bet · GK01FiU20 · 1997-05-29 00:00:00 — bort ha följande lydelse:Finansutskottet instämmer i det som i motionerna Fi59 (m) och Fi91 (m)anförs om att regeringen bör redovisa de skäl som ligger bakom regeringensovilja mot elevers och föräldrars rätt att välja skola och omsorg. Regeringenframhåller i skrivelsen om den kommunala sektorns utveckling attundersökningar visar att medborgarna är ganska nöjda med den kommunalaservicen. Av detta kan man dra slutsatsen att den produktivitetsförbättringsom uppnåddes i kommunsektorn under den förra mandatperioden väl låter sigförenas med en bibehållen service.I skrivelsen saknas dock en redovisning av hur medborgarna har upplevt sittval av de privata alternativen inom t.ex. skola och omsorg. De är ofta mernöjda än de som valt den kommunala servicen. Gjorda undersökningar visar attde som aktivt valt ett alternativ som passar just dem eller deras barn anseratt kvalitet och variationsrikedom i t.ex. undervisningen bäst främjas omskolor med olika inriktningar, arbetssätt och huvudmän kan verka sida vidsida. Utskottet anser att det i den diskussion som förs om mångfald ochkvalitet inom de kommunala verksamhetsområdena är särskilt viktigt att lyftafram hur resultatet värderas av dem som verksamheten är till för.Utskottet tillstyrker med det ovan anförda motionerna Fi59 (m) yrkande 3 ochFi91 (m) yrkande 15.dels att utskottets hemställan under 101 bort ha följande lydelse:101. beträffande medborgarperspektivetatt med bifall till motionerna 1996/97:Fi59 yrkande 3 och1996/97:Fi91 yrkande 15 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,157Fel! Autotext-post är inte definierad.. Medborgarperspektivet (mom. 101,motiveringen)() och () anser att den del av utskottets yttrandesom under ?Finansutskottetkonstaterar? och slutar med ?yrkande 15? bort ha följande lydelse:Finansutskottet anser det som självklart att den enskilde som servicetagareskall ha stor frihet att välja mellan olika alternativa serviceformer ochhuvudmän när det gäller sjukvård, omsorg och skola. Det kan bl.a. åstadkommasgenom slopade kommunala monopol och ökad konkurrens. Genom sådana åtgärderkommer valfriheten för den enskilde att öka och pressen på de kommunalautgifterna att minska. Det senare är även till fördel för den enskildemedborgaren i dennes egenskap av skattebetalare. Den nuvarande regeringenspolitik innebär en utveckling åt rakt motsatt håll.Motionerna Fi59 (m) yrkande 3 och Fi91 (m) avstyrks.158. Den kommunala verksamhetens utveckling m.m. (mom. 102), , Per och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken utveckling m.m. börjar med ?Finansutskottet anser? och slutarmed ?till handlingarna? bort ha följande lydelse:Hälso- och sjukvårdenFinansutskottet delar motionärernas oro för att väntetiderna för vård ochbehandling kontinuerligt ökar. Utskottet delar också bedömningen att den år1992 införda vårdgarantin innebar att vårdköerna snabbt försvann. Landstingenorganiserade sitt arbete så att patienterna snabbt fick den vård de hade behovav. Den formen av vårdgaranti har enligt utskottet inte spelat ut sin roll menbör vidareutvecklas. Det är viktigt för patienterna att veta vad de kan krävaav sjukvården. Besöksgarantin inom primärvården är i praktiken meningslös.ÄldreomsorgUtskottet anser att rätten till valfrihet för äldre bör skrivas in isocialtjänstlagen. De äldre måste få bestämma över sin vardag genom att pålika villkor få välja mellan olika former av service, vård och boende.Alternativ äldrevård och äldreomsorg som uppfyller rimliga kvalitetskrav skallges rätt till samma stöd från det allmänna som motsvarande offentligt bedrivnaverksamhet. Kommunen har det yttersta ansvaret för att alla har tillgång tillnödvändig vård och omsorg, men verksamheten skall kunna bedrivas av mångaolika vårdgivare. företrädare måste enligt utskottet inomramen för sin myndighetsutövning bedöma huruvida den sökande är berättigadtill serviceinsatser utifrån de bestämmelser som gäller inom respektive kommunenligt biståndsbestämmelser. När behovet dokumenterats skallden enskilde själv ha lagstadgad rätt att välja. Kommunerna skall medverkatill flexibla lösningar. Den äldre skall också kunna bestämma när och huromsorgen skall ges.BarnomsorgBarnomsorgen måste utformas efter föräldrarnas önskemål och barnens behov ochinte utifrån politiska eller administrativa förutsättningar. Det är positivtatt de enskilda förskolorna och fritidshemmen fortsätter att öka i omfattning.Utskottet anser att varje familj skall ha rätt att välja den barnomsorg sompassar familjen bäst. Detta förutsätter att det finns olika former avbarnomsorg att tillgå och att familjernas val respekteras genom att ävenprivat barnomsorg som uppfyller kvalitetskraven ges rätt till offentligt stöd.Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag med dennainriktning.Enligt utskottet är det positivt att de enskilda förskolorna ochfritidshemmen fortsätter att öka i omfattning. Ett viktigt steg för attytterligare stärka de enskilda förskolornas position i avvaktan på mergenomgripande familjepolitiska reformer vore att återinföra kommunernasskyldighet att lämna bidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet.Utskottet anser att bör begära att regeringen skall återkomma medförslag härom. Bidragsreglerna bör utformas så att vissa verksamhetsformer,t.ex. familjedaghem, inte missgynnas. Barnomsorgen måste utformas efterföräldrarnas önskemål och barnens behov.Likaså förordar finansutskottet att regeringen skall återkomma medförslag om sänkt ålder för skolpliktens inträdande. Utskottet anser att skol-plikten normalt skall inledas det år barnet fyller . Det är beklagligtatt regeringen inte kan fatta beslut i denna fråga, utan fortsätter attlaborera med olika mellanformer, nu senast s.k. förskoleklasser.SkolväsendetDet är också enligt utskottet viktigt att en kartläggning av elevers reellamöjligheter att välja skola genomförs. Det saknas uppgifter om hur mångaelever som har tillåtits respektive har nekats möjligheten att välja annanskola än den som kommunen har anvisat. Rätten att välja skola inom detkommunala skolväsendet är av mycket stor betydelse - vid sidan av möjlighetenatt välja fristående skola - för att alla elever skall anses ha rätt att väljaden skolmiljö och den profilering av skola som passar dem bäst. Det ärangeläget att få fram en rättvisande bild av valfriheten inom skolan och atten process kommer i gång i kommunerna där man kan finna lösningar för att ihögre grad kunna tillgodose föräldrarnas önskemål.Det framgår av skrivelsen att det föreligger stora variationer i kommunernaskostnader för . De kan inte förklaras enbart av strukturellafaktorer. Det finns enligt utskottets uppfattning all anledning att pånationell nivå gå vidare med analys av orsakerna till kostnadsskillnaderna,framför allt vad gäller i vilken utsträckning skillnaderna motsvaras avskillnader i elevernas kunskapsutveckling och skolans resultat i övrigt.Elever och föräldrar har rätt att välja mellan olika skolor, och kommunenbör informera om detta. Utskottet vill understryka skollagens tydligaskrivningar om rätten att välja skola och efterlyser en uppföljning av hurkommunerna agerar i denna fråga. Även frågan om hur kommunerna aktivt försökerförändra sin skolorganisation utifrån elevers och föräldrars önskemålbör belysas. Rätten att välja gäller även program i gymnasieskolan. Det ärtydligt att på de program där många elever inte valt programmet i första handär betygen lägre än på sådana där de flesta eleverna är förstahandssökande.Det är angeläget med en analys på nationell nivå av varför vissa program intelockar så många förstahandssökande.När det gäller ökad valfrihet och mångfald i skolan spelar de friståendeskolorna en särskild roll. Dessa skolor är en viktig del av skolsystemetoch ger elever, föräldrar och lärare större möjligheter att välja blandutbildningar, arbetsformer och pedagogiska inriktningar. De tjänar som motorerför förnyelse och förändring och bidrar därigenom till en utveckling av helaskolsektorn. Utskottet noterar att Moderata samlingspartiet i annat sammanhanghar motsatt sig införandet av de nya reglerna, vilka allvarligt försvårar förde fristående skolorna att bedriva sin verksamhet. föreslåratt av regeringen begär en noggrann uppföljning av ifrågavarandebidragsregler, vilken bör redovisas för riksdagen.Moderaterna har föreslagit att ett system med nationellskolpeng skall införas. Förslaget återkommer i motion Fi91 (m) yrkande 12.Fördelarna med nationell skolpeng anges utförligt i motionen, varför utskottetavstår från att upprepa dem här.Kvalitetsfrågorna har länge varit prioriterade i den moderatautbildningspolitiken. Utskottet anser att speciellt kommunerna i störreutsträckning än måste ta del i kvalitetsarbetet i skolan. På nationellnivå måste granskningen av de kommunala skolhuvudmännen fördjupas. För detändamålet bör ett kvalitets- och utvärderingsinstitut skapas efter enomorganisation av och . En viktig aspekt av kvalitetsarbetet ärden nationella utvärderingen i årskurs 5. Det är olyckligt att skolorna inteär skyldiga att delta i denna.VuxenutbildningenDet är en oroande tendens att kommunerna låtit besparingar påvuxenutbildningens område främst gå ut över sådan yrkesutbildning ochpåbyggnadsutbildning som vuxna vill genomgå i annan kommun. Det finns allanledning att närmare undersöka orsakerna till detta och vad konsekvensernablir för den enskilde individen av kommunernas restriktivitet i nu berörthänseende.Med vad utskottet ovan anfört tillstyrks motion Fi91 (m) yrkandena 3-14.Utskottet avstyrker motion Fi92 (fp) yrkandena 2-6 och föreslår att riksdagenlägger regeringens skrivelse 118 till handlingarna,dels att utskottets hemställan under 102 bort ha följande lydelse:102. beträffande den kommunala verksamhetens utveckling m.m.att riksdagendels med bifall till motion 1996/97:Fi91 yrkandena 3-14 och med avslag påmotion 1996/97:Fi92 yrkandena 2-6 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,dels lägger regeringens skrivelse 1996/97:118 till handlingarna,159. Den kommunala verksamhetens utveckling m.m. (mom. 102)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken utveckling m.m. börjar med ?Finansutskottet anser? och slutarmed ?till handlingarna? bort ha följande lydelse:Hälso- och sjukvårdenUtskottet delar motionärernas oro för att väntetiderna för vård och behandlingkontinuerligt ökar. Utskottet delar också bedömningen att den infördavårdgarantin innebar att vårdköerna snabbt försvann. Landstingen organiseradesitt arbete så att patienterna snabbt fick den vård de hade behov av. Denformen av vårdgaranti har enligt utskottet inte spelat ut sin roll men börvidareutvecklas. Det är viktigt för patienterna att veta vad de kan kräva avsjukvården. Besöksgarantin inom primärvården är i praktiken meningslös.Utskottet delar motionärernas uppfattning att har blivit ettkösamhälle. står 13 000 människor i kö tillviktiga operationer och behandlingar. Hur många som köar för att komma framtill kön är det ingen som vet. Ett okänt antal köar till plats på servicehuseller annat äldreboende, anpassat efter deras behov. Utskottet anser att ettminimikrav är att regeringen kartlägger hur den totala kösituationen ser utför äldre människor, beträffande operationsköer, köer till andra vårdinsatseroch köer till värdigt äldreboende samt kvarvarande behov av utbyggnad ochombyggnad till eget rum.ÄldreomsorgUtskottet anser att rätten till valfrihet för äldre bör skrivas in isocialtjänstlagen. De äldre måste få bestämma över sin vardag genom att pålika villkor få välja mellan olika former av service, vård och boende.Alternativ äldrevård och äldreomsorg som uppfyller rimliga kvalitetskrav skallges rätt till samma stöd från det allmänna som motsvarande offentligt bedrivnaverksamhet. Kommunen har det yttersta ansvaret för att alla har tillgång tillnödvändig vård och omsorg, men verksamheten skall kunna bedrivas av mångaolika vårdgivare. företrädare måste enligt utskottet inomramen för sin myndighetsutövning bedöma huruvida den sökande är berättigadtill serviceinsatser utifrån de bestämmelser som gäller inom respektive kommunenligt biståndsbestämmelser. När behovet dokumenterats skallden enskilde själv ha lagstadgad rätt att välja. Kommunerna skall medverkatill flexibla lösningar. Den äldre skall också kunna bestämma när och huromsorgen skall ges.BarnomsorgBarnomsorgen måste utformas efter föräldrarnas önskemål och barnens behov ochinte utifrån politiska eller administrativa förutsättningar. Det är positivtatt de enskilda förskolorna och fritidshemmen fortsätter att öka i omfattning.Utskottet anser att varje familj skall ha rätt att välja den barnomsorg sompassar familjen bäst. Detta förutsätter att det finns olika former avbarnomsorg att tillgå och att familjernas val respekteras genom att ävenprivat barnomsorg som uppfyller kvalitetskraven ges rätt till offentligt stöd.Regeringen bör återkomma till med ett lagförslag med dennainriktning.Utskottet delar uppfattningen i motion Fi92 (fp) att det vore angeläget meden bredare analys av kvaliteten i barnomsorgen i förhållande till insattamedel och de behov som finns. Utskottet anser vidare att det vore angeläget omantalet barn som inte kan erbjudas barnomsorg redovisades i statistiken ochinte bara antalet kommuner. Den pedagogiska förskoleverksamheten är av storbetydelse för barnen själva. Särskilt viktigt är det att barn med svenskaspråket svagt representerat i sin vardag verkligen erbjuds pedagogiskförskola. Barnomsorg får inte ses enbart som barnparkering medan föräldrarnaarbetar eller studerar. Utskottet anser att alla barn bör erbjudas enpedagogisk förskoleverksamhet från ålder.Utskottet finner det positivt att de enskilda förskolorna och fritidshemmenfortsätter att öka i omfattning. Ett viktigt steg för att ytterligare stärkade enskilda förskolornas position i avvaktan på mer genomgripandefamiljepolitiska reformer vore att återinföra kommunernas skyldighet att lämnabidrag till enskild förskole- och barnomsorgsverksamhet. Bidragsreglerna börutformas så att vissa verksamhetsformer, t.ex. familjedaghem, inte missgynnas.Barnomsorgen måste utformas efter föräldrarnas önskemål och barnens behov.SkolväsendetUtskottet anser vidare att en kartläggning av elevers reella möjligheter attvälja skola bör genomföras. Det saknas uppgifter om hur många elever som hartillåtits respektive har nekats möjligheten att välja annan skola än den somkommunen har anvisat. Rätten att välja skola inom det kommunala skolväsendetär av mycket stor betydelse - vid sidan av möjligheten att välja friståendeskola - för att alla elever skall anses ha rätt att välja den skolmiljö ochden profilering av skola som passar dem bäst. Det är angeläget att få fram enrättvisande bild av valfriheten inom skolan och att en process kommer i gång ikommunerna där man kan finna lösningar för att i högre grad kunna tillgodoseföräldrarnas önskemål.Med det anförda tillstyrker utskottet motion Fi92 (fp) yrkandena 2-6.Utskottet avstyrker motion Fi91 (m) yrkandena 3-14 och föreslår att riksdagenlägger regeringens skrivelse 118 till handlingarna.dels att utskottets hemställan under 102 bort ha följande lydelse:102. beträffande den kommunala verksamhetens utveckling m.m.att riksdagendels med bifall till motion 1996/97:Fi92 yrkandena 2-6 och med avslag påmotion 1996/97:Fi91 yrkandena 3-14 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,dels lägger regeringens skrivelse 1996/97:118 till handlingarna,160. Europeiska revisionsrättens rapporter för (mom. 104)() anserdels att den del av utskottets yttrande under rubriken för som börjar med?Beträffande yrkandet i? och slutar med ?13 avstyrks därmed? bort ha följandelydelse:Finansutskottet delar bedömningen i motion Fi44 att Sverigekraftigt har underutnyttjat fonderna . Det är enligtutskottet olyckligt att de strukturfondsmedel som avsatts för inteutnyttjas. Förutom att nettobidrag har blivit betydligt större änväntat bidrar EU-anpassningsarbetet till extrakostnader förstatsförvaltningen. Utskottet anser, i likhet med , attregeringen bör tillsätta en utredning om hur den offentliga sektorns ekonomipåverkats av EU-medlemskapet. En sådan utredning bör också i detalj klargöravarför det planerade återflödet inte fungerar.Riksdagen bör med bifall till motion Fi44 (v) yrkande 13 som sin mening geregeringen till känna vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 104 bort ha följande lydelse:104. beträffande europeiska revisionsrättens rapporter förverksamhetsåret 1995att med bifall till motion 1996/97:Fi44 yrkande 13 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,161. Fastighetsinvesteringsbolag (mom. 105), , Per och (alla m) anserdels att finansutskottets ställningstagande under avsnittetFastighetsinvesteringsbolag bort ha följande lydelse:I likhet med motionärerna i Fi909 (m) och L215 (m) anser finansutskottet attdet är av stort allmänt intresse att fastighetsmarknaden blir mer likvid änvad den är . Omstruktureringsbehovet bland de stora fastighetsägarna kanberäknas till . Det kommer att ta mycket attskapa effektiva och anpassade fastighetsinnehav om ingenting görs för attunderlätta för marknadens aktörer. Effektivitet i prisbildningen kan uppnåsvia en hög avkastning i värdepapper med rätt till avkastning ifastighetsportföljer. Motionärerna föreslår att det skapas en ny företagsform,s.k. fastighetsinvesteringsbolag, för att effektivisera fastighets- ochkapitalmarknaderna. Ett fastighetsinvesteringsbolag definieras som ett svensktaktiebolag som uteslutande eller så gott som uteslutande äger och förvaltarfastigheter och vars uppgift är att erbjuda aktie- och andelsägare möjlighettill direkt tillgång till väl specificerade fastigheters avkastning och variett stort antal fysiska och juridiska personer äger aktier eller andelar. Ettfastighetsinvesteringsbolag liknar investmentbolag, men till skillnad fråndessa skall realisationsvinster beskattas. Det skall finnas en skyldighet förfastighetsinvesteringsbolagen att utdela av vinsten. Denna utdelningskall vara avdragsgill till . Förslaget innebär att privatpersoner kaninvestera i fastigheter så att de dels har ägandets ekonomiska fördelar, delshar samma skattevillkor som om de skulle placera i direktägande avfastigheter. Även för större investerare skulle förslaget innebära ettsäkrare, enklare och mer flexibelt sätt att variera fastighetsandelen i sinaportföljer. Vad utskottet förordar torde inte kunna uppnås med befintligaregler, i vart fall inte om man eftersträvar att denna typ avfastighetsinvesteringar skall göras enkla och allmänt tillgängliga för olikatyper av investerare. Erfarenheterna av motsvarande konstruktion avfastighetsinvesteringsbolag i andra länder, inte minst i , är goda.Mot bakgrund av vad som anförts ovan och med bifall till motionerna Fi909(m) och L215 (m) föreslår utskottet att hos regeringen begär förslagtill lag om fastighetsinvesteringsbolag i enlighet med vad som anförts imotionerna.dels att utskottets hemställan under 105 bort ha följande lydelse:105. beträffande fastighetsinvesteringsbolagatt med bifall till motionerna 1996/97:Fi909 och 1996/97:L215 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilda yttranden1. Den ekonomiska och monetära unionen (EMU) (mom. 4)() anför:Samarbetet mellan och Socialdemokraterna harhaft en avgörande betydelse för svensk ekonomi. Som en följd av styrkan isvensk ekonomi kommer troligen att uppfylla konvergenskriterierna förvalutaunionen. står alltså i en styrkeposition. Vi har möjlighet attvälja om vi vill delta eller inte.Centerpartiet säger nej till svenskt medlemskap i tredje fas. Beslut idenna fråga skall enligt vår uppfattning föregås av en folkomröstning. Endastom en majoritet av folket säger ja kan bli medlem.2. Utformningen av utgiftstaket (mom. 8)() anför:Regeringen har tillgodoräknat sig oväntat låga utbetalningar påsocialförsäkringarna utanför statsbudgeten till att öka en radolika utgiftsanslag på statsbudgeten. Det rör sig om hela 3,7 miljarderkronor. Detta kan knappast ha varit avsikten med utgiftstaket.Även oväntat stora skatteinbetalningar har tagits till intäkt för ökadeutgifter, vilket syns på en minskad budgeteringsmarginal på 663 miljonerkronor. Detta sistnämnda förfarande är enligt min mening formellt riktigteftersom man i tilläggsbudget till föreslår denna utgiftsökning. Mendet är däremot inte förenligt med en eftersträvansvärd utgiftsdisciplin.3. Sjukvårdsförmåner, statsbidrag inom äldre- och handikapp- området samtbilstöd till handikappade (mom. 24-26)() anför:Kristdemokraterna anser det vara olyckligt att regeringen föreslår en höjningav den s.k. självrisken i tandvårdsförsäkringen. Partiet har redan tidigareframfört att egenavgifterna i sjuk- och tandvårdsförsäkringen tillsammans ärför höga. En översyn bör göras i syfte att slå samman sjuk- ochtandvårdsförsäkringen.Vidare vill påminna om att partiet har avvisatbesparingar på handikappområdet. Mot den bakgrunden är regeringens förslag omatt reducera anslagen Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdetrespektive Bilstöd till handikappade en olycklig åtgärd. Kristdemokraternabeaktar detta i annat sammanhang och har föreslagit att ramen förutgiftsområde 9 ökas med hela iförhållande till regeringens förslag till preliminär ram för utgiftsområdet.4. Statlig assistansersättning, bilstöd till handikappade samt statsbidraginom äldre- och handikappområdet (mom. 25-27)() anför:Miljöpartiet anser att assistansersättningen inte skall försämras och har fördetta ändamål avsatt resurser för . Det bör framhållas attMiljöpartiet har gått emot en del av regeringens försämringar avassistansreformen för handikappade. bör påminnas om att det harvisat sig att anslaget är underbudgeterat.Miljöpartiet anser vidare att bilstödet till handikappade bör prioriterashögre än vad regeringen nu föreslår och har beaktat detta i partietsberäkningar för utgiftsområdet för budgetåren 1998-2000.Också vad gäller anslaget Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdethar för avsikt att inför budgeten 1998 beakta att ytterligaremedel kan behöva tillföras utgiftsområdet.5. Hanteringen av vissa lagförslag (mom. 30 och 31), , Per och (alla m) anför:Den nya budgetprocessen innebär bl.a. att finansutskottet har tilldelats ettsamlat beredningsansvar för vårpropositionen och de tilläggsbudgetförslag somingår i den. Bland tilläggsbudgetförslagen i årets vårproposition fannsförslag om flera nya arbetsmarknadspolitiska åtgärder, av vilka några för attkunna komma till stånd förutsatte ändringar i de lagar som reglerararbetslöshetsersättningen och KAS.När vårpropositionen lades fram höll arbetsmarknadsutskottet på attslutbehandla sitt betänkande om en allmän och sammanhållenarbetslöshetsförsäkring (1996/97:AU13) och behandlade i det sammanhanget någraandra förslag till ändringar i samma lagar. Av detta skäl väcktes frågan ominte finansutskottet skulle överlämna yrkandena 12-18 i propositionen tillarbetsmarknadsutskottet för lagteknisk samordning.Vi Moderater och representant i utskottet motsatte ossförslaget eftersom behandlingen av några av tilläggsbudgetförslagen då skullekomma att splittras upp på två utskott. Trots våra protester beslötutskottsmajoriteten att till arbetsmarknadsutskottet överlämna de sjuyrkandena med lagförslag för fortsatt beredning. Genom att fattadebeslut om alla lagändringar skulle lagarna bara behöva ändras engång och förarbetena till dem finnas samlade i ett utskottsbetänkande. Detskulle skapa mindre förvirring hos allmänheten, trodde man. Att så inte blevfallet var lätt att förutse.Kvar för beredning i finansutskottet låg nämligen yrkande 11 med förslag omen ny lag om försök med resursarbete. insåg även utskottsmajoriteten attarbetsmarknadsutskottet då inte gärna kunde behandla det överlämnade yrkandet18 som gällde en ändring i samma lag.