bet · GL01JuU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Utskottet fann emellertid inte anledning för riksdagenatt göra något uttalande i frågan och avstyrkte en motion med motsvarandeinnehåll som i de nu aktuella.Vid den därpå följande behandlingen av regeringens nämnda skrivelseinstämde socialutskottet i justitieutskottets uttalande ovan (se bet.1996/97:SoU16). Vidare betonade socialutskottet vikten av att utredningenbedrivs skyndsamt, att korta handläggningstider måste eftersträvas hos polisoch åklagare samt att ett välutvecklat samarbete mellan berörda myndigheterförbättrar förutsättningarna för en bra handläggning och ett effektivt stödtill det berörda barnet.Även den interdepartementala arbetsgrupp som haft till uppgift att utarbetaen nationell plan för åtgärder mot kommersiell sexuell exploatering av barn hari sitt förslag till regeringen betonat att en fungerande samverkan mellanberörda myndigheter är en grundläggande förutsättning i arbetet med sexuellaövergrepp mot barn. Det är enligt arbetsgruppen av största betydelse atthandläggningstiderna hos berörda instanser förkortas (Ds 1997:54 s. 51).Det råder enligt utskottets mening inte något tvivel om det angelägna i attuppmärksamma formerna för myndigheternas handläggning av sexuella övergrepp motbarn, och det finns all anledning att genom samverkan mellan de berördamyndigheterna snabba upp processen. Utskottet måste dock också peka på attintresset av snabbhet inte helt får ta överhanden. Här finns också ett mycketstort intresse av noggranna och välgjorda brottsutredningar, inte minst för attbarnet skall slippa onödiga rättegångar.I likhet med tidigare finner utskottet inte anledning att föreslå någottillkännagivande i frågan. Bifall till motionerna Ju927 och So678 i behandladdel avstyrks.EkobrottsmyndighetenAnslaget till EkobrottsmyndighetenRegeringen föreslår att ett särskilt anslag skall inrättas förEkobrottsmyndigheten på för år 1998.Anslaget till kommer till större delen att bestå av enöverföring från anslagen A 1 och B 1 Åklagarorganisationenmotsvarande polis- och åklagarväsendenas resurser för ekobrottsbekämpning(109,5 resp. ). Vidare kommer anslaget att tillföras en delav den höjning av utgiftsområdet med som föreslogs i 1997års ekonomiska vårproposition eller närmare bestämt 15 miljoner kronor.Slutligen kommer högst av andra huvudtitelns anslag A 20Kontrollfunktionen i staten att disponeras av åren 1998och 1999.Anslagsyrkandet behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslaget.Ekobrottsmyndighetens organisationEnligt en av regeringen beslutad förordning (1997:898) medinstruktion för skall denna myndighet inrättas den 1januari 1998 som en åklagarmyndighet för bekämpning av ekonomisk brottslighet.Vidare skall inneha särskilda uppgifter för att samordnaoch utveckla bekämpningen av ekonomisk brottslighet (nationellastabsfunktioner). I samband med inrättandet av myndigheten skallStatsåklagarmyndigheten för speciella mål upphöra och upphävs förordningen(1995:1015) om Riksenheten mot ekonomisk brottslighet.Målet för skall enligt vad regeringen anför ibudgetpropositionen vara att inom den ekonomiska brottslighetens område se tillatt den som begår brott lagförs.Av den beslutade instruktionen framgår att skallta över ansvaret för den operativa åklagarverksamheten mot ekobrott i de trestorstadslänen. För övriga län skall , under Riksåklagaren,samordna åklagarväsendets verksamhet rörande ekobrottslighet och även kunna taöver särskilt kvalificerade mål.Verksamheten skall bygga på en nära samverkan mellan åklagare, poliser ocholika slag av specialister. Dessa kommer att vara samlokaliserade ochförundersökningarna kommer att bedrivas i åklagarledda grupper. Polisernakommer dock att vara anställda inom polisväsendet (se förordning (1997:900) omändring i förordningen (1989:773) med instruktion för (.För att underlätta samverkan mellan berörda myndigheter inrättas från den 1januari 1998 ett centralt organ, . Det skall också finnas regionalasamverkansorgan (se förordning (1997:899) om myndighetssamverkan mot ekonomiskbrottslighet som träder i kraft då förordningen (1995:736)om regional myndighetssamverkan för bekämpning av ekonomisk brottslighet upphöratt gälla(.I sammanhanget bör också nämnas att bland de åtgärder regeringen tagit upp isin till överlämnade lägesrapport i fråga om den ekonomiskabrottsligheten (skr. 1997/98:38) hör införandet av Ekobrottsmyndigheten.Utskottet kommer att behandla regeringens skrivelse i början av nästa år.I motion Ju302 (m) anförs att den omständigheten att Ekobrottsmyndighetenskall ta över ansvaret för den operativa åklagarverksamheten i de trestorstadslänen bara kan tolkas så att tar över en del avansvaret från Riksåklagaren. Denna tolkning får enligt motionärerna ytterligarenäring av att lagts på ett eget anslag. I motionen yrkasatt inrättas som en åklagarmyndighet inom åklagarväsendetdirekt underställd Riksåklagaren som då får det fulla ansvaret för den samladeåklagarverksamheten, inte bara judiciellt utan också administrativt. Liknandesynpunkter framförs i motionerna Ju303 och Ju931 (båda fp) i vilka det ävenyrkas att anslagen B 1 och B 2 skall slås ihop.Frågan om ställning har behandlats vid olika tillfällensedan Ekobrottsberedningen lade fram sitt förslag till organisation i rapportenEffektivare ekobrottsbekämpning (Ds 1996:1). Den centrala frågan har varitEkobrottsmyndighetens ställning i förhållande till polis- och åklagarväsendenasamt i förhållande till regeringen.Justitieutskottet avstyrkte i sitt betänkande 1996/97:JuU6 med anledning avregeringens skrivelse om ekonomisk brottslighet en motion med yrkande om attden nya myndigheten skulle vara direkt underställd regeringen, fristående frånpolis- och åklagarväsendena. Utskottet ansåg att i ställetborde inordnas som en självständig myndighet inom åklagarväsendet (a.a. bet. s.7 f).Genom direktiven Bildandet av (dir. 1997:107) sombeslutades av regeringen har en särskild utredaretillkallats med uppgift att förbereda och bilda den nya myndigheten. Densärskilde utredaren skall besluta om närmare organisationoch arbetsformer i enlighet med de riktlinjer som anges i enJustitiedepartementets promemoria som bilagts direktiven. Vad gällermyndighetens organisation sägs i promemorian bl.a. att Riksåklagaren skall hajudiciell tillsyn över åklagarna, t.ex. genom överprövningar. Riksåklagaren ärockså högste åklagare och behörig att föra talan i Högsta domstolen.Rikspolisstyrelsen ges enligt promemorian befogenheter att leda polisverksamhetinom område och att meddela föreskrifter för sådan polis-verksamhet. skall enligt bilagan till direktiven hakonstruktionen dels som en åklagarmyndighet, dels som en centralförvaltningsmyndighet under regeringen. Detta framgår också av den ovannämndainstruktionen för Ekobrottsmyndigheten.Utskottet anser det vara viktigt att betona att den omständigheten attEkobrottsmyndigheten organisatoriskt delvis skall ligga direkt under regeringeninte får påverka Riksåklagarens och ledning av denoperativa verksamheten. Enligt vad som framgått av de ovannämnda direktiven ochinstruktionen för är detta inte heller avsikten.Utskottet har inte något att invända mot att läggs påett eget anslag. På detta sätt anslås särskilda medel för bekämpningen av denekonomiska brottsligheten och det skapas möjlighet att undersöka omekobrottsbekämpningen kräver ytterligare resurser, något som inte ärmöjligt att urskilja. I sammanhanget vill utskottet erinra om att tidigareförsök att inom ramen för den befintliga verksamheten förstärka resurserna tillekobrottsbekämpning misslyckats. Extra resurser har tillförts och, enkeltuttryckt, använts för andra ändamål. Detta kommer inte attupprepas med den myndighets- och anslagskonstruktion som utskottet förordar.Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju302, Ju303 och Ju931 i nuberörda delar.Tidpunkten för inrättandet av skall enligt budgetpropositionen inrättas den 1 januari1998.I motion Ju302 (m) anförs att det återstår att lösa ett antal väsentligakonstitutionella, juridiska, administrativa och praktiska problem innanEkobrottsmyndigheten kan och bör inrättas. Dessa problem kommer inte att kunnalösas före årets utgång. Det föreslås därför att inrättandet av myndighetenskjuts upp till den 1 januari 1999.Den särskilde utredare som tillsatts för bildandet av (dir. 1997:107) skall vidta de administrativa och verksamhetsanknutna åtgärderoch fatta de beslut som krävs för att myndigheten skall kunna fungera fr.o.m.den 1 januari 1998. Detta datum träder också förordningen med instruktion förEkobrottsmyndigheten i kraft.Även om samtliga administrativa frågor inte är lösta vid årets utgång är detenligt utskottets mening av största vikt att arbetet i den nya myndigheten tarform och kommer i gång även om detta sannolikt kommer att få ske successivt.Inrättandet bör enligt utskottets mening därför inte skjutas upp. Utskottetavstyrker bifall till motion Ju302 i nu behandlad del.Myndighetssamverkan vid bekämpning av ekonomisk brottslighetFör att underlätta en nära samverkan mellan de myndigheter som arbetar motekonomisk brottslighet anförs i motion Ju302 (m) att en skyndsam översyn börgöras i syfte att kartlägga eventuell lagstiftning som hindrar eller försvårarsamarbetet mellan myndigheterna. Ett sådant område kan enligt motionärerna varagällande sekretesslagstiftning.I april i år beslutade regeringen om direktiven Ökade möjligheter tillinformationsutbyte och frågor om sekretess vid bekämpning av ekonomiskbrottslighet m.m. (dir. 1997:61). En särskild utredare har tillkallats för attenligt direktiven utreda frågor om sekretess vid bekämpning av ekonomiskbrottslighet m.m. Ett mål för utredningen skall vara att föreslå åtgärder isyfte att effektivisera bekämpningen av ekonomisk brottslighet genom att göradet möjligt för berörda myndigheter och andra organ att i ökad utsträckninglämna information om sådant som har betydelse för att förebygga, upptäcka ellerutreda ekonomisk brottslighet. Inom utredningsuppdraget faller bl.a. regler ominformationsutbyte mellan myndigheter vid planering av gemensammakontrollaktioner mot ekonomisk brottslighet. Uppdraget skall vara slutfört föreutgången av oktober månad 1998.Genom det pågående utredningsarbetet får yrkandet i motion Ju302 enligtutskottets mening anses vara tillgodosett. Bifall till motionen i denna delavstyrks.MiljöbrottSamordning av miljöbrottsbekämpningenI en rad motioner anförs att miljöbrottsbekämpningen måste samordnas.I motionerna 1996/97:Ju907 och Ju904 (båda m) anförs bl.a. att samarbetet ochinformationsutbytet måste bli tätare mellan berörda myndigheter, dvs. polis,åklagare, kommuner och länsstyrelser, och ges en fastare organisation utan i motionerna tar ställning till hur kampen mot miljöbrottsligheten rentformellt skall organiseras. Vidare anförs att tillräckliga resurser måsteanslås för bekämpningen av miljöbrottslighet.I motion Ju301 (kd) samt motionerna Ju908 och Ju925 (båda mp) förordas attEkobrottsmyndigheten skall handlägga miljöbrott. I den sistnämnda motionenanförs även bl.a. att särskilda miljöåklagare och särskilda miljöbrottsutredarebör tillsättas inom varje åklagarområde.Vad gäller organisationen för bekämpning av miljöbrott framhöll utskottet isitt betänkande 1996/97:JuU6 angående regeringens lägesrapport i fråga om denekonomiska brottsligheten att miljöbrottslighet i många fall kan utgöra en formav ekonomisk brottslighet. Enligt utskottets mening borde det bli en viktiguppgift för att ansvara för utredningar om kvalificeradmiljöbrottslighet. Utskottet utgick från att miljöbrottsfrågorna beaktas ierforderlig utsträckning i arbetet med att inrätta Ekobrottsmyndigheten.Utskottet ansåg inte att något särskilt uttalande erfordrades från riksdagenssida (a.a. bet. s. 10).I den promemoria som bifogats direktiven om bildandet av (dir. 1997:107) sägs att frågan om var miljöbrottmålen skall handläggas börutredas närmare. Regeringen avser att återkomma i frågan.I den av regeringen till överlämnade lägesrapporten i frågaom den ekonomiska brottsligheten (skr. 1997/98:38) anför regeringen såvittangår miljöbrotten bl.a. att deltar i ett nystartat nordisktsamarbetsprojekt med syfte bl.a. att effektivisera informationsutbytet vidutredning av miljöbrott. Regeringen fortsätter: Den framtida utformningen avmiljöbrottsbekämpningen kommer att utredas. I detta arbete kommer att kunna spela en framträdande roll (a.a. skr. s. 22 f). Somnämnts ovan kommer utskottet att behandla regeringens skrivelse i början avnästa år.Utskottet vill för sin del understryka det angelägna i att frågan om varmiljöbrotten organisatoriskt skall handläggas får en lösning. mening bör miljöbrott ofta kunna betraktas som en kvalificerad typav ekonomisk brottslighet. Erfarenheterna tyder också på att enmer sammanhållen organisation skulle kunna vara en fördel. Enligt utskottetsmening bör i vart fall kvalificerad miljöbrottslighet kunna handläggas avEkobrottsmyndigheten. Huruvida det är lämpligt att handlägga alla typer avmiljöbrott inom den nya myndigheten är inte lika tydligt. Resultatet av detpågående utredningsarbetet bör därför avvaktas.Utskottet avstyrker bifall till motionerna 1996/97:Ju907 samt 1997/98:Ju301, Ju904, Ju908 och Ju925 i nu behandlade delar.Nationell strategi mot miljöbrottI motionerna 1996/97:Ju13 och Ju925 (båda mp) samt Ju302 och 1996/97:Ju907(båda m) anförs att det i inte finns någon nationell strategi för hurvi effektivt skall kunna förebygga och bekämpa miljöbrott. En sådan strategimåste därför utarbetas.Under senare tid har kompetenshöjande åtgärder vidtagits i form av utbildningför åklagare och poliser som utreder miljöbrott. Det saknas emellertid, sommotionärerna anför, en samlad strategi för hur man skall bekämpa denna typ avbrottslighet; initiativen på området tas till största delen på det lokalaplanet av åklagare och poliser. För att miljöbrottsbekämpningen skall bli såeffektiv som möjligt krävs det - liksom vid andra typer av brottslighet -enligt utskottets mening en sammanhållen strategi som bygger på en gemensam synoch samarbete mellan berörda myndigheter. En sådan strategi kan utarbetasoberoende av frågan om miljöbrottens organisatoriska tillhörighet; det är tillsyvende och sist polis, åklagare och domstolar som handlägger dessa ärenden.Regeringen bör enligt utskottets mening få i uppdrag att under nästa årpresentera ett förslag till miljöbrottsstrategi för riksdagen.Vad utskottet nu anfört med anledning av motionerna 1996/97:Ju13, Ju302,1996/97:Ju907 och Ju925 bör som sin mening ge regeringen till känna.Oljeutsläpp i ÖstersjönI motion U215 (kd) anförs att och åklagarväsendet bör ges ökaderesurser för att beivra miljöbrott som begås på Östersjön.Frågan om beivrandet av oljeutsläpp m.m. behandlades mycket ingående avutskottet i samband med förra årets budgetproposition (bet. 1996/97:JuU1 s. Där hänvisades bl.a. till att en särskild utredare tillsatts med uppgiftatt göra en utvärdering av gällande regler för ingripanden som kan bli aktuellanär ett oljeutsläpp har skett till sjöss. Utredaren skall göra en översyn av deförfattningar som finns på området samt föreslå åtgärder för att effektiviseradet rättsliga beivrandet av dessa utsläpp (dir. 1996:82). Utredningentillsattes efter det att på utskottets initiativ gjort ettuttalande om behovet av att effektivisera det rättsliga förfarandet i fråga ombeivrandet av oljeutsläpp (se prop. 1995/96:140, UU17, JuU9y, rskr. 271).Vid utskottsbehandlingen föranledde ett yrkande likalydande det nu aktuellaett tillkännagivande till regeringen om att den särskilde utredaren även börbelysa resursfrågorna.Enligt direktiven skulle uppdraget redovisas i år.Utredaren har fått förlängd tid för utredningen till utgången avseptember 1998.Som utskottet tidigare uttalat är det nödvändigt att vidta åtgärderför att effektivisera det rättsliga förfarandet när det gäller att beivraoljeutsläpp i bl.a. . Vidare måste frågan om vilka resurser som krävsbli belysta. Den av regeringen tillsatta utredningen har här en central roll.Eftersom utredningen nu fått sitt uppdrag förlängt kommer det emellertid attdröja nära nog innan uppdraget kommer att redovisas.Utskottet anser det otillfredsställande att ärendet på detta sätt fördröjs.Utskottet utgår från att arbetet nu påskyndas och att en proposition kommer attläggas fram före utgången av år 1998.Vad utskottet nu anfört med anledning av motion U215 bör som sinmening ge regeringen till känna.Domstolsväsendet m.m.InledningDomstolsväsendets uppgift är att utöva rättskipning. Härtill kommer ett antalavgränsade uppgifter av mera rättsvårdande natur. Ett övergripande mål förverksamheten är att domstolarna på ett rättssäkert och effektivt sätt skallavgöra de mål och ärenden som de har att handlägga.Domstolsverket är central förvaltningsmyndighet för de allmänna domstolarna,de allmänna förvaltningsdomstolarna, arrendenämnderna, hyresnämnderna,och de allmänna advokatbyråerna. Verket har vidare tilluppgift att på det allmännas vägnar föra talan mot beslut i rättshjälpsfrågor.Anslaget till domstolsväsendetFrån anslaget betalas kostnaderna för de allmänna domstolarna, de allmännaförvaltningsdomstolarna, hyresnämnderna, arrendenämnderna och Domstolsverket.Dessutom betalas kostnader för vissa uppdrag som juristerna vid de allmännaadvokatbyråerna enligt författningsbestämmelser bör utföra, exempelvis somlikvidator, förmyndare eller god man samt vissa domstolskostnader. Härutöverbetalas från anslaget kostnaderna för Rättshjälpsmyndigheten.I budgetpropositionen för angavs att domstolsväsendets möjligheteratt klara då beslutade kostnadssänkningar var beroende av att planeradereformer genomfördes (prop. 1996/97:1 utg.omr. 4 avsnitt 6.3). Utskottetanförde i sitt betänkande angående anslag till rättsväsendet för budgetåret1997 att det var svårt att se att det skulle vara möjligt att inom ramen för eni allt väsentligt oförändrad struktur genomföra besparingar av denstorleksordning som var aktuell . Härför krävdes, enligtutskottet, att redan beslutade organisationsförändringar fick enkostnadsbesparande effekt, att andra sådana förändringar som diskuteradesgenomfördes och att resultatet blev det önskade. Slutligen krävdes attlagändringar som regeringen förelade eller avsåg att förelägga ocksåantogs (1996/97:JuU1 s. 14).Regeringen framhåller i propositionen att den prognos över domstolsväsendetsmedelsbehov för som gjordes års ekonomiskavårproposition också utgick från att planerade reformer skulle genomföras.Regeringen understryker att två planerade och ekonomiskt betydelsefullareformer fallit under riksdagsbehandlingen. Den ena rörde införandet av ettgenerellt krav på prövningstillstånd i hovrätt; ett förslag som återkallades avregeringen inför ett hotande nederlag i . Den andra rörde ett förslagom minskning av antalet nämndemän som skall medverka i mål i tingsrätt ochlänsrätt som inte biföll. Reformerna beräknades leda till attresurser om sammanlagt skulle frigöras. De uteblivnareformerna innebär, enligt regeringen, att domstolsväsendets ekonomiskasituation väsentligt försämrats.Oaktat att domstolsväsendet väntas förbruka närmare 80 miljonerkronor mer än vad som anslagits för verksamheten, kommer domstolsväsendet attha ett relativt stort anslagssparande i behåll vid utgången av budgetåret.Domstolsväsendet kommer därför, enligt regeringens bedömning, inte att vara ibehov av något resurstillskott för att klara verksamheten under budgetåret1998. Även förväntas emellertid förbrukningen av medel överstigaanslagsbeloppet, varför domstolsväsendet behöver kompenseras för de bådauteblivna reformerna genom ett resurstillskott . Någon möjlighetatt finansiera ett sådant tillskott inom utgiftsområdesramen finns förnärvarande inte. Regeringen avser att återkomma till utgiftsområdets ochdomstolsväsendets resursbehov i anledning av de uteblivna reformerna i 1998 årekonomiska vårproposition.I budgetpropositionen föreslås att till domstolsväsendet m.m. anvisar ett ramanslag om 2 979 279 000 kr.I motion Ju923 (m) yrkas en höjning av anslaget med och imotion Ju903 (kd) begärs en sådan höjning med som i förstahand är avsedda för förstärkning av länsrätter och kammarrätter. Härutöveryrkas i motion Ju904 (m) i mera allmänna ordalag att domstolarnas resurserskall ökas.Anslagsyrkandena behandlas ovan i avsnittet Utgiftsramen och anslaget.Mål och resultatredovisningSom inledningsvis nämnts är målet för domstolsväsendet att avgöra mål ochärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt. Enligt vad regeringen anför ipropositionen påverkas rättssäkerheten och effektiviteten av ett stort antalfaktorer som inte är mätbara. Vissa mätbara faktorer finns dock, som kan ge ettmått på rättssäkerheten och effektiviteten. Hit hör antalet inkomna, avgjordaoch balanserade mål samt omloppstid och åldersstruktur. Vidare är frekvensernaför överklagande och ändring andra sådana faktorer.Av regeringens redogörelse för arbetsläget i domstolarna framgår, attmåltillströmningen minskat i tingsrätterna, hovrätterna ochkammarrätterna, under det att den ökat i länsrätterna, Regeringsrätten ochHögsta domstolen. Den minskade måltillströmningen i flertalet domstolar haremellertid inte lett till någon minskning av arbetsbelastningen, eftersom det ihuvudsak är de enklare målen som försvunnit. Enligt regeringens uppfattning ärarbetsläget i tingsrätterna och under kontroll; det är däremotbesvärligt i hovrätterna, länsrätterna, kammarrätterna och Regeringsrätten. Närdet gäller Regeringsrätten konstaterar regeringen att arbetsläget förbättratsgenom en balansavarbetning som genomfördes . I fråga omlänsrätterna, kammarrätterna och hovrätterna har avsattsärskilda medel för förstärkningsinsatser under år 1997.Vad gäller målens omloppstider, anför regeringen att dessa får ansestillfredsställande i tingsrätterna och hovrätterna, medan de är alldeles förlånga i länsrätterna och kammarrätterna. Andelen äldre mål om skatter ochsocialförsäkringar är alltjämt otillfredsställande i både länsrätter ochkammarrätter. Såvitt gäller de allmänna domstolarna går det enligt regeringenatt dra slutsatsen att målen avgörs inom rimlig tid, medan motsatt slutsats kandras beträffande förvaltningsdomstolarna när det gäller skatte- ochsocialförsäkringsmål. Regeringen anser också att det inte finns något som talaremot att domstolarna på ett rättssäkert sätt avgör sina mål och ärenden.I propositionen anför regeringen vidare att underlaget för att bedömadomstolarnas resultat har förbättrats jämfört med /95. Analysenav domstolarnas resultat underlättas av de verksamhetsmål som domstolarna genomregleringsbrevet för /96 ålagts att fastställa. Tillsammans medDomstolsverket arbetar på att ytterligare utveckla mål-och resultatstyrningen. har beslutat att ändra sin internaorganisation i syfte att genomföra de förändringar som krävs för att uppnå enförbättrad verksamhetsuppföljning och verksamhetsanalys. Enligt regeringensbedömning kan redovisning i dessa avseenden förväntas bli änbättre under kommande år.Regeringen framhåller i propositionen att det är svårt att bedöma hurdomstolarnas arbetsbelastning kommer att förändras . Detfinns omständigheter som talar för förändringar såväl i höjande som i sänkanderiktning. I höjande riktning verkar t.ex. allmänna fastighetstaxeringsom kan förväntas leda till ett ökat antal fastighetstaxeringsmål vidlänsrätterna . En viss ökning av antalet brottmål kanförväntas dels som en följd av att effekterna av omorganisationen av polis ochåklagare slår igenom, dels som en följd av satsningen på bekämpning avekonomisk brottslighet. I sänkande riktning kan enligt regeringen verka t.ex.de utvidgade möjligheterna att meddela villkorlig dom genom strafföreläggande(prop. 1996/97:8, 1996/97:JuU4, rskr. 1996/97:39) och de nya reglerna omsocialbidrag (prop. 1996/97:124, 1996/97:SoU18, rskr. 1996/97:264).Rättshjälpsmyndighetens uppgift är att hantera rättshjälpsfrågor snabbt ochkorrekt samt att i övrigt lämna god service i frågor rörande rättshjälp. Enligtregeringen har målet för myndighetens verksamhet uppnåtts under budgetåret1995/96.