bet · GK01SoU8 · 1997-02-13 00:00:00 — Inom barnomsorgen och iskolan förekommer olika typer av föräldraträffar, men oftast är det de mestengagerade och väletablerade föräldrarna som deltar och gör sina röster hörda.Motionärerna anser det därför viktigt att utveckla formerna för sådana träffaroch att studieförbunden kan vara lämpliga anordnare av utbildningen.Tidigare behandling m.m.Utskottet har behandlat motioner om föräldrautbildning. Ibetänkande 1990/91:SoU2 anförde utskottet följande:Utskottet, som vid upprepade tillfällen påtalat vikten av insatser när detgäller föräldrautbildningen, konstaterar att regeringen ännu inte tagit någotinitiativ i saken. Utskottet vidhåller emellertid sin inställning att detmåste skapas förutsättningar för en föräldrautbildning för föräldrar till barnsom passerat spädbarnstiden. En sådan föräldrautbildning skall vara frivilligför föräldrarna, men genomföras så att alla föräldrar får praktiskamöjligheter att delta. Utbildningen bör bedrivas via barnhälsovård, barnomsorgoch skola och kompletteras med insatser från frivilligorganisationer, såsombarn- och ungdomsorganisationer och studieförbund. Föräldrautbildningens syftebör vara dels att ge ökade kunskaper om barns utveckling, dels att skapamöjlighet till kontakt och gemenskap med andra föräldrar och med barnomsorgs-och skolpersonal. Regeringen bör med utgångspunkt dels i vad utskottet härskisserat, dels i resultaten från det bedrivna förnyelsearbetet omföräldrautbildning lägga fram förslag till hur en föräldrautbildning underförskole- och skolår kan utvecklas och stimuleras.Vad utskottet anfört gav regeringen till känna (rskr. 1990/91:5).Utskottet vidhöll sin inställning beträffande behovet av åtgärder frånregeringens sida i flera därpå följande betänkanden, senast i betänkande1995/96:SoU4.Regeringen beslutade att tillsätta en arbetsgrupp inomSocialdepartementet med uppgift att kartlägga, beskriva och analyseraverksamheter med föräldrautbildning och föräldrastöd. I uppdraget ingick inteatt lägga fram förslag. Arbetsgruppens rapport, Stöd i föräldraskapet,presenterades i december 1996.Arbetsgruppen anför att samhället genom att stödja föräldrarna och öka deraskapacitet och förmåga i föräldrarollen kan påverka barns livsvillkor och bidratill att överbrygga skillnader mellan olika grupper av barn. Enligt rapportenfinns det starka skäl för samhället att på olika sätt satsa på ett generelltoch brett riktat stöd till föräldrar i deras föräldraroll och att sätta indetta stöd på ett tidigt stadium. Det är också av vikt att stödet följerföräldrarna under barnets uppväxttid eftersom problemen och möjligheternaförändras med barnets ålder och mognad och med ändrade förhållanden i barnetsmiljö.I rapporten anges att mödravårdscentralen ger ett viktigt föräldrastöd, delsgenom det individuella stödet som gäller för alla blivande föräldrar, delsgenom den föräldrautbildning som ges i särskilda grupper.Barnavårdscentralernas föräldragrupper omfattar föräldrar till barn under ettår. När barnen är äldre än har föräldrar möjlighet att fortsätta medföräldragrupper på egen hand eller i studieförbundens regi. Barnomsorgen ochskolan kan ge en form av föräldrastöd av mer generell karaktär, bl.a. genomdagliga samtal vid lämning och hämtning, kvällsträffar och enskilda samtal.Det handlar mer om samverkan och samarbete än om direkt utbildning avföräldrarna. Föreningslivet utgör ett komplement till samhälletsföräldrastödjande verksamhet. Flera studieförbund ordnar särskilda kurser medinriktning på föräldrautbildning i olika teman. Frivilligorganisationer somRädda Barnen, korset, Hem och Skola samt kyrkliga samfund satsar också påföräldragrupper, temadagar m.m.Vad gäller täckningsgraden för de föräldrautbildande verksamheterna haröverenskommelsen mellan regeringen och om att allaföräldrar skall erbjudas föräldrautbildning när de väntar barn och underbarnets första levnadsår i stort uppnåtts. Så gott som allaförstagångsföräldrar deltog i mödrahälsovårdens föräldrautbildning under åren1994-1995. Föräldrar som hade barn deltog i mindreutsträckning. Inom vissa landsting förekom att man inte kunde erbjudaföräldrautbildning till dessa föräldrar. Det har även kommit signaler om attvissa barnavårdscentraler inte erbjuder föräldrautbildning i grupp. Enligtarbetsgruppen finns därför ett behov av att analysera barnhälsovårdensföräldrautbildning och lyfta fram verksamheten på nytt. Särskilt bland deyngre förskolebarnen och de äldre skolbarnen finns grupper av barn ochföräldrar som inte nås av förskoleverksamheten respektive skolbarnsomsorgen.Den öppna förskolan är vidare utbyggd i endast liten omfattning och är ojämntfördelad över landet. Skolan kan däremot nå alla föräldrar och har en unikmöjlighet att ge ett allmänt föräldrastöd, påpekas det i rapporten.Arbetsgruppen anför att föräldrautbildningen bör bidra till att allaföräldrar får stöd i sitt föräldraskap och inflytande över sin och sina barnssituation. En utveckling för ett jämställt föräldraskap förutsätter en ändradrollfördelning mellan kvinnor och män och barn. Pappautbildning bör ingå somen naturlig del i all föräldrautbildning. Satsningar på att erbjuda särskildapappagrupper inom mödra- och barnhälsovården kan öka mäns deltagande iföräldrautbildningen, anförs det.I rapporten påpekas att det har stor betydelse om föräldrautbildningen inomsärskilt mödrahälsovården kan erbjuda möjligheter till diskussion medföräldrarna i frågor om hur familjeförhållanden påverkas av att få barn samtolika samlevnadsfrågor.Enligt uppgift från kommer en utredning att tillsättas meduppdrag att med ledning av arbetsgruppens rapport ge förslag till åtgärder vadgäller föräldrautbildningen i landet.Efter initiativ från och på försök 1994/95. Grupperna har letts av män och ca 1200 blivande eller nyblivna pappor har deltagit. Försöken har pågått påsammanlagt 44 mödravårdscentraler i 4 landsting och i kommun.Utvärderingar har visat mycket positiva erfarenheter av verksamheten. Ensamstämmig uppfattning hos de intervjuade var att pappautbildningen börfortsätta.Socialstyrelsens Barn i fokus-projekt skulle enligt regeringsuppdraget bl.a.ta sikte på att utveckla metoder för att stödja utsatta föräldrar i derasföräldraskap och för att förstärka deras omsorgsförmåga. Projektet harprioriterat tre områden i detta syfte: spädbarnsverksamheter, stöd tillgravida missbrukare och missbrukande föräldrar samt insatser för unga ochensamstående mammor.Folkhälsoinstitutet () anför i sin fördjupade anslagsframställning1997-1999 att institutet medverkar till att barns hälsa och villkor beskrivsoch följs upp i ett längre perspektiv. Tidigt stöd till föräldrar i deraskänslomässiga samspel med barnet har enligt modern forskning stor betydelseför den långsiktiga utvecklingen av individens psykiska hälsa. Att värna omföräldra-skapet och att uppmuntra föräldraomsorgen i såväl sammanhållna somupplösta familjer är enligt FHI uppgifter för ett aktivt folkhälsoarbete.FHI arbetar med föräldrautbildning bl.a. genom satsningen på så kalladefamiljecentraler, dvs. verksamheter med nära samarbete mellan olika former avförebyggande insatser där kärnan utgörs av MVC och BVC, den öppna förskolanoch socialsekreteraren. Familjecentralerna kan ordna anpassade kurser ochutbildningar för föräldrarna eller slussa dessa vidare till utbildningar påandra håll. Barn- och ungdomsprogrammet arbetar vidare med bl.a. olika formerav nätverk för att stötta föräldrar, håller konferenser om självhjälpsgrupperoch föräldrautbildning samt producerar föräldrautbildningsmaterial, , vilken handlar om barnets utveckling.Utskottets bedömningEn kartläggning har skett av föräldrautbildningen i Sverige.Regeringen avser att tillsätta en utredning med uppdrag att lägga fram förslagtill åtgärder på området. Utskottet anser att detta utredningsarbete böravvaktas och avstyrker därför motionerna So638 (c) yrkandena 2-5, So636 (kd)yrkande 2, A821 (kd) yrkande 6 samt So637 (v) yrkande 3.Familjerådgivning m.m.MotionernaI motion 1996/97:So637 av m.fl. (v) yrkas att begären plan för utvidgad verksamhet med familjerådgivningsbyråer (yrkande 5).Motionärerna menar att barnens rätt till båda sina föräldrar borde vara ensjälvklarhet och att en bra familjerådgivning kan bidra till att stödjafamiljen och reda ut problem i samband med skilsmässa. Motionärerna vill atten plan upprättas för hur en utvidgad avgiftsfri familjerådgivning skall kunnaförverkligas i alla kommuner. I samma motion begärs ett tillkännagivande avvad i motionen anförts om att öka möjligheterna att utse kontaktperson/ombudför barn (yrkande 7). Kontaktpersonens uppgift skall enligt motionärerna varaatt se till barnets bästa i krislägen, t.ex. vid skilsmässa. Barnet,socialnämnd, vårdnadsutredare eller någon barnet närstående person bör ha rättatt begära förordnande av kontaktperson/ombud, anförs det.I motion 1996/97:Ju512 av m.fl. (kd, s, m, c, fp, v, mp) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att föräldrar och barn får stöd och hjälp efter frigivandet så attförutsättningar för en normal livssituation kan skapas (yrkande 7).Motionärerna påpekar att barnen betyder mycket för sina föräldrarsrehabilitering och att barn och föräldrar tillsammans kan skapa godaförutsättningar för en normal livssituation. För samhället är det enligtmotionärerna en god investering att satsa på familjen, inte splittra den.Anstaltsvården bör ses över och det stöd som ges bör fortsätta även efterfrigivningen.I motion 1996/97:A821 av m.fl. (kd) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder föratt komma till rätta med de problem som uppstår när kontakten mellan barn ochena föräldern inte fungerar (yrkande 7). Motionärerna påpekar att det för denförälder som inte är vårdnadshavare ofta är svårt att utöva ett aktivtföräldraskap. Motionärerna anser att det på alla nivåer måste arbetas framåtgärder för att komma till rätta med detta problem. är det pappan somförlorar kontakten. Det är viktigt att både pojkar och flickor får en vuxenman att identifiera sig med, anförs det.Bakgrund och tidigare behandlingEnligt 10 § tredje stycket socialtjänstlagen kan socialnämnden utse ensärskild person (kontaktperson) eller en familj med uppgift att hjälpa denenskilde och hans närmaste i personliga angelägenheter, om den enskilde begäreller samtycker till det. För barn som inte har fyllt får kontaktpersonutses endast om barnets vårdnadshavare begär eller samtycker till det.Familjerådgivning är en lagstadgad verksamhet enligt12 a § socialtjänstlagen. Kommunerna skall enligt lagrummet sörja för attfamiljerådgivning kan erbjudas dem som begär det. Enligt 35 §socialtjänstlagen får kommunen för denna tjänst ta ut skäliga avgifter enligtgrunder som kommunen bestämmer men ej överstigande självkostnaderna.I betänkande 1993/94:SoU10 Familjerådgivning behandlade utskottet regeringensproposition /94:4, vari förslaget om kommunernas skyldighet att erbjudafamiljerådgivning lades fram. Utskottet tillstyrkte, efter vissa förtydligandeändringar av lagförslaget, regeringens proposition. Vidare föreslog utskottetbl.a. att 35 § i socialtjänstlagen skulle ändras så att det klart framgår attkommunerna får ta ut avgifter för familjerådgivningen. I betänkandetbehandlades också två motioner med krav på en plan för utvidgad verksamhet medfamiljerådgivningsbyråer. Utskottet ansåg inte att det behövdes någon centraltutarbetad plan för uppbyggnaden av familjerådgivningsverksamheten på det sättsom föreslogs i dessa motioner. följdeutskottet.I betänkande 1995/96:SoU4 Barn och ungdom behandlade utskottet ettmotionsyrkande om utvidgad verksamhet med familjerådgivningsbyråer. Utskottetansåg att uppföljning av verksamheten och beredningen avSocialtjänstkommitténs betänkande i borde avvaktas ochavstyrkte därför yrkandet.Socialstyrelsen har i , vård och omsorg i 1996redogjort för hur familjerådgivningen utvecklats . Socialstyrelsenkonstaterar bl.a. att familjerådgivningens tillgänglighet förbättrades isamband med kommunaliseringen 1995, att familjerådgivarna genomgående har högkompetens samt att av kommunerna tar ut en avgift för tjänsten medanrådgivningen i en fjärdedel av kommunerna är kostnadsfri. Övriga kommuner taribland betalt, ibland inte. Avgiften varierar mellan 50 och 200 kr.I betänkandet 1995/96:SoU4 behandlades även en motion om att öka möjligheternaatt utse kontaktman/ombud för barn. Motionen avstyrktes.Även lagutskottet har avstyrkt ett likalydande motionsyrkande(1993/94:LU19). har vid båda tillfällena följt utskotten.I betänkande Vårdnad, boende och umgänge (SOU1995:79) föreslås en rad ändringar i , bl.a. av reglerna omvårdnad och umgänge. Avgörande för alla beslut skall vara vad som är bäst förbarnet. Gemensam vårdnad skall vara huvudregel. Domstolarna skall exempelvismot en förälders vilja kunna vägra att upplösa den gemensamma vårdnaden omsådan vårdnad är bäst för barnet. Ytterligare lagändringar skall enligtförslaget lyfta fram och betona barnets rätt till umgänge och annan kontaktmed en förälder som det inte bor tillsammans med. I samband därmed betonasföräldrarnas ömsesidiga skyldighet att tillse att barnets behov av umgänge ochkontakt med en förälder som barnet inte bor tillsammans med tillgodoses.Härmed understryks att även den förälder som barnet inte bor tillsammans medskall ha en skyldighet att umgås med och på annat sätt hålla kontakt medbarnet. Utredningen föreslår vidare att beslut om umgänge eller annan kontaktskall kunna meddelas även i de fall föräldrar har gemensam vårdnad om barnet.I den s.k. Pappagruppens slutrapport (Ds 1995:2) föreslås bl.a. att detendast bör finnas gemensam vårdnad som juridiskt vårdnadsbegrepp.Vårdnadstvistutredningens betänkande och delar av Pappagruppens slutrapporthar remissbehandlats och bereds i Justitiedepartementet.Utskottets bedömningKommunerna skall sörja för att familjerådgivning genom kommunens försorg ellergenom annan lämplig rådgivare kan erbjudas den som begär det. Utskottet ärinte nu berett att ta några sådana initiativ som begärs i motion So637 (v)yrkandena 5 och 7. Motionsyrkandena avstyrks.Utskottet delar den mening som förs fram i motion Ju512 om att det ärangeläget att stödja familjer där någon av föräldrarna frigivits frånfängelse. Enligt utskottets mening kan dessa insatser ske inom ramen försocialtjänstens normala verksamhet. Något tillkännagivande från riksdagenssida är inte nödvändigt. Motion Ju512 (kd, s, m, c, fp, v, mp) yrkande 7avstyrks därför.Vad gäller den fråga som tas upp i motion A821 (kd) yrkande 7 anser utskottetatt regeringens kommande förslag med anledning av Vårdnadstvistutredningensbetänkande och Pappagruppens slutrapport bör avvaktas. Motions-yrkandetavstyrks.Förebyggande arbete m.m.MotionernaI motion 1996/97:So621 av () begärs ett tillkännagivandeav vad i motionen anförts om vikten av att aktivt sprida kunskaper omförebyggande arbete. Den nyutkomna rapporten från regeringen, Barn ,belyser på olika sätt hur barns tillvaro kan se ut. Motionären anser att ävenom de flesta barn i har det relativt bra är det viktigt att detförebyggande arbetet utvecklas och att debatten om barnen som förs tas tillvara. Det är enligt motionärens mening av stor vikt att regeringen vidtarytterligare åtgärder för att förverkliga intentionerna i barnrapporten ochsnarast möjligt tar initiativ till att aktivare än sprida kunskaper omförebyggande arbete. Erfarenheterna av den ökade kunskapsspridningen börföljas upp, anförs det vidare.I motion 1996/97:So622 av och () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombred samverkan för att skapa bra uppväxtvillkor för barn och unga.Motionärerna menar att den nuvarande resursknappheten kan stimulera samverkanmellan olika verksamheter på ett sådant sätt att den samlade kompetensenutnyttjas fullt ut. Skolan, som kanske är den allra viktigaste resursen, måstesamverka med barnomsorgen, de sociala myndigheterna, olikafritidsverksamheter, polisen, vården m.m. Samtliga har i uppgift att skapa sågoda uppväxtvillkor som möjligt i samarbete med barnens och de ungasföräldrar, anförs det. Motionärerna anför att staten kan bidra till en gynnsamutveckling vad gäller samarbetet, dels genom att i uppdragen till olikastatliga myndigheter tydligt uttrycka deras ansvar att söka samverkan, delsgenom att direkt bidra till lokala samverkansprojekt.I motion 1996/97:So280 av m.fl. (fp) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förebyggandearbete inom (yrkande 10). Motionärerna anför att socialtjänstenhar stora uppgifter i det förebyggande arbetet. Arbetet bland barn ochungdomar i riskzonen skall enligt motionärerna ha hög prioritet.Barnhälsovården och förskolorna måste gemensamt utarbeta metoder för atttidigt fånga upp barn till sviktande föräldrar och stödja dessa, t.ex. genomkontaktpersoner, nätverk och alkoholrådgivning. måste, anförsdet vidare, också tidigt identifiera utagerande, kriminella ungdomar ochtillsammans med dem och deras föräldrar skapa stödjande miljöer. Enligtmotionärerna skall uppmuntra nätverksbyggande och frivilligtsocialt arbete genom att t.ex. tillhandahålla lokaler och telefon eller ordnafrivilligcentraler dit föreningar och enskilda som vill bidra med förebyggandearbete och sociala insatser på sin fritid kan vända sig. I samma motion begärsett tillkännagivande av vad i motionen anförts om förebyggande arbete inomfritidssektorn (yrkande 11). Motionärerna anser att fritidsledare och andrasom arbetar med barn och ungdomar skall ha möjlighet till viss utbildning föratt kunna medverka i folkhälsoarbetet. Den attityd och det synsätt som råderinom olika idrottsrörelser till t.ex. droger, dopning och kost påverkarungdomars levnadsvanor. Inom fritidssektorn bör man enligt motionärerna kunnaupptäcka tidigt missbruk, självsvält och andra hälsoproblem. Det är, anförsdet, viktigt att fritidsledarna har ett gott samarbete med socialtjänst, polissamt hälso- och sjukvård för att åtgärder snabbt skall kunna vidtas närhälsoproblem upptäcks. Vidare begärs i motionen ett tillkännagivande av vadsom anförts om förebyggande arbete i skolan (yrkande 12). Motionärerna anföratt skolan är en central arena för det förebyggande folkhälsoarbetet eftersomman där kommer i kontakt med alla barn och ungdomar och indirekt också medderas föräldrar. Det är enligt motionärerna viktigt att kommunernas skolplanerföljs upp och utvärderas kontinuerligt. Skolledningarna måste engageras ifolkhälsoarbetet och även lärarna bör få del av aktuell kunskap på området.För att undervisning om t.ex. alkohol, narkotika och tobak verkligen skallleda till beteendeförändring krävs ett strategiskt och långsiktigt arbete. Detär av avgörande betydelse att barnen och ungdomarna själva är delaktiga iarbetet. Enligt motionärerna skall skolhälsovården i hög grad inriktas påelevernas arbetsmiljö, bl.a. på att förebygga mobbning. Kontakterna ochsamarbetet mellan skolhälsovården och husläkarmottagningarna bör förbättras.Föräldraföreningarna skall integreras i arbetet och uppmuntras att bildanätverk när det gäller det förebyggande hälsoarbetet. Det förebyggandearbetets förutsättningar att bli lyckosamt är i högsta grad beroende av bådeföräldrarnas engagemang och samarbetet med närpolis och socialtjänst, anförsdet.I motion 1996/97:So230 av m.fl. (c) begärs etttillkännagivande av vad i motionen anförts om skydd för barn i familjer medmissbruksproblem (yrkande 5). Motionärerna anför att män ofta överger sinamissbrukande hustrur och att antalet självmord är högt bland denna gruppkvinnor. Deras barn får ta ett mycket stort ansvar för sin mamma och derasbarndom innebär ofta isolering och rädsla. Cirka 100 000 barn växer upp i hemmed föräldrar som missbrukar alkohol. Enligt motionärerna behöver dessa barnstöd och kunskap om att de inte är ensamma i denna situation.I motion 1996/97:So603 av m.fl. (m) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder föratt stärka familjen (yrkande 3). Motionärerna anför att det måste vara möjligtför föräldrar att ge sina barn den kärlek, omtanke, stöd och ledning som varjebarn har rätt till och som i sin tur leder till att barnen växer upp tilltrygga och harmoniska människor. Enligt motionärerna är det i detta sammanhangviktigt att framhäva det tankemönster som de anser vara alltför utbrett ilandet, nämligen att någon annan tar över ansvaret i och med att skatten ärbetald. Alla måste känna ansvar och hjälpa, stötta och säga ifrån närmänniskor är på väg in i missbruk. Här spelar det civila samhället, varsviktigaste delar utgörs av familj, vänner och arbetskamrater, en viktig rollsom inte kan övertas av det offentliga, anförs det.I motion 1996/97:Fi207 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivandeav vad i motionen anförts under avsnittet Trygghet och normer (yrkande 5delvis). Motionärerna anför att det är i familjen som grunden för barnensvärderingar och normer läggs, att det är där man lär sig fungera som socialvarelse och att skilja på rätt och fel, ditt och mitt. Familjen borde spela encentral roll i normöverföringen men för att kunna göra det fordras att den avbarn och ungdomar uppfattas som en normgivare. Detta kräver enligtmotionärerna i sin tur att familjens ansvar och möjligheter stärks. I dagenssocialstat finns risken att den offentliga sektorns vittfamnande omsorgerskapar intrycket att man själv inte behöver ta ansvar. Familjen måste åläggasansvar för att vara familj och ges möjligheter att vara det. I ett samhälledär det offentliga bidrar med pengar även till den som missbrukat sina egnatillgångar blir sambandet mellan handlingar och ansvar otydligt. Motionärernaanser därför att socialbidragsnormen måste ses över. Staten har ett ansvar föratt stötta familjerna i normgivningen, nämligen genom att stå för en fast ochtydlig hållning i kampen mot kriminalitet, anförs det vidare. Lag och ordningmåste prägla vardagen även i bostadsområden med svåra sociala problem.I motion 1996/97:So631 av och () begärs etttillkännagivande av vad i motionen anförts om åtgärder för att minska våldet isamhället. Motionärernas grundtanke är att man , när det ekonomiskaläget tillåter det, skall ge antivåldsutbildningar till alla som på något sättvårdar barn, företrädesvis föräldrar till barn, personal på daghem och lärarei . Utbildningen bör enligt motionärerna ges av särskilt utbildadeantivåldskonsulter. kan man på skolor och på de arbetsplatser därman tar hand om barn åtminstone börja att arbeta med att skapa en miljö därbarn lär sig att det inte är fel att säga nej, t.ex. till att delta imobbning. Redan nu måste vi försöka hitta lösningar på hur vi kan påverkainställningen till våld hos det uppväxande släktet, anför motionärerna.I motion 1996/97:So635 av m.fl. (s, m, c, fp, v, mp, kd)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en parlamentarisk utredning kring barn som misshandlas, vanvårdaseller utsätts för övergrepp. Motionärerna påpekar att i sinslutrapport om Barn i fokus-projektet föreslår att regeringen skall tillsättaen särskild kommission om barn som offer för eller vittne till våld ochsexuella övergrepp. har också uppmärksammat problemområdet isin årsrapport. Det är vidare enligt motionärerna Allmännabarnhuset i samarbete med utredde barnmisshandeln i Sverige.Slutligen tar motionärerna upp att artikel 19 punkt 1stadgar att konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga lagstiftnings-,administrativa och sociala åtgärder samt åtgärder i utbildningssyfte för attskydda barnet mot alla former av fysiskt eller psykiskt våld, skada ellerövergrepp, vanvård eller försumlig behandling, misshandel eller utnyttjande.Motionärerna föreslår att en parlamentarisk utredning tillsätts kring barn sommisshandlas, vanvårdas eller utsätts för övergrepp.I motion 1996/97:So644 av () yrkas att som sin meningger regeringen tilll känna vad i motionen anförts om särskilt utsatta barn iriskzonen.