bet · GK01FiU20 · 1997-05-29 00:00:00 — För framför alltföretag ökar osäkerheten, såväl ekonomiskt som vad avser produktionsplanering.Beslutet bör undanröjas.Marginalskattereformen återställs omedelbartDen s.k. värnskatt som infördes innebar att marginalskatten höjdes för ungefär en tredjedel av alla heltidsarbetande. Denmotverkar intresset för att skaffa bättre kunskap och högre kompetens ochförsämrar dessutom arbetsutbudet. Den statliga inkomstskatten bör sänkas till20 % den 1 januari 1998.Permanenta åtgärder för expansion i tjänstesektornBeskattningen av arbete måste sänkas generellt. Särskilda insatser krävsemellertid för den privata tjänstesektorn. Det gäller särskilt tjänster tillenskilda hushåll, som påverkas mycket negativt av de stora skattekilarna påarbete. I debatten finns olika förslag som syftar till lägre eller slopadmervärdesskatt på tjänster, inkomstskatteavdrag, skattereduktioner ellersänkta eller slopade arbetsgivaravgifter. Det finns också förslag om att iSverige införa en modell motsvarande den som används i för vissahushållstjänster. Regeringens utredning om tjänstesektorns beskattning pekarockså på problem och möjligheter i detta sammanhang. Enligt utskottets meningbör permanenta åtgärder genomföras . En rejälbelysning av samtliga de förslag som finns i debatten bör genomföras.Omedelbara åtgärder för tjänstesektornI avvaktan på att den breda utredning utskottet vill förespråka kan redovisasitt resultat bör omedelbara åtgärder som skapar förutsättningar för enexpansion inom den privata tjänstesektorn genomföras. den 1oktober 1997 till bör arbetsgivaravgifter inte tas ut försedvanliga hushållstjänster som exempelvis städning, trädgårdsarbete och icke-subventionerad barn- och äldreomsorg. Dessutom bör en skattereduktion införaspå av arbetskostnaden för den som köper tjänsten. Skattereduktionen börockså gälla när barn betalat för dessa tjänster åt pensionerade föräldrar.Genom dessa förslag reduceras skattekilen kraftigt och elimineras i vissafall. Regeringen bör återkomma med förslag.Slopad dubbelbeskattningDubbelbeskattningen av utdelade och kvarhållna vinster i bolag skadar särskiltmindre och medelstora företag, vars riskkapitalförsörjning försvåras. De begränsade lindringar som genomförts är heltotillräckliga. En ytterligare nackdel med dubbelbeskattningen som gäller allaföretag är att kapital låses in i historiskt vinstrika företag till nackdelför en fungerande kapitalförsörjning för nya och växande företag. Fullständigenkelbeskattning bör införas från den 1 januari 1998.Slopad straffbeskattning av fåmansbolagDagens spärregler för s.k. fåmansaktiebolag är särskilt diskriminerande förvinstrika och snabbväxande mindre företag. Reglerna måste ändras så attkapitalavkastning också i dessa företag beskattas som kapitalinkomst.Förbättrade regler för inbetalning av skattFörändringen av reglerna för betalning av mervärdesskatt innebar att företag imånga fall kan tvingas betala mervärdesskatt trots att de själva inte erhållitbetalning från kunder. Dessa regler stred mot det allmänna rättsmedvetandetoch innebar dessutom försämrad likviditet och högre kostnader för företagen.De föreslagna reglerna för skattekonton innebär en förkortning avbetalningstidpunkterna för också andra skatter somarbetsbelastningen på företagen ökar. Reglerna måste ändras så att sådanaeffekter undanröjs.Royalty av patent beskattas som kapitalinkomstDet är viktigt att skapa en god miljö för innovatörer och uppfinnare. Det bördärför införas en möjlighet för den som har royaltyinkomster grundade påpatent att få dessa att beskattas som kapitalinkomst. Entidsbegränsad skattebefrielse för inkomster från nya patent bör övervägas.En ny arbetsrättDen arbetsrättsliga lagstiftningen har stor betydelse för företagensmöjligheter till smidig anpassning till nya krav. Detta förhållande kommer attförstärkas i takt med att omvandlingshastigheten på arbetsmarknaden ökar. Denlagstiftning som reglerar villkoren på arbetsmarknaden är i stora delarskapad för förhållanden som är för handen. Lagstiftningen måsteförändras och moderniseras. En utredning med denna inriktning bör snarasttillsättas.Omedelbar återgång till regler i LAS och MBLDen arbetsrättsliga reglering som infördes av den borgerliga regeringen ochgällde 1994 bör införas i avvaktan på en generell modernisering avden arbetsrättsliga lagstiftningen. Därigenom underlättas provanställningaroch tidsbegränsade anställningar vid arbetsanhopning. Turordningsreglerna blirmindre rigida. Genom att vetoreglerna i MBL slopas underlättas entreprenadersamtidigt som stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag förbjuds.En allmän arbetslöshetsförsäkring införsRegeringens förslag till förändringar av arbetslöshetsförsäkringen ärogenomtänkt och svårhanterligt. En allmän arbetslöshetsförsäkring som tillstörre del än finansieras med egenavgifter bör i stället återinföras.Därigenom får den enskilde ett verkligt val när det gäller hur han eller honvill ordna sin fackliga tillhörighet och arbetslöshetsförsäkring. Försäkringenmedverkar också till att löneavtal som leder till ökad arbetslöshet inteträffas. Karaktären av omställningsförsäkring måste understrykas.Lönebildningen reformerasEn reformering av lönebildningen är inte enbart en fråga för arbetsmarknadensparter. De institutionella ramar som satts genom lagstiftning måste ses överså att balans vad gäller bl.a. konfliktregler uppnås. Förutsättningarna för enväl fungerande lönebildning bör också stärkas genom en ökad egenfinansieringav arbetslöshetsförsäkringen.Utbildning med högre kvalitetDen avgörande utgångspunkten för en fortsatt utbyggnad av den högreutbildningen och fördelningen av platser mellan lärosäten måste varautbildningens kvalitet. Betydelsen av kvalitetssäkring innebär att självatakten i utbyggnaden aldrig får bli det viktigaste. Det bör mot denna bakgrundövervägas särskilda kvalitetsinsatser för att ge företräde åtkvalitetsinvesteringar i form av bl.a. lärarkompetens och utrustning.Införande av personliga utbildningskontonGenom ett system med personliga utbildningskonton kan bättre ekonomiskaförutsättningar skapas för alla vuxna att påbörja fort- och vidareutbildning.Det kan ske genom att den enskilde medges skattebefrielse för de medel somavsätts som arbetsgivaren ges rätt att skattefritt avsätta likamycket som den enskilde. En form av utfyllnad på kontot kan övervägas förlåginkomsttagare.Ett utbyggt lärlingsprogramLärlingssystem bör ingå som en naturlig del i såväl ungdoms- somvuxenutbildning. Genom att yrkesinriktad utbildning integreras mer målmedveteti företagen förbättras effektiviteten. Lärlingsutbildningen bör expandera ochersättningarna fastställas till en nivå som gör lärlingsprogrammen attraktivaockså för företagen.Tryggad energiförsörjningDen energiöverenskommelse som slutits mellan regeringen, ochVänsterpartiet bör avvisas. Ett sådant beslut skapar oro för den framtidaförsörjningen med elenergi till rimliga priser, vilket skadar Sverigesanseende som investeringsland. Till det kommer att den föreslagnasnabbstängningen av innebär en kapitalförstöring och medför storakostnader, sannolikt i storleksordningen 20 miljarder kronor.Avskaffa den sjätte om att införa en sjätte var en återgång till de idéer som engång låg bakom införandet av löntagarfonder. Erfarenheten har visat attkollektiv kapitalbildning inte kan lösa de problem med kapitalförsörjningensom bl.a. skapats av dubbelbeskattningen.Minskat krångelKrångel i myndighetsrelationer och krav på allehanda uppgiftslämnande innebären särskilt betungande uppgift för småföretagen. För många småföretagare utgörkrånglet ett så stort problem att det direkt motverkar möjligheterna tillexpansion. En nödvändig reform är att underlätta för företagare att kunna fåF-skattsedel.Ett visst uppgiftslämnande är en nödvändig förutsättning för atträttssamhället skall fungera, men den uppsjö av uppgiftskrav som företagarna möter kan inte försvaras. Inte heller är nuvarande detaljreglering avföretagens verksamheter motiverad.En bör få uppdraget att fortlöpande se över befintligoch planerad lagstiftning som rör företag och föreslå förenklingar. Regeringenbör utse ett ansvarigt statsråd att leda arbetet.Vad utskottet här anfört om riktlinjer för den ekonomiska politiken såvittavser sysselsättning och företagande bör med anledning av motionerna Fi42 (m),Fi43 (fp) och Fi46 (kd) i dessa delar ges regeringen till känna.Vad utskottet här anfört innebär att den inriktning som förordas imotionerna Fi44 (v) och Fi45 (mp) avstyrks av utskottet,dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande riktlinjer för den ekonomiska politiken såvitt avsersysselsättning och företagandeatt med avslag på proposition 1996/97:150 yrkande 1 i denna del ochmotionerna 1996/97:Fi44 yrkandena 1 i denna del, 17-20 och 22,1996/97:Fi45 yrkandena 1 i denna del, 18 i denna del, 25 och 26 samt medanledning av motionerna 1996/97:Fi42 yrkandena 1 i denna del och 9,1996/97:Fi43 yrkandena 1 i denna del och 20 samt 1996/97:Fi46 yrkandena 1i denna del, 6, 9 och 11 samt 1996/97: A49 yrkande 1 godkänner vadutskottet anfört och som sin mening ger regeringen detta till känna,5. Riktlinjer för den ekonomiska politiken såvitt avser sysselsättning ochföretagande (mom. 2)() anserdels att utskottets yttrande under rubriken förslag till inriktningav den ekonomiska politiken såvitt avser sysselsättning och företagande bortha följande lydelse:Tudelningen av svensk ekonomi i en stark exportindustri och en svagarehemmamarknadssektor består, och den reguljära sysselsättningen beräknas enbartstiga med ca 150 000 personer fram . Att den öppnaarbetslösheten ändå bedöms sjunka till beror på en kraftigutökning av antalet personer i olika typer av åtgärder och utbildningsprogramsamt på ett minskat arbetskraftsutbud. Mot bakgrund av detta är det på dethela taget inte någon särskilt ljus bild som regeringen visar.En högre sysselsättningsnivå, fler reguljära jobb och ett ökat antalarbetstimmar totalt sett, är viktiga förutsättningar för att vi skall kunnamotverka klassklyftor, könsorättvisor och nedskärningar i den offentligaverksamheten. Utskottet vill bestämt motsätta sig ett socialt tudelat Sverigeoch förordar i stället en politik för social och ekonomisk upprustning och förfler arbetstillfällen i såväl offentlig som privat sektor.En av de viktigaste åtgärderna för att öka sysselsättningen i näringslivetär att ta bort det anställningshinder som den förlängda sjuklöneperiodenutgör. Utskottet menar att arbetsgivarinträdet helt borde avskaffas förföretag med upp till tio anställda och att man återgår till 14 dagarssjuklöneperiod för övriga företag. Utskottet förespråkar dessutom ettkreditstöd för investeringar samt en del andra lättnader inriktade på mindreföretag.För att finansiera dessa förslag föreslår utskottet vissa skattehöjningarför den delen av näringslivet som bl.a. gynnats av exportkonjunktur och lågkronkurs.Enligt utskottets uppfattning måste arbetstiderna fördelas jämnare. Vi harett alltmer produktivt arbetsliv. Vi producerar alltmer med allt färreanställda. Den här utvecklingen kommer inte att brytas. Det kommer att krävasallt färre arbetstimmar för att producera det som behövs för att åstadkommaett rimligt materiellt välstånd.I dag är arbetstiderna fördelade på så sätt att ca 4 miljoner människor finnspå arbetsmarknaden som 1 miljon människor är placerade utanförarbetsmarknaden i olika försörjningssystem. Arbetstiderna är också fördeladepå så sätt att männen lönearbetar och kvinnor lönearbetar27 timmar . har antalet arbetade timmar ökat med 400miljoner. Om denna timuppgång tagits ut genom fler människor i arbete istället för genom ökad arbetstid hade en kvarts miljon fler människor varit iarbete.En omfördelning kan också ske inom ramen för ett växande totalt antalarbetstimmar. Den motsättning mellan en arbetstidsförkortning och ökadsysselsättning som en del ekonomer målar upp är enligt utskottets uppfattningfelaktig. Skattesystemet och arbetsmarknadslagstiftningen måste utformas såatt det lönar sig bättre för ett företag att ersätta de redan anställdaskortare arbetstid med nyrekryterad arbetskraft.Utskottet anser att det måste till en lagstiftning för att sänka förheltidsarbete. Det handlar om att fördela arbetstiden så att alla kan finnaspå arbetsmarknaden. Det handlar också om att fördela arbetstiden så att bådemän och kvinnor får en reell möjlighet att arbeta heltid och försörja sigsjälva. I ett första steg skall för heltidsarbete sänkas till 35 timmari veckan , för att sedan nå på andra . Sedan skall parterna avtalsvägen anpassa arbetstidensförläggning efter verksamhetens krav och individens behov.EU-parlamentets utredning - ledd av förre socialistiske premiärministern iFrankrike Rocard - har lanserat idén med differentierade arbetsgivaravgifter.Förslaget innebär att arbetsgivarna får betala en högre nivå påarbetsgivaravgiften för de löntagare som arbetar mer än ett visst antal timmari veckan, och en lägre nivå för dem som arbetar (en sänkt) normalarbetstid.Eftersom en arbetstidsförkortning som leder till nyanställningar skulle minskautgifterna i olika system (a-kassa, socialbidrag, arbetsmarknadspolitik m.fl.)och öka skatteintäkterna så menar att det finns ett samhällsekonomisktutrymme för förslaget. har i sin resolution den 18 september1996 antagit Rocards förslag.Utskottet menar att det är dags att följa det goda europeiska exemplet genomatt regeringen tillsätter en utredning som har i uppdrag att ta fram en svenskmodell för differentierade arbetsgivaravgifter enligt Rocards förslag.I dag pågår en försöksverksamhet med förkortad arbetstid på en rad orterrunt om i landet, varav några har permanentats. Utskottet anser att det ärdags att utvidga den försöksverksamheten, dels för att stimulera tillnyanställningar, dels för att få en bredare erfarenhet avarbetstidsförkortningens effekter på nyanställningar, delsproduktivitetsutveckling, arbetsrelaterade sjukdomar, deltidsarbetslöshet,socialförsäkringssystemen m.m.Försöksverksamheten har varit koncentrerad till offentlig sektormen bör nu utvidgas till att omfatta samtliga branscher och sektorer.Regeringens sysselsättningspolitik är otillräcklig och alltför kortsiktigtinriktad. Utskottet vill i stället betona vikten av att skapa förutsättningarför ordinarie arbetstillfällen, inte bara tillfälliga sysselsättningarfinansierade med arbetsmarknadsmedel. En sådan sysselsättningspolitik skulleenligt utskottet bygga på följande huvuddelar:- Skatte- och avgiftssänkningar för att stimulera nyinvesteringar och jobb inäringslivet. Att sänka arbetsgivaravgifter, egenavgifter och skatter förvissa småföretag och tjänsteföretag är ett effektivt sätt att stimuleraarbetskraftsintensiv verksamhet, stärka kvinnornas positioner påarbetsmarknaden och justera för produktivitetsskillnader mellan varu- ochtjänsteproduktion.- Vinstavsättningar till en framtidsfond. Arbetslivet står inför storaförändringskrav . Behoven av grundläggande kompetenslyft är stora.De lokala fackliga organisationerna måste ges ett betydande inflytande överdessa framtidsinvesteringar. Det ligger dessutom helt i linje med samhälletskrav på att övervinsterna i näringslivet skall utnyttjas för strategiskaframtidssatsningar och inte gå till aktieutdelningar och passivförmögenhetsuppbyggnad.- Större satsningar på näringspolitik och regional utveckling behövs, bl.a. påde s.k. landshövdingeprogrammen för regional ekonomisk utveckling ochsamverkan mellan offentliga institutioner och privata företag.Näringspolitiken skall vara inriktad på förnyelse och ekologisk omställning.Förnyelsen skapar förutsättningar för såväl högförädlad ochsysselsättningsintensiv produktion som regional balans.- Lättnader i arbetsgivaravgifter för att stimulera företag, kommuner,landsting eller statliga institutioner som vill förkorta arbetstiden. Denstrukturella delen av arbetslösheten skall motverkas med en omfördelning avarbetstiderna. Detta måste ske inom ramen för ett totalt växande antalårsarbetstimmar i svensk ekonomi.- Ytterligare förstärkningar av den kommunala ekonomin behövs. Bakgrunden ärde nedskärningar som genomförts i kommuner och landsting. Nedskärningarnaslår direkt mot välfärdens kärnverksamheter, bidrar till klass- ochkönsklyftor och försämrar den sociala och ekonomiska infrastrukturen ilandet. Nedskärningarna i den offentliga verksamheten går i förlängningenockså ut över näringslivet genom att investeringarna minskar och denekonomiska tillväxten hämmas.- Ökade satsningar på aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser, bl.a. i form avextra stöd till arbetshandikappade, större kvinnosatsningar ochutbildningsinvesteringar. Utskottet vill därmed motverka den passivainriktning arbetsmarknadspolitiken fått under senare år.Vad utskottet här anfört om riktlinjer för den ekonomiska politiken såvittavser sysselsättning och företagande med anledning av motion Fi44 (v)yrkandena 1 i denna del, 17-20 och 22 bör som sin mening geregeringen till känna.De förslag till inriktning av den ekonomiska politiken såvitt avsersysselsättning och företagande som framförs i propositionen och i motionernaFi42 (m), Fi43 (fp), A49 (fp), Fi45 (mp) och Fi46 (kd) avvisas av utskottet.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande riktlinjer för den ekonomiska politiken såvitt avsersysselsättning och företagandeatt med avslag på proposition 1996/97:150 yrkande 1 i denna del ochmotionerna 1996/97:Fi42 yrkandena 1 i denna del och 9, 1996/97:Fi43yrkandena 1 i denna del och 20, 1996/97:A49 yrkande 1, 1996/97:Fi45yrkandena 1 i denna del, 18 i denna del, 25 och 26 samt 1996/97:Fi46yrkandena 1 i denna del, 6, 9 och 11 godkänner vad som förordas i motion1996/97:Fi44 yrkandena 1 i denna del, 17-20 och 22 och som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,6. Riktlinjer för den ekonomiska politiken såvitt avser sysselsättning ochföretagande (mom. 2)() anserdels att utskottets yttrande under rubriken förslag till inriktningav den ekonomiska politiken såvitt avser sysselsättning och företagande bortha följande lydelse:Regeringen klarar inte målet att minska den öppna arbetslösheten till år2000, trots mycket optimistiska beräkningar av sysselsättningsutvecklingen ochtrots att en betydande del av arbetslösheten ?göms undan? i form av?förtidspensioneringar?, extra utbildningsinsatser och nya former avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Slutresultatet av regeringens strategiriskerar att bli en sorts sämre variant av arbetstidsförkortning där alltfärre måste jobba allt hårdare för att med höga skatter försörja allt fler somutestängs från arbetsmarknaden.Utskottet anser i stället att man skall gå den motsatta vägen och sänkaskatterna på arbete, skapa bättre och långsiktigt hållbara förutsättningar förföretagen samt förkorta normalarbetstiden. En generell arbetstidsförkortninginnebär att den ekonomiska tillväxten och den behövliga totala arbetstidenfördelas på ett socialt mer rättvist sätt.Regeringen räknar med att den totala sysselsättningen efter en minskning1997 skall öka med ca 150 000 personer eller med igenomsnitt som BNP beräknas öka med igenomsnitt . Även om produktivitetsutvecklingen kan variera mellanolika år anser utskottet att regeringens bedömning avsysselsättningsutvecklingen är alltför optimistisk. Ekonomisk tillväxt är intelängre på samma sätt som förr en garant för ökad sysselsättning och det vorefarligt att bygga hela landets arbetsmarknadspolitik på antaganden om sådanasamband. Risken är stor att förhoppningarna kommer på skam och då harsituationen för både de arbetslösa och samhället i stort snarare förvärrats. Istället behövs mer strukturella grepp mot arbetslösheten i form av lägreskatter på arbete och en kortare arbetstid.Priset på tjänster och arbete är för högt som en följd av att skatterna är förhöga. Det innebär att arbetsmarknaden pressats ihop, att främst småföretaginte kan växa trots goda förutsättningar i övrigt, att storföretagrationaliserar bort människor mycket hårt, att många tjänster aldrig blirutförda, att mer arbetskrävande återvinning har svårt att konkurrera samt attbåde privat och offentlig social service blir sämre eller uteblir helt.Förutsättningar måste skapas för en växande privat sektor med fler små,medelstora eller kooperativa företag. Detta skall ske på ett sådant sätt attett resurs- och energieffektivt produktionssätt främjas och så attsysselsättningen ökar. Det är angeläget att hålla nere realräntorna och attunderlätta för främst små och medelstora företag att öka sina investeringar.Höjda energirelaterade skatter och lägre kostnader för arbetslösheten vid enarbetstidsförkortning möjliggör sänkta skatter på arbete . Förföretagen föreslår utskottet en sänkning av arbetsgivaravgifterna som företagen avlastas kostnadergenom att sjuklöneperioden återställs . Sänkningen av skatten påarbete för hushållen bör ha en tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare,bl.a. för att underlätta en arbetstidsförkortning. Utskottet föreslår att egenavgifterna inte höjs som tidigare planerat utan istället successivt sänks , att fastighetsskatten sänkstill av taxeringsvärdet och att inkomstskatten sänks genom attgrundavdraget höjs.Arbetstiden har inte sänkts i takt medproduktivitetsökningen utan tvärtom ökat. Detta har starkt bidragit tillmassarbetslöshet och att främst ungdomar permanent har ställts utanför dennormala arbetsmarknaden. Denna arbetslöshet ökar de ekonomiska orättvisorna isamhället, skapar ökade sociala klyftor, motverkar en ökad jämlikhet mellankönen samt föder våld och missnöje.Utskottet anser att många skäl talar för både kortare och mer flexiblaarbetstider. Kortare arbetstider är en fråga om ökad livskvalitet som medgermer tid för barn och familj. I många slitsamma yrken kan också en kortarearbetstid bidra till färre arbetsskador och en förbättrad hälsa. Det harvisats vid försöksverksamheter inom bl.a. och sjukvården undersenare år.I dagens läge på arbetsmarknaden skulle också en arbetstidsförkortningaktivt kunna bidra till en sänkning av arbetslösheten. De senaste årensutveckling visar att traditionella medel som ökad ekonomisk tillväxt intelängre förmår att komma till rätta med arbetslösheten. Framtidens arbetslivkommer att kunna se ut på ett helt annat sätt än man varit van vid.Det långsiktiga målet bör vara en förkortning av arbetstiden till 30 timmarper vecka. Dagens höga arbetslöshet gör att det bör vara möjligt att sänka ar-betstiderna i en första etapp utan att den totalaproduktionen minskar.Frågan om eventuell lönekompensation bör avgöras i fackliga förhandlingar.Om timlönerna höjs i samma grad som produktiviteten ökar till följd avarbetstidsförkortningen, ökar inte arbetsgivarnas kostnader för arbetskraften.För den offentliga sektorn innebär en arbetstidsförkortning både ett minskatskatteunderlag och minskade utgifter för stöd till arbetslösa. Netto uppkommerenligt utskottets beräkningar besparingar på . Dessanettobesparingar bör användas till att sänka egenavgifterna och till att höjagrundavdraget med inriktning på gruppen lågavlönade heltidsarbetande. Höjdtimlön, sänkta egenavgifter och höjt grundavdrag i kombination med attgenomförandeårens normala utrymme för reallöneökningar ianspråktas gör attarbetstidsförkortningen kan genomföras utan sänkningar av den realamånadsinkomsten för lågavlönade heltidsarbetande. Medel- och högavlönade fårmindre sänkningar av inkomsten. De som är arbetslösa eller arbetardeltid får i stället en kraftigt höjd inkomst.Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspel mellan staten och parternapå arbetsmarknaden. Detta bör ske genom ett övergripande ?kontrakt?