bet · GK01SoU18 · 1997-05-15 00:00:00 — Ett överklagatbeslut kan då upphävas av domstolen om beslutet inte tillkommit i lagaordning, om beslutet hänför sig till något som inte är en angelägenhet förkommunen, om det organ som har fattat beslutet har överskridit sinabefogenheter eller om beslutet strider mot lag eller annan författning.I propositionen sägs vidare att kommunen även i fortsättningen bör ha somriktmärke att den enskilde genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivåi fråga om de behov som biståndet är avsett att täcka och att stödet utformasså att det stärker den enskildes resurser att leva ett självständigt liv.Lagrådet har i detta sammanhang påpekat att upphävandegrunden i 10 kap. 8 §första stycket 4 i kommunallagen, dvs. att beslutet strider mot lag ellerannan författning, inte kan åberopas av den som anser att han genom detvägrade biståndet inte tillförsäkrats en skälig levnadsnivå.MotionernaI ett flertal motioner från allmänna motionstiden yrkas att en riksnorm skallinföras.I motion Sf241 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande omvad i motionen anförts om införandet av en riksnorm för socialbidrag (yrkande7). Motionärerna anser att en för hela riket enhetlig riksnorm försocialbidrag bör införas.I motion So654 av () begärs ett tillkännagivande om införande aven riksnorm i socialbidragssystemet. I syfte att förhindra godtycke ochrättsosäkerhet anser motionären att en riksnorm för socialbidrag bör införas.Den enskildes rättigheter och trygghet måste väga tyngre än kommunernas rätttill självstyre.Även i motion So664 av () begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om riksnorm. Motionären anser att en riksnorm bör införas för attgarantera rätten till en skälig levnadsnivå (yrkande delvis).I tre motioner (m, c och kd) som väckts med anledning av propositionen yrkasavslag på regeringens förslag om en riksnorm. I motionerna föreslås också att6, 6 a och 6 b §§ skall utformas enligt motionärernas önskemål.I motion So44 av m.fl. (m) yrkas att skall avslåförslaget om en riksnorm (yrkande 3). Motionärerna anser att socialbidragensstorlek skall avgöras av de enskilda kommunerna. I grunden handlar frågan omriksnorm eller ej om tilltron till det kommunala självstyret. Skälet till attlåta kommunerna fastställa normnivån är enligt motionärerna bl.a. att såvälkostnadsnivån som lönenivån för breda löntagargrupper skiljer sig mellan olikadelar av landet. Det bistånd som skall utbetalas bör överensstämma med vad mani den enskilda kommunen som socialtjänstansvarig finner rimligt. Detta ärgrundläggande för den kommunala demokratin. Socialbidragsnivåer som saknarfolkligt stöd är enligt motionärerna nedbrytande för den gemenskap som ärnödvändig i samhället. Vidare yrkas att skall besluta att det skallvara möjligt att överklaga beslut om rätten till socialbidrag men däremot intesocialbidragens nivå (yrkande 5). Vad gäller de poster som skall ingå iförsörjningsstödet anser motionärerna att det är oskäligt att stöd skall utgåför medlemsavgift till fackförening (yrkande 4).I samma motion (m) yrkas att skall besluta om att 6 § SoL skallkompletteras med en bestämmelse om villkorat bistånd (yrkande 6). Motionärernamenar att måste ges möjlighet att ställa krav påmotprestationer från den som tar emot bistånd. När det gäller arbetslösabidragstagare bör kravet i första hand vara att dessa aktivt skall sökaarbete. I andra fall t.ex. när det gäller rehabiliterings- ochnormaliseringsarbete anser motionärerna att skall hamöjlighet att villkora biståndet, t.ex. ställa krav på att en missbrukareskall delta i visst rehabiliteringsprogram. Motionärerna föreslår att 6 §kompletteras med följande bestämmelse: ?Socialnämnden har rätt att ställaskäligt krav på motprestation om det bedöms aktivt kunna bidraga till attstärka den enskildes möjligheter att leva ett normalt liv. ?Även i motion So607 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivandeom att en möjlighet till s.k. villkorat bistånd skall införas isocialtjänstlagen (yrkande 6).I motion So46 av m.fl. (c) yrkas att avslår förslagetom en riksnorm (yrkande 2) och som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om en ny utformning av paragraferna 6, 6 a och 6 b SoL(yrkandena 3, 4 och 5). Enligt motionärerna innebär regeringens förslag attriksnormen blir ett tak i stället för ett golv. Socialbidragen kommer med denutformning som regeringen föreslår att sänkas i flera kommuner eftersom detbara är ?om det i det enskilda fallet finns särskilda skäl? som socialnämndenkan beräkna kostnaderna till en högre nivå. Förslaget kommer också att ledatill en ökad arbetsbelastning för . Motionärerna anser vidareatt förslaget undergräver principen om att det politiska ansvaret skall liggapå olika nivåer. Om regeringen skall bestämma bidragsnivåerna bör också statenstå för hela eller i vart fall delar av kostnaderna för det ekonomiskabiståndet. Kommuner skall enligt motionärernas mening ges stor frihet attbestämma normerna för socialbidraget. Det är kommunernas politiker som skallha ansvaret för bedömningarna baserade på de lokala förutsättningarna. Det ärdock angeläget att socialbidragens konstruktion når en större enhetlighet isitt innehåll och inte enbart i fråga om den yttre strukturen. Den föreslagnariksnormen kommer att leda till att biståndet i vissa delar av landet ärotillräckligt medan det i andra delar kan uppfattas som alltför generöst.Motionärerna föreslår att den nuvarande 6 § SoL delas upp i dels en paragrafsom preciserar försörjningsstödet, dels en paragraf som reder ut vad som avsesmed ?livsföring i övrigt?, dvs. det som i propositionen benämns ?annatbistånd?. Enligt motionärerna bör 6 § SoL ges följande lydelse:?Den enskilde har rätt till bistånd av försörjning(försörjningsstöd) och sin livsföring i övrigt (annat bistånd), om hans ellerhennes behov inte kan tillgodoses på annat sätt. Närmare föreskrifter omförsörjningsstödet meddelas i 6 b och 6 c §§ samt om annat bistånd i 6 f §.Grunderna för biståndets nivå fastställs av kommunfullmäktige. ?Paragraferna 6 a och 6 b bör enligt motionärerna lyda enligt följande: ?Denenskilde skall genom biståndet tillförsäkras social grundtrygghet. Biståndetskall utformas så att det stärker hans eller hennes resurser att ta ansvar ochleva ett självständigt liv.? ?Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa ochhygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift,2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring, läkarvård, akut tandvård,glasögon samt medlemskap i arbetslöshetskassa. ?I motion So47 av m.fl. (kd) yrkas att beslutaratt 6 a och 6 b §§ SoL skall utformas i enlighet med vad som föreslås imotionen (yrkandena 1 och 2). Motionärerna anser att ingen skall behöva saknabostad, kläder, livsmedel etc. I ett välfärdssamhälle skall det finnas ensocialtjänst som skjuter till de medel som behövs för att nå dennagrundtrygghet. Denna grundinställning får dock enligt motionärerna inteinnebära att försörjningsstöd tar över andra trygghetssysteminom socialpolitiken. Syftet med är och bör även varaatt fler människor blir oberoende av ekonomiskt bistånd och inte tvärtom.Motionärerna föreslår att skall anta följande lydelse till 6 a §SoL:?Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras social grundtrygghet.Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes resurser att taansvar och leva ett självständigt liv. ?Vidare anser motionärerna att det är angeläget att normerna försocialbidragen vad gäller konstruktion och innehåll kommer till tydligtuttryck i lagen. Kommunerna skall ges stor frihet att bestämma normerna försocialbidragen. Detta är i grunden en fråga om tilltron till den kommunalasjälvstyrelsen. bör anta följande förslag till 6 b § SoL. ?Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa ochhygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift,2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring, läkarvård, akut tandvård,glasögon samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa.Skäliga kostnader enligt första stycket 1 utgår i enlighet med en avkommunfullmäktige fastställd norm beräknad i procent av det basbeloppom enligt 1 kap. 6 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring harfastställts för året. Försörjningsstödet enligt andra stycket 2 beräknas tillbelopp motsvarande den enskildes skäliga kostnader för utgiftsposterna. ?I en motion begärs ett tillkännagivande om en korttidsnorm.I motion So48 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande om enkorttidsnorm (yrkande 1). Motionärerna anser att begreppet riksnorm ledertanken fel och därför bör ersättas med begreppet miniminivå. Den s.k.riksnormen är enligt motionärerna också för högt satt vid vissa förhållanden.Hur mycket som skall utgå i socialbidrag måste i varje enskilt fall baseras påom behovet avser en . Studerande som lever på studie-bidrag och studielån under terminerna och som behöver socialbidrag undersommaruppehållet har t.ex. inte samma behov av stöd som en person som saknarinkomster under kanske . Mot denna bakgrund anser motionärerna attde kommuner som så önskar skall ha möjlighet att tillämpa en lägre norm för depersoner som har behov av stöd endast under en kortare tid.I motion So40 av m.fl. (v) yrkas att beslutar attmöbler, husgeråd, TV m.m. skall betraktas som grundläggande konsumtionsbehovenligt socialtjänstlagen och att beslut om sådant bistånd skall kunnaöverklagas genom förvaltningsbesvär, detsamma bör enligt motionärerna gällakostnader för all tandvård (yrkandena 4 och 5). Motionärerna välkomnarregeringens förslag till införandet av en riksnorm och en i lag angivenminiminivå för försörjningsstöd. Motionärerna anser dock att fler poster böringå i försörjningsstödet och att avslag därigenom skall kunna överprövasgenom förvaltningsbesvär. Möbler, husgeråd, TV m.m. skall prövas efter behovpå det sätt som sker . Likaså bör skäliga kostnader för all tandvårdpreciseras och kunna bli föremål för överprövning i den för förvaltningsbesvärstadgade ordningen.Psykologisk behandling och psykoterapi kan öppna för en fullständigrehabilitering av en person. Psykiatrisk behandling skall enligt motionärernadärför tillhöra den omsorg och vård som den enskilde vid behov har rätt att fåoch som vid avslag kan prövas i form av förvaltningsbesvär (yrkande 6).Även i motion So49 av m.fl. (mp) riktas kritik mot att vissabeslut om bistånd inte skall kunna överklagas (yrkande 1 delvis). Motionärernaanser att beslut om bistånd till tandvård, psykoterapeutisk behandling ochalternativ medicinsk behandling skall kunna överklagas genomförvaltningsbesvär. Regeringens bedömning att olika uppfattningar mellan denbiståndssökande och kommunen i fråga om val och utformning av insatser intelämpar sig för juridisk prövning är enligt motionärerna verklighetsfrämmande.Det höga antalet överklaganden i sådana mål talar tydligt i motsatt riktning.Den föreslagna inskränkningen av besvärsrätten är helt oacceptabel. Detta börges regeringen till känna.Frågor om kostnadsansvaret för socialbidrag tas upp i följande tre motioner.I motion So40 av m.fl. (v) begärs tillkännagivanden om behovetav att utreda hur staten kan överta kostnadsansvaret för socialbidragen ochvad som anförts om finansieringsprincipen (yrkandena 15 och 16). Motionärernaanser att kostnadsansvaret för socialbidragen skall flyttas över frånkommunerna till staten. Överflyttningen bör i största möjliga utsträckningvara kostnadsneutral. Detta torde kunna åstadkommas genom att de generellastatsbidragen till kommunerna minskar i motsvarande mån. Motionärerna anserdet också viktigt att finansieringsprincipen upprätthålls. Ett beslut omändringar i socialtjänstlagen som kan leda till merkostnader för kommunernamåste åtföljas av en reglering av statsbidragen så att kommunerna kompenserasför merkostnaden.I motion Fi212 av m.fl. (v) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om delatfinansieringsansvar för socialbidrag (yrkande 17). Motionärerna pekar på attkostnaderna för socialbidrag ökat dramatiskt och förordar attstat och kommun delar ansvaret för dessa kostnader.I motion So664 av () begärs ett tillkännagivande om vad somanförts om kostnadsansvar för socialbidragen (yrkande delvis). Kostnaderna försocialbidragen bör enligt motionären föras över på staten och finansierasgenom en åtföljande skatteväxling mellan kommunerna.Följande motioner behandlar frågor om bl.a. inkomster som kan reducerabidraget och bidrag till visst ändamål.I motion Ju903 av m.fl. (c) yrkas att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att ersättning för lidande ochkränkning inte skall räknas som inkomst enligt socialtjänstlagen (yrkande 32).Motionärerna anför att många människor som har utsatts för brott inte klararav att återgå till studier eller arbete direkt efter brottet. Vissabrottsoffer blir beroende av bistånd enligt socialtjänstlagen. Skadestånd förlidande och kränkning bör enligt motionärerna inte räknas som inkomst vidprövningen av rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen.I motion So653 av () hemställs dels omtillkännagivanden om vad i motionen anförts om dödsbon, dels om att riksdagenskall besluta om en sådan ändring i 6 § socialtjänstlagen att dödsbon ejomfattas eller att krav på dödsbodelägarnas ekonomiska medverkan ställs ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkandena 1 och 2). kanbli skyldig att utge socialbidrag till begravningskostnader i de fall dödsboetsaknar tillräckliga medel därtill. Begravningar kan bli mycket dyra ochoansvariga dödsbodelägare skall inte kunna förlita sig på socialnämnden islutändan, anser motionärerna.I motion So665 av () yrkas att hos regeringen begärförslag till sådan ändring i socialtjänstlagen att undantag kan göras för vadsom kan beskrivas som ?skälig levnadsnivå? Såvitt utskottetförstår menar motionären att bistånd till utlandsresor inte skall ingå iskälig levnadsnivå enligt SoL och att ett avslag på en ansökan om biståndtill utlandsresor inte skall kunna överklagas genom förvaltningsbesvär.I en motion tas frågan om beräkning av ekonomisk behovsprövning ochhushållsgemenskap upp.I motion So40 av m.fl. (v) yrkas ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om vikten av att samtliga kommuner betraktar vuxna barn ochföräldrar som enskilda individer i ekonomiskt hänseende (yrkande 12).Motionärerna menar att det råder en diskrepans mellan den föreslagna 6 a § SoLoch 7 kap. 1 § andra stycket . Enligt upphörföräldrarnas skyldighet när barnet fyller . Underhållsskyldighetenutsträcks dock om barnet går i skolan dock längst till dess barnet fyller 21år. Motionärerna pekar på att vissa kommuner tillämpar en lägre norm förlivsmedel, kläder, hygienartiklar och fritid för hemmaboende ungdomar mellan18 och samt för hemmaboende vuxna . En 25-åring sompå grund av arbetslöshet hyr ett rum hos sina föräldrar får t.ex. lägreekonomiskt bistånd än om han eller hon hyrt rum hos en granne. Enligtmotionärerna är det av största vikt att samtliga kommuner betraktar vuxna barnoch föräldrar som enskilda individer i ekonomiskt hänseende vid bestämmande avsocialbidrag för ovan nämnda poster.Förutsättningar för rätt till försörjningsstöd (6 c-e §§)Regeringen anser att i högre utsträckning än aktivt skallverka för att förstärka och utveckla den enskildes egna resurser. Särskiltviktigt är det att kommunerna bistår med aktiva insatser som hjälper denenskilde att klara sin egen försörjning.Socialtjänsten bör därvid samverka med andra berörda myndigheter, framför alltmed arbetsförmedlingen, och andra arbetsrehabiliterandeorgan för att åstadkomma en samordning och bättre effektivitet av insatserna.Rätten till bistånd enligt 6 § förutsätter att den hjälpsökandes behov intekan tillgodoses på annat sätt, t.ex. genom inkomst av arbete. Det har därförkrävts och i rättpraxis slagits fast att en arbetslös person som söker biståndtill sin försörjning i regel bör vara skyldig att söka arbete enligtsocialtjänstens anvisningar och att anta erbjudanden om lämpligt arbete. Dennaskyldighet för den enskilde omfattar också arbetsmarknadspolitiska åtgärder,t.ex. arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbete eller arbetsrehabiliterandeåtgärder. Däremot har inte rätt att kräva motprestation i formav oavlönad sysselsättning som inte är att betrakta som arbete ellerarbetsmarknadspolitisk åtgärd. I nuvarande socialtjänstlag och gällanderättspraxis saknas således stöd för att villkora ekonomiskt bistånd t.ex.genom att kräva att den enskilde deltar i arbete eller sysselsättning som interyms inom den vanliga arbetsmarknaden eller arbetsmarknadspolitiken och inteär förenad med lön eller andra sedvanliga anställningsförmåner. Regeringenanser att ett förtydligande måste göras när det gäller den enskildes egnaansvar för att göra vad han eller hon kan för att bli självförsörjande. Detförutsätts dock att en individuell bedömning av den enskildes förutsättningaratt klara ett visst arbete görs i varje enskilt ärende.Den enskildes ansvar kommer till uttryck i den föreslagna lydelsen till 6 §SoL. Där stadgas att bistånd kan erhållas först om den enskilde inte själv kantillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt. Därutöveranser regeringen att nya bestämmelser bör införas i SoL som ger kommunen rättatt begära att ungdomar som uppbär försörjningsstöd skall delta ipraktik eller annan kompetenshöjande verksamhet som utvecklar hans ellerhennes möjligheter att försörja sig själv (6 c-6 e §§ SoL).Den föreslagna 6 c § tar i första hand sikte på ungdomar som ärarbetslösa eller som inte kommit in på någon reguljär utbildning och hellerinte har kunnat beredas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Syftetär att förhindra att yngre människor fastnar i ett passivtsocialbidragsberoende. För att bryta en sådan utveckling anser regeringen attsocialtjänsten måste ges möjlighet att ställa vissa krav. Bestämmelsen skalläven kunna tillämpas för personer som fyllt och som är i särskilt behovav kompetenshöjande insatser. I dessa fall måste dock socialnämnden genomsamråd med länsarbetsnämnden förvissa sig om att denna typ av åtgärd är denlämpligaste för den enskilde. Även studerande som har studielån men som understudieuppehåll behöver försörjningsstöd skall enligt propositionen omfattas avbestämmelsen. För denna grupp får åtgärderna utformas med hänsyn till attförsörjningsstöd i första hand söks för att t.ex. feriearbete saknas.Enligt propositionen är bestämmelsen inte tillämplig i de fall den enskildesproblem är av annan mer personlig natur, såsom allvarliga missbruksproblemeller beteendemässiga störningar. I ett sådant fall måste försthantera dessa grundläggande problem innan ställning kan tas till hur man påbästa sätt kan stärka den enskildes förmåga att försörja sigsjälv. Praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet skall således inteersätta vård- och behandlingsinsatser.Enligt den föreslagna 6 d § skall den som utan godtagbart skäl avböjer attdelta i praktik eller kompetenshöjande verksamhet eller utan godtagbart skäluteblir från sådan verksamhet kunna vägras fortsatt försörjningsstöd eller fåutgående stöd nedsatt.Socialnämndens beslut om att begära att den biståndssökande skall delta iviss praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet skall enligtpropositionen inte kunna överklagas genom förvaltningsbesvär. Detsamma gällerbeslut rörande innehållet i sådan praktik eller verksamhet. Däremot skall ettbeslut om vägran eller nedsättning av försörjningsstöd på grund av att denenskilde undandrar sig att medverka i praktiken eller verksamheten kunnaöverklagas ( 6 d § och 73 § första stycket).Regeringen har givit och i uppdrag attutreda och lämna förslag till åtgärder som syftar till att öka arbetslösaungdomars förutsättningar att ta sig in på den reguljära arbetsmarknaden elleri utbildningssystemet. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 15juni innevarande år. Därefter avser regeringen att återkommatill med förslag. Förslaget skall avse ungdomar mellan 20 och 25 årsom står till arbetsmarknadens förfogande och som är berättigade tillekonomiskt bistånd enligt SoL. Avsikten är bl.a. att kommunerna skall gesmöjlighet att erbjuda träning, utbildning eller annan kompetensutveckling istället för socialbidrag. Till åtgärdssystemet skall knytas en särskildersättning till dem som deltar i åtgärderna. Ersättningen skall minst motsvaravad personen skulle vara berättigad till i socialbidrag.MotionernaI motion So40 av m.fl. (v) yrkas att avslår 6 c, doch e §§ i avvaktan på och kommandeförslag till åtgärder för ungdomar (yrkande 11). Motionärerna ärpositiva till regeringens satsningar för att ge arbetslösa ungdomar enmeningsfull sysselsättning och till ökad samverkan mellan ocharbetsförmedlingen. och utredningbör enligt motionärernas mening avvaktas innan bestämmelser införs isocialtjänstlagen om att kommunerna skall ha rätt att begära att ungdomarunder som uppbär försörjningsstöd skall delta i kompetenshöjandeverksamhet. Kostnadsfördelningen mellan staten och kommunerna för denna typ avverksamhet måste klargöras. Vidare bör det klart och tydligt anges att denersättning som ungdomarna får för utfört arbete skall betraktas som lön ochatt den lagstiftning som gäller på arbetsmarknaden skall gälla. Motionärernaanser också att sådan verksamhet, sysselsättning och kompetenshöjande åtgärdersom avses bör ske inom ramen för arbetsförmedlingarnas verksamhetsområde.Därmed behåller också socialbidragen sitt syfte att vara ett tillfälligt stöd.Även i motion So49 av m.fl. (mp) yrkas avslag på regeringensförslag om s.k. aktiva åtgärder för erhållande av socialbidrag (yrkande 2). Imotionen begärs också ett tillkännagivande om vad som anförts om praktikeller kompetenshöjande verksamhet (yrkande 3). Motionärerna anser att man påfrivillig väg, i dialog mellan socialtjänst och klient kan nå mycket längre änmed tvång att delta i praktik och annan kompetenshöjande verksamhet somregeringen föreslår. Det är inte kommunens företrädare som skall bestämma vadsom är kompetenshöjande för en mottagare av ekonomiskt bistånd, menarmotionärerna. Kommunerna bör ha en skyldighet att erbjuda någon form avsysselsättning för såväl unga som äldre, men individen själv måste bestämmavad som är kompetenshöjande och utvecklande för just honom eller henne.I motion So44 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om den enskildes ansvar (yrkande 2). Den enskildes ansvar försin egen situation måste enligt motionärerna komma till klart uttryck i lagen.I grunden har alla människor en vilja och en önskan att ta personligt ansvarför sig själv och sina närmaste. Denna vilja och önskan har alltför längeåsidosatts, menar motionärerna. Det har mer och mer kommit att handla om attsamhället skall ta över ansvaret, vilket lett till passivitet och ökatbidragsberoende. Motionärerna anser därför att förslaget till 6 § SoL skallkompletteras med en formulering som betonar den enskildes egna ansvar.I motion So46 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om aktiva åtgärder (yrkande 6). Motionärerna är positiva tillregeringens förslag om att ungdomar som uppbär försörjningsstödskall delta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet och till attförslaget även omfattar studerande ungdomar som under studieuppehåll behöverförsörjningsstöd. Den kompetenshöjande verksamheten måste kunna ges ett annatinnehåll för studerande än för övriga grupper.I motion So48 av m.fl. (fp) yrkas att beslutar omsådan ändring av 6 c § att även personer över 25 som uppbär försörjningsstödskall delta i kompetenshöjande verksamhet (yrkande 2). Enligt motionärerna börarbetslösa socialbidragstagare delta i olika aktiva insatser som bidrar tillatt underlätta en återgång till arbetslivet. Detta krav bör inte somregeringen föreslår enbart ställas på ungdomar . Den i 6 c §föreslagna åldersgränsen bör därför tas bort, menar motionärerna.I motion Ub247 av () begärs ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om förändring av riktlinjerna för socialbidrag mot aktivaåtgärder (yrkande 1).