bet · GK01UbU7 · 1997-02-27 00:00:00 — först nämnda motionen framhålls att det finns goda möjligheter attförbättra inlärningen av allmänna ämnen hos eleverna genom att anpassaundervisningen i kärnämnena till elevernas intresseområden. Detta kräver attlärare i allmänna ämnen samverkar med lärare i yrkesämnen. Motionärerna i densenare motionen anser att bör se över kommentarerna till kärnämnenai syfte att framhäva vikten av samverkan mellan kärnämnen och karaktärsämnen.U t s k o t t e t delar motionärernas uppfattning om vikten av samverkanmellan dem som undervisar i kärnämnena och dem som undervisar ikaraktärsämnena. Utskottet anser det synnerligen angeläget att samarbetet överämnesgränserna utvecklas. Utskottet vill peka på att det numera finns fleraexempel på skolor där lärarna i allmänna ämnena respektive yrkesämnenasamverkar, varvid man tar elevernas behov av speciella kunskaper somutgångspunkt för arbetet. har gett ut ett referensmaterialom samverkan mellan kärnämnen och karaktärsämnen, Ur nöd - i lust. I skriftenges exempel från skolor som prövat olika former av samverkan mellan lärare.Utskottet vill också erinra om den möjlighet som finns, bl.a. genom denöppnare reglering av timplanen som införts, att använda dentillgängliga tiden mer flexibelt. Det är av stor vikt, menar utskottet, attläroplanen och kunskapsmålen i större omfattning än vad som ofta är falletstyr undervisningen.Med hänvisning till vad utskottet anfört bör motionerna 1996/97:Ub240yrkande 16 och 1996/97:Ub251 yrkande 2 avslås.Utbildning i yrkesämnen m.m.Lärlingsutbildning m.m.Förslag till utveckling av lärlingsutbildningen lämnas i ett stort antalmotioner. I flera av motionerna hänvisas till lärlingsutbildningen i ,och . Motionärerna anser att även bör satsa på en bredoch mångfasetterad lärlingsutbildning. Förslagen i motionerna skiljer sigemellertid åt på flera punkter.I motion 1996/97:Ub240 (m) yrkande 10 begärs förslag om en försöksverksamhetmed en modern lärlingsutbildning. Utbildningen skall vara fyraårig och skolanskall ha ansvaret för utbildningen . År tre och fyraskall utbildningen läggas ut på ett företag eller annan arbetsplats som dåskall ha det fulla ansvaret för utbildningen. Företaget skall få en ersättningfrån kommunen som motsvarar kommunens kostnad för en yrkesutbildning under ettår, fördelad . Avtal skall reglera lärlingens utbildning ochlärlingen skall få ersättning från arbetsplatsen. Utbildningen skall avslutasmed ett gesällprov och ett yrkesdiplom. Innehållet i utbildningen ochgesällprovet skall fastställas av respektive bransch.Enligt motion 1996/97:Ub504 (c) yrkande 6 bör ett modernt lärlingssysteminföras. Staten skall ansvara för den del av utbildningen som sker i skolanoch företagen för den del som äger rum i arbetslivet. Utbildningen skall ledatill allmän behörighet för högskolestudier och bör vara längre än tre år.Arbetsmarknadens parter bör utforma avtal och regler för löne- ochutbildningsvillkor. För att snabbt komma i gång med utbildningen bör detövervägas om offentliga medel skall utgå. I motion 1996/97:A432 (c) yrkande 20framhålls att det utöver det ordinarie utbildningssystemet och dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör utvecklas ett system medlärlingsutbildning. Motionären i motion 1996/97:Ub203 (c) anser att regeringenmed förtur och i samverkan med kommuner, näringsliv och speciellt de små ochmedelstora företagen bör ta fram ett brett program för lärlingsutbildning.Utbildningstiden skall vara . I motion 1996/97:Ub219 (c) framhållsbehovet av ytterligare lärlingsutbildningar. Det är önskvärt att finna bravägar för lärlingsutbildning även i Sverige.I motionerna 1996/97:Ub514 (mp) yrkande 22 och 1996/97:N270 (mp) yrkande 5anförs att ett nytt lärlingssystem bör utvecklas och provas i samarbete medföretagarnas organisationer. I motion 1996/97:Ub251 (kd) yrkande 9 anförs atten ny form av lärlingssystem bör byggas upp inom flera av gymnasieskolansprogram. Motionärerna i motion 1996/97:Ub250 (fp) yrkande 14 anser att man börkunna organisera ett lärlingsliknande arbetsplatsförlagt lokalt program isamverkan med ortens näringsliv och organisationer. Enligt motion1996/97:Ub238 (m, c, fp, kd) saknas det information om och organisation påskolorna för lärlingsutbildningen. Det finns inte heller något officiellterkännande av lärlingsutbildningen som ett alternativ till gymnasieprogrammen.I motion 1996/97:Ub205 (fp) påpekas att många yrken inom industri och hantverkriskerar att försvinna. Det finns ett behov av en lärlingsutbildning i syfteatt rädda kulturhistoriska värden. Personer med unikt hantverkskunnande bordefå möjlighet att mot ett lämpligt arvode utbilda lärlingar.I motion 1996/97:Ub239 (mp) begärs en utredning om lärlingsutbildning. Detnuvarande lärlingssystemet är dåligt utnyttjat, mycket på grund avkostnadsskäl. Företagen i har inte riktigt på samma sätt som företageni en utvecklad lärlingskultur med allt vad det innebär av att ta ansvarför utbildning och kostnader. Lärlingssystemet bör på ett mer påtagligt sättingå som en naturlig del i både ungdoms- och vuxenutbildning.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandena anföra följande.Kommittén som följer utvecklingen av gymnasieskolan skall enligt sinadirektiv också följa hur lärlingsutbildningen utvecklas. Kommittén har i sittsenaste delbetänkande gjort en genomgång av lärlingsutbildningen i ochäven redovisat en internationell översikt av utbildningen i några andraländer, , , och . I betänkandet görs vidare engenomgång av definitioner och begrepp, en historisk återblick och enredovisning av den gymnasiala lärlingsutbildningens nuvarande omfattning m.m.Enligt redovisad statistik fanns sammanlagt 25 lärlingar igymnasial lärlingsutbildning, varav endast 3 lärlingar i årskurs 3. Kommitténkonstaterar sammanfattningsvis att den gymnasiala lärlingsutbildningen pågrund av en rad formella svårigheter inte fått en sådan omfattning att den förnärvarande kan bli föremål för en meningsfull utvärdering.Mot bakgrund av vad i motionerna anförs om olika former avlärlingsutbildning anser utskottet det nödvändigt att beröra begreppetlärlingsutbildning och kriterierna för lärlingsutbildning. Begreppetlärlingsutbildning används i olika sammanhang och med olika betydelser. Ihuvudsak finns två huvudkategorier av lärlingsutbildning, sådanlärlingsutbildning som helt sker i företagens regi och gymnasiallärlingsutbildning, där lärlingen är elev i gymnasieskolan. Dagenslärlingsutbildning är alltid kombinerad med en anställning och reglerad iavtal mellan den enskilde och företaget. Därutöver finns olika former av?lärlingsliknande? I detta begrepp läggs ibland in t.ex. denkvalificerade eftergymnasiala utbildningen (en tredjedel av utbildningstidenskall där vara ?lärande i arbete? på en arbetsplats), kortare eller längrepraktik i företag (t.ex. inom ramen för det individuella programmet) och äveni viss mån arbetsplatsförlagd utbildning (APU) på gymnasieskolansyrkesförberedande program.Utskottet har tidigare behandlat frågor om APU, bl.a.problemet med att anskaffa tillräckligt med av god kvalitet,senast i början av innevarande (bet. 1996/97:UbU5 s. 14). Det är avstort värde för kvalitetssäkringen av yrkesutbildningen att det finns en närasamverkan mellan skolan och arbetslivet. I den nya reformerade gymnasieskolanskall en viss del av all yrkesutbildning vara arbetsplatsförlagd. Det finnsingen övre gräns för hur stor del av utbildningen som skall varaarbetsplatsförlagd. Detta innebär att det är möjligt att förlägga i principall utbildning i yrkesämnen till ett företag. Detta innebär dock inte att deti formell mening blir en lärlingsutbildning, eftersom det är fråga om enutbildning helt inom gymnasieskolans ram. Eleverna tillhör gymnasieskolan ochskolan har det yttersta ansvaret för utbildningens kvalitet och uppfyllelse avprogrammål m.m. Som utskottet ser det kan syftet med flera av de ovanredovisade yrkandena om utveckling av lärlingsliknande program m.m. därförkunna tillgodoses inom regelverket för gymnasieskolans nuvarande program. Engrundläggande förutsättning är dock att företag och andra arbetsplatser kanställa tillräckligt med utbildningsplatser av hög kvalitet och omfattning tillförfogande. Eleverna har upplevt inslaget av APU i utbildningen som mycketpositivt. Erfarenheterna när det gäller anskaffandet av APU-platservisar dock på svårigheter. Utskottet utgår från att regeringen uppmärksamtföljer utvecklingen och noterar att regeringen i regleringsbrev för budgetåret1997 uppdragit åt att utarbeta förslag till särskild målbeskrivningför APU.När det gäller den nuvarande gymnasiala lärlingsutbildningen har utskottet idet föregående redovisat att den är av mycket marginell omfattning. nya gymnasieskolan hör lärlingsutbildning till det individuellaprogrammet. Lärlingen skall studera minst fem av de åtta kärnämnena samtidigtmed yrkesutbildningen i företaget. Huvudmannaskapet är delat, skolan haransvaret för studierna i kärnämnena och arbetsplatsen föryrkesutbildningsdelen. I det ovan nämnda delbetänkandet, Den nyagymnasieskolan - Steg för steg, har gymnasiekommittén även gjort en analysav orsakerna till att utbildningen inte fungerar enligt intentionerna. Ettproblem som kommittén pekar på är det delade huvudmannaskapet, vilket harskapat osäkerhet såväl inom arbetslivet som i gymnasieskolan. Varkenarbetslivet eller skolan känner ansvar för den gymnasialalärlingsutbildningen. Den är inte heller särskilt känd. Både arbetslivet ochgymnasieskolan har prioriterat APU. Någon speciell information omlärlingsutbildning ges sällan från skolans sida. Inte heller har informationfrån gett någon större effekt, påpekarkommittén. Lärlingsutbildningen inom det individuella programmet kan intesökas på samma sätt som de nationella programmen. Ett annat problem är attfinna schematekniska lösningar. I dagens lärlingsutbildning skall elevenförena sina teoretiska gymnasiestudier med en anställning på en arbetsplats.Detta innebär att ett skriftligt avtal sluts mellan företaget och eleven, intesom i APU mellan skolan och företaget. Ett ytterligare problem som kommitténpekar på är att en utveckling av den gymnasiala lärlingsutbildningen kräverstora insatser av arbetslivet, inte minst ekonomiska åtaganden.Utskottet konstaterar sålunda att det finns många problem med den nuvarandegymnasiala lärlingsutbildningen. Utskottet vill upprepa att det är angelägetmed en närmare anknytning mellan arbetslivet och skolan. Detta medför enförbättring av kvaliteten för all gymnasieutbildning. Särskilt när det gälleryrkesutbildningen är detta naturligtvis av största vikt. Utskottet utgår frånatt den viktiga frågan om yrkesutbildningens kvalitet kommer att tas upp avregeringen i den nationella utvecklingsplanen för skolan som avses att lämnastill . I det sammanhanget finns det enligt utskottets meningmöjlighet att göra en samlad bedömning av frågor om yrkesutbildningen.Med hänvisning till det anförda och till att gymnasiekommitténsslutbetänkande bör avvaktas avstyrker utskottet bifall till yrkandena om enutveckling av lärlingsutbildning i motionerna 1996/97:Ub203, 1996/97:Ub205,1996/97:Ub219, 1996/97:Ub238, 1996/97:Ub240 yrkande 10, 1996/97: Ub250 yrkande14, 1996/97:Ub251 yrkande 9, 1996/97:Ub504 yrkande 6, 1996/97:Ub514 yrkande22, 1996/97:A432 yrkande 20 och 1996/97:N270 yrkande 5.Med samma motivering avstyrker utskottet även motion 1996/97:Ub239 om enutredning av lärlingsutbildningen.Utskottet behandlar i detta sammanhang ytterligare några yrkanden om samverkanmellan skola och arbetsliv.Enligt motion 1996/97:Ub240 (m) yrkande 7 är samverkan mellan skola ocharbetsliv en god grund för en yrkesutbildning av hög kvalitet. Motionärernaförordar ett system där yrkesutbildningen är en kombination av skolförlagdutbildning och utbildning på en eller flera arbetsplatser. Såväl skola somarbetsliv skall ha inflytande och ansvar för utbildningen.U t s k o t t e t har i det föregående anfört att det är mycket angelägetmed samverkan mellan skola och arbetsliv för att bl.a. förbättra kvaliteten iyrkesutbildningen. Utskottet delar härvidlag motionärernas uppfattning.Utskottet har också erinrat om behovet av arbetsplatsförlagd utbildning (APU).Utskottet vill i detta sammanhang även peka på att en arbetsgrupp inomUtbildningsdepartementet i rapporten rekrytering till gymnasieskolansindustriprogram (Ds 1996:53) har föreslagit en försöksverksamhet med lokalastyrelser för program med yrkesämnen för att stimulera utvecklingen avkontakterna mellan skola och arbetsliv. Enligt arbetsgruppen bör i sådanastyrelser företrädare för arbetsgivare och arbetstagare vara i majoritet.Utskottet noterar att kommittén som följer utvecklingen i gymnasieskolan isitt senaste betänkande har framhållit att samverkan mellan arbetslivet ochskolan på lokal nivå kan ha stor betydelse för kvaliteten påyrkesutbildningen. Kommittén anser att särskilda lokala organ(yrkesråd/programråd) skulle kunna arbeta med kvalitetssäkring avyrkesutbildningen.Med hänvisning till vad utskottet har anfört bör yrkandet avslås.I motion 1996/97:Ub240 (m) yrkande 9 begärs att regeringen skall återkommatill med ett förslag till finansiering av arbetsplatsförlagdutbildning (APU) utifrån de riktlinjer som föreslogs i betänkandet Höj ribban! (SOU 1994:101). Motionärerna anser att en orsak till problemet med bristandetillgång på är att incitamenten hos företagen att anordna APU ärsvagt.U t s k o t t e t har tidigare under innevarande behandlat ettlikartat yrkande och avstyrkt bifall till yrkandet (bet. 1996/97:UbU5 s. 15).Utskottet ansåg - mot bakgrund av vissa redovisade undersökningar - att detfanns anledning att anta att det främst är andra insatser än ekonomiskaincitament som främjar en kvalitativt god utbildning som förläggs tillarbetslivet. Utskottet fäste också stor vikt vid att en särskildmålbeskrivning för APU utarbetades. Utskottet som i det föregående haftanledning att behandla APU (s. 12) vill än en gång erinra om att Skolverketenligt regleringsbrev för fått i uppdrag av regeringen attutarbeta förslag till en sådan målbeskrivning. Utskottet avstyrker bifall tillyrkandet.I motion 1996/97:Ub251 (kd) yrkande 10 anförs att det är angeläget att APUinförs inom fler av gymnasieskolans program. Inte minst elever inom detsamhällsvetenskapliga programmet behöver APU för sin utveckling och stimulansi studierna.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandet hänvisa till riksdagensnyligen fattade beslut med anledning av propositionen om vissa skolfrågor m.m.(prop. 1995/96:206, bet. 1996/97:UbU5, rskr. 1996/97:15). Beslutet innebär atten kommun kan besluta att APU skall förekomma även på de estetiska,naturvetenskapliga och samhällsvetenskapliga programmen. En ändring har gjortsi 5 kap. 9 § gymnasieförordningen. Förordningsändringen gäller fr.o.m. den 15januari 1997. Utskottet konstaterar att yrkandet därmed är tillgodosett varfördet avstyrks.I motion 1996/97:Ub243 (fp) begärs en lag om praktik för lärare. Förslagsvisbör praktiken omfatta minst för samtliga lärarei och gymnasieskolan i syfte att ge elever och lärare en god ochrelevant inblick i arbets- och näringsliv.U t s k o t t e t vill med anledning av motionen hänvisa till att riksdagennyligen på utskottets förslag hos regeringen begärt en parlamentariskutredning om lärarutbildningen (bet. 1996/97:UbU1 s. 66, rskr. Utskottetuttryckte bl.a. behovet av att utreda frågor om fortbildning ochvidareutbildning. Utskottet har erfarit att regeringen beräknas besluta omdirektiv till utredningen . Vidare har en arbetsgruppinrättats inom för att följa utvecklingen avkontakterna mellan skola och arbetsliv. I gruppen ingår även representanterför Närings- och Arbetsmarknadsdepartementen.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1996/97: Ub243.Utbildning i företagarkunskap och entreprenörskapFrågor om utbildning i företagarkunskap och entreprenörskap tas upp i fleramotioner.I motion 1996/97:Ub504 (c) yrkande 7 framhålls att det bör finnas mer aventreprenörskap i det ordinarie utbildningsutbudet. Därutöver behövs kursereller utbildningar i att starta och driva företag. Enligt yrkande 8 i sammamotion bör regeringen aktivt stödja startandet av företagargymnasier.Motionärerna pekar på att många kommuner nu startar utbildningar medprofilering på entreprenörskap och småföretagande. bör ges iuppdrag att sammanställa de erfarenheter som gjorts. Enligt motion1996/97:Ub250 (fp) yrkande 15 bör man inom ramen för det individuellaprogrammet kunna finna flexibla kombinationer av utbildningar som stimuleraroch ger kunskaper inför ett eget företagande. Motionärerna pekar på att manofta finner att entreprenörerna och innovatörerna var de elever som hade svårtatt finna sig till rätta i skolans värld. Det är viktigt att skolan finner nyavägar att ta till vara dessa elevers behov. I motion 1996/97:N255 (fp) yrkande2 framhålls att det är viktigt att integrera företagandet mer i utbildningen.Införandet av företagarkunskap på gymnasiet och entreprenörskurser påhögskolor borde vara ett naturligt led i utvecklingen.Enligt motion 1996/97:N256 (kd) yrkande 16 bör ett nationellt program medinriktning på företagande och entreprenörskap införas i gymnasieskolan.Motionärerna pekar på att skolan - i när det behövs många nyaföretagare - kan hjälpa till att lägga grunden till det företagarklimat som ärnödvändigt.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandena anföra följande.De snabba förändringarna i omvärlden ställer stora krav på individernasförmåga till omställning, förnyelse och utveckling. Förmåga att lösa problem,initiativförmåga och förmåga att vara flexibel och kreativ samt självtillit ärviktiga egenskaper för alla individer, inte bara för blivande företagare ochentreprenörer, både i arbetslivet och i livet i övrigt. Utskottet kankonstatera att de nya läroplanerna tar upp dessa aspekter, t.ex. att varjeelev har rätt att få utvecklas och få erfara den tillfredsställelse som detger att göra framsteg och övervinna svårigheter, att eleverna skall träna sigatt tänka kritiskt, att granska fakta och förhållanden och att insekonsekvenserna av olika alternativ, att eleverna skall få utveckla sin förmågaatt ta initiativ och ansvar och att arbeta och lösa problem både självständigtoch tillsammans med andra, att skolan skall stärka elevernas tro på sig självaoch ge dem framtidstro. Läroplanerna slår också fast att skolan skall samverkamed arbetslivet och närsamhället i övrigt. Utskottet kan även konstatera attarbetslivs- och företagarfrågor berörs i många av de nya kursplanerna.Utskottet har tidigare behandlat motioner om företagarkunskap igymnasieskolan (bet. 1995/96:UbU3 s. 21). Utskottet pekade då bl.a. på att dennya reformerade gymnasieskolan ger ett betydligt större utrymme för flexiblalösningar på lokal nivå, vilket många kommuner utnyttjat.Samverkan med aktörer utanför skolan blir allt vanligare. Ung Företagsamhet,som är en ideell förening, är t.ex. involverad i många projekt inomgymnasieskolan. Vid ett fyrtiotal gymnasieskolor finns en särskildföretagarutbildning. Utbildningen anordnas i samarbete mellan gymnasieskolornaoch den ideella stiftelsen vill även peka på att ett projekt - ?Entreprenörskap somutbildningsmål? - har startats på initiativ av . Projektet skall genomföras inom ett nätverk mellan grund-och gymnasieskolor i de nordiska länderna.Även vid vissa högskolor finns särskilda entreprenörsutbildningar.Skolans betydelse för att lägga grunden för entreprenörskap ochföretagssamhet har också behandlats i en nyligen utgiven rapport från Närings-och , I entreprenörskapets tecken (Ds 1997:3).Utskottet kan konstatera att gymnasieskolan och högskolan ger ett stortutrymme för olika lösningar som ligger i linje med vad motionärerna önskar ochatt mycket också har hänt inom området. Med hänvisning till vad utskottetanfört avstyrks motionerna 1996/97:Ub250 yrkande 15, 1996/97:Ub504 yrkandena 7och 8 och 1996/97:N255 yrkande 2.När det gäller motion 1996/97:N256 yrkande 16 om ett nationellt program medinriktning på företagande och entreprenörskap hänvisar utskottet särskilt tillvad utskottet redovisat om befintliga utbildningar inom området och till vadutskottet anfört inledningsvis om vikten av ?entreprenörsegenskaper? för alla,inte bara för blivande företagare. Det är av stor betydelse att eleverna igymnasieskolan kan få grundläggande kunskaper om företagande. Utskottetavstyrker med det anförda förslaget i motion 1996/97:N256 yrkande 16 om ettnytt nationellt program.Kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildningEnligt motion 1996/97:N241 (kd, m, c, fp) bör även de små företagen ochhantverkarna bli involverade i försöksverksamheten med kvalificeradyrkesutbildning. Motionärerna anser det viktigt att kommittén för kvalificeradeftergymnasial yrkesutbildning tar hänsyn till önskemål från udda branscheroch tillgodoser de små företagens och hantverkets behov av kvalificeradyrkesutbildning. Det är enligt motionärerna angeläget att påtalarvikten av detta.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandet anföra följande.Riksdagen har beslutat om en försöksverksamhet med kvalificeradyrkesutbildning på eftergymnasial nivå (prop. 1995/96:145, bet. UbU8, rskr.224). Försöksverksamheten inleddes och skall pågå under tre år.Utbildningen skall förena en praktisk inriktning med fördjupade teoretiskakunskaper. Den skall ges formen av lärande i arbete på en arbetsplats undercirka en tredjedel av utbildningstiden. Syftet med försöket är att pröva nyautbildningar, nya pedagogiska former och nya anordnare. En förutsättning föratt utbildningen skall kunna anordnas är att ett aktivt och engagerat intressefinns från arbetslivets sida. Försöksverksamheten leds av en för ändamåletsärskilt tillsatt kommitté.Frågan om medverkan av mindre och medelstora företag i utbildningen var enav de frågor som behandlades av utskottet i nämnda betänkande (s. 10). Blandannat pekades på risken för att de mindre och medelstora företagen inte harvare sig personella, praktiska eller ekonomiska resurser för att kunna delta iverksamheten. Utskottet förutsatte dock att även mindre och medelstora företagskall kunna delta. Utskottet utgick därvid från att det finns ett intresse hosbranschorganisationer och liknande att underlätta deras medverkan. Utskottetutgick vidare från att denna fråga skulle uppmärksammas särskilt. Någotsärskilt uttalande härom av ansåg utskottet inte vara påkallat.Utskottet hänvisar till vad utskottet då anförde. Utskottet anser såledesatt även små företag och hantverksföretag bör omfattas av försöksverksamheten.Utskottet har inhämtat att inom flera av de utbildningar som startat inomförsöksverksanhetens ram är även småföretagare berörda, t.ex. utbildning ihandel och affärsmannaskap, utbildning riktad mot tillverkningsindustrin (förbåde små och stora företag), turismutbildning etc. Utskottet anser att någotuttalande av med anledning av yrkandet inte är påkallat, varföryrkandet bör avslås av riksdagen.I motion 1996/97:A432 (c) yrkande 19 anförs att företrädare för det lokalanäringslivet skall medverka vid utformningen av kvalificerad eftergymnasialyrkesutbildning.U t s k o t t e t vill med anledning av motionen erinra om att det enligtförordningen (1996:372) om försöksverksamhet med viss kvalificeradyrkesutbildning hos den ansvarige utbildningsanordnaren skall finnas enledningsgrupp utbildningen bedrivs. I ledningsgruppen skall detingå företrädare för de delar av arbetslivet som berörs av utbildningen.Flertalet av ledamöterna i ledningsgruppen skall vara företrädare förarbetslivet.Utskottet finner att yrkandet är tillgodosett genom de föreskrifter somgäller för utbildningen, varför det bör avslås.Övriga frågorI motion 1996/97:Ub250 (fp) yrkande 13 framhålls behovet av en mer flexibelstudietakt i gymnasieskolan. Motionärerna pekar på att gymnasiestudiernanormalt förutsätts vara avslutade . Möjligheterna ärbegränsade för de elever som skulle vilja läsa ett gymnasieprogram i etapper.De tre åren i gymnasieskolan borde kunna utnyttjas mer flexibelt.