bet · GL01FöU1 · 1997-11-20 00:00:00 — Man kan visserligen kritiseraden ordningen, men jag menar att det inte är speciellt uppseendeväckande attden modellen används när det gäller officersutbildning.Min fråga skulle jag vilja inleda med ett par citat. Jag har de senaste dagarnaläst Försvarsmaktens utbildningsreglemente. På sid. 9 står att ?eleven gesmöjlighet att uppfatta helheter och sammanhang redan i utbildningensinledning?. På sid. 18 står: ?Att börja med delarna och först i slutet avutbildningen visa på sammanhang leder till förståelse i efterhand. - - Detfinns i stället stor effektivitetsvinst i att tidigt skapa förståelse försammanhangen. ?Min fråga riktar sig i första hand till officersförbund och företrädare förreservofficerare: ni den grundsyn som Försvarsmaktens egetutbildningsreglemente faktiskt föreskriver? Jag tycker i och för sig att jagnästan har fått svar på frågan genom det sade tidigare, men jagvill framställa frågan formellt när jag ändå har ordet.Åke : Frågan gällde det som vi inom Försvarsmakten kallar helhetsbaseradinlärning. Det är en vägledande princip för oss. i den belysningen ärnaturligtvis detta med en tidig försvarsmaktsgemensam utbildning inte så dumt.Till detta vill jag lägga att officersutbildning är och alltid kommer att varaen kompromiss mellan att långsiktigt utveckla en officer detta är väl litet avett svar på fråga och att göra honom ?fähig? att fungeraförsta dagen efter avslutad grundläggande utbildning. Officersutbildningenmåste kunna hantera båda dessa problemkomplex. I själva verket är dettabetecknande för officersutbildning och gör den ganska svår att beskriva ochprata om. Men helhetsbaserad inlärning är en vägledande princip.Vi har konstaterat att det finns gemensamma utbildningsområden förförsvarsgrenarna inom Försvarsmakten. Det finns alltså material att hantera påen förvarsmaktsgemensam skola. Det är väl egentligen som vianalyserat detta och kommit fram till att det är möjligt och antagligen ocksåönskvärt. Vi har också en betydande överkapacitet i Försvarsmaktens skolsystemi dag. Den kanske allra viktigaste enskilda orsaken till det är att Halmstadsgarnison finns kvar, till glädje för dem som arbetar i . Men detbetyder också att en med våra mått mätt mycket stor extra organisation finns iFörsvarsmakten, jämfört med om överbefälhavarens förslag till grundorganisationskulle ha genomförts. Därmed finns det också ett behov från Försvarsmaktenssida av att så snabbt som möjligt komma till rätta med all denna överkapacitet.Det är viktigt också från Försvarsmaktens utgångspunkt.Någon var tidigare inne på den tekniska utvecklingens betydelse. Den satsningsom Försvarsmakten gör på moderna materielsystem, genom de beslut somriksdagen fattat, innebär att en ökad satsning på utbildning måste göras. Detär mycket svårare att vara officer när man skall hantera så här mångakvalificerade system. En utökning av utbildningen måste inte nödvändigtvisligga inom det vi kallar den nivåhöjande utbildningen. Ju mer vi lägger i dengemensamma utbildningen, desto mindre flexibilitet skapas iutbildningssystemet. Vi måste alltså fundera över vad som verkligen ärgemensamt och hur lång den gemensamma utbildningen skall vara. I andra hand fårvi fundera över hur vi skall hantera alla de materielsystem vi har. Det ärredan i dag en realitet att man direkt efter officersexamen fortsätter med envidareutbildning. Det finns en del grundläggande officersutbildningar som irealiteten är och inte två. Så är det , och den situationenaccentueras genom den tekniska utvecklingen.Olle Sandhag: Vi har exakt samma syn på helhetsbaserad inlärning som ÅkeJansson redovisade. Vi sade att det ena goda inte får förskjuta det andra,därför att det behövs både-och. Det krävs en befattningsutbildning som äradekvat gentemot de uppgifter som officeren närmast får. Men det krävs också enutbildning av litet mer akademiskt snitt, som ger officeren de verktyg hanbehöver inför sitt livslånga lärande. Alla är väl överens om inte är färdigutbildad när man har gått ut den grundläggandeofficersutbildningen. Det krävs en ständig kompetensutveckling och ettlivslångt lärande. Verktygen och modellerna för detta måste officeren få såfort som möjligt.Den helhetsbaserade utbildningen och förståelsen för hela systemet, denförsvarsmaktsgemensamma utbildningen, är viktig, inte minst därför att det ärde yngsta officerarna som nöts mot de värnpliktiga. De måste kunnaförklara, svara på frågor och föra en aktuell försvarsdebatt med devärnpliktiga för att skapa förtroende för sig själva och för hela verksamheten.Det är oerhört väsentligt att man tidigt får de kunskaperna.Göthe (): Jag skulle vilja börja med en fråga till utredningenssekreterare, som talade om marin- och arméofficerarnas olika specialiteter ifråga om markstrid. Jag uppfattade det som att detta var någonting som ni villeha svar på. Har ni skaffat er svar, eftersom ni nu gått vidare med Karl-skrona och bortflyttning av en synnerligen god utbildning där? Frågan gäller omni möjligen gått händelserna i förväg, eller om ni har svar på om det finnssådana dissonanser i behovet av utbildning i markstrid mellan dessa vapenslag.Jag undrar om hela församlingen anser att , enförträfflig företrädare för , har rätt i sitt påstående att detalltid är riktigt att först göra utsidan och sedan fundera över innehållet.Köper hela församlingen här det påståendet? Jag vänder mig till er som ärinbjudna.I sitt svar till manade bokstavligen tillrespekt för utredningen. Vad innebär det? Att man inte får ställa kritiskafrågor eller rent av rikta kritik? Följdfrågan blir då: Riskerar man då t.ex.att den högaktningsfullhet som visas utredningen gör att det inte blir någraegentliga hållpunkter för utredarna? Man skulle ju kunna tänka sig att det intebehövde gå så snabbt jag tänker här på ochmarinofficersutbildningen. Den vanligaste kritiken i det fallet är att det harrullat på alldeles för fort. Därför vore det väl bra om man inte hade en sådanrespekt för ett utredningsförfarande att man låter händelserna ochställningstagandena skena i förväg. Det vore intressant att rent allmänt hörasynpunkter från så många som möjligt av församlingen och inte bara från någraenstaka.Till slut har jag en fråga till Försvarsdepartementet och Försvarsmaktensföreträdare. Har ni tagit del av kritiken från officerskåren och frånKarlskrona över huvud taget? Det är ju den frågan som blivit mest profilerad,eftersom reaktionerna har varit starka där. Har ni tagit till er kritiken,eller har det inte funnits tid att anamma det hela? Vilka är svaren? Detta ärju ett tillfälle att svara, helst uttömmande.Alf Eckerhall: Jag svarar gärna på den av vidarebefordrade fråganfrån Egervärn. Jag var inte säker på att jag hörde frågan rätt tidigare, menför övrigt tycker jag nog att jag har svarat på den i mitt inlägg till ÅkeCarnerö. Det är givetvis kompetensen som väger tyngst, inte numerären. Normaltsett arbetar jag i en organisation där det finns över 40 000 företag sommedlemmar. Ett stort problem är att många söker arbetskraft med rätt kompetens.Trots att arbetslösheten är så stor är detta ändå ett problem för väldigtmånga företag. Jag menar att det i mycket hög grad gäller inom försvaret attkompetensen är väldigt viktig. För reservofficerarna poängterade jag det genomden upprepade utbildningen, som svar till : Jag är närmast angelägen att försöka förklara det som jag sadeom respekten, så att jag inte blir missförstådd. Vad jag menade varnaturligtvis inte att vi skall gå på tå runt och hansutredningssekreterare och inte påverka dem eller tala med dem. Låt oss ändåförstå att det just nu pågår överväganden. Man tar in underlag, och manförsöker väga ihop ett antal aspekter. Det innebär att en hel del av oss somsitter här inte kan gå in och svara på alla detaljfrågor. Jag menadeingen annan typ av respekt som skulle innebära tystnad eller på något sättmunhäfta.Sedan kan jag inte undgå att ta upp bollen om organisation eller innehåll,utsida eller insida. Jag tror egentligen att svaret är att det är ett både-och.Jag har arbetat med många organisationsförändringar, och jag vet att man inteklarar av en förändring bara genom att ordna skalet eller bara genom att ordnainnehållet. Man måste göra både-och. Riktigt i vilken tidsfas detta kommer, detkan däremot variera. Men det får naturligtvis konsekvenser för varandra, annarsspricker skalet eller också blir det en skrumpen frukt.Ordföranden: har ju varit med och skrivit direktiven, och då ärfördragsamheten naturligtvis något större. Men produkten kan ju skilja GöstaSandgren och åt.Åke : Jag skulle vilja svara på huruvida vi har tagit emot kritik. Medvi menar jag naturligtvis internt inom Försvarsmakten och inte utredningen. Detär många som har arbetat med det underlag som vi har fått. De uppgifter som vihar löst har varit styrda av utredningen. Men för att knyta det till Karlskronahar marinchefen utsett de representanter som har varit med i arbetet helatiden. Inom Försvarsmakten har det alltså inte funnits några sådana problem.Beträffande frågeställningen om det har gått för fort, kan jag säga att densenaste analysen av den allra senaste uppgiften som vi har löst åt utredningenvisar att det finns brister när det gäller möjligheten att utbildamarinofficerare i den skolstruktur som framgår i betänkandet. Det har vi ocksåuppmärksammat utredningen på i vårt svar.Jan-Olov : Jag skulle vilja säga att vi kanske inte skall dra för storaväxlar på detta med markofficerare. Det var nog mer ett uttryck för attexemplifiera detta. Vad vi kunde konstatera var att inom ramen för deutbildningsmoment, ämnen, som är gemensamma för samtliga officerare hanteras depå olika sätt av de olika officershögskolorna . Det var det som vargrunden för att vi ville gå vidare. Vi fick även vid en dialog med Försvars-makten klart för oss att det fanns en grund för att kunna göra något försvars-maktsgemensamt. Förslaget om bygger på att vi har en grund föratt det går att genomföra.Sedan skulle jag vilja säga att om vi får en mer enhetlig utformning av denhär utbildningsstrukturen när det gäller de försvarsmaktsgemensamma delarna ärdet utredningens uppfattning att det också underlättar när vi undersökerframtida samarbete, t.ex. med det civila utbildningsväsendet. Enofficershögskola ser, när det gäller de gemensamma utbildningsdelarna, ut påsamma sätt oberoende av om man skall till armén, marinen eller flygvapnet iframtiden. Det är en tes som vi jobbar vidare med.Ordföranden: nöjd?Göthe (): Jag har stor respekt för allt som sägs. Men varför jagvinkade här tidigare berodde på att min fråga beträffande blev missförstådd i första omgången. Men sedan har tagitupp den. Frågan är alltså om man först skall göra utanverket och sedan funderaöver innehållet. Jag tvivlar i alla fall på att näringslivet agerar på detsättet. Det påstod nämligen Egervärn.Jag vill bara ställa en följdfråga. Har ni studerat erfarenheterna frånKanada, där man ju startade en försvarsgemensam utbildning sedanoch redan är inne på en specialisering? Jag hade tillfälle att på ort ochställe fråga mig fram om det i augusti månad.Curt : Handlingsfriheten togs upp tidigare. Då baseradeshandlingsfriheten på OAS, KAS och fackskolor. Jag tycker inte att man skall draför stora växlar på det. Jag tycker att handlingsfrihet även kan baseras på deförsvarsmaktsgemensamma skolenheterna och fackskolorna. Det tycker jag ärviktigt.När det gäller acceptansen för försvarsmaktsgemensamma skolor måste detvärdet vägas mot att man skall avstå från något annat. Den gängseutbildningsstrukturen i kan då i någon mån få modifieras för att manskall åstadkomma försvarsmaktsgemensamma skolor. Mycket av den marinautbildningen kommer att ligga kvar i , eftersom det är där somfartygen finns och det är där som utbildningsförutsättningarna finns för skall kunna åstadkomma en bra fackutbildning. Och vi är alla överens om attdet är ofantligt viktigt att den här fackutbildningen inte eftersätts.Ordföranden: Jag vill komplettera med att säga att vi i utskottet för ett parveckor sedan var mycket elementära, då det konstaterades att det fanns vattendär också. Det ansågs som en stor fördel för Karlskronaverksamheten.Annika (): talade om respekt för utredningen. Jagtror att de flesta av oss känner just respekt för utredningen. Åtminstone jagkänner att helhetsgreppet glider mig ur händerna, det helhetsgrepp som jagtycker är väldigt väsentligt att ha på skolverksamheten. Jag menar att det enager det andra om man först sätter ned foten i organisationsfrågan. Därmedtappar man lätt det som vi faktiskt har diskuterat mest just , nämligeninnehållet i utbildningen, de frågor som man bör ställa först. Det vorerimligare om man ville ha en framåtsyftande och genomgripande syn påofficersutbildningen att först fråga: Vad skall en officer kunna? Hur skalldenna utbildning ske? Hur utnyttjar vi samhällets befintliga resurser på deteffektivaste sättet? Efter det att man har satt ned foten i dessa frågor ochfått svar på dem kan man fråga: Var utbildar vi?Till vill jag säga att det normala inte alltid är detsom är bäst. Det har vi också sett genom historien. Om det är normalt ellervanligt att man gör så här inom det svenska utredningsväsendet ellerbeslutsfattandet, tycker jag nog att det finns anledning att tänka över det,och varför då inte i detta fall?Vi har också varit inne på vad utskottet har möjlighet att fatta beslut om.Det är också därför som organisationsförslaget nu kommer till utskottet. Jaghade önskat att det som vi skulle diskutera och kanske i viss mån besluta om ärdet som är allra viktigast, nämligen de frågor som jag räknade upp, nämligenvad det är vi utbildar för. Det om något skulle utskottet fördjupa sig i. Nuriskerar just dessa väsentliga frågor tyvärr att få stå tillbaka just för varutbildningen skall ske.Ordföranden: spörsmål är det inte bara gamla pojkar som har utan ävenunga flickor.Curt : Vi kan säga att den uppgiften håller vi på att lösa , alltsåhur utbildningen skall se ut när det gäller Försvarsmaktens uppgifter, stödtill det civila samhället, internationella insatser, osv. Den strukturen hållervi alltså på att forma. Jag är inte särskilt orolig för att vi inte skalllyckas åstadkomma en bra officersutbildning i framtiden.Ordföranden: Det skall vi hålla dig räkning för.Åke : Frågan om anpassning och nya uppgifter har varit uppe av och till.Jag tycker att den förtjänar att belysas ytterligare litet grand. Många kansketänkte sig att anpassnings- och återtaganderesonemanget för yrkesofficerarekunde innebära en ambitionssänkning i utbildningen. Vi har i vår analys tvärtomkommit fram till, vilket jag tycker var litet överraskande, att anpassning,särskilt återtagande, innebär en klar ambitionshöjning för vissa kategorierofficerare, som alltså kommer att ställa krav på ytterligare utbildning. Andrasidan av den problematiken är det som någon annan talade om här tidigare,nämligen reservofficersutbildningen. Där är läget sådant att efter hand somrepetitionsutbildningen har blivit inställd har kompetensutvecklingen förreservofficerarna blivit allt svårare. Som det just nu ser ut finns det ingetannat svar på frågan hur detta skall lösas än genom tjänstgöring igrundorganisationen. Det är den enda tjänstgöring som vi kan erbjudareservofficerarna under de betingelser som Försvarsmakten befinner sig underjust nu.Birgitta Gidblom (s): Jag har en fråga om arméns stridsskolor. Stridsskolan iUmeå föreslås läggas ned. Utbildningen skall då flyttas till och Kvarnförutom utbildningen i vinterkrigföring som man föreslår skall förläggas tillBoden. Men i bedrivs även mycket annan utbildning som är specifik förofficerare som skall verka i norra . Det finns många som tycker att ävenden utbildningen fortsättningsvis skall bedrivas i norra . Jag undrarvad ni från Försvarsmakten har för synpunkter på det. Tycker ni att den härspecifika Norrlandsutbildningen kan bedrivas på ett bra sätt i ochKvarn?Åke : Det förslag som ligger i delbetänkandet innebär mycket riktigt detsom frågeställaren sade. Från Försvarsmaktens sida har vi sett att denskolstrukturen kan uppfylla de krav som Försvarsmakten ställer just därför attmöjligheterna till vinterutbildning inte bara för Norrlandsofficerare utan förofficerare över huvud taget kan arrangeras t.o.m. på ett bättre sätt äntidigare.När det gäller Norrlandsförbandens officerares specifika träning ochutbildning kan man konstatera att de officerare som arbetar i Norrlandsförbandhar sin normala tjänstgöring i i den miljö som de i så fall skulletränas för. Det är något som man bör uppmärksamma. I detta sammanhang har viförsökt att fästa vikten mera vid dem som inte har sin normala tjänstgöring iNorrland men som faktiskt måste kunna lösa krigsuppgifter i . På detsättet är detta en tillfredsställande lösning sett ur Försvarsmaktensperspektiv.När det sedan gäller specifik kompanichefsträning och plutonchefsträning kandet mycket väl bli på det sättet, vilket jag förutsätter, att den kommer attbehöva bedrivas i i anslutning till de krigsförband som finns där irätt miljö. Det är naturligtvis också en mycket viktig del i detta.Henrik (): Det är ingen som har tvekat när det gäller frågan om mankan leva även med ett tidigt beslut som låter detta förslag bli verklighet.Frågan är däremot hur man kan leva med det, om officersutbildningen blir av denkvalitet som vi tycker att den skall vara.Det som vi som har varit kritiska har sett som ett problem är att manriskerar att kasta ut barnet med badvattnet och att man gör sig av med en mängdkompetens och en mängt skolor som har producerat dugliga officerare under enlång rad år. Jag har mycket svårt att förstå hur man kan säga att manbibehåller handlingsfriheten genom att lägga ett uppdrag på skolor som ännubara finns i den virtuella världen, nämligen de tre nya militärhögskolorna.Jag har en kommentar innan jag ställer min avslutande fråga omreservofficersutbildningen. Den gäller helhetsutbildningen. Ärdet hela världen, hela , hela totalförsvaret, hela Försvarsmakten, helaarmén, hela fördelningen, hela brigaden, hela bataljonen eller hela kompaniet?Det är inte på något sätt självklart vilken helhet som man skall rikta in dengrundläggande officersutbildningen på. Att man behöver förståelse för hurhelheten fungerar är en självklarhet. Men vilken helhet som skall ta denstörsta delen av utbildningsutrymmet är en helt annan sak. Om detta i sin turkräver en försvarsmaktsgemensam utbildningsplattform är också en helt annan saksom egentligen inte har något med utbildningsinnehållet att göra.Min fråga gäller reservofficersutbildningen som är mycket knapphändigt berördi såväl delbetänkandet som i regeringens proposition. Regeringen säger glattatt förslaget till yrkesofficersutbildning - man kan då fråga sig vilketförslag, eftersom regeringen inte redovisar något sammanhållet förslag om hurdetta skall gå till - skapar förutsättningar även för en utveckling avreservofficersutbildningen.Som jag kan se det innebär denna nedbrytning av de befintligaofficershögskolorna att man gör sig av med den mycket positiva erfarenhet avsamutbildning av yrkes- och reservofficerare som har skett i åtminstonehuvuddelen av armén utan att det för den skull redovisas hur detta skall kunnalösas i stället. Att ödsla de renodlat civila människorna, somreservofficerarna utgör huvuddelen av sin korta och dyrbara utbildningstid, påen gemensam försvarsmaktsinriktad grundutbildning, oavsett om det är en halv,en eller två terminer, kan över huvud taget inte vara aktuellt, eftersom de ärän mer målinriktade på att kunna lösa en specifik krigsuppgift.Just frågan hur reservofficerarnas behov av en relevant befattningsspecifikutbildning skall kunna tas till vara skulle jag egentligen vilja ställa tillRe-servofficersförbundet och till Försvarsmakten.Åke : frågade om helheten. Jag inser naturligtvis attdet är en retorisk fråga, men faktum är att den allra viktigaste helheten äveni framtiden för den unge officeren kommer att vara det egna vapensy-stemet. Där kommer tyngdpunkten i utbildningen att ligga även i framtiden.Henrik (): Det känns betryggande.Åke : För en ung officer som startar sin karriär inom Försvarsmakten kanväl sådana saker som och andra säkerhetsskapandeorganisationer i världen vara en intressant allmänkunskap. Vad som är helhet idetta är därför inte lätt att säga.Beträffande reservofficersutbildningen har vi bedömt att vi skall kunna bedrivaden med ungefär den ambition när det gäller samutbildning mellan yrkes- ochreservofficerare som vi gör . Det borde vara möjligt att göra det, och jaghoppas att utredningen kommer att välja sådana lösningar så att det kommer attbli möjligt även i framtiden.Vi har vid sidan av det spåret upptäckt att det finns ett behov av störreflexibilitet i reservofficersutbildningen. Den går inte automatiskt ihop medönskemålet att till varje pris sammanlägga den med yrkesofficersutbildningen.Båda dessa problem måste kunna hanteras.Henrik (): Jag noterar med glädje att en förlängning avofficersutbildningen kan bli aktuell. Jag emotser ett sådant förslag frånregeringen, nämligen att man får vänta med sin reservofficersutbildning.Eftersom reservofficersrekryteringen inte är så lysande som den har varit ärdet klart rekryteringshämmande att få vänta mellan värnpliktsutbildningens slutoch att inleda sin reservofficersutbildning, om det skulle bli resultatet av enambition att ändå fullfölja samutbildning mellan reservofficerare och yrkes-officere, vilket jag tycker är en av de viktigaste förändringarna som har skettunder . Detta betyder mycket för de unga reservofficerarnassamhörighet med flygslag, vapenslag, truppslag, försvarsgrenarna och försvaretsom helhet, i stället för att de förs in i en speciell nisch, i ett specielltfack och utbildas särskilt vid sidan om dem som har som sin hela livsgärningatt ägna sig åt det militära försvaret.Åke : Den här frågan som rör samutbildning av yrkes- ochreservofficerare har faktiskt varit den allra svåraste för Försvarsmakten närdet gäller att acceptera ett inledande gemensamt skede, därför att manspeciellt i armén har en utbildningsstruktur som är väldigt styrd mot detta. Vitror att vi kan lösa det på det sättet att reservofficerarna och de blivandeyrkesofficerarna gör sin värnplikt tillsammans. Men de som vill blireservofficerare i armén kommer sedan att ansluta till förra årets kurs avyrkesofficerare. På det sättet kan man lösa detta bekymmer, inte lika bra somnu men nästan lika bra.Per Storm: Vi från vill lyfta fram att utbildningen nupekar på att samtliga reservofficerare inte skulle utbildas mot nivå fem, dvs.att man skulle skapa en specialistkår. Eftersom reservofficerare tillhuvuddelen, vilket påpekats här, är civilt verksamma och har svårt attupprätthålla en specialistkompetens på ett militärt område, eftersom de intetjänstgör så ofta, är det viktigt att de civila delarna av den kompetens som defaktiskt har tillvaratas. Det tror vi lättare kan göras på nivå fem, dvs. på enutbildning motsvarande kompanichef. Det är också viktigt attreservofficersutbildningen kan fasas in i en civil utbildning och kan användasrekryteringsbefrämjande både för reservofficerare och för en civil utbildning.Jan-Olov : Vi kommenterar nu ett underlag som Försvarsmakten precis harfärdigställt och överlämnat till utredningen, och som vi inom utredningen inteens har hunnit behandla. Därför känns den här diskussionen litet svår. Det äralltså ett uppdrag som vi har lagt på Försvarsmakten och som precis ärtillbakarapporterat. När vi inom utredningen inte har hunnit behandla detfärdigt för att gå vidare är det svårt att kommentera det.Ordföranden: Jag har respekt för det. Precis så känner vi i utskottet när viskall ta ställning till delförslag där det ena skall ge det andra. Jag skallåterkomma till det. Så otillfredsställande känns det att vara ordförande iutskottet och släppa i väg något till kammaren där vi skall nicka stillsamttill något som vi inte vet vad det är. Tack för ditt bidrag till det.