bet · GL01FöU1 · 1997-11-20 00:00:00 — Eftersom det militära hotet är obefintligt kandessa resurser användas vid hot mot det civila samhället vid t.ex. bränder,översvämningar, fartygskatastrofer och utsläpp skadliga för miljön. Problemuppstår när olika myndigheter - var för sig - verkställer besparingar utansamverkan med andra. En mer planmässig samverkan mellan myndigheter,institutioner, kommuner och landsting skulle ge många fördelar. En översyn börenligt motionärerna göras av samhällets alla resurser så att de kan utnyttjasoptimalt och så att framtida nyinvesteringar anpassas.I motion Fö203 (yrkande 2) av () framhålls att det ärmindre troligt att stora arméer skulle angripa vårt land. Ett lands suveränitethotas numera av ekonomiska sanktioner. Det är nödvändigt att ändramaktförhållandena på jorden som gör majoriteten allt fattigare och en minoritetallt rikare och mäktigare. En ny rättfärdig ekonomisk världsordning är det endasom kan ge världen trygghet. Därför bör en utredning se över Sverigesvapenhandel och försvarsinriktning så att vi inriktar totalförsvaret på attunderlätta en kamp för en rättvisare värld.I motion Fö208 av m.fl. (mp) efterlyses civilmotstånd somförsvarsinriktning. Det är nödvändigt att lyfta och utvecklacivilmotståndsfrågorna i , inte minst mot bakgrund av hurtotalförsvaret skall anpassas och ominriktas med hänsyn till densäkerhetspolitiska utvecklingen. Regeringen bör därför återkomma till riksdagenmed en strategi för hur frågan om civilt motstånd skall lyftas och prioriteras.UtskottetModerata samlingspartiet framhåller bl.a. mot bakgrund av den militärtekniskautvecklingen behovet av en översyn av strategiska koncept. Det saknasdiskussioner om sambandet mellan säkerhetspolitik-strategi- operationer-försvarsstrukturer. behöver utforma - förutom en övergripande strategi- en försvarsdoktrin.Utskottet har senast i betänkande 1996/97:FöU4 Styrning ochuppföljning av totalförsvaret pekat på att sambandet mellan säkerhetspolitiskomvärldsanalys, strategiska överväganden, operativa grundprinciper och kravenpå Försvarsmaktens operativa förmåga är bristfälligt redovisat. Utskottetfinner att det råder stor samsyn mellan motionärernas förslag och vad utskottetredan begärt från regeringen. Utskottet konstaterar emellertid att någonredovisning av det slag som utskottet begärt, ännu inte lämnats av regeringen.I sin skrivelse lämnar regeringen en redogörelse (s. 6-8) av hur arbetetbedrivs avseende styrning och kontroll av Försvarsmakten m.m. varvid dennafråga berörs. Utskottet tolkar redovisningen så att i samband med densäkerhetspolitiska kontrollstationen - dvs. - kommer att få denredovisning som utskottet tidigare begärt och som ligger i linje med vadmotionärerna efterlyser. Utskottet förutsätter således att motionärernasbegäran därmed kommer att tillgodoses. Något ytterligare uttalande frånriksdagen - än det - behövs därför inte, varför motion Fö211(m) yrkande 5 inte behöver bifallas av riksdagen.Miljöpartiet vill i motion Fö1 yrkande 2 att den del av anpassningsfilosofinsom benämns ominriktning skall studeras särskilt vid den kommandekontrollstationen. Därför måste relevant forskning genomföras och underlag tasfram för att den vidgade hotbilden skall få en riktig behandling i ettominriktningsperspektiv.Utskottet vill därför i sammanhanget påminna om vad utskottet anförde ibetänkande 1996/97:FöU1 om sin syn på totalförsvarets långsiktigaanpassningstänkande:Utskottet anser det inte ändamålsenligt att utarbeta detaljerade planer t.ex.för hur en viss målbild i form av en definierad organisation skall kunnarealiseras i ett perspektiv av långsiktig anpassning. En sådan ansats kan få enalltför styrande verkan, minska överblicken och hämma ett förutsättningslöstoch flexibelt tänkande i detta avseende.Anpassningsdoktrinen kommer enligt utskottets bedömning att vara i behov avständig utveckling där regelbunden uppföljning och utvärdering kommer attutgöra viktiga ingångsvärden.Frågan om totalförsvarets förmåga att bygga upp full stridsduglighet och enlångsiktig anpassning till förändrade hot och andra förutsättningar är enviktig fråga för totalförsvarets trovärdighet, såväl utåt mot omvärlden som motSveriges medborgare. Utskottet kommer - inte minst mot bakgrund av förmåganscentrala betydelse för försvarspolitiken - att noggrant behöva följa upp ochkontrollera vilka åtgärder som regeringen och ansvariga myndigheter vidtar ochvärdera effekterna av dem.Totalförsvarets uppgifter, inriktning, sammansättning och resurstilldelning harkontinuerligt förändrats i samband med försvarsbesluten. Detta gäller i höggrad även som följd av totalförsvarsbeslut, där dess framtida förmågaatt anpassas efter bl.a. de nya hotbilderna kommer att stå i förgrunden. mening pågår nu ett omfattande arbete hos ett stort antal instansermed att samla in, bearbeta och analysera olika omvärldsfaktorer som kan hotaSverige, inte bara militärt utan även från ett bredare spektrum av olika hot.Försvarsberedningen - i vilken samtliga partier medverkar - regeringen ochriksdagen kommer att ha ett brett underlag inför nästa års kontrollstation föratt då pröva om totalförsvaret behöver utvecklas på något annat sätt än vad nugällande försvarsbeslut anger.Det är utskottets mening att den vidgade hotbilden fått ett betydandegenomslag hos berörda myndigheters planering samt i underlagsarbetet införbl.a. Något särskilt uttalande av om hurunderlagsarbetet bör bedrivas i detta avseende - t.ex. för en s.k. ominriktningav totalförsvarsresurserna - behövs därför inte.I motionerna Fö203 (c) yrkande 2 och Fö208 (mp) begär motionärerna en annanförsvarspolitisk inriktning än den som har beslutat om.Utskottet erinrar om att i två etapper under 1995 och 1996behandlat frågan om säkerhets- och försvarspolitik, senast ibetänkande 1996/97:Fö1 försvarspolitik mot . Riktlinjernaför försvarspolitiken gäller såvitt inte avsäkerhetspolitiska skäl anser att förändringar - t.ex. av det slag sommotionärerna för fram - är motiverade. En säkerhetspolitisk kontrollstationskall genomföras . Först vid det tillfället blir det aktuellt attöverväga om de nu gällande riktlinjerna för försvarspolitiken behöverförändras.När det gäller förslagen om civilmotstånd vill utskottet från ett merprincipiellt perspektiv anföra följande.Civilt motstånd torde oftast avse motståndsformer som inte inryms ifolkrättens accepterade kategorier för att delta i strid. Formerna i sig ärdessutom synnerligen begränsat accepterade i den gällande folkrätten. Civiltmotstånd kan endast bli aktuellt i en situation där fienden lyckats att pånågot avsnitt - eller - besätta eller ockupera någon del avlandet. Även då är motstånd med personal som faller utanför folkrättenskombattantkategorier (dvs. i huvudsak Försvarsmaktens krigsförband eller denväpnade motståndsrörelsen) synnerligen restriktivt accepterat av folkrätten.Delegationen för icke-militärt motstånd lades ned dåuppgiften att informera om civilbefolkningens möjligheter att, inom folkrättensram, bjuda en ockupant motstånd fördes över till Styrelsen för psykologisktförsvar som funktionsansvarig myndighet för funktionen Psykologiskt försvar.Regeringen har varken eller beslut om försvarspolitiken aktualiserat att civilmotstånd skulle utgöra någonförsvarspolitisk komponent för att möta ett väpnat angrepp på . Isamband med beslut avvisade vidare (bet. 1996/97:FöU1 s.181) motionsförslag i den nu föreslagna riktningen samt förslag att inledaförsöksverksamhet med civilt motstånd. Civilmotstånd har svagt folkrättsligtstöd - därför bör inte särskilt förbereda totalförsvaret eller aktivtuppmana medborgarna till den motståndsformen. Däremot bör allmänheteninformeras om vilka förutsättningar som gäller. Den uppgiften löser Styrelsenför psykologiskt försvar.Utskottet anser sålunda att det inte är trovärdigt för den svenska säkerhets-och försvarspolitiken att den i någon väsentlig grad skall bygga på enmotståndsform som dels förutsätter att fienden redan besatt eller ockuperatnågon del av landet, dels innebär en motståndsform som inte har folkrättsliglegitimitet endast i mycket begränsad utsträckning.Motionerna bör därför avslås av riksdagen.I motion Fö226 (s) pekar motionärerna på betydelsen av en mer planmässigsamverkan mellar myndigheter, kommuner och landsting m.fl. för att optimerautnyttjandet av samhällets alla resurser t.ex. i samband med fredstidakatastrofer men även för att kunna påverka kommande nyinvesteringar. En översynbör därför göras i detta syfte.Utskottet delar motionärernas syn på behovet av en bred samverkan mellanolika instanser i samhället som disponerar resurser av det slag som lyfts frami motionen. har i försvarsbeslutet angivit att en av totalförsvaretsnya huvuduppgifter är att stärka samhällets samlade förmåga att förebygga ochmöta svåra påfrestningar i fred. Utskottet är emellertid tveksamt till om enutredning av det slag som motionärerna begär bäst fyller det kontinuerligasamarbetsbehov som behövs mellan samhällets olika organ, sett i ett merlångsiktigt perspektiv.Det behövs enligt utskottets mening kontinuerligt samarbete mellanmyndigheter, kommuner, landsting men även med vissa företag som disponerarnyckelresurser av det slag som motionärerna pekar på. Genom den nyahuvuduppgiften för totalförsvaret kommer samverkan och planläggning sannoliktatt främjas på det sätt som efterlyses i motionen. Utskottet vill isammanhanget peka på betydelsen av bl.a. när detgäller en bred myndighetssamverkan inom totalförsvaret. har att ifred verka för en samordning av myndigheternas och företagens verksamhet.Mot bakgrund av vad utskottet nu har anfört bör motionerna Fö1 yrkande 2, Fö203yrkande 2, Fö208, Fö211 yrkande 5 samt Fö226 inte bifallas av riksdagen.AnpassningI detta avsnitt behandlar utskottet motionerna Fö1 (mp kommitté) yrkande 1,Fö211 (m parti) yrkande 7, Fö220 (kd kommitté) yrkandena 12-14, Fö228 (fpparti) yrkande 5 samt Fö309 (m) samt vad regeringen informerat om i skrivelsen1997/98:4 Totalförsvar i förnyelse, kapitel 2 Anpassningsförmåga.RegeringenRegeringen har påbörjat arbetet med att anpassa totalförsvaret till förändradeförutsättningar. Kompetensuppbyggnad har skett inom . Personalmed särskild uppgift att utveckla metoderna för anpassning har tillförtsRegeringskansliet.Försvarsmakten har i budgetunderlag för utvecklat på vilket sättarbete med anpassning skall bedrivas inom Försvarsmakten. Försvarsmakten hartillsammans med m.fl. fortsatt arbetet med att bedömamöjligheterna att höja krigsdugligheten för krigsorganisationen inom ett år.Funktionsansvariga myndigheter inom det civila försvaret skall genomföra enanalys av vilka åtgärder som kan skjutas upp till en har lämnat regeringen rapporter om bl.a.försvarsindustrins möjligheter att medverka i anpassningsåtgärder.Överstyrelsen för civil beredskap gör en revidering av de regionala mål- ochriskanalyserna utifrån den förändrade hotbilden. Analyserna är ett viktigtprioriteringsinstrument som grund för all totalförsvarsplanläggning.Regeringen redovisar i skrivelsen att den i samband med densäkerhetspolitiska kontrollstationen avser att värdera möjligheternatill att genomföra anpassning. Härvid kommer särskilt den del avanpassningsfilosofin som benämns ominriktning att studeras.MotionernaEnligt Moderata samlingspartiet (partimotion Fö211 yrkande 7) övertygar interegeringens redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att skapa en stabilgrund för anpassningsförmågan. förutsatte i 1996 årsförsvarsbeslut att regeringen skulle återkomma med en redovisning av vidtagnaåtgärder och kompletterande förslag. Vidare förutsattes en årlig utvärdering avkrigsduglighet och förberedelserna för att höja denna i ettåtertagningsperspektiv. Regeringens redovisningar i propositionen och iskrivelsen lämnar mycket i övrigt att önska. Att hänvisa till kontrollstation1998 räcker inte. Trots att anpassning varit en central fråga i svenskförsvarsplanering är planeringen mer av filosofisk karaktär. Enligtmotionärernas mening bör regeringen till redovisa enberedskapsplan där åtgärder och kostnader såväl för den ettåriga återtagningensom för den långsiktiga anpassningen anges.Folkpartiet liberalerna framhåller i partimotion Fö228 yrkande 5 att det ären central uppgift för och regeringen att återkommande prövaFörsvarsmaktens förutsättningar och behov för att klara uppgifterna återtagningoch långsiktig anpassning. välkomnar att regeringen i skrivelsenlämnar en redogörelse för hur man avser att fortsatt bedriva detta arbete, ävenom motionärerna konstaterar att arbetet i allt väsentligt återstår.Materielförsörjningen och därmed den svenska försvarsindustrins utveckling blirav strategisk betydelse för att att kunna genomföra anpassning. Folkpartietföreslår - liksom vid beslutet - att ytterligare 200 miljoner kronorårligen anslås för anpassningsinriktade tekniksatsningar.Miljöpartiet de gröna anser i sin kommittémotion Fö1 yrkande 1 att dettydligt framgår såväl i regeringens skrivelse som i Försvarsmaktens skrifteroch i den allmänna debatten att det enbart är tillväxt som avses medanpassning. Anpassning måste enligt även innefatta förberedelserför en krympning av Försvarsmakten. Man måste skapa en flexibilitet att ocksåkrympa organisationen på ett ekonomiskt riktigt sätt. Det är i sammanhangetäven viktigt att studera begreppet ominriktning samt att uppmärksamma icke-våldsmetoder och civilt motstånd i ett ominriktningsscenario. Miljöfrågornaskoppling till säkerhetspolitiken - som uttalat sig för - måste enligtmotionärerna följas upp kontrollstation.Kristdemokraterna framhåller i kommittémotion Fö220 yrkanden 12-14 attanpassningsförmågan är en avgörande fråga för svensk försvarspolitik.Anpassningsdoktrinen kommer ständigt att vara i behov av utveckling. Riksdagenbör därför följa upp beredskapsläget.Motionärerna pekar i yrkande 12 på redovisningen av brister ikrigsdugligheten och begränsningar i repetitionsutbildningen. Eftersomanpassningförmågan bygger på välutbildade förband bör inte genomförd utbildningförslösas genom inställda repetitionsutbildlingar. Regeringen bör ange vilkaåtgärder som kommer att vidtas för att vidmakthålla nödvändig kompetens hospliktpersonalen.I yrkande 13 framhålls att en grundläggande fråga är om vår demokrati förmårfatta nödvändiga beslut om återtagning och tillväxt . Därför är det viktigatt analysera vilka beslutsformer som krävs inför en återtagning bl.a. medhänsyn till lagar och förordningar.En viktig del av försvarspolitik är enligt yrkande 14 attsäkerställa Försvarsmaktens långsiktiga materielförsörjning och förmåga attvidmakthålla system som är i bruk. Svensk försvarsindustri är också en grundvilken vi skall utgå från om krigsorganisationen skall växa. Därför måsteförsvarets materielförsörjning - särskilt i detta hänseende - uppmärksammas vidden säkerhetspolitiska kontrollstationen 1998.I motion Fö309 av och () pekar motionärerna påden betydelse som skjut- och övningsfält har i en återtagningssituation. Denomfattande mekaniseringen av armén begränsar möjligheterna att öva på civilmark. Skjut- och övningsfälten i är en kritisk resurs förFörsvarsmakten när det gäller att genomföra en återtagning. Därför måstemöjligheterna behållas att till fullo kunna utnyttja övnings- och skjutfälten.UtskottetI totalförsvarsbeslut ansåg utskottet (1996/97:FöU1 s. 40) attbetydande utvecklingsarbete återstod när det gällde att skapa grund för denlångsiktiga anpassningsförmågan. Det som då redovisades av regeringen varenligt utskottet endast ett första steg. Resultatet av det arbetet borderedovisas för så att kunde ges goda förutsättningar attfölja upp och kontrollera om - och hur - förmågan till att höjakrigsdugligheten och mer långsiktigt anpassa totalförsvaret byggs upp.Utskottet förutsatte sålunda att regeringen skulle återkomma till meden redovisning av vidtagna åtgärder och kompletterande förslag. Därmed blir detmöjligt för att kontinuerligt pröva hur anpassningsförmågan utvecklasoch därmed om den nu gällande inriktningen behöver ändras.Utskottet ansåg vidare (s. 40) att borde följa uppberedskapsläget (t.ex. behovet av repetitionsövningar, materielanskaffningm.m.) och överväga behovet av förändrad inriktning. Utskottet utgick därför (s.62) från att regeringen i anslutning till budgetförslaget för riksdagenredovisar sin utvärdering av dels krigsdugligheten för det militära försvaretsolika delar och förberedelserna för att höja denna i ett ettårsperspektiv, delsen överblick över läge och handlingsmöjligheter inom ramen för en merlångsiktig anpassningsdoktrin.Regeringen har i skrivelsen redovisat regeringens och myndigheternas arbete medatt förverkliga förmågan till kort- och långsiktig anpassning avtotalförsvaret.Moderata samlingspartiet riktar i motion Fö211 (m) yrkande 7 kritik motregeringens redovisning som de anser lämnar mycket i övrigt att önska.Regeringen bör redovisa en beredskapsplan för såväl den kort- somlångsiktiga anpassningen.Folkpartiet liberalerna välkomnar i motion Fö228 (fp) yrkande 5 regeringensredovisning av hur man avser driva arbetet vidare, men konstaterar samtidigtatt arbetet i allt väsentligt återstår. För att främja svensk försvarsindustrisförmåga att medverka i den långsiktiga anpassningen vill satsaytterligare i anpassningsinriktade tekniksatsningar.Utskottet anser för sin del att regeringens redovisning bör vara mer omfattandemed hänsyn till de önskemål om olika redovisningar som utskottet efterlyste itotalförsvarsbeslutet. Utskottet bedömer emellertid - i likhet med -att det fortfarande återstår ett betydande utvecklingsarbete i såvälRegeringskansliet som hos ett antal berörda myndigheter för att det skall varamöjligt att förse och regeringen med erforderligt underlag. Det kansålunda ta ytterligare innan redovisningarna fått sådant innehåll ochsådan kvalitet att kan kontrollera hur anpassningförmågan utvecklas,dess särskilda kostnader och ytterst värdera realiserbarheten i olikaavseenden.Utskottet kan bl.a. mot den bakgrunden inte nu bedöma effekten av ytterligare200 i tekniksatsningar som föreslås av . Därför börriksdagen inte bifalla förslaget.Miljöpartiet anser i Fö1 yrkande 1 att anpassningen även bör omfattaförberedelser för en krympning av Försvarsmakten samt att icke-våldsmetoder ochcivilmotstånd skall beaktas i, vad motionärerna kallar, ettominriktningsscenario.Utskottet anser att totalförsvarets resurser - enligt den grundsyn som ladesfast av försvarsbeslut - skall utformas och inriktas såatt det byggs in en stor flexibilitet att anpassa dessa efteromvärldsutvecklingen. Anpassningsförmågan skall vara generell till sin naturoch inte bara ta fasta på en ökning eller minskning av totalförsvaretsorganisation eller dess resurser. Myndigheternas förmåga till långsiktigtillväxt skall skapas inom givna ekonomiska förutsättningar.Den anpassningsförmåga som på olika sätt förbereds, och byggs in, syftar tillatt ge statsmakterna störrre handlingsfrihet än tidigare för att på olika sättefter hand förändra - t.ex. Försvarsmakten - mot det breda perspektiv avframtida hot och risker som kan riktas mot . Därför anser utskottet inteatt det behövs några särskilda förberedelser just för en ytterligare krympningav Försvarsmakten.Vidare anser utskottet att civilmotstånd inte skall vara någon grundläggandekomponent i försvarspolitik för att möta ett militärt angrepp. Därförbehövs det inte heller några särskilda anpassningsförberedelser för dennamotståndsform.Kristdemokraterna framhåller i Fö220 yrkande 12 behovet av åtgärder för att tatill vara och vidmakthålla kompetens hos pliktpersonalen vilken våranpassningförmåga bygger på. I yrkande 13 reses frågan om vår demokrati förmåratt fatta nödvändiga beslut om återtagning och tillväxt . I yrkande 14framhålls behovet av att en analys av försvarets materielförsörjningssituationmåste ske vid kontrollstation.När det gäller frågan om pliktpersonalens kompetens vill utskottetinledningsvis erinra om att regeringen i budgetpropositionen gör denbedömningen att de väsentligaste delarna av krigsorganisationen för närvarandekan uppnå full krigsduglighet . Repetitionsutbildningen haremellertid inte bedrivits i tillräcklig omfattning varför möjligheten att påsikt kunna höja krigsdugligheten tillräckligt snabbt kan äventyras. Därför harregeringen givit Försvarsmakten i uppdrag att redovisa vad som behöver görasför att totalförsvarets mål om krigsduglighet och anpassning skall kunnauppfyllas i detta avseende. Utskottet står bakom motionärernas och regeringensambitioner att vidta åtgärder så att de mål som beslutat om skallkunna ligga fast. Utredningsarbetet bör emellertid avvaktas innan utskottet görnågra ytterligare uttalanden.Utskottet anser att beslut om den långsiktiga anpassningen av vårttotalförsvar bör ske i normala beslutsformer för försvarspolitiskt arbete,företrädesvis i samband med de säkerhetspolitiska kontrollstationerna eller delångsiktiga försvarsbesluten. Utskottet ser inget skäl för nylagstiftning eller för några särskilda beslutsformer för att bedöma behovet avoch kunna fatta beslut om att höja krigsdugligheten inom en ettårsperiod.För att förbättra förmågan att fatta beslut i anpassningsfrågor - sett inågot vidare perspektiv som motionen även tar upp - har regeringen redan inför1996 års försvarsbeslut redovisat att den tagit initiativ till en översyn avunderrättelsetjänsten, avsatt särskilda medel för forskning, förstärktRegeringskansliets förmåga i anpassningshänseende samt skapat ett system medsäkerhetspolitiska kontrollstationer. Detta bör rimligtvis skapaförutsättningar för de analyser och överväganden som behövs och därmedförutsättningar för statsmakterna att kunna fatta sådana beslut sommotionärerna efterlyser.Utskottet förutsätter att regeringen i samband med kontrollstationen år 1998redovisar en analys av Försvarsmaktens materielförsörjning utifrån ettanpassningsperspektiv. Motionärernas önskemål i yrkande 14 kommer därmed atttillgodoses varför motionen inte behöver bifallas.I motion Fö309 (m) pekar motionärerna på att skjut- och övningsfälten är enkritisk resurs för Försvarsmakten i när det gäller att genomföras.k. återtagning.Frågan om övnings- och skjutfältens ökade betydelse i en anpassningssituationberörde utskottet senast i betänkande 1996/97:FöU3 Försvaret och miljön.Motionärernas syn på behovet ligger i linje med vad utskottet redan uttalat,varför inte behöver bifalla motionen.Med anledning av vad utskottet nu har anfört bör motionerna Fö1 yrkande 1,Fö211 yrkande 7, Fö220 yrkandena 12-14, Fö228 yrkande 5 samt Fö309 intebifallas av riksdagen.Ledningssystem i totalförsvaret. InformationskrigföringUtskottet behandlar här regeringens skrivelse kapitel 4 (s. 10) Ledning ochsamordning samt tillhörande motionsyrkanden, nämligen Fö1 (mp kommitté) yrkande3, Fö211 (m parti) yrkande 9.RegeringenRegeringen hänvisar i skrivelsen till de båda etapperna i det senasteförsvarsbeslutet och till att ledningssystemet i dessa beslut fick en ingåendebehandling. Sålunda har utgångspunkter getts för utvecklingen avledningssystemet och vissa organisatoriska beslut fattats. Regeringen erinrarvidare om sin syn att det grundläggande målet för ledningen och samordningeninom totalförsvaret är att åstadkomma ett sammanhållet system - en homogenledningskedja.Regeringen anför att den inriktat det fortsatta arbetet från deutgångspunkter som har angivit. Regeringen avser att återkomma tillriksdagen då preliminära erfarenheter av genomförda förändringar avledningssystemen föreligger tillsammans med ytterligare utredningsmaterialom ledningssy-stem, utveckling och informationskrig. Avsikten är att i samband medkontrollstationen redovisa regeringens inriktning för den fortsattautvecklingen av ledningssystemet samt konkreta åtgärder påinformationskrigföringens område.MotionernaEnligt Moderata samlingspartiet förtjänar de frågor om försvarets ledning ochstyrning som försvarsutskottet pekade på inför försvarsbeslutet (bet.1996/97:FöU1, s. 51-54) en långt mer omfattande belysning än de fått iregeringens skrivelse.