bet · GL01UU8 · 1997-11-06 00:00:00 — Den vidare utvecklingen av PFF-samarbetet och EAPR måste bli styrande för den framtida utformningen av vårrepresentation i Bryssel.Utskottet avstyrker därmed motionerna U7 (m), U8 (mp) yrkande 4 och U11 (fp)yrkande 4.Inom ramen för det fördjupade PFF-samarbetet finns också en strävan att stärkapartnerländernas möjligheter till insyn och inflytande i militära PFF-frågorvid och staber. kommer att sammanträdaregelbundet med partnerländerna inom EAPR för att diskutera PFF- ochkrishanteringsfrågor. Partnerländerna kommer även att kunna utse nationellaförbindelseofficerare att i ökad omfattning bidra till det dagliga PFF-arbeteti och i olika Natostaber. har , i likhetmed de flesta PFF-länder, en förbindelseofficer vid iMons, , och en förbindelseofficer vid Natohögkvarteret i Bryssel.Särskilda PFF-enheter med officerare från partnerländerna skall ocksåtillskapas, vilka skall ingå som separata delar i reguljära Natostaber.Även om arrangemanget inte ger partnerländerna något formellt inflytande, ärdet regeringens bedömning att det kommer att ge värdefull kunskap om Natosstrukturer och arbetssätt samt planering av konflikthanteringsoperationer.Närvaron av förbindelseofficerare förbättrar möjligheter att påverkautformningen av PFF-aktiviteter och fredsfrämjande insatser. Nationellaställningstaganden underlättas och beredskapen att agera förbättras.Regeringen bedömer att har intresse av representation vid Natoshögkvarter och staber på olika nivåer, både i form av förbindelseofficerare ochinternationella tjänster vid har i denna fråga anfört följande i sitt yttrande1997/98:FöU3y:Utskottet framhåller att det länge har varit en uttalad svensk uppfattning attländer som bidrar med trupp till en internationell krishanteringsoperationockså skall ges insyn i och inflytande över planering och ledning av insatsen.Utskottet anser i likhet med regeringen att det bör vara en svensk målsättning,med beaktande av erfarenheterna från IFOR och SFOR, att arrangemangen för insynoch inflytande ges en permanent och förstärkt form i det politisk-militäraramverk för krishanteringsinsatser som avses utarbetas inom EAPR.Utskottet delar detta synsätt och instämmer i regeringens bedömning av viktenav att partnerländerna tillerkänns ett utökat inflytande över planeringen ochgenomförandet av internationella fredsfrämjande operationer inom ramen för PFFoch EAPR. Utskottet vill framhålla att en sådan strävan genomsyrat Sverigesagerande också på andra politikområden. Inte minst inom ramen för den nuavslutade regeringskonferensen, IGC, gav regeringen tydligt uttryck förSveriges strävan att bidra till den europeiska krishanteringsförmågan i vidbemärkelse. och lade inom ramen för de förhandlingarna fram ettgemensamt initiativ, syftande till en tydligare länk mellan EU och VEU, vadavser de s.k. Petersbergsuppgifterna. Förslaget hade utformats på den militäraalliansfrihetens grund och innebar att en åtskillnad gjordes mellan detfredsfrämjande arbetet i vid mening och försvaret av medlemsländernasterritorier. Initiativet fick ett positivt mottagande och sågs över lag som ettuttryck för det dynamiska elementet i svensk säkerhetspolitik - för vår viljaatt efter förmåga och förutsättningar delta i byggandet av en ny alleuropeisksäkerhetsarkitektur.Utskottet finner det rimligt att dessa ambitioner återspeglas ocksåbeträffande PFF-samarbetet och instämmer i vad regeringen anfört om svensknärvaro i Natostaber och de planerade PFF-enheterna. Beträffande de senaredelar utskottet regeringens bedömning att tillskapandet av dessa enhetertydliggör att det nu inledda samarbetet inte kommer att omfatta uppgifterrörande territoriellt försvar, något som är en förutsättning för svensktdeltagande.Utskottet avstyrker motion U8 (mp) yrkande 3.EAPR och ett politisk-militärt ramverk för krishanteringsoperationerEAPR befinner sig i ett utvecklingsskede. Som regeringen framhåller iskrivelsen, är det därför inte möjligt att exakt ange vad som kommer attbli det konkreta innehållet i EAPR. En viktig uppgift blir fördjupningen ochvidareutvecklingen av samarbetet med partnerländerna beträffande planering ochgenomförande av fredsfrämjande insatser. EAPR kommer att erbjudapartnerländerna ökade möjligheter till insyn och inflytande i Natos planerings-och beslutsprocesser för sådana insatser, bl.a. genom att civila och militäraNatokommittéer öppnas upp för deltagande av partnerländerna.Utskottet har redan inledningsvis i detta betänkande berört grunderna förSveriges säkerhetspolitik.Regeringen framhåller i skrivelsen att utgångspunkten för medverkani EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet är att det sker på den militäraalliansfrihetens grund. Samarbetet medför inte några försvarsförpliktelser. Detbygger på frivilliga åtaganden där självt bestämmer omfattningen av sinmedverkan.I EAPR kommer tonvikten att ligga på militära krishanteringsfrågor och denoperativa samverkan både i övningar och insatser liknande Bosnien-operationen.Från ett allmänt säkerhetspolitiskt perspektiv är EAPR och PFF viktigabeståndsdelar i strävan att bygga en gemensam säkerhetsordning utan att nyaskiljelinjer etableras och där gamla kan överbryggas. EAPR kommer att bli ettviktigt forum för informationsinhämtning och samråd mellan Nato och de ländersom står utanför Nato. EAPR kommer att tilldelas en betydande roll för attutveckla PFF-samarbetet.Genom EAPR och PFF bidrar vidare till att stärka uppbyggnaden avdemokratiskt kontrollerade försvarsmakter i Central- och Östeuropa.En av de svenska målsättningarna med PFF-deltagandet är att stödjauppbyggnaden av civilt försvar i andra länder. har aktivt deltagit iarbetet på detta område. EAPR innebär ökade möjligheter till fördjupatsamarbete beträffande det civila försvaret. Utskottet noterar regeringensambition att stödja arbetet inom FN syftande till att förbättra deninternationella samverkansförmågan vid civila insatser. Regeringens beslut atttillsätta en särskild utredare med uppgift att bl.a. ta initiativ till civil-militära utbildningsprojekt är också lovvärd. Vidare har regeringen utsett ensärskild interdepartemental grupp för beredning av beslut om svenskt deltagandei fredsfrämjande insatser, där olika civila och militära aspekter på insatsernasamordnas. Utskottet välkomnar regeringens uttryckliga strävan att stärka detcivila försvarssamarbetet. I detta sammanhang torde också dentotalförsvarsrådgivare som placerats vid ambassaden i komma att fåviktiga uppgifter.Utskottet anser med det anförda motion U9 (kd) yrkandena 1 och 2 besvarad.Regeringens bedömning är att det ligger i intresse att aktivt delta iEAPR och det fördjupade PFF. Detta är ett sätt på vilket kan medverkatill skapandet av en alleuropeisk säkerhetsordning, i vilken EAPR och PFF utgörviktiga beståndsdelar.Utskottet har på annan plats i detta betänkande uttalat sig om PFF-samarbetetsallmänna karaktär. deltagande i PFF är väl förenligt med den militäraalliansfriheten.Utskottet avstyrker därmed motion U10 (v) yrkande 1.Försvarsutskottet har i sitt yttrande beträffande EAPR-samarbetet anförtföljande:Det är utskottets mening att bör kunna samarbeta med Nato på allaområden utom de som rör försvaret av vårt eget territorium eller vad gällerkravet på ömsesidiga försvarsgarantier. Samarbetslinjen är självklar eftersomden gagnar såväl vår egen säkerhet som säkerheten i vårt närområde och i Europasom helhet. EAPR kan bli en viktig mötesplats för planering och samordning avbl.a. har genom betänkande 1995/96:UFöU1 säkerhetspolitik tagitställning till att bevarandet av den militära alliansfriheten inte förutsätteratt i något annat avseende skulle behöva ålägga sig restriktioner vadgäller deltagandet i det framväxande, mångfasetterade europeiska samarbetet.Utskottet vill därför betona att regeringen särskilt framhåller att Sverigesmedverkan i PFF sker på den militära alliansfrihetens grund. Samarbetet medförinte några försvarsförpliktelser. Det bygger på frivilliga åtaganden där varjestat själv bestämmer ambitionsnivån för sin medverkan. Förutom att stärka densvenska förmågan till medverkan i internationell krishantering syftar vårt PFF-deltagande även till att sätta in det militära säkerhetssamarbetet iÖstersjöområdet i ett brett, alleuropeiskt perspektiv med engagemang från Nato,och andra partnerländer.Utskottet - som delar regeringens bedömning - anser därför att börmedverka till att utveckla samarbetet mellan Nato och militärt alliansfrialänder inom EAPR.Utskottet ansluter sig till vad försvarsutskottet härvid har anfört och delarregeringens bedömning av EAPR och fördjupningen av PFF-samarbetet. på annan plats i detta betänkande anfört om den säkerhetspolitiskabetydelsen av PFF-samarbetet generellt äger tillämpning också beträffande EAPR.Sveriges deltagande i detta samarbete ligger i linje med svenskasäkerhetspolitiska intressen. Det är angeläget att på ett trovärdigtsätt kan bidra till internationella krishanteringsinsatser under FN- ellerOSSE-mandat i . är det viktigt att medverkar till attutveckla en effektiv internationell krishanteringsförmåga som kan främjasäkerhet och fredlig konfliktlösning. bidrar på detta sätt tillskapandet av en alleuropeisk säkerhetsordning. Utskottet vill i dettasammanhang särskilt framhålla att deltagandet i EAPR och det fördjupade PFF-samarbetet kan bidra till att sätta in det militära säkerhetssamarbetet iÖstersjön i ett brett alleuropeiskt perspektiv, med engagemang från både Natooch Ryssland.Utskottet ser deltagande i EAPR som ett viktigt verktyg för attfrämja strävan att tillförsäkra de länder som deltar med trupp i eninternationell fredsfrämjande operation insyn i och inflytande över hur dennaoperation planeras och leds. Erfarenheterna från IFOR och SFOR visar hurviktigt det är att arrangemangen för insyn och inflytande ges en permanent,tydlig och transparent form. Enligt utskottets mening måste för somhelhet viktiga krishanteringsoperationer kunna planeras och genomföras med enhögre grad av förutsägbarhet än vad som varit fallet. Utskottet harförstått att detta också är ett av huvudsyftena med det politisk-militäraramverk för krishanteringsinsatser som avses utarbetas inom EAPR.Diskussioner om att skapa detta ramverk för Natoledda krishanteringsinsatserhar redan påbörjats. Utskottet välkomnar regeringens redovisade ambition attaktivt delta i arbetet för att stärka partnerländernas möjligheter till insynoch inflytande i Natos planerings- och beslutsprocesser förkrishanteringsinsatser.I likhet med regeringen anser utskottet det viktigt att partnerländerna gesmöjlighet att framföra sina ståndpunkter i ett tidigt skede av planerings- ochbeslutsprocesserna. Under pågående operation bör partnerländer som deltar medtrupp dessutom vara representerade i de staber som leder själva insatsen.Med det anförda anser utskottet motion U11 (fp) yrkande 2 och motion U210 (c)yrkande 9 besvarade. Utskottet avstyrker motion U8 (mp) yrkande 5. beträffande regeringens skrivelse 1997/98:29 och det fördjupade Partnerskap för fred-samarbetetatt lägger regeringens skrivelse 1997/98:29 och det fördjupade Partnerskap för fred-samarbetet tillhandlingarna,2. beträffande säkerhetspolitikatt avslår motionerna 1997/98:Fö211 yrkande 1, 1997/98:Fö228 yrkande1 (delvis), 1997/98:U11 yrkande 1 (delvis) samt 1997/98:U802 yrkande 6,res. 1 (m)res. 2 (fp)3. beträffande de säkerhetspolitiska hotenatt förklarar motionerna 1997/98:Fö228 yrkande 1 (delvis),1997/98:U11 yrkande 1 (delvis) samt 1997/98:U807 yrkande 1 besvarade medvad utskottet anfört,4. beträffande det breda säkerhetsbegreppetatt avslår motion 1997/98:Fö211 yrkande 4,res. 3 (m)5. beträffande deltagande i internationellt fredsfrämjandearbeteatt med avslag på motion 1997/98:U407 yrkandena 1, 4 och 5 förklararmotionerna /98:U8 yrkande 2 och 1997/98:U10 yrkande 2 besvarade medvad utskottet anfört,res. 4 (mp)6. beträffande Natos nya uppgifteratt med avslag på motion 1997/98:Fö211 yrkande 2 förklarar motionerna1997/98:Fö228 yrkande 1 (delvis) samt 1997/98:U11 yrkande 1 (delvis)besvarade med vad utskottet anfört,res. 5 (m)7. beträffande hittillsvarande deltagande i PFF-samarbetetatt avslår motion 1997/98:Fö211 yrkande 3,res. 6 (m)8. beträffande samråd mellan riksdag och regeringatt förklarar motionerna 1997/98:U8 yrkande 6, 1997/98:U9 yrkande 3samt 1997/98:U407 yrkande 3 besvarade med vad utskottet anfört,9. beträffande PFF:s breddade övningsinnehållatt avslår motionerna 1997/98:U8 yrkande 1 och 1997/98:U407 yrkande2,res. 7 (v, mp)10. beträffande planerings- och översynsprocessenatt förklarar motion 1997/98:U11 yrkande 3 besvarad med vad utskottetanfört,11. beträffande diplomatiska kontakter med Natoatt avslår motionerna 1997/98:U7, 1997/98:U8 yrkande 4 samt1997/98:U11 yrkande 4,res. 8 (m, fp)res. 9 (mp)12. beträffande inflytande på planering och genomförande avkrishanteringsinsatseratt avslår motion 1997/98:U8 yrkande 3,res.10 (v, mp)13. beträffande samverkansförmåga vid civila insatseratt förklarar motion 1997/98:U9 yrkandena 1 och 2 besvarad med vadutskottet anfört,14. beträffande PFF-samarbetets karaktäratt avslår motion 1997/98:U10 yrkande 1,res. 11 (v)15. beträffande Euro-atlantiska partnerskapsrådetatt med avslag på motion 1997/98:U8 yrkande 5 förklarar motionerna1997/98:U11 yrkande 2 och 1997/98:U210 yrkande 9 besvarade med vadutskottet anfört.res.12 (v, mp)den 18 november 1997På utrikesutskottets vägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: (), (), Inga-BrittJohansson (s), (), (), (), HelenaNilsson (c), (), (), (), AgnetaBrendt (s), (), (), (), () och (). säkerhetspolitik (mom. 2), och (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 16 börjar med ?Det är? ochslutar med ?U802 (m) yrkande 6? bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning står inför större möjligheter ännågonsin när det gäller att säkra frihet, fred och välstånd. Det finnsvisserligen gott om hot mot såväl frihet som fred. Den fred som råder efter detgrymma kriget i är skör. I grannländerna är situationeninstabil. I och sätts demokratin på undantag ochchauvinistisk propaganda gör sig bred. Norr och söder om harkrigshärjade regioner långt kvar till fred och stabilitet. I kan ett framtida maktövertagande av de rödbrunarevanschistiska krafterna inte uteslutas.Likväl är situationen förhållandevis ljus. Det beror på att det finns starkasammanhållande krafter som verkar för frihet, demokrati och välstånd. Aldrigförr har de goda krafterna varit så välorganiserade och så samspelta i strävanatt säkra de goda värdena på hela vår kontinent. Förutsättningen är ett idogtarbete på den europeiska säkerhetsstrukturen. Alla goda krafter måste ta sittansvar och medverka fullt ut. Tvekan och isolationism undergräver vårtgemensamma ansvar.Den europeiska integrationen mellan EU och länderna i Central- och Östeuropafortsätter och fördjupas. Tio av de nya demokratierna från i norr tillBulgarien i söder samt vill bli medlemmar i unionen. Endastkrigs- och krisländerna på västra står fortfarande utanför processen.EU:s historiska uppgift är att möjliggöra medlemskap för kandidatländerna, såsnart de uppfyller de demokratiska, ekonomiska och rättsliga villkor sommedlemskapet inbegriper.Europarådet har redan välkomnat alla nya demokratier som medlemmar. Endastett fåtal länder står utanför. De normer för mänskliga rättigheter ochdemokrati som är kärna utgör därmed ett förpliktande åtagande förnästan alla länder. Även om tillämpningen i vissa fall är bristfälligråder en samsyn om principernas allmänna giltighet och om vikten av mekanismerför att säkerställa efterlevnaden av dem.OSSE, , har delvis medEuroparådet överlappande uppgifter när det gäller att främja mänskligarättigheter och demokrati. Organisationen gör viktiga insatser i samt i länderna i Transkaukasus och , som genom sittmedlemskap i organisationen dras in i den europeiska värdegemenskapen och dessmekanismer för konfliktlösning.FN:s säkerhetsråd påverkar också . Dess unika kompetens vad gäller attsanktionera också fredsframtvingande åtgärder är grunden för Natos fredsinsatsi . I finns en fredsbevarande FN-styrka somhittills varit så framgångsrik att dess existens är praktiskt taget okänd.Den breda civila samverkan byggs och förstärks genom nationella åtaganden ochkraftfulla institutioner. Ett utan Europeiska unionen och övrigaorganisationer skulle vara en mer instabil, fattigare och mycket mer splittradkontinent.Alla européer måste värna samarbetet och vårda dess utveckling även omsamarbete medför problem när olika kulturer, traditioner och attityder skallmötas. Extrem nationalism, främlingsfientlighet och isolationism hotarsamverkan. skulle bli mörkt och kallt om sådana krafter fick dominera.Därför är uppslutningen bakom den europeiska samverkan och integrationen såviktig. och svenskarna måste känna sitt ansvar för detta.Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fö211 (m) yrkande 1. Utskottetanser med det anförda motionerna Fö228 (fp) yrkande 1 (delvis), U11 (fp)yrkande 1 (delvis) samt U802 (m) yrkande 6 besvarade.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:2. beträffande säkerhetspolitikatt med bifall till motion 1997/98:Fö211 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört och förklarar motionerna1997/98:Fö228 yrkande 1 (delvis), 1997/98:U11 yrkande 1 (delvis) samt1997/98:U802 yrkande 6 besvarade med vad utskottet anfört,2. säkerhetspolitik (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 16 börjar med ?Allabedömningar av? och slutar med ?U802 (m) yrkande 6? bort ha följande lydelse:Knappast något är mer avgörande för vår fred och stabilitet än förhållandenai sydöstra strandstater. Något traditionellt militärt hot motsvenskt territorium föreligger inte för överskådlig tid. Den politiskautvecklingen i är dock fortfarande instabil och oförutsägbar. Medfördraget mellan och förankras i det fortsattasäkerhetssamarbetet i . Det är mycket välkommet. finns det enrisk med fördragets konstruktion att det befäster som Natos motpart,vilket kan vara olyckligt såväl för säkerhetssamarbetet i som förRysslands egen utveckling. Det skulle vara i svenskt intresse att Nato ståröppet för alla demokratier i som önskar bli medlemmar utan någonbegränsning eller rum, och som därför inte utesluter Ryssland.Beslutet i samband med i att inleda förhandlingar om enutvidgning till att omfatta , och är välkommet. Att varkenSlovenien eller någon av de baltiska staterna omfattades av beslutet ärbeklagligt. Om detta visar sig ha långsiktig varaktighet kan det bli olyckligtinte minst för utvecklingen av den säkerhetspolitiska stabiliteten iÖstersjöområdet. Den oförmåga att i rent svensktsäkerhetspolitiskt egenintresse aktivt stödja de baltiska staternas önskemål omNatomedlemskap har inte underlättat en för mer önskvärdutveckling i detta avseende. Att med all kraft stödja de baltiska staternasönskemål om medlemskap i är inget alternativ till Natomedlemskap men blir idetta perspektiv än mer angeläget för . Om de baltiska staterna föröverskådlig tid utestängs från medlemskap i ökar det ytterligare Sverigesansvar för att medverka till att stärka deras säkerhet.Sverige skall bidra till att skapa en alleuropeisk fredsordning. Nato börutvecklas till en struktur för gemensam säkerhet i vår världsdel med Sverigesom medlem. Det finns inte anledning att nu ompröva den militäraalliansfriheten, men full handlingsfrihet bör råda inför den fortsattasäkerhetspolitiska utvecklingen i . Skulle Nato exempelvis utvidgas medde baltiska staterna och är det uppenbart att frågan kommer i ett nyttläge.Utskottet tillstyrker motionerna Fö228 (fp) yrkande 1 (delvis) och U11 (fp)yrkande 1 (delvis). Med det anförda anser utskottet motionerna Fö211 (m)yrkande 1 och U802 (m) yrkande 6 besvarade.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:2. beträffande säkerhetspolitikatt med bifall till motionerna 1997/98:Fö228 yrkande 1 (delvis) och1997/98:U11 yrkande 1 (delvis) som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört samt förklarar motionerna 1997/98:Fö211 yrkande 1 och1997/98:U802 yrkande 6 besvarade med vad utskottet anfört,3. Det breda säkerhetsbegreppet (mom. 4), och (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 17 börjar med ?De senasteårens utveckling? och slutar med ?motion Fö211 (m) yrkande 4? bort ha följandelydelse:Känsligheten för politiska påtryckningar ökar avsevärt om inte militäraförutsättningar finns att kunna stå emot militära hot. Också andrapåfrestningar än väpnat angrepp måste, i enlighet med regeringens förslag,kunna hanteras inom ramen för svensk säkerhetspolitik.Utan ett starkt försvar blir en avsevärt svagare aktör såvälbistånds- som handels- och säkerhetspolitiskt, i närområdet i allmänhet och iÖstersjöområdet i synnerhet. En fortsatt nedrustning av svensk militär förmågainnebär alltså inte bara förlorad värnkraft utan också förlorat politiskthandlingsutrymme. En trovärdig säkerhetspolitik kräver en tydlig moraliskryggrad och väl genomtänkta ståndpunkter, men också ett bakomliggande militärtstöd. Vår trovärdighet avgörs av hur omvärlden, inte vi själva, uppfattar vårförmåga.Det svenska stödet till de baltiska ländernas frigörelse, som inleddes underden borgerliga regeringens tid, har fått en åtminstone retorisk uppföljning iGöran engagemang för utvecklingen i . För att dennapolitik skall kunna lyckas och axla en ledande roll iÖstersjösamarbetet bör inte den militära komponenten urholkas. Såväl förmågantill krishantering i området som det generella ?ryggstöd? ett starkt militärtförsvar ger förfuskas genom försvarsbeslut.Trots att hotet om en traditionell kustinvasion har minskat bör viktigsjömilitär kapacitet upprätthållas. Minröjning och bevakning liksom förmåga atthålla sjö- och flygleder till öppna kan behövas dels för försörjning iallmänhet, dels för att rent fysiskt möjliggöra militär assistans till Baltikumfrån länder som har vilja och resurser till detta. Det är viktiga uppgifteräven i andra lägen än då befinner sig i krig.En förbättrad marin förmåga vad gäller krishantering i ökarsjälvfallet också flexibiliteten och förstärker därmed möjligheterna att hjälpatill att säkra vår egen försörjning över havet, främst på . Detmilitära försvaret har betydelse långt innan det kommer till användning i ettfullskaligt krig som ter sig tämligen avlägset. Som ett politiskt verktyghar militär styrka i modern tid förbehållits andra och då företrädesvisregionalt dominerande stormakter. I praktiken utgör naturligtvis den militärapotentialen en komponent också i politiska agerande på deninternationella arenan. Vårt uppträdande i den gråzon av kriser och konfliktersom kan bli aktuella i närområdet har stor betydelse för att förhindra att krisblir till krig.Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fö211 (m) yrkande 4.dels att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:4. beträffande det breda säkerhetsbegreppetatt med bifall till motion 1997/98:Fö211 yrkande 4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,4. deltagande i internationellt fredsfrämjande arbete (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 18 börjar med?Händelseutvecklingen i? och på s. 19 slutar med ?yrkande 2 besvarade? bort haföljande lydelse:Förutom medlemskap i och är aktiv observatör i VEU, som frånsvenskt håll definierades som omfattande ?fredsfrämjande insatser,krishantering och humanitära aktioner?. är en organisation för försvars-och säkerhetspolitiskt samarbete. Betänkandet har formuleringen att Sverigeockså som observatör i VEU verkar för att stärka den europeiska förmågan attgenomföra fredsfrämjande och fredsbevarande insatser.Sverige är också medlem av WEAG, , vilketinnebär samarbete inom krigsmaterielbranschen.VEU är en tidig organisation inomEU. 1996 kom den s.k. Birminghamdeklarationen, där man bl.a. talar om attstärka banden till Nato, som är en militärallians med försvarsförpliktelser.Observatörskapet i VEU har inte bara säkerhetspolitiskt utan ocksåförsvarspolitiskt samarbete på programmet.