bet · GK01KU16 · 1997-03-18 00:00:00 — 1993/94:KU44).Utskottets bedömningGenom partiöverenskommelsen och den därpå följande ändring-enav 3 kap. 1 § RF har ett ökat inslag av personval enligt den modifieradedanska modellen blivit en obligatorisk del av det svenska valsystemet. Enåtergång till en ordning utan möjlighet till särskild personröstning ärinte möjlig utan en grundlagsändring.Utskottet har tidigare uttalat att väljarna genom ett personvalsmoment ivalsystemet får bättre möjlighet att påverka vilka personer som skall repre-sentera dem. Vid det första försök med personval som hållits i hela landet, valet till , var också personrösternas genomslag stort.Något mindre än hälften av de väljare som deltog i valet personröstade.Hälften av de 22 ledamöterna valdes in på personröster. Dock skullesamtliga som valdes på grund av personröster också annars ha blivit invalda, då på grundval av sin placering på valsedlarna.Utskottet tillstyrker propositionens förslag till 1 kap. 1 § och avstyrkermo-tionerna K212 (s) och K213 (s), i vilka begärts förslag till valsystemutan möjlighet att avge särskild personröst.Utskottet delar inte heller den negativa syn på personval som kommer tilluttryck i motion K17 (m) och avstyrker därför yrkande 1 i motionen, varibegärs information om nackdelarna med personvalsinslag.Den centrala valmyndigheten, dvs. , gör efter varje val enutvärdering. Enligt utskottets mening bör emellertid de första allmännavalen med personvalsinslag i full skala utvärderas särskilt noga. Detta börske i en form där det finns parlamentarisk representation. Ett viktigtmoment i utvär-deringen är att undersöka om personvalsinslaget ivalsystemet fyllt sitt tänkta syfte att ge väljarna bättre möjligheter attpåverka vilka som skall represente-ra dem. Dessutom bör konstateras ompersonvalsmomenten haft effekter på urvalet av kandidater vad beträffar bl.a. kön eller ålder. 8-procentsspärrens inverkan på personvalsgenomslagetoch frågan om huruvida ovidkommande ekonomiska faktorer påverkat utfalletav valet är, som framgår nedan, ytterli-gare skäl för en fördjupaduppföljning av val. Vad utskottet här anfört om en utvärdering av1998 års allmänna val bör som sin mening ge regeringen till känna. Motionerna K17 (m) yrkande 2, A820 (fp) yrkande 11, K20 (m) yrkande 3och K603 (kd) yrkande 4 tillgodoses härmed och avstyrks därför.Nivån på spärren för de särskilda personrösternaBakgrundAvvägningen mellan partiernas och väljarnas inflytande på personurvalet varföremål för särskilda överväganden inom , se betänkan-det Ökat personval (SOU 1993:21). Kommittén enades efter ingående dis-kussion om att en väl avvägd nivå på spärren för att de särskilda personrös-terna skall beaktas vid utseende av kandidaterna torde ligga i intervallet5-10 %. Anledningen till att en spärr anses behövas är att en kandidat somfått ett mycket litet antal personröster inte skall kunna bryta denrangordning som partiet gjort upp. Kommittén förespråkade en vissförsiktighet när det gällde att fastställa spärrnivån och lät den i ettinledningsskede hellre ligga något högre än för lågt. vid en nivå om av parti-ets röster i valkretsen vidriksdagsval och vid vid kommunalvalen.Vid de partiöverläggningar som följde på kommitténs betänkande diskute-rades också nivån, och partierna enades om att följa kommitténs nivå vadgäller riksdagsvalet 1998.I proposition 1993/94:115, där förslag till grundlagsändring om personvallades fram, angav den dåvarande regeringen att vid det första ordinarieriks-dagsvalet skulle nivån ligga på av partiets röstetal, men vidpåföljande val borde den kunna sänkas. lämnade uttalandet utanerinran (bet. 1993/94:KU44 och 1994/95:KU1).Vid lagstiftningsärendet om valet till diskuteradesspärrnivån på nytt. I ärendet uttalades bl.a. att det för riksdagsvaletsdel inte fanns anledning att frångå den spärrnivå som man vidpartiledaröverlägg-ningarna enats om (prop. 1994/95:154). lämnadeuttalandet utan erinran (bet. 1994/95:KU40).Nomineringsrätts- och valkretskommittén hade i uppdrag att utvärdera de valsom genomförts med möjlighet att avge särskild personröst. Det visade sigatt genomslaget av personröstningen generellt sett var lågt. Kommitténmenade att det med hänsyn till förtroendet för personröstningen var viktigtatt väljarnas åsikter tilläts slå igenom i valresultatet. som föreligger mellan partiernas och väljarnas krav påinflytande måste beaktas, men avvägningen borde ske så att väljarnasförtroende för systemet upprätt-hålls och förstärks. att de val med personröstning som dittills hållits indikerade attnivån på spärren i vart fall borde närma sig den av Personvalskommitténförespråkade lägsta nivån för en spärr, dvs. Trots det anfördaföreslog kommittén ingen sänkning av nivån, utan fann att en sådan bordeanstå till dess personvalet prövats i full skala.PropositionenEnligt regeringens bedömning är den av och Nomine-ringsrätts- och valkretskommittén förespråkade försiktighetsprincipen enlämplig väg att gå. Detta innebär enligt regeringen att spärrnivån i ettinled-ningsskede sätts något högre för att, om så beslutas, senare kunnajusteras nedåt. De nivåer som partierna tidigt kommit överens om skall varadesamma som föreslås. Spärren för att de särskilda personrösterna skallbeaktas föreslås i propositionen till av partiets röstetal vidriksdagsval (18 kap. 38 §), till av partiets röstetal ivalkretsen, dock lägst 100 röster, vid val till (18kap. 41 §) och till av partiets röstetal i valkretsen, dock lägst50 röster, vid val till kommunfull-mäktige (18 kap. 44 §). För valet tillEuropaparlamentet föreslås spärrnivån vara av partiets röstetal ilandet (18 kap. 48 §), dvs. samma nivå som tillämpades vid val.För alla valen gäller att om flera kandidater får lika stora personligaröstetal skall avgöra vem som skall ha företrä-de.MotionernaI några motioner begärs att spärren vid riksdagsval bestäms till redannu.I motion K20 av () hemställs att beslutar attsätta spärren för de särskilda personrösterna till av partiets röstetali valkretsen vid såväl riksdagsval som kommunalval (yrkande 1). Med en 5-procentsspärr blir genomslaget för väljarnas preferenser större, påpekar mo-tionären.I motion 1996/97:22 vill m.fl. (mp) att ändrarförslaget till 18 kap. 38 § första stycket så att personligt röstetal skallfaststäl-las bara för en kandidat som fått särskilda personröster till ettantal av av partiets röstetal i valkretsen (yrkande 1). Enligtmotionärerna tar rege-ringen ett betydande steg bakåt när det ipropositionen föreslås en höjning till för att personvalet skall fågenomslag i riksdagsvalen i stället för de som föreslås i andra val.Erfarenheterna har visat att genomslaget för personröstningen i deförsök som gjorts i har varit mycket begränsat och att partiernaskontroll över vilka som blir valda lämnats i huvudsak in-takt. Risken medregeringens förslag är enligt motionärerna att systemet med personval intekommer att ha någon reell innebörd för riksdagsvalet. Det riskerar i sintur att försvaga många väljares redan svaga tilltro till det demo-kratiskasystemet.Även i motion 1996/97:K26 av () hemställs att riksda-genbeslutar att spärrnivån för de särskilda personrösterna vid riksdagsvalskall vara . Motionären anser att väljarnas inflytande måste få ettbättre genomslag även på personurvalet. Enligt motionärens mening finnsheller inga skäl att ha olika spärrnivåer vid val till och tillde kommunala församlingarna.I motion 1996/97:K25 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagi-vande till regeringen om att personvalsspärren skall sänkas till vid deefter 1998 kommande riksdagsvalen (yrkande 1). Motionärerna hänvisar tillatt det i propositionen föreslås att spärren i enlighet med 1993 årsöverens-kommelse till en början sätts till samt att det i denproposition där för-slaget till grundlagsändring fördes fram uttalades attspärren val skulle ligga på , men att den vid påföljande valskulle kunna sänkas, ett uttalande som lämnat utan erinran.I motion 1996/97:K18 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivan-de till regeringen om att 8-procentsspärrens inverkan personvalblir föremål för utvärdering (yrkande 3). Motionärerna erinrar om att denspärrnivå på vid val, som partierna enats om, kan komma attjusteras nedåt till nästa val.Även i motion 1996/97:K24 av och (båda c)förordas en utvärdering av val. Om det visar sig att en 8-procentsspärr innebär att personvalsinslaget inte får tillräckligtgenomslag måste spärren ändras till , anför motionärerna och begär etttillkännagi-vande till regeringen om detta.I motion 1996/97:K602 av () hemställs att riksdagenbeslutar om flexibla spärregler för personröstningen (yrkande 2). Enligt mo-tionären skulle de olika partierna själva kunna få bestämma vilken nivå påspärren, om ens någon, som det egna partiet vill använda sig av. Partier,som gärna ser större väljarinflytande, kan få besluta att det partietsväljare får personrösta utan spärrar, medan andra, som hellre ser störreinflytande för inre maktgrupper, kan välja att sätta en spärr.I samma motion, yrkande 1, liksom i motion K20 av samme motionär (m),yrkande 2, hemställs att och riksdagsval-kretsar skall genomföra personvalsröstning utan några spärregler.I de två största partierna är det oftast flera ledamöter som blir invaldaoch flera som har goda möjligheter att komma in, vilket leder till attmånga konkurre-rar om personrösterna, anför motionären. I valkretsar därfem eller fler leda-möter väljs in för ett parti blir det mycket svårt attbli personvald. Skall per-sonvalet få resultat i de tvåStockholmsvalkretsarna bör därför spärren helt tas bort. Alla som väljs inblir då personvalda och antalet personliga kryss styr i vilken ordningkandidaterna blir invalda. Enligt motionären kan då väl ge-nomfördapersonliga kampanjer bryta den rangordning som partierna fastställt ochmöjliggöra inval av kandidater som annars inte skulle blivit invalda.Utskottets bedömningVid partiöverläggningarna enades partierna om att fastställanivån på spärren för att de särskilda personrösterna skall beaktas till 8 %av partiets röster i valkretsen i riksdagsvalet . hartidigare ställt sig bakom förslaget. har också lämnat utanerinran uttalandet i proposition 1993/94:115 att nivån borde kunna sänkasvid de val som följer val. Med hänvisning härtilltillstyrker utskottet de föreslagna lagbestämmelserna om spärrnivåerna ochavstyrker motionerna K20 (m) yrkande 1, K22 (mp) yrkande 1 och K26 (m), ivilka begärs att spärren vid riksdagsval bestäms till . Avsamma skäl avstyrks också motion K602 (m) yrkandena 1 och 2 och K20 (m)yrkande 2, i vilka begärs flexibla spärregler respektive inga spärreglervid riksdagsvalet i val.Som redan framgått vill utskottet förorda en fördjupad utvärdering av 1998års val. En sådan utvärdering bör omfatta också 8-procentsspärrens inverkanpå personvalets genomslag. Motionerna K18 (m) yrkande 3 och K24 (c)tillgodoses härigenom och avstyrks därför.Utskottet anser inte att bör föregripa resultatet avutvärderingen genom att nu besluta att spärren skall sänkas till vid deefter kommande valen och avstyrker därför motion K25 (fp) yrkande 1.Redovisning av valfinansiering - sponsring av personvalskampanjerPropositionenI propositionen läggs inte fram något förslag till reglering av redovisningav partiernas valfinansiering. Som skäl härför anför regeringen bl.a.följande. Det finns i inga bestämmelser som särskilt reglerar hurde politiska partierna skall redovisa hur de finansierat sin verksamhet vidvalen. Annan lagstiftning kring partiernas och kandidaternas ekonomi runtvalkampanjer är också mycket begränsad. Partierna är därför oförhindradeatt spendera de medel de önskar i samband med en sådan kampanj. De kanockså i princip fritt ta emot bidrag från olika bidragsgivare. Denvanligaste formen av stöd är emellertid det statliga och kommunalapartistödet. De begränsningar som finns är i praktiken knutna till dem somfinns i partistödssystemet. Även om det inte finns någon tvingandereglering på området finns det enligt regering-en en tradition och enöverenskommelse mellan partierna som innebär att partierna redovisar sinaintäkter och kostnader på riksplanet.Regeringen hänvisar också till att Nomineringsrätts- och valkretskommit-tén(SOU 1996:66) anfört att de utvärderingar som gjorts av valen med per-sonröstning inte visat att några ovidkommande ekonomiska hänsyn avgjort vemsom utsetts. Kommittén menade att det saknades skäl att överväga någonreglering.Mot denna bakgrund anser regeringen att det saknas skäl attföreslå någon reglering. Regeringen understryker dock att utvecklingenskall följas mycket noga. Skulle det visa sig att ovidkommande ekonomiskafakto-rer påverkar utfallet av valet avser regeringen att återkomma ifrågan.Avslutningsvis framhåller regeringen vikten av den frivilliga regleringenoch att det i den tas fram enhetliga riktlinjer för hur den öppnaredovisningen skall komma till stånd. Ansvaret för detta måste åvilapartierna, heter det i propositionen.MotionernaI motion 1996/97:N254 av m.fl. (mp) begärs att riksdagenbeslutar att regeringen skall tillsätta en utredning om sponsring avriksdags-kandidater (yrkande 3). Motionärerna anser att frågan om vilkaregler som skall gälla för sponsring i det framtida personvalssystemet nogabör utredas före nästa val.Vänsterpartiet hemställer i motion 1996/97:K19 att hos regering-en begär förslag om regler för redovisning av valfinansiering för person-valskampanjer. anser inte att det är tillräckligt med ettfrivilligt system för redovisning. Partiet pekar också på att enfullständig och öppen redovisning av finansieringen av personvalskampanjerkan vara väsentlig vid en utvärdering av effekterna av personval.Exempelvis kan frågan om i vilken utsträckning och av vem kvinnor och mänfår bidrag till sina kampanjer vara intressant, heter det i motionen.I motion K22 (mp) begärs förslag från regeringen om dels reglering av par-tiernas valfinansiering i syfte att garantera medborgarnas insyn ipartiernas och kandidaternas ekonomiska förhållanden (yrkande 2), delsreglering om ekonomiska begränsningar för valkampanjerna (yrkande 3).Motionärerna understryker tidigare uttalande attdet finns ett starkt behov av att få en öppen redovisning av kampanjmedelvid ett ökat inslag av personval. Vidare menar motionärerna att det ärrimligt och lämpligt att i samband med personval sätta ekonomiska gränserför valkampanjerna. Utan en sådan reglering finns det uppenbara risker attekonomi och knytning till en viss bidragsgivare blir alltför stor.Enligt motionärerna i motion K25 (fp) har de senaste årens osunda hante-ring av allmänna medel kraftigt försämrat medborgarnas tilltro tillpolitikers ekonomiska förhållanden och transaktioner. Att i ett sådant lägelåta sig nöja med att följa utvecklingen, som regeringen förordar ipropositionen, är inte tillräckligt. Motionärerna drar den motsattaslutsatsen och menar att klara och tydliga spelregler för finansiering avpersonvalskampanjer behövs och hem-ställer att detta ges regeringen tillkänna (yrkande 3).Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om en offentlig redovisning av de politiska partiernas finansieringhar behandlats av vid åtskilliga tidigare tillfällen - förstagången . uttalade att frågan iförsta hand borde lösas genom frivilliga överenskommelser mellan partierna(bet. 1LU 1964:19). Mot bakgrund av att några sådana överenskommelser intekommit till stånd förklarade i ett tillkännagivande tillregeringen att tiden var mogen för förnyade överväganden om lagstiftning iämnet. I sitt av godkända betänkande (KU 1973:41) framhöllkonstitutionsutskottet att frågan emellertid fordrade ingående övervägandenav principiell och praktisk natur. Utskottet fortsatte:Mot tanken att genom lagstiftning ålägga partierna att offentligt redovisaolika juridiska personer som bidragsgivare har anförts att en redovisnings-skyldighet lätt skulle kunna komma i konflikt med valhemligheten. är det en självklar förutsättning för en lagstiftning på dettaområde att valhemligheten inte äventyras.Exempel från andra länder där partierna i lag ålagts redovisningsskyldighetför sina inkomster visar att det är svårt att utforma lagregler i ämnet sominte kan kringgås. En lagreglering som i praktiken lätt kan sättas åt sidanär själv-fallet av föga värde.Allmän enighet råder i vårt land om att det ur demokratisk synpunkt är an-geläget att de politiska partierna själva får besluta om sin organisationoch sina inre arbetsförhållanden. Detta måste beaktas vid prövning avfrågan om en lagstadgad redovisningsskyldighet för partierna bör införas.I en motion vid /80 föreslogs att på nytt skulle an-hålla hos regeringen om utredning och förslag om öppen redovisning av depolitiska partiernas finansiering. Utskottet konstaterade då att ettuttalande av den innebörd som föreslogs i motionen gjordes och attnågot nytt uttalande därför inte var erforderligt (bet. KU 1979/80:22).Med hänvisning till att i skrivelser till regeringen och1973 uttalat sig för att de politiska partierna fortlöpande skulle redovisasin finan-siering på ett öppet och enhetligt sätt träffade de då femriksdagspartierna inför statsrådet en skriftlig överenskommelse iredovisningsfrågan. Överenskommelsen, som undertecknades den 19 december1980, innebär bl.a. följande. Varje riksorganisation skall lämna deövriga riksorgani-sationerna en offentlig redovisning av sina inkomster ochutgifter under när-mast föregående kalenderår. Redovisningen skall avfattasenligt ett formulär. Riksorganisationerna skall hålla sina årsboksluttillgängliga för alla som vill ta del av dem. Riksorganisationerna åtar sigockså att verka för att partiernas regionala organisationer, ungdomsförbundoch kvinnoförbund visar samma öppenhet.Vid införandet av lagen om val till behandlade utskotteten motion om åtgärder mot oönskade effekter på personvalsinslaget vadgällde finansieringen av valkampanjer (bet. 1994/95:KU40 s. 15). Utskottetunderströk starkt behovet av största möjliga öppenhet i fråga omredovisning av kampanjmedel vid ett ökat inslag av personval. Inför valettill Europapar-lamentet var det enligt utskottets mening knappast möjligtatt införa någon formell redovisningsskyldighet. Utskottet ville hellerinte vid den aktuella tidpunkten ta ställning till om en sådan formellredovisningsskyldighet över huvud taget borde införas. Utskottet utgickdock från att de som kandiderar i val och personligen tar emot bidrag försina kampanjer är medvetna om be-hovet av att öppet redovisa sådana bidrag.De erfarenheter som vinns vid valet till kan senare liggatill grund för vidare övervägan-den, ansåg utskottet. Enligt utskottetsuppfattning borde noga övervägas vilka åtgärder som kunde och borde vidtasför att åstadkomma den eftersträvade öppenheten. Den då aktuella motionenavstyrktes därmed.Utskottets bedömningSåsom anförs i propositionen har inte de utvärderingar som gjorts av valenmed personröstning visat att några ovidkommande ekonomiska hänsyn av-gjortvem som utsetts. Regeringen understryker dock att utvecklingen skall följasmycket noga. Skulle det visa sig att ovidkommande ekonomiska fakto-rerpåverkar utfallet av valet avser regeringen att återkomma i frågan om enreglering av redovisningen av partiernas valfinansiering.När det gäller de politiska partiernas finansiering finns såsom ovan redovi-sats en skriftlig överenskommelse mellan riksdagspartierna om att redovisasin finansiering på ett öppet och enhetligt sätt. Enligt utskottets meningär en frivillig överenskommelse att föredra framför en lagstadgadredovisnings-skyldighet. Som framgått av exempel från andra länder därpartierna i lag ålagts redovisningsskyldighet är det svårt att utformalagregler som inte kan kringgås.Partierna kan emellertid inte ta ansvar för hur enskilda kandidater läggerupp sina personliga valkampanjer. Enligt regeringen bör detta inteförhindra partierna att utforma generella rekommendationer om förfarandet.Utskottet instämmer häri. I detta sammanhang vill utskottet också framhållaatt det svenska valsystemet, trots ett ökat personvalsinslag, även ifortsättningen kommer att bygga på att röstningen i första hand sker på ettparti. Det torde därmed bli mindre intressant för utomstående att medekonomiska bidrag försöka påverka enskilda kandidater än vad som är falleti länder med mer utpräglat personval.Utskottet vill emellertid återigen understryka att utvecklingen måsteföljas noga. Utskottet har också i det föregående uttalat sig för enfördjupad utvär-dering av val. Den bör också gälla frågan omhuruvida ovidkom-mande ekonomiska faktorer påverkat valet. Med hänvisningtill det anförda avstyrks motionerna N254 (mp) yrkande 3, K19 (v), K22 (mp)yrkandena 2 och 3 och K25 (fp) yrkande 3.Om rösträtt och valbarhet, 1 kap. 2-8 §§PropositionenI förslaget till 1 kap. 2 § anges att rösträtt vid val till harsvenska medborgare som fyller senast på valdagen och som är bosatta ilandet eller har varit folkbokförda här. Paragrafen har ingenmotsvarig-het i den nuvarande vallagen. Stadgandet utgör endast en erinranom vad som slagits fast i 3 kap. 2 § RF.I 1 kap. 3 § första stycket erinras om vad som enligt 4 kap. 2-4 §§ kommu-nallagen gäller för rösträtt i val till kommunfullmäktige ochlandstingsfull-mäktige. Rösträtt har den som fyller senast påvaldagen och är folkbok-förd inom respektive i kommunen.Genom stadgandet i 3 § andra stycket genomförs EG-direktiv /80/EG somföreskriver rätt för unionsmedborgare bosatta i en annan medlemsstat attdär rösta i kommunala val. Reglerna innebär att det nuvarande kravet på treårs folkbokföring för att utlänningar skall ha rätt att rösta i kommunalvaltas bort för unionsmedborgare. Enligt propositionen bör den vidgaderösträtten omfatta även de nordiska medborgare, som inte ärunionsmedborgare - dvs. medborgare i och - men som är bosattai . Regeringen hänvisar till att motsvarande bestämmelser finns iDanmark och och att har för avsikt att införa sådana reglersamt till att det inom finns en gemensam bas vad gäller språk ochsamhällsstruktur.Vad gäller övriga i bosatta personer bör enligt regeringens be-dömning treårsregeln ligga fast. Treårsperioden föreslås dock räknas frånvaldagen i stället för från närmast före valdagen.Detta kommer till uttryck i 3 § tredje stycket.I 1 kap. 6 och 7 §§ anges vilka som är valbara i val till riksdagenrespektive de kommunala valen. Bestämmelserna saknar motsvarighet i dennuvarande vallagen och erinrar om vad som är reglerat i regeringsformen ochkommu-nallagen. Valbar är den som har rösträtt i ett val. I 1 kap. 8 §anges vem som är valbar som företrädare i . Bestämmelsernamotsvarar 7 § i den nuvarande lagen om val till Europaparlamentet.MotionernaI motion 1996/97:K23 av () begärs ett tillkännagi-vande till regeringen om att rösträtt till måste tillkomma allasvenska medborgare, oavsett om de varit bosatta i eller inte.Enligt motionären bör det slås fast i vallagen att en svensk medborgarealltid har rätt att utöva sin rösträtt till och att han eller honinte kan förlora sin rösträtt (yrkande 2).I motion 1996/97:A434 av m.fl. (v) hemställs att riksdagenbeslutar om rösträtt till för invånare med utländsktmedborgarskap (yrkande 4). Yrkandet är ett gammalt vänsterpartikrav, som nuär aktuellare än någonsin, anför motionärerna. Om invandrarna fick sådanrösträtt skulle det öka intresset för politik hos dessa grupper och göra depolitiska partierna mer benägna att lyssna på invandrargruppernas krav ochförslag.I två mp-motioner framförs kritik mot att olika rösträttsregler skall gällaför invandrare från länder inom EU och andra invandrare. I motion 1996/97:K604 begär () ett tillkännagivande till regering-en om attalla invandrare skall få rösträtt till kommunal- och landstingsval, tillikarätt att kandidera efter att ha varit skrivna i i ett år.Motionären vill dessutom ge alla invandrare motsvarande rättigheterbeträffande riks-dagsval. Motionärerna i motion K22 (mp) vill att förslagettill 1 kap. 3 § i vallagen ändras så att alla, oavsett nationalitet, somfyller senast på valdagen och är folkbokförda i landet har rösträttvid val till landstings- och kommunfullmäktige (yrkande 4).