiskriminering och att jämställdhetslagens skadeståndsregler ses över. Detbör även enligt JämO införas en möjlighet att föra grupptalan ijämställdhetsmål.Regeringen anser att de frågor som JämO har behandlat är angelägna. Sexuellatrakasserier på arbetsplatser kan inte accepteras. I syfte att komma tillrätta med problemen inleds en översyn av reglerna om sexuellatrakasserier.Vad sedan gäller frågorna som rör lönediskriminering ser regeringenallvarligt på det faktum att de generella löneskillnaderna mellan kvinnor ochmän tycks öka på vissa områden och att osakliga löneskillnader mellan könenförekommer. Lönediskrimineringen måste bekämpas med alla medel och regeringenkommer att noga följa det arbete som bedrivs på detta område.Det är angeläget att frågor om lönediskriminering prövas i domstol. De fallsom har prövats ger dock enligt regeringen inte tillräckligvägledning i fråga om räckvidden av lönediskrimineringsförbudet. Inte heller ifråga om den nya lagen i övrigt och de lagändringar som trädde 1994finns det tillräckligt underlag för att kunna bedöma räckvidden. Enligtregeringens uppfattning är det för tidigt att uttala sig om gränserna förrättstillämpningen.Vad sedan gäller frågan om lagens diskrimineringsförbud bör görastillämpligt även i de fall då det saknas jämförelseperson av motsatt kön,anser regeringen att det finns skäl att avvakta den fortsattarättsutvecklingen.Frågan om möjligheten att föra grupptalan bereds inomregeringskansliet. I samband med att regeringen tar ställning till dessaförslag kommer även jämställdhetslagens skadeståndsregler att ses över i denmån så erfordras.Det är angeläget med en jämnare könsfördelning i Arbetsdomstolen liksom iövriga domstolar och i andra samhällsorgan. Andelen kvinnor i Arbetsdomstolenhar ökat väsentligt . Regeringen kommer att ägna ökaduppmärksamhet åt Arbetsdomstolens sammansättning men är för tillfället inteberedd att tillskapa särskilda regler för domstolen i denna fråga.Sammanfattningsvis kommer regeringen att se över jämställdhetslagens reglerom sexuella trakasserier och trakasserier, liksom vid behov reglerna omskadestånd. Regeringen bereder frågan om grupptalan. Regeringen är inte bereddatt vidta någon ytterligare åtgärd med anledning av JämO:sskrivelser.I skrivelsen lämnas även en redogörelse för JämO:s verksamhet.MotionerFolkpartiet liberalerna förklarar i motion A820 att det behövs nyaarbetsvärderingsmetoder som är könsneutrala och lämpade för olika fält på densvenska arbetsmarknaden. Den nuvarande lönesättningen vilar ofta påtraditionella, manliga värderingar om arbetets värde och svårighetsgrad (yrk.3). Vidare föreslås att det i lönediskrimineringsmål införs en rätt tillgrupptalan (yrk. 4).Vänsterpartiet påtalar i motion A808 att lönesättningen både handlar om attändra attityder och att förändra lagstiftning och arbetsvärderingskriterier.Det direkta ansvaret för att framtidens arbetsvärdering blir saklig ochkorrekt och bidrar till att utjämna osakliga löneskillnader ligger hosarbetsgivare och fackliga organisationer. För att möjliggöra aktiva åtgärdermot arbetsgivare, fackliga organisationer m.fl. som medverkar tillkönsdiskriminerande lönesättningar bör JämO ges större möjlighet att ingripaän vad dagens lagstiftning medger (yrk.