bet · GL01JuU1 · 1997-11-27 00:00:00 — Om man så önskar kan Ekobrottsmyndighetengöras till en särskild anslagspost inom åklagarväsendets anslag. Regeringen börfå i uppdrag att genast utfärda nya direktiv i linje med vad vi nu anfört.Vad vi nu anfört med anledning av motionerna Ju302, Ju303 och Ju931 i berördadelar bör som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 24 bort ha följande lydelse:24. beträffande organisationatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju302 yrkande 1,1997/98:Ju303 och 1997/98:Ju931 yrkande 6 som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts i reservation 17.18. Tidpunkten för inrättandet av (mom. 25)(), (), (m) och ()anför:Regeringen föreslår att skall inrättas den 1 januari 1998.En särskild utredare har tillsatts för att förbereda och verkställabildandet av myndigheten. Enligt vår mening återstår alltför för attkommittén skall kunna lösa de stora och svåra konstitutionella och juridiskafrågor som hänger samman med myndighetens tilltänkta förvaltningsrättsligastatus och dess inlemmande i rättsväsendet i övrigt. Därtill kommer ett otalpraktiska och administrativa problem som, om de inte får en lösning,sammantaget utgör ett påtagligt hot mot möjligheter atthöja effektiviteten i den operativa ekobrottsbekämpningen.Enligt vår mening är det helt uteslutet att alla dessa frågor kommer attkunna lösas . Inrättandet av bör därförskjutas upp till . Det ankommer på regeringen att se till attden nuvarande organisationen för ekobrottsbekämpning gessådana arbetsvillkor att utredning och beivrande av denna typ av brottslighetblir effektiv.Vad vi nu anfört med anledning av motion Ju302 i behandlad del bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 25 bort ha följande lydelse:25. beträffande tidpunkten för inrättandet av Ekobrottsmyndighetenatt med anledning av motion 1997/98:Ju302 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 18.19. Myndighetssamverkan vid bekämpning av ekonomisk brottslighet (mom. 26)(), (), (m), () ochMaud () anför:För att underlätta en nära samverkan mellan myndigheterna på ekobrottsområdetbör en skyndsam översyn göras i syfte att kartlägga eventuell lagstiftning somhindrar eller försvårar sådan samverkan. Den särskilde utredare som tillsattsför att utreda denna typ av frågor skall lämna sina förslag först om ett år.Därefter kan förutsättas att förslagen blir föremål för remiss och därefterskall ärendet beredas i Regeringskansliet.Enligt vår mening måste hinder vad gäller t.ex. sekretess undanröjas snabbareän så, inte minst om skall kunna arbeta på ett effektivtsätt. Regeringen bör således se till att utredningen påskyndas så att behövligaåtgärder kan vidtas . Detta bör med anledning avmotion Ju302 ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 26 bort ha följande lydelse:26. beträffande myndighetssamverkan vid bekämpning av ekonomiskbrottslighetatt med anledning av motion 1997/98:Ju302 yrkandena 3 och 4 som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 19.20. Samordning av miljöbrottsbekämpningen (mom. 27)(), (), (m) och ()anför:Enligt vår mening kan det finnas olika sätt att rent formellt organisera kampenmot miljöbrottsligheten. Det finns personer med erfarenhet av miljömål somifrågasätter behovet av en ny myndighetsstruktur. Oavsett vilket anser vi attvi måste få bättre utbildade poliser och åklagare som kan bli specialister påmiljömål. För det andra måste samarbetet och informationsutbytet bli tätaremellan berörda myndigheter, dvs. polis, åklagare, kommuner och länsstyrelser.Kunskap och samarbete är grunden för framgång. Denna insikt måste varautgångspunkten då man bygger upp en organisation för miljöbrottsbekämpning.Sist, men inte minst, krävs för detta _ som vid bekämpandet av alla annanbrottslighet _ tillräckliga ekonomiska resurser. Regeringen bör alltså övervägahur handläggningen av miljöbrotten bäst kan organiseras.Vad vi nu anfört med anledning av motionerna Ju301, Ju904, Ju907, Ju908 ochJu925 i berörda delar bör som sin mening ge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 27 bort ha följande lydelse:27. beträffande samordning av miljöbrottsbekämpningenatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju907 yrkande 1 (delvis),1997/98:Ju301, 1997/98:Ju904 yrkande 32, 1997/98:Ju908 yrkande 6 samt1997/98:Ju925 yrkandena 9 och 10 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 20.21. Samordning av miljöbrottsbekämpningen (mom. 27)(), (), () och RolfÅbjörnsson (kd) anför:Miljöbrottslighet är som utskottet tidigare uttalat i många fall en form avekonomisk brottslighet. Bekämpandet av miljöbrott kräver en utpräglad kompetensoch en avancerad organisationsstruktur. Enligt vår mening faller det sig därförnaturligt att denna typ av brottslighet och även dit hörande brott vad gällerhandel med djur och växter kommer att handläggas av den nyaEkobrottsmyndigheten. På så sätt kommer en samordning att ske av den kompetenssom finns på området, och handläggningen bör enligt vår mening därigenom ocksåeffektiviseras påtagligt som resurser garanteras. Vidare anser vi attsärskilda miljöåklagare och särskilda miljöbrottsutredare bör tillsättas inomvarje åklagarområde. Det ankommer på regeringen att ta erforderliga initiativ.Vad vi nu anfört med anledning av motionerna Ju301, Ju904, Ju907, Ju908 ochJu925 i berörda delar bör ges regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 27 bort ha följande lydelse:27. beträffande samordning av miljöbrottsbekämpningenatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju907 yrkande 1 (delvis),1997/98:Ju301, 1997/98:Ju904 yrkande 32, 1997/98:Ju908 yrkande 6 samt1997/98:Ju925 yrkandena 9 och 10 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 21.22. Åtgärder mot inställda huvudförhandlingar m.m. (mom. 30)(), (), (m) och ()anför:Antalet inställda huvudförhandlingar i brottmål har blivit ett växande problemsom vållar domstolsväsendet stora kostnader och innebär en fara förrättssäkerheten. Vi anser det mycket angeläget att komma till rätta såväl meddetta problem som med vissa närliggande problem inom brottmåls- ochtvistemålsprocessen. Vad först gäller inställda huvudförhandlingar i brottmålbör vissa lagändringar genomföras. Sålunda bör en ordning som motsvarar detcivilprocessuella systemet med tredskodom vid utevaro införas även i vissabrottmål. Vidare bör polisens möjligheter att hämta personer till enhuvudförhandling i brottmål utökas. Delvis liknande förslag lämnas för övrigt iRiksrevisionsverkets rapport (RRV 1997:48). Vi vill utövererforderliga lagändringar också framhålla de överväganden och rekommendationersom framförs i förhandlingar i brottmål(RRV 1994:16). föreslår i den rapporten bl.a. vissaåtgärder i syfte att effektivisera delgivningsverksamheten och pekar på hursamordningen mellan de rättsvårdande myndigheterna kan förbättras ochtingsrätternas rutiner skärpas i olika avseenden.Vidare anser vi att delgivningsverksamheten kan effektiviseras även i andraavseenden. Sålunda anser vi att käranden i dispositiva tvistemål bör svara fördelgivningen i sådana mål, även i enkla fall. Härför talar inte baraprincipiella skäl utan även behovet av att reducera statens utgifter. Eneffektivisering av delgivningsverksamheten skulle vidare kunna uppnås genom attprivata stämningsmän, som stod under offentlig kontroll, tilläts ombesörjadelgivning i samma omfattning som offentligt anställda stämningsmän. Ettförslag av denna innebörd framförs i 1997:48.De svårigheter som förekommer beträffande delgivning av misstänktagärningsmän resulterar inte bara i inställda huvudförhandlingar. I vissa fallhar den misstänkte kunnat hålla sig undan delgivning så länge att brottetpreskriberats. För brottsoffret innebär detta - förutom oro och frustrationöver att gärningsmannen går fri - att möjligheten att få bistånd av åklagarevid talan om skadestånd på grund av brottet går förlorad. Den som drabbats avbrottet är då hänvisad till att själv föra talan om skadestånd, såvida intedetta anspråk preskriberats enligt civilrättsliga regler. Även brottsoffretsmöjligheter att erhålla brottsskadeersättning från kanpåverkas om gärningsmannen kan hålla sig undan delgivning. gäller enligt35 kap. 1 § att den tidsfrist efter vars utgång påföljd för ettbrott inte kan ådömas endast kan avbrytas genom att den misstänkte häktas ellererhåller del av åtal för brottet. Enligt vår uppfattning skulle inte minstbrottsoffrets rättssäkerhet gagnas, om den nämnda fristen kunde avbrytas redangenom delgivning av förundersökningsprotokollet med den misstänkte.Vi anser att ett genomförande av våra förslag till åtgärder mot inställdahuvudförhandlingar skulle frigöra medel om inomdomstolsväsendet redan under . Dessa medel skulle kunna användasför att förstärka domstolarna i olika avseenden och säkerställa en hög kvaliteti rättskipningen.Under hänvisning till det anförda anser vi att hos regeringen skallbegära sådana lagförslag som förordas i motionerna i syfte att minska antaletinställda huvudförhandlingar och tillskapa såväl formellt som materiellteffektivare regler om delgivning under förundersökning och i rättegång. Vidareförutsätter vi att regeringen aktivt verkar för att Riksrevisionsverketsöverväganden och rekommendationer beaktas och leder till åtgärder. Vad vi numed anledning av motionerna Ju407 och Ju914 anfört bör som sin meningge regeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 30 bort ha följande lydelse:30. beträffande åtgärder mot inställda huvudförhandlingar m.m.att med bifall till motionerna 1997/98:Ju407 yrkandena 3-6 och1997/98:Ju914 yrkandena 2 och 3 som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i reservation 22.23. Ersättning till nämndemän (mom. 32)(), (), (m), ()och () anför:Nämndemän i såväl allmänna domstolar som förvaltningsdomstolar erhåller ettarvode per sammanträdesdag. Arvodesbeloppet har varit oförändrat sedanår 1989. En jämförelse kan här göras med de arvoden som utgår till ledamöter ikommunala styrelser och nämnder. Dessa arvoden ligger i allmänhet väsentligthögre än de arvoden som utgår till nämndemän. Med hänsyn till det viktiga ochkrävande arbete som utförs av nämndemän bör deras arvoden höjas väsentligt.Regeringen bör beakta vad vi anfört i det kommande budgetarbetet. Vad vi nu medanledning av motionerna Ju410 och Ju413 anfört bör som sin mening geregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 32 bort ha följande lydelse:32. beträffande ersättning till nämndemänatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju410 och 1997/98:Ju413 somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 23.24. Ersättning till nämndemän (mom. 32)() anför:Enligt gällande bestämmelser erhåller nämndemän i länsrätt arvode med 300 krper dag för förberedelsearbete, dvs. för att kunna läsa in sig på de mål deskall delta i. Enligt vad regeringen uttalat i proposition 1996/97:133 Domstolssammansättning skall nämndemän i kammarrätt erhålla motsvarande ersättning.Nämndemän i hovrätt får däremot endast ersättning för sammanträdesdagar ihovrätten. Enligt min mening är denna skillnad omotiverad. Även nämndemän ihovrätt måste inför ett måls avgörande läsa tingsrättens dom och vissa andrahandlingar i målet. Detta förberedelsearbete bör enligt min mening ersättas påmotsvarande sätt som gäller för nämndemän i förvaltningsdomstol. Det ankommerpå regeringen att beakta vad jag nu anfört i det kommande budgetarbetet. Vadjag nu med anledning av motionerna Ju410 och Ju413 anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 32 bort ha följande lydelse:32. beträffande ersättning till nämndemänatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju410 och 1997/98:Ju413 somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i reservation 24.25. i allmänhet (mom. 33)(), (), (m) och ()anför:Enligt vår mening bör tyngdpunkten i rättskipningen ligga i första instans ochöverprövning - inte omprövning - bör vara andrainstansens uppgift. De högstadomstolarna skall ha prejudikatbildande uppgifter. Enligt vår bedömning bordedet vidare vara en styrka om vissa slag av mål inte behövde splittras på olikaslag av domstolar utan kunde ges en samlad bedömning i samma domstol. Vi anseratt det nu anförda talar för en framtida integration mellan allmänna domstolaroch allmänna förvaltningsdomstolar. Det får ankomma på regeringen att beaktavad vi nu anfört vid de fortsatta övervägandena om domstolsorganisationensutformning. Vad vi nu med anledning av motion Ju407, Ju912 och N308 samt medavslag på motion Ju931 anfört bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 33 bort ha följande lydelse:33. beträffande domstolsorganisationen i allmänhetatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju407 yrkande 1,1997/98:Ju912 yrkande 4 och 1997/98:N308 yrkande 4 och med avslag påmotion 1997/98:Ju931 yrkande 7 (delvis) som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts i reservation 25.26. i allmänhet (mom. 33)() och () anför:Tyngdpunkten i rättskipningen bör ligga i första instans och överprövning -inte omprövning - vara den andra instansens uppgift. Vår mening är attdomstolsväsendet måste ha en lokal och folklig förankring. Den nya IT-teknikenger även mindre domstolar en god möjlighet att hålla sina kunskaper omförändringar i rättsläget - t.ex. inom EG-rätten - aktuella. Någoncentralisering för att förstärka domstolarnas kompetens är således intenödvändig. Inte heller framstår det som lämpligt att slå samman tingsrätter ochlänsrätter. Regeringen bör vid den fortsatta reformeringen av domstolsväsendetbeakta vad vi nu med anledning av motionerna Ju912, Ju931 och N308 samt medavslag på motion Ju407 anfört. bör som sin mening ge regeringen dettatill känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 33 bort ha följande lydelse:33. beträffande domstolsorganisationen i allmänhetatt med anledning av motionerna 1997/98:Ju912 yrkande 4,1997/98:Ju931 yrkande 7 (delvis) och motion 1997/98:N308 yrkande 4 samtmed avslag på motion 1997/98:Ju407 yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad som anförts i reservation 26.27. Antalet tingsrätter (mom. 34)(), (), (m), () ochMaud () anför:Enligt vår mening kan en omfattande nedläggning av tingsrätter inte komma ifråga. Närheten mellan medborgare och domstolar är viktig i en rättsstat.Domstolarna måste vara lokalt förankrade om de skall kunna åtnjuta medborgarnasförtroende. Det finns vidare anledning att befara att en indragning av mindretingsrätter totalt sett innebär negativa samhällsekonomiska konsekvenser utansamtidiga besparingar inom rättsväsendet. Man måste nämligen vid nedläggningarräkna med att resekostnaderna för inställelse till domstolsförhandlingar förbl.a. nämndemän och advokater blir högre. Det finns vidare en risk för attantalet inställda förhandlingar kan öka när resvägarna blir längre för parteroch vittnen. Det råder också delade meningar i fråga om större domstolar äreffektivare i dömandet och den övriga domstolsverksamheten än mindre domstolar.Vi vill i detta sammanhang framhålla att den nya informationstekniken germöjligheter att effektivisera domstolarna utan att någon fysisk sammanslagningav dem behöver äga rum. På så sätt kan omfattande nedläggningar av domstolarundvikas. Regeringen bör vid sina fortsatta överväganden om antalet tingsrätteri den nya domstolsorganisationen beakta vad vi nu med anledning av motionernaJu405, Ju407, Ju412, Ju931 och T230 anfört. bör ge det anfördaregeringen till känna.Vi anser att utskottets hemställan under moment 34 bort ha följande lydelse:34. beträffande antalet tingsrätteratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju405, 1997/98: Ju407 yrkande2, 1997/98:Ju412, 1997/98:Ju931 yrkande 7 (delvis) och 1997/98:T230yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts ireservation 27.28. Antalet tingsrätter (mom. 34)() anför:En utgångspunkt för det fortsatta arbetet med domstolsorganisationen måste varaatt antalet orter där det finns tingsrätter förblir oförändrat. I sammanhangetmåste domstolarnas regionalpolitiska betydelse framhävas. Domstolar på lokalnivå har en mera allmän betydelse för orten och regionen genom att de skaparsysselsättning och ger upphov till annan samhällsservice av såväl privat somoffentlig natur. Det finns anledning att befara att en nedläggning av mindretingsrätter medför negativa samhällsekonomiska konsekvenser utan att för denskull medföra några besparingar för rättsväsendet. Vid nedläggningar måste mannämligen räkna med att resekostnaderna för bl.a. advokater och nämndemän förinställelse till förhandlingar blir högre. Det finns vidare en risk för attökade resvägar för parter och vittnen kan öka antalet inställda förhandlingar.En nedläggning av mindre tingsrätter kan också leda till en minskning av denjuridiska kompetensen på orten. Över huvud taget kan det ifrågasättas om störredomstolar är mer effektiva i sitt dömande än mindre domstolar.Vid överväganden om organisationsförändringar i den offentliga sektorn kanman alltså inte begränsa sig till att analysera konsekvenserna för denverksamhet som närmast berörs. Även andra statsfinansiella ochsamhällsekonomiska följder måste tas med i beräkningen innan man fattar beslutom förändringar i domstolsorganisationen.Enligt min mening bör det nu anförda beaktas av regeringen i dess fortsattaarbete med domstolsorganisationen. En lämplig åtgärd från regeringens sida voreatt ge ändrade direktiv i linje med vad jag nu anfört.Vad jag nu med anledning av motionerna Ju405, Ju412 och T230 samt med avslagpå motionerna Ju407 och Ju931 anfört bör som sin mening ge regeringentill känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 34 bort ha följande lydelse:34. beträffande antalet tingsrätteratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju405, 1997/98:Ju412 och1997/98:T230 yrkande 3 samt med avslag på motionerna 1997/98:Ju407 yrkande2 och 1997/98:Ju931 yrkande 7 (delvis) som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts i reservation 28.29. Domstolarnas sidoverksamheter (mom. 35)() anför:Enligt min uppfattning talar starka skäl för att de s.k. sidoverksamheterna börligga kvar vid tingsrätterna. En renodling av domstolarnas arbetsuppgifter fårbetydelse för domstolsorganisationen genom att det underlag som behövs för endomstol försvinner. Det bör vidare framhållas att arbete med frågor ombouppteckningar, arvsskatt och inskrivning är av stor betydelse förutbildningen av tingsnotarierna och därmed för framtidens jurister.Vad särskilt gäller inskrivningsväsendet kan det framhålla att Lantmäteri-och inskrivningsutredningen i sitt betänkande (SOU 1993:99) ansåg attinskrivningsmyndigheterna vid tingsrätterna fungerade väl och att det fannssamordningsfördelar bl.a. genom tillgången till tingsrätternas juridiskakompetens.I dag har samtliga tingsrätter tillgång till modern datateknik och står idirekt förbindelse med i Gävle.Inskrivningsärenden handläggs i princip omedelbart.Att flytta inskrivningsväsendet till lantmäterimyndigheterna leder till enonödig och dyrbar centralisering och medför inga effektivitetsvinster. En sådanförändring bör alltså inte genomföras.Enligt min mening bör regeringen ge nya direktiv som går utpå att kommittén i sina överväganden skall utgå från att sidoverksamheternaskall vara kvar vid tingsrätterna.Vad jag nu med anledning av motionerna Ju408, Ju414 och Ju912 anfört, börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Jag anser att utskottets hemställan under moment 35 bort ha följande lydelse:35. beträffande domstolarnas sidoverksamheteratt med anledning av motionerna 1997/98:Ju408, 1997/98:Ju414 och1997/98:Ju912 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 29.30. Frivårdens resurser (mom. 36)() och () anför:Vi anser att frivården måste få en ökad andel av kriminalvårdens resurser.Frivården är inte för en ökad användning av skyddstillsyn eller för attta hand om villkorligt frigivna. Övervakningen av klienterna måste bli merpåtaglig och det måste krävas en högre grad av aktivitet från klienternas sida.Rent konkret behövs ett strukturerat schema för klienterna och mer personal somhar tätare kontakt med klienterna. Det ankommer på regeringen att vidtaåtgärder i denna riktning.Vi anser att utskottets hemställan under moment 36 bort ha följande lydelse:36. beträffande frivårdens resurseratt med bifall till motion 1997/98:Ju925 yrkande 12 som sin meningger regeringen till känna vad som anförts i reservation 30.31. Häktet i (mom. 38)() anför:Jag anser att nedläggningen av häktet i inte har inneburit någonnämnvärd statsfinansiell besparing. De häktade har i stället kommit attförvaras i vilket inneburit ökade kostnader för transporter, sämremöjligheter för advokater att ha kontakt med sina klienter och ökadesvårigheter för anhöriga som vill komma på besök.Problemen bör enligt min mening lösas genom inrättandet av enförsöksverksamhet som skulle kunna kallas Förnyelseprojekt inom rättsväsendet iJämtlands län. Företrädare för bl.a. polisen och frivården har utrettmöjligheterna att genomföra ett sådant. Inom ramen för projektet skulle enkriminalvårdsenhet kunna etableras i . Administrativt sett skulle deningå i kriminalvården men den skulle samverka lokalt med polisen och andramyndigheter i för att minska kostnaderna för rättsväsendet totalt,dvs. för domstol, åklagare och advokater. Detta skulle innebära bättreåterfallsprevention genom närhet till hemorten för häktade och intagna ifängelse. Regeringen bör därför ges i uppdrag att genomföra enförsöksverksamhet i enlighet med det anförda.Jag anser att utskottets hemställan under moment 38 bort ha följande lydelse:38. beträffande häktet i Östersundatt med bifall till motion 1997/98:Ju508 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 31.32. Närhetsprincipen (mom. 39)() anför:Jag anser att det i och för sig är viktigt med effektivitet när det gällerutnyttjande av platserna inom kriminalvården. Enligt min uppfattning är detemellertid viktigt att detta inte medför en återgång till samma höga beläggningsom rådde inom kriminalvården . Det finns nämligennackdelar med en alltför hög effektivitet i fråga om beläggningen; en är attnärhetsprincipen inte blir beaktad i tillräcklig utsträckning.För att beläggningen inte skall bli alltför hög krävs att det finns ?luft isystemet?. Anstalterna får dessutom inte bli för stora och de måste haspridning över hela landet. På det viset ökas möjligheterna tillindividanpassade placeringar där hänsyn tas till den intagnes behov ochproblematik. Detta är i sin tur av särskild vikt eftersom fler anstalter i dagär specialinriktade på att förebygga olika typer av brottslighet och kanerbjuda olika behandlingsmetoder. Jag anser att denna specialisering är positivmen närhetsprincipen måste ändå vägas in. Det får ankomma på regeringen attvidta de åtgärder som kan krävas.Jag anser att utskottets hemställan under moment 39 bort ha följande lydelse:39. beträffande närhetsprincipenatt med bifall till motion 1997/98:Ju929 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts i reservation 32.33. Alternativa påföljder (mom. 40)(), (), (m) och ()anför:Vi anser att fängelse är och även kommer att vara den mestväsentliga delen i påföljdssystemet. Det finns dock ett stort behov av nyaalternativa påföljder för såväl ungdomsbrottslingar som för vuxna brottslingar.Tre exempel kan nämnas på detta, nämligen elektronisk övervakning,samhällstjänst och villkorligt fängelse. De icke frihetsberövande påföljdernamåste självklart vara utformade på ett sådant sätt att straffsystemet åtnjuterallmänhetens förtroende.Vi anser att elektronisk övervakning också endast skall användassom en ersättning för verkställighet i anstalt, inte som en ersättning förfängelse under den sista delen av strafftiden som föregår den villkorligafrigivningen, s.k. back door-system.