bet · GL01UbU7 · 1997-11-25 00:00:00 — Utskottet noterar också att Folkpartietliberalerna i sin budgetmotion tillfört för attfinansiera ytterligare doktorandtjänster utöver det tillskott med 100 miljonerkronor som regeringen i propositionen beräknat för samma ändamål. Folkpartiethänvisar i sin budgetmotion till det starkt ökande behovet av disputeradelärare i högskolan.Utskottet har i sitt budgetbetänkande 1997/98:UbU1 föreslagit en omfördelninginom fakultetsanslagen till studiefinansiering för doktorander. Utskottetåterkommer till detta i följande avsnitt.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 1996/97:Ub5 yrkande 6.Antagning till forskarutbildningI propositionen anger regeringen att till forskarutbildning endast bör få antasstudenter som är behöriga och lämpade, som kan erbjudas handledning och som harstudiefinansiering enligt något av följande två alternativ.1. Studenten får anställning som doktorand eller beviljas utbildningsbidrag.Anställning som doktorand kan bara avse arbete på heltid, ochutbildningsbidrag bör beviljas med av fullt bidrag.2. Studenten har någon annan form av studiefinansiering. Studenten får i dettafall antas bara om fakultetsnämnden, eller det organ till vilketantagningsbeslut har delegerats, bedömer att studenten kommer att ha sinförsörjning säkrad under hela utbildningen och kan ägna en så stor andel avsin tid åt doktorandstudierna att dessa kan slutföras inom åtta år.Högskoleverket bör enligt regeringen få i uppdrag att följa upp och utvärderaantagningarna enligt alternativ två.Som skäl för sin bedömning anför regeringen att det finns enregel som säger att endast det antal doktorander får antas som kan erbjudasgodtagbara villkor i fråga om handledning och studievillkor i övrigt (numera 10kap. 1 § högskoleförordningen, 1993:100). Enligt samma bestämmelse beslutarfakultetsnämnden om det högsta antal doktorander som får finnasantagna till forskarutbildning inom ett ämne. Denna regel efterlevs intealltid, påpekar regeringen, och det finns institutioner där varje behörigstudent som söker till forskarutbildningen antas, oberoende av de ekonomiskastudievillkor som kan erbjudas. Regeringen anser därför att reglerna på dennapunkt bör ges ett tydligare och mer precist innehåll.Invändningar mot kravet på säkrad studiefinansiering för antagning har gjortsi flera motioner. I motion 1997/98:Ub482 (c) yrkande 5 framhålls att det skullefå svåra konsekvenser för viktiga delar av den humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningen om bara forskarstuderande som kan garanterasutbildningsbidrag eller doktorandanställning skulle antas. Inom dessafakulteter är det de ?ofinansierade? doktoranderna som står för en betydandedel av forskningen, anmärker motionärerna. - Enligt motion 1997/98:Ub474 (fp)yrkande 6 (i denna del) är det oklart om en forskarstuderande som avser attbedriva studier med annan finansiering än utbildningsbidrag ellerdoktorandanställning redan från början måste kunna visa att han eller hon harstudierna finansierade under åtta år.Riksdagen bör enligt motion 1997/98:Ub807 (mp) yrkande 35 göra etttillkännagivande till regeringen om det olämpliga i att begränsa antagningenför sökande som inte kan uppvisa full studiefinansiering för den beräknadestudietiden. Med hänsyn till att den mycket stora grupp forskarstuderande somredan är antagen men saknar finansiering skall kvarstå i utbildningen, kommerregeringens förslag att innebära att antagningen, speciellt inom humanistiskaoch samhällsvetenskapliga ämnen, i stort sett upphör under de närmaste åren.Motionärerna anser att det knappast är troligt att nytillkomna sökande kanhävda sig meritmässigt i konkurrensen med redan antagna forskarstuderande omdoktorandtjänster eller utbildningsbidrag.Också i motion 1997/98:Ub441 (kd) yrkande 5 avvisas kravet på en färdigstudiefinansiering för antagning till forskarutbildning. Detta innebär ipraktiken ett förbud för teologer, jurister, humanister och samhällsvetare attsom - vid sidan av förvärvsarbete, på egen bekostnad och utan statligamedel - bedriva forskarstudier med en studietakt på av heltidsstudier.Risken är stor att det inte kommer att finnas tillräckligt mångaforskarstuderande för att anordna kurser och regelbundna seminarier, hävdas deti motionen. I andra hand vill motionärerna att doktorander skall kunna antas omde tillsammans med handledaren kan lägga upp en individuell studieplan med igenomsnitt av full studietakt i syfte att doktorsexamen skall kunnaavläggas senast (yrkande 6).U t s k o t t e t vill till en början förtydliga att den som söker plats iforskarutbildning inte måste visa upp en finansiering för alla åtta åren, utanatt det är högskolan som har ansvaret för att kravet på studiefinansieringskall kunna uppfyllas. Det är alltså den som antar en person till doktorand somvid antagningstillfället skall göra en bedömning huruvida det finns ekonomiskaförutsättningar för doktoranden att slutföra sin utbildning . Dennabedömning kan grunda sig på olika faktorer såsom om det är möjligt attfinansiera en ny doktorand genom stipendier, studiemedel, externa anslag ellergenom yrkesverksamhet som går att kombinera med avhandlingsarbetet. Det innebäralltså att doktorandstudier skall kunna kombineras med förvärvsarbete som skerpå sådant sätt att det ges utrymme för studier. Utskottet villsammanfattningsvis framhålla att ordnad finansiering är en förutsättning föratt en forskarstuderande skall antas. Andra förutsättningar för antagning ärsjälvklart att den blivande doktoranden är behörig och lämplig samt att detfinns handledning och andra resurser för att han eller hon skall kunna slutförautbildningen.När det särskilt gäller behovet av ett visst antal deltagare, en kritiskmassa, i seminarier inom forskarutbildningen vill utskottet understryka att detaktuella regeringsförslaget endast avser villkoren för antagning avdoktorander. Avsikten är således inte att centralt reglera i vad mån ickeantagna men intresserade personer skall få deltaga i seminariearbetet. Fråganom öppna seminarier avgörs även fortsättningsvis lokalt, t.ex. av handledaren.För att det skall vara möjligt för främst de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna att ta emot nya doktorander under denärmaste åren föreslår utskottet i sitt budgetbetänkande 1997/98:UbU1 en vissändrad medelsanvändning inom anslagen till universiteten. Som utskottet däranför finns det nämligen inom dessa fakulteter viss risk för att större delenav utrymmet inom ramen för de anslag som regeringen föreslagit kommer att gå åtför att finansiera redan antagna doktorander så att de kan fullfölja sindoktorsexamen. Utskottets förslag i budgetbetänkandet innebär attavsättningarna inom respektive fakultetsanslag till studiefinansiering iforskarutbildningen ökas med sammanlagt i förhållande tillvad regeringen utgått från i budgetpropositionen. Av detta belopp bör 30miljoner kronor avsättas inom de humanistiska, teologiska, juridiska ochsamhällsvetenskapliga fakulteterna. Återstående bör avsättasinom de tekniska och naturvetenskapliga fakulteterna.Utskottet har sammanfattningsvis inget att erinra mot att regeringen på sättsom redovisats förtydligar och preciserar gällande bestämmelser om antagning avdoktorander. De nu behandlade motionsyrkandena bör därför avslås av riksdagen.Studiefinansiering inom forskarutbildningenRegeringen beskriver i propositionen de olika former som finns förstudiefinansiering inom forskarutbildningen. Bland annat framhålls attanställning som doktorand alltid är en heltidsanställning. gäller attminst två tredjedelar av arbetstiden skall ägnas åt den egnaforskarutbildningen. Resterande tid får ägnas åt arbete inom grundutbildningenoch övrigt institutionsarbete. Regeringen gör nu den bedömningen att minst 80 %av arbetstiden inom en doktorandanställning bör avse egna forskarstudier.Likaså avser regeringen att införa en bestämmelse om att utbildningsbidrag intefår lämnas med del av bidrag som understiger . Som skäl för förändringarnaanges vikten av att doktoranderna kan koncentrera sig på sina studier.Regeringen anser vidare att en doktorand som har utbildningsbidrag bör erbjudasanställning som doktorand senast när återstår av studierna enligt denindividuella studieplanen.Under detta avsnitt i propositionen tar regeringen upp till sakbehandling ettförslag till ändring av 4 kap. 8 § studiestödslagen (1973:349) som avserstudiemedel för forskarutbildning. Förslaget till lagtext finns ibudgetpropositionen under utgiftsområde 15 Studiestöd och tas upp i utskottetsbudgetbetänkande /98:UbU2.Studiemedel kan enligt gällande bestämmelser beviljas för studier påhögskolenivå och för ytterligare tid om det finns särskilda skäl.Bakgrunden till det aktuella lagförslaget är att det har utvecklats en generöspraxis som innebär att doktorander i praktiken kan få studiemedel under helaforskarutbildningen även om tidsgränsen för studiemedel väsentligtöverskrids. Regeringen framhåller att om nuvarande praxis för beviljande avstudiemedel för forskarutbildning behålls, blir en bestämmelse om attantagningen skall begränsas till studerande med adekvat studiefinansiering m.m.verkningslös.Regeringen föreslår därför att studiemedel skall kunna utgå till en doktorandför forskarutbildning endast om följande två villkor är uppfyllda.3. Det sammanlagda antalet år med studiemedel inom grundutbildning ochforskarutbildning överskrider inte det högsta antal år (sexår) som studiemedel enligt huvudregeln, dvs. utan särskilda skäl, fårlämnas.4. Doktoranden är inte och har inte varit anställd som doktorand samt inneharinte och har inte innehaft utbildningsbidrag.Avslag på regeringens förslag om begränsningar i rätten till studiemedel förforskarutbildning begärs i tre motioner. Enligt motion 1997/98:Ub482 (c)yrkande 6 innebär förslaget att personer med bred grundutbildning och storastudielån hindras från att forskarstudera om de inte kan få endoktorandanställning eller utbildningsbidrag. Det innebär vidare att en deldoktorander kan tvingas avbryta sina forskarstudier om doktorandtjänsten löperut innan examen är klar och studiemedel inte kan erhållas under det avslutandeåret.Också i motion 1997/98:Ub807 (mp) yrkande 36 tar motionärerna bestämt avståndfrån regeringens förslag att begränsa möjligheterna till finansiering avforskarutbildning med studiemedel. Det vore enligt dem olyckligt omforskarutbildningen övergick till att bli en kursbunden skola för några fåheltidsanställda studerande.Enligt motion 1997/98:Ub441 (kd) yrkande 7 är det helt orimligt att hindra endoktorand, som själv vill finansiera sina forskarstudier något eller ,från att ta studielån. Om problemet är återbetalningen av studielånet är detden problematiken som skall angripas, menar motionärerna. I andra hand föreslårde att det inte skall prövas hur länge en studerande uppburit studiemedel utanhur stor dennes faktiska skuldbörda är (yrkande 8).I motion 1997/98:Ub474 (fp) yrkande 5 begärs en plan för hur de som ärinskrivna som forskarstuderande och som saknar finansiering enligt de nyareglerna för forskarutbildning skall kunna fortsätta sina studier.U t s k o t t e t håller det för troligt att många sökande tillforskarutbildning har en kortare grundutbildning än , dvs. den tidsgränsför erhållande av studiemedel som inte får överskridas. Utrymme bör då finnasatt söka ytterligare studiemedel. Utskottet vill göra klart att det i sådanafall skall vara möjligt för den forskarstuderande att inleda forskarstudiernamed utnyttjande av studiemedel.När det gäller doktorander som har haft doktorandtjänst meninte är klara med doktorsexamen vill utskottet återigen betona högskolansansvar i studiefinansieringsfrågan. Finns förutsättningen att doktoranden kanslutföra sina studier bör fakulteten eller institutionen se till att detta görsoch tillskjuta nödvändig finansiering.En annan fråga gäller de redan antagna doktoranderna utan sådan finansieringsom kommer att förutsättas för antagning till forskarutbildning. Utskottetansluter sig till regeringens uppfattning att lärosätena 1998-1999 bör kunna använda en stor del av den särskilda satsning om 100miljoner kronor - som regeringen föreslår i budgetpropositionen förstudiefinansiering för doktorander - till att underlätta för doktorander utangodtagbar finansiering att slutföra sin utbildning inom de närmaste åren.Därtill vill utskottet erinra om att genom beslutunder har avdelat som en engångsinsats för attstödja icke finansierade doktorander inom humaniora och samhällsvetenskap,vilka befinner sig i slutskedet av sina doktorandstudier och skulle kunnaslutföra dessa senast vid utgången av år 1999.Utskottet vill också hänvisa till övergångsbestämmelserna till regeringensförslag till ändring av studiestödslagen (lagförslaget är bilagt utskottetsbetänkande /98:UbU2). Där sägs att till den som fått studiemedel förforskarutbildning som påbörjats före ikraftträdandet av denna lag - dvs. föreden - lämnas studiemedel enligt äldre föreskrifter förforskarutbildning som bedrivs före utgången av . Det betyder att den somnu bedriver eller påbörjar forskarstudier med studiemedel kanfortsätta med detta i ytterligare fyra år.Enligt utskottets mening bör - med de förtydliganden som gjorts- avslå motionerna 1997/98:Ub441 yrkande 8, 1997/98:Ub474 yrkande 5 och1997/98:Ub807 yrkande 36. Utskottet tar ställning till regeringens förslag omändring av 4 kap. 8 § studiestödslagen samt motionerna 1997/98: Ub441 yrkande 7och 1997/98:Ub482 yrkande 6 (vari begärs avslag på lag-förslaget) i sittbetänkande 1997/98:UbU2 om studiestöd.I motion 1997/98:Ub807 (mp) yrkande 34 pläderar motionärerna för sitt förslagom införande av ett grundforskningsavdrag som enligt deras mening skulle kunnakraftigt förbättra de forskarstuderandes ekonomiska situation utan att någraytterligare medel behöver tillskjutas i budgeten. Grundforskningsavdragetskulle bl.a. kunna bidra med för doktorandtjänster.U t s k o t t e t behandlar motionärernas förslag om ettgrundforskningsavdrag i sitt budgetbetänkande 1997/98:UbU1 och föreslår där attriksdagen avslår detsamma. I konsekvens härmed bör också avslå häraktuellt motionsyrkande.Utbildningens uppläggning, handledning m.m.Enligt 9 kap. 7 § högskoleförordningen skall det för varje doktorand utses eneller flera handledare, och doktoranden har rätt till handledning undersammanlagt den tid som kan behövas för den föreskrivna utbildningen om 160poäng. Vidare föreskrivs att kraven på kunskaper för varje doktorand skallpreciseras i en individuell studieplan. Enligt regeringen visar undersökningarsom och gjort att denna regel efterlevs imycket varierande omfattning. De individuella studieplanerna får ofta fögauppmärksamhet och uppföljningen uppvisar inte sällan stora brister.Omfattningen av handledningen liksom av kvaliteten och intensiteten ihandledningen kan likaså variera mellan fakulteterna.Regeringen anser att forskarutbildningens betydelse inom fakultetsnämndensansvarsområde bör ytterligare betonas. Som ett led i detta avser regeringenföreskriva att varje fakultetsnämnd skall utse en studierektor förforskarutbildningen. Studierektorn bör ha ett övergripande ansvar förforskarutbildningens uppläggning, samordning av forskarutbildningskurser,eventuella forskarskolor samt utbildning av handledare. Studierektorn bör ävenutöva allmän tillsyn över forskarutbildningen.Utformningen och uppföljningen av den individuella studieplanen för varjedoktorand bör enligt regeringen ägnas närmare uppmärksamhet. Studie-planen börupprättas vid antagningen och klart ange dels doktorandens, delsfakultetsnämndens åtaganden, t.ex. vad gäller doktorandens tillgång tillhandledning och övriga resurser. Studieplanen bör följas upp varje år.Regeringen anser vidare att en fakultetsnämnd bör kunna besluta att endoktorand som i väsentlig mån har misslyckats med att uppfylla sina åtagandenenligt den individuella studieplanen inte längre skall ha rätt tillhandledning, arbetsplats och övriga resurser. För doktorander som haranställning eller utbildningsbidrag kan ett beslut att dra in resursernasjälvfallet bli aktuellt endast vid anställningstidens respektive bidragstidensslut, framhåller regeringen.Det understryks i propositionen att det förhållandet att en doktorand harfråntagits rätten till resurser inte är detsamma som ett avskiljande.Doktoranden är fortfarande antagen men får studera vidare helt på egen hand. Omdoktoranden senare gör sannolikt att han eller hon har förmåga att gå igenomutbildningen bör doktoranden åter få tillgång till handledning och andrarersurser.I motion 1997/98:Ub474 (fp) yrkande 6 betonas att det bör ligga inom ramen förvarje högskolas eget ansvar att avgöra hur forskarutbildningen skalladministreras. Motionärerna anser att man från centralt håll inte skall geanvisningar till fakultetsnämnderna att de skall ha särskilda studierektorerför forskarutbildningen.Också i motion 1997/98:Ub807 (mp) yrkande 32 påtalas nackdelarna med attanställa särskilda studierektorer vid varje fakultet. En sådan lösning, anförmotionärerna, kan lätt leda till ytterligare byråkratisering avuniversitetsledningen utan att man därvid når några reella förbättringar. Istället bör bistå högskolan med rekommendationer och i sintillsyn särskilt uppmärksamma forskarutbildningens utformning.U t s k o t t e t har samma uppfattning som motionärerna att frågan huruvidasärskilda studierektorer skall finnas för forskarutbildningen bör avgöras avrespektive lärosäte. Enligt vad utskottet erfarit har vissalärosäten sådana tjänster inrättade. Någon central reglering i detta avseendebör således inte göras. Vad utskottet nu anfört om studierektorer förforskarutbildningen bör med anledning av motionerna 1997/98:Ub474yrkande 6 i denna del och 1997/98:Ub807 yrkande 32 som sin mening ge regeringentill känna.Rättigheten att byta handledare behandlas i motion 1997/98:Ub482 (c) yrkande 2.Det bör finnas regler som ger doktorander denna rätt, anser motionärerna.U t s k o t t e t hänvisar till att det i högskoleförordningen föreskrivsatt en doktorand som begär det skall få byta handledare (9 kap. 7 §). Någonändring av denna bestämmelse är inte aktuell. Motionsyrkandet bör därmed avslåsav riksdagen.I motion 1997/98:Ub441 (kd) yrkande 9 kritiseras regeringens åsikter om atttillfälligt inaktiva doktorander skall avvisas. Om problemet är att dessaforskarstuderande håller en så låg studietakt att de skulle kunna bli färdigamed sin doktorsexamen först , löser man det inte genomatt avregistrera dem. Motionärerna menar att en bättre lösning är att ge dessadoktorander tillräckliga medel för att kunna studera på heltid.U t s k o t t e t avstyrker motionsyrkandet. Den reformering avforskarutbildningen som behandlas har som främsta syfte att ökagenomströmningen inom forskarutbildningen och därmed öka antalet disputerade.För att förbättra möjligheterna till forskarstudier på heltid avsätterregeringen, som nämnts, i budgetpropositionen ytterligare 100 miljoner kronortill studiefinansiering för doktorander. Som också nämnts föreslår utskottetatt studiefinansieringen utöver regeringens förslag skall tillföras 50 miljonerkronor genom omfördelning inom fakultetsanslagen. Medelstilldelningen behandlasi utskottets budgetbetänkande 1997/98:UbU1.Doktorsavhandlingen m.m.I propositionen hävdar regeringen att formerna för publiceringen avdoktorsavhandlingar spelar en stor roll för studietidens längd. Här harämnestraditionerna betydelse. Så t.ex. är doktorsavhandlingen inom humanistisk,teologisk, juridisk och delar av samhällsvetenskaplig fakultet vanligen enmonografi, som ofta trycks till avsevärd kostnad före disputationen. Inomövriga fakulteter är avhandlingen vanligen en sammanläggning av flerauppsatser, med en analyserande sammanfattning, och tryckt på ett billigare sätti en mindre upplaga.Regeringen bedömer att monografiavhandlingar och även andra avhandlingar börkunna framställas med mindre kostsam teknik och endast i en begränsad upplagaföre disputationen. Ansvaret för detta bör ligga på fakultetsnämnden som haratt bedöma vad som är lämpligt i varje enskilt fall med tillämpande av degrundläggande regler om disputation och avhandlingens tillgänglighet som finnsi högskoleförordningen. Mot denna bakgrund avser regeringen att upphävaförordningen (1970:276) om doktorsavhandlingar.I motion 1997/98:Ub441 (kd) yrkande 10 framförs invändningar mot attdoktorsavhandlingar skall kunna produceras i en enklare utformning än enmonografi och tryckas bara i en mindre upplaga före disputationen. Motionärernamenar att regeringen bortser från att det inte är själva doktorstiteln som ärforskarnas motivation, utan det är att få en dokumentation av att man har engod vetenskaplig kompetens. De tar också i samma motion upp frågan om det inteborde göras obligatoriskt att varje doktorsavhandling skall åtföljas av enpopulärvetenskaplig sammanfattning (yrkande 11).Synpunkter på att doktorsavhandlingarna borde vara registrerade i nationellaoch internationella register, dvs. vara försedda med ISBN- eller ISSN-nummer,lämnas i motion 1997/98:Ub474 (fp) yrkande 6 (i denna del). Detta är enligtmotionärerna viktigt för att få en bredare internationell spridning.U t s k o t t e t anser att bör avslå motionsyrkandena.Utskottet har inget att invända mot att regeringen upphäver förordningen omdoktorsavhandlingar och att avhandlingar i fortsättningen framställs på ettenklare och billigare sätt i en mindre upplaga före disputationen. Slopandet avförordningen innebär att det är fakultetsnämnden som får avgöra upplagansstorlek och framställningssätt. Det är också nämnden som har att besluta ombidrag till framställningskostnader. Efter disputationen kan den nyexamineradedoktorn publicera avhandlingen eller delar därav på ett lämpligt sätt och sökaexterna medel för detta. kan självfallet välja att stödja ävendenna publicering om det är önskvärt att de forskningsresultat som redovisas idoktorsavhandlingen får stor spridning.Utskottet har tidigare, senast under föregående , behandlat liknandemotionsyrkanden om en obligatorisk populärvetenskaplig sammanfattning avdoktorsavhandlingen (bet. 1996/97:UbU3). Utskottet har ställt sig avvisandetill tanken på att det centralt skall utfärdas föreskrifter om detta. Utskottethar fortfarande samma uppfattning. Liksom tidigare hänvisar utskottet tillmöjligheten att lokalt utfärda rekommendationer om populärvetenskapligasammanfattningar av avhandlingar i den mån det bedöms lämpligt.Enligt vad utskottet erfarit är de flesta avhandlingar som framställsmed kontorsoffset försedda med ISBN-nummer.Genomförandet av reformeringen av forskarutbildningenEnligt propositionen bör de nya reglerna rörande studiemedel avse dem sompåbörjar forskarutbildning efter . I övrigt bör de nyareglerna träda i kraft . Regeringen anger att det i samband meddet kommande förordningsarbetet finns anledning att närmare ta ställning tillvilka övergångsregler som kan behövas.Kvinnor i forskarutbildningBehovet av en mer aktiv rekrytering av kvinnor till forskarutbildningen tas uppi flera motioner.I motion 1997/98:Ub810 (c) yrkande 9 betonas att en viktig förutsättning föratt kvinnor i ökad utsträckning skall bedriva forskarstudier är att detta kanske under ekonomiskt trygga omständigheter genom att de får dokto-randanställningar. Motionerna 1997/98:Ub804 (c) yrkande 2 och 1996/97:Ub448 (c)yrkande 2 innehåller liknande uttalanden. Motionärerna tillägger att kvinnormissgynnas vid den handplockning av doktorander som förekommer. Allasökande, oavsett kön och var man genomfört sin grundutbildning, måste fåkonkurrera på lika villkor, framhåller motionärerna.Den viktigaste åtgärden för att öka andelen kvinnor som disputerar är enligtmotionerna 1997/98:A806 (fp) yrkande 16, 1996/97:Ub5 (fp) yrkande 7 och1996/97:Ub35 (fp) yrkande 14 att doktorandanställningar återinförs på bredfront.