bet · GL01SfU1 · 1997-12-02 00:00:00 — De anser vidare att det är i de småföretagen som risken för utestängningseffekter är som störst.Även i motion Sk326 yrkande 23 av m.fl. (v) begärs förslagtill sjukförsäkringsregler för företag med högst tio anställda.MiljöpartietI motion Sf294 yrkande 1 av m.fl. (mp) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget A 1 anvisa 950 miljoner kronormindre än regeringen föreslagit. Motionärerna anser att ett s.k. brutet tak isjuk-, föräldra- och arbetslöshetsförsäkringarna bör införas, dvs. attersättningsnivån bestäms till på inkomster upp till 4,2 basbelopp och till40 % på inkomster däröver. Vidare bör enligt motionärerna det övre taket förersättning i sjukförsäkringen sänkas till 6,5 basbelopp.I motion Sf275 av () begärs förslag om att trafikolyckornassjukförsäkringskostnader överförs till trafikförsäkringen. De som orsakarkostnaderna skulle därmed i högre grad få betala kostnaderna för dem.KristdemokraternaI motion Sf291 yrkande 11 (delvis) av m.fl. (kd) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget A 1 anvisa mindre än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 2 begärs beslut att införa en andra karensdag isjukförsäkringen med bibehållet högkostnadsskydd. I yrkande 4 (delvis) begärsbeslut om ny beräkningsgrund för sjukpenninggrundande inkomst. Motionärernaanser att sjukpenninggrundande inkomst bör beräknas på genomsnittsinkomstenunder samt att skattepliktiga förmåner ochsemesterersättning skall vara sjukpenninggrundande. I yrkande 5 begärmotionärerna ett tillkännagivande om satsningar för ökad rehabilitering. Deanser att genom att anslå ytterligare till rehabiliteringkan kostnaderna för sjukpenning och förtidspension minskas med totalt . I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om enförsöksverksamhet med centrala medel för arbetslivsinriktadrehabilitering för gravt synskadade med omfattande behov. Enligt motionärernabör behålla för att finansierarehabilitering av denna grupp. I yrkande 7 (delvis) begärs ett tillkännagivandeom förbättrad kontroll av sjukpenningutbetalning och förtidspension. Genom ökadkontroll kan besparingar göras. I yrkande 9 begärs beslut om förkortning avarbetsgivarnas sjuklöneansvar från 28 fr.o.m. den 1 januari 1998.I yrkande 10 begärs beslut om att införa en ny modell för trafikförsäkringen.Även i motion Sk327 yrkande 34 av m.fl. (kd) begärs beslut om enny trafikförsäkring. Motionärerna anser att samtliga personskadekostnader isamband med trafikolyckor bör föras över till trafikskadeförsäkringen samtidigtsom trafikanterna kompenseras för ökade genom sänkt fordonsskatt.I motion Sf236 av () begärs ett tillkännagivande om attskapa förutsättningar för Kilen att fortsätta sin verksamhet.Övriga motionerI motion N217 yrkande 4 av m.fl. (m, fp, kd) begärs beslut omen förkortning av sjuklöneperioden från 28 redan fr.o.m. den 1januari 1998.I motion Sf231 av () begärs ett tillkännagivande om ekonomiskaresurser för rehabilitering. bör behålla 10miljoner kronor för rehabilitering av gravt synskadade personer.UtskottetUtskottet behandlar först förslaget att särskilda medel skall ställas tillförsäkringskassornas förfogande genom en sammanläggning av vissarehabiliteringsmedel. Medlen skall enligt förslaget få användas för att bedrivaolika projekt bl.a. i syfte att uppnå samverkansvinster och beräknas till 714miljoner kronor, varav högst skall få användas förförsäkringskassornas administration.Som framgår ovan har utskottet i yttrande till finansutskottet(1997/98:SfU1y) ansett att ytterligare av medlen förrehabilitering skall få användas på angivet sätt för att samverkansåtgärdernaskall få snabb effekt. I yttrandet framhöll utskottet vikten av attsocialförsäkringen liksom anslutande bidragssystem hanteras effektivt ochrättssäkert. Utskottet ansåg att försäkringskassorna måste förfoga övertillräckliga resurser för att arbeta aktivt med rehabilitering. De måste ocksåha nödvändiga resurser för att förebygga fusk och missbruk av systemen.Utskottet, som såg mycket positivt på att de ifrågavarande medlen skulle kunnaavsättas för en friare hantering och ge samordningsvinster, uttalade dock sinavsikt att i det fortsatta beredningsarbetet med budgeten, som en extraordinäråtgärd för att samverkansåtgärderna skall få snabb effekt, föreslå attytterligare av medlen för rehabilitering skulle få användaspå samma sätt, dvs. Enligt utskottet skall 200miljoner kronor få användas för försäkringskassornas administration. Med detanförda godtog utskottet regeringens förslag till utgiftsram för budgetåret1998 liksom förslagen till preliminär fördelning av utgifterna för budgetåren1999 och 2000. Utskottet avstyrkte de aktuella motionerna.Utskottet anser i enlighet med vad utskottet anförde i yttrandet tillfinansutskottet att försäkringskassorna, som en extraordinär åtgärd för attsamverkansåtgärderna skall få snabb effekt, skall få disponera ytterligare 100miljoner kronor av medlen för rehabilitering under anslaget A 1 i syfte attuppnå samverkansvinster. Enligt utskottets förslag ovan skall docksamverkansarbetet inte vara begränsat till projekt. Utskottet har därförföreslagit en ändring i regeringens lagförslag så att detta klart framgår. Vadnu sagts innebär att de särskilda medlen bestäms till . Avdessa får försäkringskassorna använda högst för sinadministration. De villkor som således skall gälla för dessa medel börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Regeringen har som nämnts föreslagit att sjuklöneperioden skall förkortasfrån 28 fr.o.m. . Tre av partierna (m, fp och kd)anser att sjuklöneperioden skall förkortas redan fr.o.m. den 1januari 1998. Utskottet, som inte har något att erinra mot regeringens förslag,konstaterar att förslaget innebär att kostnaderna för anslaget för budgetåret1998 beräknas öka med . har som en följd avförslaget beslutat om en höjning av sjukförsäkringsavgiften förarbetsgivare fr.o.m. och med 0,03procentenheter fr.o.m. (bet. 1997/98:FiU1, rskr.1997/98:35). Utskottet anser inte att det finns ekonomiskt utrymme atttidigarelägga reformen och kan därför inte förorda en sådan tidigareläggning.Vad därefter gäller frågan om att undanta företag med färre än tio anställdafrån kravet att betala sjuklön anser utskottet att redan det förhållandet attsjuklöneperioden halveras fr.o.m. innebär en avsevärd lättnadinte minst för de små företagen. I övrigt noterar utskottet att i ett delbetänkande (SOU 1997:142) har lagt fram förslag om etthögkostnadsskydd mot sjuklönekostnader. Förslaget innebär att den nuvarandeförsäkringen mot sjuklönekostnader upphör och att ett högkostnadsskydd införs.Syftet är att små företag inte skall behöva bära större kostnader för sjuklönän vad som svarar mot det riksvärde som erhålls när samtliga arbetsgivarestotala sjuklönekostnader ställs i relation till deras sammanlagda årslönesumma.Utskottet anser att resultatet av en kommande remissbehandling liksomberedningen i övrigt av förslaget bör avvaktas.Vad härefter gäller ersättningsnivån i sjukpenningförsäkringen erinrarutskottet om betänkande 1996/97:SfU12, vari utskottet behandlade bl.a.förslaget om att höja ersättningsnivån från av förmånsgrundande inkomsttill fr.o.m. . Utskottet, som tillstyrkte förslaget,uttalade att en rimlig ersättningsnivå enligt utskottets mening inte börunderstiga av förmånsgrundande inkomst. Utskottet finner inte skäl attfrångå detta ställningstagande.Vad gäller frågan om införandet av ett s.k. brutet tak i socialförsäkringarnarespektive en sänkning av förmånstaket har utskottet ovan avstyrkt yrkandenhärom. Utskottet finner inte skäl att frångå dessa ställningstaganden.Frågan om att införa ytterligare en karensdag har varitföremål för utskottets behandling, bl.a. i betänkande 1996/97:SfU12. Utskottetavstyrkte då yrkanden härom med hänvisning till att ytterligare en karensdagskulle innebära alltför stora påfrestningar för redan utsatta gruppersförsörjningssituation. Utskottet vidhåller denna uppfattning.I nämnda betänkande avstyrktes också motionsyrkanden om att beräknasjukpenninggrundande inkomst på grundval av de senaste 24 månadernas inkomst.Utskottet hänvisade bl.a. till att regeringen hade aviserat att en propositionmed förslag om ändringar av reglerna för sjukpenninggrundande inkomst skullekomma att föreläggas . Utskottet ansåg attpropositionen borde avvaktas. I budgetpropositionen har regeringen upprepat sinavsikt att återkomma till med förslag omsjukpenninggrundande inkomst. Enligt vad utskottet har erfarit kommer denaviserade propositionen att föreläggas . Ävenom propositionen har senarelagts vidhåller utskottet att den bör avvaktas.Också kravet att skattepliktiga förmåner och semesterersättning skall varasjukpenninggrundande har utskottet behandlat i tidigare sammanhang. godkända betänkande 1996/97:SfU1 avstyrkte utskottet mo-tionsyrkandenhärom. Utskottet anförde att frågan om huruvida den s.k. semesterlönefaktornrespektive skattepliktiga förmåner m.m. skall ingå i sjukpenninggrundandeinkomst eller inte hade behandlats i utskottets betänkande 1996/97:SfU4.Utskottet hade då tillstyrkt regeringens förslag att fr.o.m. den 1 januari 1997slopa semesterlönefaktorn vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst liksomatt andra skattepliktiga förmåner än lön m.m. inte skall ingå i densjukpenninggrundande inkomsten samt avstyrkt motionsyrkanden härom. Detta hadeockså blivit beslut. Utskottet fann inte skäl att frångå dennauppfattning. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande i frågan.När det gäller frågan om ytterligare resurser till rehabilitering respektivefrågan om att inom koncentrera vissa medel förarbetslivsinriktad rehabilitering till gruppen gravt synskadade noterarutskottet att regeringen, enligt vad som anges i propositionen, har uppdragitåt Statskontoret att göra en översyn av resultaten och effekterna av de senasteårens rehabiliteringssatsningar med tyngdpunkt på den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Uppdraget skall redovisas senast den 15 december 1997.Utskottet finner inte skäl att föregripa översynen och anser därför attresultatet av denna bör avvaktas.Frågan om att förlänga rätten till närståendepenning samt den därtillkopplade rätten till ledighet från 60 har också varit föremålför behandling i betänkandet 1996/97:SfU12. Utskottet anförde bl.a. att även ombudgetläget då hade förbättrats fanns enligt utskottets mening inte utrymme fören sådan förbättring. Utskottet finner inte skäl att frångå dettaställningstagande. Vad gäller kravet på en höjd ersättningsnivå konstaterarutskottet att har beslutat om en höjning av nivån förnärståendepenning till fr.o.m. den 1 januari 1998.När det gäller kravet att närståendepenning respektive avgiftsfriasjukvårdsförmåner enligt lagen (1993:332) om avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m.för vissa hivsmittade skall utges till dem som smittats av hiv inte enbart vidbehandling inom den svenska hälso- och sjukvården vill utskottet betona attsamhället har ett särskilt ansvar för personer som fått sin smitta vidbehandling inom den svenska hälso- och sjukvården. Som nämnts saknasförutsättningar att göra förbättringar av rätten till ersättning vidnärståendevård. Detsamma gäller i fråga om rätt till avgiftsfriasjukvårdsförmåner. Utskottet kan därför inte förorda en sådan utvidgning somden föreslagna.Beträffande frågan om även sekundärsmittade homosexuella sambor skallomfattas av rätt till närståendepenning och avgiftsfriasjukvårdsförmåner erinrar utskottet om sitt av godkända betänkande1992/93:SfU17. I nämnda betänkande behandlade och tillstyrkte utskottetproposition /93:178 med förslag om att personer som fått infektion av hivgenom smitta vid användning av blod eller blodprodukter inom den svenska hälso-och sjukvården skulle ges rätt till avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. liksomtill en utökad rätt till närståendepenning. Utskottet behandlade ettyrkande om att personkretsen som omfattas av de avgiftsfria sjukvårdsförmånernaskulle gälla även homosexuella som sammanbor. Utskottet, som hade inhämtat attsamtliga sekundärsmittade personer var gifta med den först smittade personen,ansåg att homosexuella sambor skulle omfattas av dessa förmåner och förutsattesamtidigt att regeringen skulle återkomma med förslag i frågan om något sådantfall skulle visa sig.Utskottet, som inte har anledning att frångå sitt ställningstagande atthomosexuella sambor bör omfattas av rätten till avgiftsfria sjukvårdsförmånerm.m., anser att detta bör gälla även den utökade rätten till närståendepenning.Såvitt utskottet har kunnat utröna finns det dock inte något fall där deaktuella reglerna kan bli tillämpliga. Med hänsyn härtill anser utskottet attnågon åtgärd från sida inte är påkallad.Utskottet konstaterar att enligt 3 kap. 1 § lagen (1994:1117) om registreratpartnerskap, som trätt i kraft , har ett registreratpartnerskap - med vissa undantag som huvudsakligen rör bestämmelser som gerupphov till gemensamt föräldraskap eller gemensam vårdnad om barn - sammarättsverkningar som ett äktenskap.I två av motionerna begärs tillkännagivanden om förbättrad kontroll avsjukpenning och förtidspension. Utskottet konstaterar att försäkringskassansedan den 1 oktober 1997 med stöd av 20 kap. 8 § AFL - för bedömningen avrätten till ersättning enligt AFL - får göra förfrågan hos den försäkrade ellerannan som antas kunna lämna nödvändiga uppgifter samt besöka den försäkrade.Uppgifter som den enskilde lämnar om faktiska förhållanden skall enligt sammaparagraf lämnas på heder och samvete. Enligt 20 kap. 3 § AFL får vidareersättning dras in eller sättas ned för den som underlåter att lämna uppgiftereller vägrar ta emot besök (prop. 1996/97:121, 1996/97:SfU10, rskr.1996/97:231, SFS 1997:275). Mot bakgrund av att förbättrade utrednings- ochkontrollmöjligheter har införts anser utskottet att någottillkännagivande härom inte är påkallat.I flera motioner tas frågan upp om att överföra vissa kostnader tilltrafikförsäkringen. Även denna fråga har varit föremål för utskottetsbehandling. I betänkande 1996/97:SfU12 uttalade utskottet bl.a. att ett systemdär vissa skadetyper inte längre inryms i den allmänna försäkringen knappast ärtänkbart med hänsyn till ansvar för samordning och tillsynav rehabiliteringsverksamheten. Utskottet kunde därför inte förorda ett sådantöverförande. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan.Vad därefter gäller frågan om statlig bidrag till Kilen, konstaterarutskottet att genom beslut (dnrK6-2683-97) har försatt Kilen - , ekonomiskförening i konkurs. Den verksamhet som bedrivits av Kilen har bestått av hjälpoch stöd åt människor som drabbats av beroende och andraläkemedelsbiverkningar. Verksamheten i övrigt har omfattat bl.a. informationoch utbildning rörande läkemedelsberoende. Kilen - Institut förläkemedelsberoende finansierade sin verksamhet främst genom bidrag frånStockholms läns landsting, dels projektmedel ur de s.k. Dagmarmedlen förrehabiliterings- och behandlingsinsatser, dels organisationsbidrag. Bidrag tillverksamheten har också lämnats av t.ex. , Folkhälsoinstitutetoch samt också av EU.Utskottet anser i likhet med motionärerna att den verksamhet som bedrivits avKilen är viktig. Utskottet anser emellertid att det främst är hälso- ochsjukvården som har ansvar för att personer som hamnat i ett beroende ellermissbruk får vård och behandling för detta. Enligt utskottets mening finns detinga möjligheter att inom anslaget A 1 avsätta medel för en verksamhet av dentyp Kilen bedrivit. Mot bakgrund även av att Kilen - Institut förläkemedelsberoende har försatts i konkurs anser utskottet att motionsyrkandenai fråga inte bör föranleda någon åtgärd.Utskottet, som ovan föreslagit ett tillkännagivande om att ytterligare 100miljoner kronor - utöver vad regeringen föreslagit - skall få disponeras avförsäkringskassorna i syfte att uppnå samverkansvinster, har i övrigt intenågot att erinra mot regeringens förslag till medelsfördelning.Utskottets samlade överväganden och ställningstaganden rörande utgiftsområde10 redovisas nedan under rubriken ställningstagande.A 2 FörtidspensionerGällande ordningEnligt 7 kap. 1 § AFL utges förtidspension till försäkrad som fyllt förtid före den månad då han fyller om hans arbetsförmåga på grund avsjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och nedsättningen kananses varaktig. Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig men kanden antas bli bestående för avsevärd tid har den försäkrade rätt till etttidsbegränsat sjukbidrag.Förtidspension/sjukbidrag utges som hel, trefjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån, allt efter graden av nedsättningenav arbetsförmågan. För rätt till hel förmån krävs att arbetsförmågan är heltnedsatt.Sedan den 1 januari 1997 gäller i fråga om rätt till sjukpenning ochförtidspension att vid bedömning av i vad mån arbetsförmågan är nedsatt skall isista hand beaktas den försäkrades förmåga att försörja sig själv genom sådantförvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller genomannat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Bedömningen skalli fråga om rätt till förtidspension göras efter samma grunder oavsett arten avden föreliggande nedsättningen av prestationsförmågan. Om det finns särskildaskäl för det får vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning beaktas denförsäkrades ålder samt den försäkrades bosättningsförhållanden, utbildning ochtidigare verksamhet och liknande omständigheter. Bedömningen av arbetsförmågansnedsättning skall vidare göras i förhållande till ett heltidsarbete (prop.1996/97:28, bet. 1996/97:SfU6, rskr. 1996/97:125).Från och med den 1 januari 1997 har vidare de särskilda regler omförtidspension som gällde för försäkrade som är eller äldre avskaffats(prop. 1994/95:147, bet. 1994/95:SfU10, rskr. 1994/95:343).PropositionenRegeringen har i propositionen föreslagit att för budgetåret 1998till anslaget A 2 Förtidspensioner anvisar ett ramanslag på 13 375 000 000 kr.I propositionen anförs att de nya reglerna fr.o.m. ännuinte har börjat tillämpas i någon större omfattning. Enligt regeringen är detdärför osäkert hur utgiftsutvecklingen kommer att påverkas. Aktuella prog-noserpekar emellertid på att det för föreslagna anslaget kan komma attöverskridas, dock inom ramen för anslagskrediten.MotionerModeraternaI motion Sf277 yrkande 7 av m.fl. (m) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget A 2 anvisa 1 750 miljoner kronormindre än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 5 (delvis) begärs ett tillkännagivande om kontroll avsjukpenningförsäkringen och förtidspensioner. Ökad kontroll minskar enligtmotionärerna kostnaderna för dessa förmåner.I motion Sf278 yrkande 1 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om en höjning av den faktiska pensionsåldern. Motionärernaanser bl.a. att insatserna inom rehabilitering bör ökas.FolkpartietI motion Sf305 yrkande 15 (delvis) av m.fl. (fp) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget A 2 anvisa mindre än regeringen föreslagit. Enligt motionärerna kan dettaske genom en ökad kontroll och en effektivare rehabilitering.VänsterpartietI motion Sf257 (delvis) av m.fl. (v) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget A 2 anvisa merän regeringen föreslagit.I motion Sf259 av m.fl. (v) begärs förslag till sådan lag-ändring att förtidspensionärer som fortfarande omfattas av de numera upphävdareglerna om s.k. undantagande slipper detta. Motionärerna framhåller attundantag från inbetalning av ATP-avgifter försvann . De som gått ikonkurs omfattas dock alltjämt. Det är enligt motionärerna interimligt att människor som mer eller mindre tvingats av kronofogden att begäraatt få slippa betala avgifterna skall straffas dubbelt.KristdemokraternaI motion Sf291 yrkande 11 (delvis) av m.fl. (kd) begärs attriksdagen beslutar att för till anslaget A 2 anvisa mindre än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 7 (delvis) begärs ett tillkännagivande om förbättradkontroll av sjukpenningutbetalning och förtidspension. Motionärerna anser attgenom kvalitetshöjning i besluten och ökad kontroll kan besparingar göras.UtskottetVad först gäller frågan om ökad kontroll av sjukpenning och förtidspension har,som redan nämnts, fått förbättradeutrednings- och kontrollmöjligheter. får göra förfrågan hosden försäkrade eller annan som antas kunna lämna nödvändiga uppgifter.Försäkringskassan får också besöka den försäkrade. Ersättning får dras in ellersättas ned för den som underlåter att lämna uppgifter eller vägrar ta emotbesök. Vidare skall uppgifter som den enskilde lämnar om faktiska förhållandenlämnas på heder och samvete. Mot bakgrund härav anser utskottet att någottillkännagivande om ökad kontroll av dessa förmåner inte är påkallat.Vad därefter gäller frågan om höjning av den faktiska pensionsåldern genombl.a. ökade insatser på rehabiliteringsområdet har som redan nämnts regeringenuppdragit åt Statskontoret att göra en översyn av resultaten och effekterna avde senaste årens rehabiliteringssatsningar med tyngdpunkt på denarbetslivsinriktade rehabiliteringen. Utskottet anser att resultatet avöversynen bör avvaktas.Beträffande s.k. undantagande konstaterar utskottet att den försäkrade, närden allmänna tilläggspensioneringen infördes, fick möjlighet att ställa sigutanför systemet såvitt gällde inkomst av annat förvärvsarbete än anställning,s.k. En försäkrad som hade begärt undantagande betalade inte ATP-avgift för inkomst av annat förvärvsarbete. När pensionstillskott infördes år1969 beslöts att detta skulle avräknas inte bara mot faktiskt uppburen ATP utanäven mot den ATP som skulle ha utgivits om undantagande inte hade gällt.Motsvarande skulle gälla vid omräkning, s.k. omdebitering, till följd av attATP-avgifter inte erlagts. är det inte längre möjligt att varaundantagen från ATP, och fr.o.m. utges pensionstillskott tills.k. undantagandepensionär med beaktande endast av faktiskt utgående ATP.Fortfarande beaktas dock den tilläggspension som skulle ha utgetts omomdebitering inte hade skett.I sitt av godkända betänkande 1990/91:SfU11 behandlade utskottetfrågan om fullt pensionstillskott vid underlåten avgiftsbetalning. Utskottetframhöll att en rätt att erhålla pensionstillskott vid underlåtenavgiftsinbetalning skulle beröra även dagens och framtidens förvärvsverksamma.I praktiken skulle detta innebära att egenföretagare med låga inkomster skullekunna välja att stå utanför ATP-systemet utan att detta behövde medföraminskade pensionsförmåner. Utskottet kunde inte medverka därtill och avstyrkteen motion härom.Utskottet, som vidhåller sin tidigare inställning i frågan, vill tilläggaföljande. De s.k. omdebiteringsfallen kan sägas omfatta personer som antingeninte har haft råd att betala ATP-avgifter eller som haft råd men som ändå valtatt inte betala avgifterna. En ändring som enbart tar sikte på den förstagruppen är enligt utskottets mening inte möjlig på grund av svårigheterna att idet enskilda fallet avgöra av vilket skäl avgifterna inte erlagts. Attsärbehandla personer som försatts i personlig konkurs, men inte övriga igruppen utan ekonomisk möjlighet erlägga avgifter, är enligt utskottet intelämpligt. Utskottet, som konstaterar att avgifterna i huvudsak tas ut irelation till faktisk inkomst av annat förvärvsarbete, kan därför inte förordaen sådan lösning.Utskottet noterar att fr.o.m. gäller - efter en ändring i 11kap. 6 § AFL (SFS 1997:485) - att pensionspoäng för inkomst av annatförvärvsarbete skall tillgodoräknas på den andel av den pensionsgrundandeinkomsten som motsvarar den andel av ATP-avgiften som har betalats.