bet · GL01FiU1 · 1997-11-06 00:00:00 — Detta för att hushåll medlägre inkomster skall få möjlighet att minska sin skuldsättning och helst ocksåkunna spara en del för att på så sätt öka sin ekonomiska trygghet ochhandlingsfrihet.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet anser att det i dagens ekonomiska situation med en historiskt settmycket hög arbetslöshet och ett lågt utnyttjande av ekonomins resurser vore felatt satsa betydande belopp på att stimulera hushållens sparande och en ökningav deras sparkvot. Som utskottet framhållit tidigare i betänkandet befinner sigden svenska ekonomin i en konjunkturuppgång. Den inhemska efterfrågan iekonomin, bl.a. den privata konsumtionen, visar tydliga tecken på återhämtningefter en historiskt mycket svag utveckling under i stort sett hela 1990-talet.Enligt utskottets mening är det av största betydelse att ökningen avaktiviteten på den svenska hemmamarknaden i det här läget inte försvåras avfelaktiga signaler. Uppgången bör leda till en ökad tillväxt, stigandeinvesteringar och en växande sysselsättning, vilket i sin tur leder till etthögre utnyttjande av de resurser som finns i ekonomin. Utskottet vill isammanhanget erinra om att regeringen i propositionens s.k. medelfristigakalkyl beräknar att hushållens nettosparkvot, dvs. skillnaden mellan disponibelinkomst och konsumtionsutgifter som andel av den disponibla inkomsten, stigerpå nytt efter en nedgång 1997 och 1998, för att år2000 hamna på en nivå som är högre än genomsnittet för den senaste 20-årsperioden.Utskottet kan instämma i delar av resonemanget i motion Fi219 (mp) om att densnabba ökningen av sparandet och de senaste årenskraftiga förmögenhetsökning i hushållssektorn är ojämnt fördelad. drabbats av arbetslöshet har haft ett mycket begränsat utrymme försparande. Enligt utskottet åtgärdas denna ojämna fördelning i första hand genomen ekonomisk politik som understöder en ökad sysselsättning så att de somdrabbats av arbetslöshet får arbete och en trygg inkomst.Med hänvisning till vad utskottet anfört avstyrker utskottet motionerna Fi217(m) och Fi219 (mp) yrkande 5.Kommunerna och samhällsekonominDen kommunala sektorns ekonomiska utrymmeMotionernaMiljöpartiet anför i motion Fi219 att regeringens förslag i budgetpropositionenatt höja nivån på det generella statsbidraget delvis tillgodoser partietstidigare krav på en vidgad ekonomisk ram för kommunsektorn. Regeringensbedömning om att ytterligare pesonalminskningar i kommunsektorn kan undvikasfrån och med är emellertid alltför optimistisk. Enligt motionärernaförlorar kommunsektorn 1997 ochytterligare lika mycket när de avdragsgilla egenavgifterna höjs. År1998 måste kommunerna dessutom betala tillbaka tillföljd av att skatteunderlaget för inte har ökat som beräknat. Avregeringens tillskott om går vidare omkring entredjedel till att värdesäkra statsbidraget. I motionen hävdas mot dennabakgrund att det inte blir några ?nya? pengar för till kommunsektornoch endast en mindre del åren 1999 och 2000.Miljöpartiets förslag till ekonomisk politik leder till ökade skatteinkomsteroch minskade kostnader för kommuner och landsting. Med de åtgärder som partietföreslår, bl.a. genom att inte höja gränsen för avdragsgilla reskostnader ochinte heller höja egenavgifterna, förbättras sektorns ekonomi enligt motionenmed , med år 1999och . På detta sätt blir det möjligt attundvika fortsatta personalindragningar. Eftersom kommunsektorn i utgångslägethar en dålig ekonomi med stora finansiella underskott görs i motionenbedömningen att hälften av den förstärkta ekonomiska ramen kommer att användastill resultatförstärkning och hälften till ökad konsumtion, alternativt tillatt minska konsumtionen mindre än tidigare planerat.Frågan om ökade resurser till kommuner och landsting tas även upp avMiljöpartiet i motion So308. De ökade ekonomiska ramarna för kommunbidragenåstadkommes enligt partiets förslag bl.a. genom besparingar, föranledda avminskad arbetslöshet genom arbetstidsförkortning m.m. De medel som därigenomomfördelas i förslaget till alternativ budget skall enligt motionärerna bidratill att förstärka hälso- och sjukvårdens ekonomi.Krav på ökat ekonomiskt utrymme för kommuner och landsting framförs också iVänsterpartiets motion So432 om de äldres situation. Enligt motionen bör 5miljarder kronor tillföras kommunerna så att de kan behålla sin personal. Detökade ekonomiska utrymmet skapas genom att kommunerna enligt partiets förslagfår ökade skatteinkomster genom att grundavdraget för höga inkomster tas bortoch genom att de avdragsgilla egenavgifterna inte höjs.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill peka på att statsbidragen till kommuner och landsting underperioden har kunnat hållas minst nominellt oförändrade trots de generellt settomfattande besparingskraven. Det har dock inte varit möjligt att skydda denkommunala sektorn mot effekterna av den svaga ekonomiska utvecklingen och denhöga arbetslösheten. Kommuner och landsting har utsatts för svåra ekonomiskapåfrestningar. har det givetvis legat i kommunernas och landstingenslångsiktiga intresse att de statsfinansiella problemen har åtgärdats. Växanderäntekostnader för statsskulden hade annars snabbt trängt undan väsentligautgifter för de grundläggande välfärdsuppgifter som kommuner och landstingansvarar för.Enligt utskottets uppfattning är de bedömningar som regeringen gör ibudgetpropositionen om det ekonomiska utrymmet för kommunsektorn välunderbyggda. Med de antaganden som görs i den medelfristiga kalkylen kommer denkommunala konsumtionen att öka med sammanlagt , efteratt ha minskat . Därtill bidrar inte minst de ipropositionen föreslagna höjningarna av statsbidragsnivåerna, men även ökadeskatteinkomster. beräknas det finansiella sparandet successivtförbättras och kommuner och landsting förutsätts uppfylla kravet på ekonomiskbalans senast vid sekelskiftet.Med de tidigare beslutade och aviserade resurstillskotten höjs nivån påstatsbidragen med sammanlagt i förhållande tillnivån . Detta kommer enligt utskottet att i hög grad bidra till attvidmakthålla och förbättra kvaliteten i skolan, vården och omsorgen samtidigtsom den kommunala sysselsättningen kan stabiliseras. Med den inriktning av denekonomiska politiken som förordas i budgetpropositionen och med de höjningar avstatsbidragen som där föreslås ges enligt utskottet en god grund för attutveckla en kvalitativt god verksamhet inom ramen för en balanseradsamhällsekonomi. anser vidare att den arbetstidsförkortning somförordas i motion Fi219 (mp) inte alls kommer att få de gynnsamma effekter påden offentliga sektorn och den kommunala ekonomin som redovisas i motionen.Utskottet kan mot denna bakgrund inte ställa sig bakom de bedömningar och deförslag som förs fram från och från och avstyrkerdärmed motionerna Fi219 (mp) yrkandena 23 och 24, So308 (mp) yrkande 3 samtSo432 (v) yrkande 1.Sänkt skatt i samband med införandet av nationell skolpengMotionenI Moderata samlingspartiets motion Fi403 anförs att kommunalskatten särskiltför låg- och medelinkomsttagare är den tyngsta skatten att bära. Det är därförviktigt att varje kommun koncentrerar sig på kärnuppgifterna och tar till varamöjligheterna att effektivisera verksamheten för att kunna sänka skatteuttaget.Avregleringar och koncentration kan ge ett rejält utrymme. Utöver detta är detmöjligt att skapa utrymme för en generell sänkning av kommunalskatterna i allakommuner om staten tar över kostnader som belastar den kommunala sektorn.Motionärerna hänvisar till motion 1996/97:Ub211 där föreslagit atten nationell skolpeng skall införas för och gymnasieskolan.Förslaget innebär att staten tar över finansieringsansvaret men inte ansvaretför att organisera och erbjuda utbildning på den grundläggande nivån ochgymnasienivån. Långsiktigt motsvarar detta utrymme, sägs det i motionen, enskattesänkning på per skattekrona. För att garantera att detutrymme som successivt skapas verkligen utnyttjas för skattesänkningar införskommunalt skattestopp och krav på skattesänkningar som motsvarar denbortfallande kostnaden. finns i det moderata budgetalternativet ettutrymme för att ta över kostnader som motsvarar en sänkning av dengenomsnittliga kommunalskatten med och för med en krona. Imotionen begärs att regeringen skall utarbeta förslag om en växling av sänktkommunal utdebitering mot statligt övertagande av kommunala kostnader.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill när det gäller de övergripande skolpolitiska ställningstagandenahänvisa till vad utbildningsutskottet senast anförde i frågan i sitt betänkande1996/97:UbU13 om utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning.Utbildningsutskottet hävisade därvid till att man vid ett flertal tillfällenavstyrkt motionsyrkanden om en nationell skolpeng och att utskottet inte ändratuppfattning. En schablonberäknad nationell skolpeng ger enligtutbildningsutskottet inte de grundläggande förutsättningarna för att kraven påen likvärdig skola av hög kvalitet för alla elever skall kunna uppfyllas.Utskottet betonade att resurser till skolans verksamhet skall fördelas medutgångspunkt i de behov som enskilda elever, olika grupper av elever och skolorfaktiskt har. underströk också att kommunerna har ettansvar för att skolans verksamhet bedrivs i enlighet med de bestämmelser somriksdag och regering beslutat och att skolan når de mål som statsmakternafastställt.Finansutskottet anser det olämpligt att genomföra en stark centralisering avfinansieringsansvaret för grundutbildningen. Att på det sätt som motionärernaförordar dra upp en skiljelinje mellan verksamhets- och finansieringsansvar kanbefaras leda till betydande effektivitetsförluster till förfång för kvaliteteni utbildningen. har samma syn som utbildningsutskottet påvärdet av ett fortsatt kommunalt verksamhets- och finansieringsansvar förskolan. Utskottet vill understryka att de förhöjda statsbidrag som föreslås ibudgetpropositionen för och som aviseras för åren därefter ger ökademöjligheter för kommunerna att fullfölja sitt ansvar för skolverksamheten.Utskottet kan inte heller ställa sig bakom förslaget att med lagstiftningtvinga fram kommunala skattesänkningar.Med vad utskottet ovan anfört avstyrks motion Fi403 (m) yrkande 4.Penning- och valutapolitikenMotionenI motion Fi220 av anförs att bör sänka räntornaytterligare och att realräntan långsiktigt inte bör överstiga nivån på denekonomiska tillväxten. anser också att penning- ochvalutapolitiken måste underordnas det övergripande målet om fullsysselsättning. Att regeringen tar över det direkta ansvaret förvalutapolitiken välkomnas, men också den måste vara underordnad riksdagenslångsiktiga strategi, enligt motionärerna. Vidare anförs att en anknytning avkronan till eller till andra valutor där den ekonomiska politiken styrs avmonetaristiska principer skulle vara ett starkt hot mot den nuvarande tendensentill ökad sysselsättning. Motionärerna vill att vad som anförts om penning- ochvalutapolitiken skall ges regeringen till känna.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill understryka att penning- och valutapolitikens inriktning påprisstabilitet är en förutsättning för en framgångsrik ekonomisk politik.Prisstabilitet ger en god grund för att en ökning i sysselsättningen skall blivaraktig.Med anledning av motionärernas yrkande om att penning- och valutapolitikenmåste underordnas målet om full sysselsättning vill utskottet hänvisa tillfempartiöverenskommelsen om penning- och valutapolitiken i syfte attmodernisera lagstiftningen och stärka trovärdigheten för prisstabiliteten. Iöverenskommelsen ges ett överordnat mål för sin verksamhet som läggsfast i lag. Målet för penningpolitiken skall vara att upprätthålla ett fastpenningvärde. Utskottet vill erinra om att härutöver gäller att mål för denekonomiska politiken som formuleras av måste anses vara vägledandeför myndigheter underställda , däribland . Detta behöveremellertid inte regleras i lag. skall därför, utan att målet om fastpenningvärde åsidosätts, stödja den allmänna ekonomiska politiken, bland annati syfte att främja en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning. Enproposition som bygger på innehållet i fempartiöverenskommelsen läggs inom kortpå bord.Utskottet vill i anslutning till motionens resonemang om realräntan framhållaatt saneringen av statsfinanserna och det ökade förtroendet för svensk ekonomi,något som kan utläsas i den historiskt sett låga räntemarginalen mot ,har bidragit till en väsentlig nedgång av den svenska realräntan under detsenaste året. Denna nedgång bidrar till att stimulera den ekonomiskaaktiviteten framöver.När det gäller kronan och det europeiska växelkurssamarbetet, , delarutskottet regeringens uppfattning i propositionen att det inte är aktuellt attdelta i . Erfarenheterna från den nuvarande penning- och valutapolitiskainriktningen på prisstabilitet i kombination med en valutaregim med rörligväxelkurs är goda.Med anledning av vad som anförts avstyrks motion Fi220 (v) yrkande 8.Krav på regleringar på finansmarknadenMotionernaI motion Fi209 av föreslås att ett tydligt regelverk för dettransnationella kapitalet sätts upp och att en internationell kon-kurrenslagstiftning införs som möjliggör delning av alltför marknadsdominerandeföretag. Vidare anförs att FN:s stöd till nationell lagstiftning på områdetskulle vara värdefullt. Nationer skulle t.ex. kunna ges rätt att utökakontrollen och insynen i transnationella företag och i internationellakapitalrörelser och ges rätt att kräva att direktinvesteringar görs som s.k.joint . I motionen redovisas också att i call to actionförordas en transaktionsskatt på valutatransaktioner, en så kallad Tobinskatt.Syftet med en sådan skatt är att öka stabiliteten i världsekonomin och minskavolymen av spekulativa kapialrörelser, enligt motionärerna.I motion Fi211 av () förs ett liknande resonemang.Finansmarknadernas snabba tillväxt har öppnat för stora förtjänstmöjligheterför de globala penningplacerarna, men har möjligheterna tillmanipulation och spekulation ökat, enligt motionären. De spekulativa inslagenkan medföra att nationella försök att bedriva en socialt och miljömässig rimligekonomisk politik saboteras. Enligt motionen behövs en internationell regleringav finansmarknaderna som tar sikte på att få dessa marknader att fungera bättreur ett ekonomiskt långsiktigt, medmänskligt och miljömässigt perspektiv.Motionären föreslår att regeringen omgående tillsätter en parlamentariskutredning som får till uppgift att se över den globala finansmarknadensfunktionssätt och påverkan på svensk ekonomi. Vidare anförs att en globaltöverenskommen valutaskatt skulle stabilisera finansmarknaderna och dämpa deraskortsiktiga inflytande över nationell ekonomisk politik. Regeringen bör enligtmotionen ta aktiv del i det internationella arbetet kring särskilt förslaget omen valutaskatt.I motion U307 av m.fl. (m) avvisas tankarna på en s.k.Tobinskatt som en tänkbar finansiering för FN:s verksamhet. En sådan skattskulle vara till stort men för hela jordens folk. Speciellt skulle tredjevärlden åsamkas stor skada, enligt motionen. Motionärerna begär att riksdagensom sin mening ger detta regeringen till känna.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet anser att det är av högsta samhällsekonomiska intresse att både denationella och internationella finansmarknaderna är stabila. Konkurrensen påmarknaderna måste vara god och de olika typer av risker som finns i nationelloch global finansverksamhet måste vara kontrollerbara och hållas under uppsikt.Utskottet har behandlat motionsförslag med innebördenatt avgifter eller regleringar skulle kunna styra eller begränsainternationella finans- och valutatransaktioner (bet. 1994/95:FiU20, bet.1995/96:FiU10). På utskottets förslag har avslagit dessa yrkanden medhänvisning till svårigheterna att nå effektiva internationellaöverenskommelser. Det räcker med att ett land eller ett finanscentrum intedeltar i ett system med avgifter eller skatter för att det skall öppnas nyavägar för kapitalströmmarna utanför systemet. De flesta av världens störrefinanscentrum har också avvisat avgifter på den här typen av transaktioner.Utskottet vill också framhålla att en av de senaste årens främsta lärdomar äratt eventuella destabiliserande valutarörelser begränsas avsevärt om deninhemska samhällsekonomin är i balans. Därför är enligt utskottet starkaoffentliga finanser ett verkningsfullt sätt att motverka valutaspekulation ochnegativa effekter på den reala ekonomin.Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks motionerna Fi209 (v)yrkandena 20 och 22, Fi211 (mp) och U307 (m) yrkande 3.Övriga ekonomisk-politiska motionsyrkandenOffentliga finansers konjunkturkänslighetMotionenI motion Fi212 anför liberalerna att enligt , IMF ochEU har de mest konjunkturkänsliga offentliga finanserna av alla industriländer.Av den anledningen föreslås att regeringen till skall redovisa deoffentliga finansernas konjunkturkänslighet.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet skrev i 1996/97:FiU1 att ett projekt pågår påFinansdepartementet för att ta fram mått på den offentliga sektornskonjunkturkänslighet. Ambitionen var då, enligt vad som uppgavs frånFinansdepartementet, att en redovisning skulle göras i vårpropositionen i våraseller i årets budgetproposition. Projektet har emellertid försenats.Finansdepartementet uppger att arbetet nu inriktas på att en redovisning skallske i vårpropositionen eller i budgetproposition för år 1999.Finansutskottet avstyrker med det anförda motion Fi212 (fp) yrkande 6.Behovet av alternativa ekonomiska analyserMotionenMargit och () säger sig i motion Fi207 vara förvånadeöver den ljusa bild av svensk ekonomi som ges i budgetpropositionen. Detta motbakgrund av att levnadsstandarden och kvaliteten på den offentligakonsumtionen, enligt motionärerna, har sjunkit i . Imotionen anförs att det måste finnas alternativ för att få i gång Sverigesekonomi om inte regeringens prognoser för konsumtionsökning, exportökning ochinvesteringsutveckling infrias samt om utländska investerare i ökadutsträckning tar hem sina investeringar. bör därför ge regeringentill känna vad som anförts i motionen om riskerna med alltför optimistiskaprognoser samt om behovet av alternativa analyser och planer om prognosernaslår fel.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill med anledning härav anföra följande: I bilaga 2 till denreviderade finansplanen Svensk ekonomi redogör regeringen för de antaganden somligger bakom bedömningen av utvecklingen på lång sikt. Regeringen skriver attbedömningen inte skall ses som en prognos utan som en beräkning betingad av ettantal antaganden. Antagandena gäller lönebildningen och effekter av de åtgärdersom regeringen föreslagit. Något speciellt konjunkturmönster har inte antagits,skriver regeringen, då det knappast är möjligt att förutse ett sådant mönster idetta tidsperspektiv. Vidare redovisar regeringen vilka risker som föreliggerför att utvecklingen ska bli annorlunda än vad som beskrivs i kalkylen. Motbakgrund av detta förutsätter finansutskottet att regeringen harhandlingsberedskap för den händelse att utvecklingen inte följer den i kalkylenantagna. anser därför att det inte är nödvändigt med ettuttalande om riskerna med prognoser eller med ytterligare redovisning avalternativa utvecklingsförlopp.Därmed avstyrks motion Fi207 (m).Kommission för att analysera faktorerna bakom den ökade inkomstspridningenMotionenVänsterpartiet föreslår i motion Fi213 att en kommission tillsätts som skallanalysera faktorerna bakom den, enligt motionärerna, ökade inkomstspridningenoch därmed de ökade klassklyftorna. Bakgrunden till förslaget är motionärernasuppfattning om att inkomstklyftorna ökat under samtatt saneringsprogrammet har haft en fördelningspolitisk profil som motionärernaanser vara helt oacceptabel.Finansutskottets ställningstagandeUtskottet vill hänvisa till den fördelningspolitiska redogörelse sompresenteras i bilaga 7 till den reviderade finansplanen, vilket ävenmotionärerna gör. I redogörelsen redovisas analyser av i princip alla devariabler som efterfrågas i motionen. Regeringen skriver också, mot bakgrund avanalysen, att den största fördelningspolitiska orättvisan finns mellan dem somsaknar respektive har arbete. I analysen visas att en halvering av den öppnaarbetslösheten har en mycket gynnsam fördelningspolitisk profil. Den politiksom regeringen för i syfte att sanera statens finanser har som övergripande målatt minska den öppna arbetslösheten. Således kommer de inkomstskillnader sombeskrivs i motionen att minska påtagligt om arbetslösheten bringas ned. anser därför att det inte finns någon anledning att tillsätta enspeciell kommission för att belysa dessa samband och avstyrker motion Fi213(v).INKOMSTER OCH UTGIFTSRAMARUtformningen av utskottets förslag till rambeslutRiksdagen skall enligt riksdagsordningen (5 kap. 12 §) i ett och samma beslutfastställa ramarna för de olika utgiftsområdena och en beräkning avstatsbudgetens inkomster. Av detta följer att i beslutet ingår också att taställning till hur stora förändringar som kommer att ske avanslagsbehållningarna . Vidare ingår att ta ställning till vilkaförändringar som skall göras av olika skatte- och avgiftsregler och beräknaeffekterna av dessa inkomstförslag. Utifrån de regler som kommer att gällaunder görs en beräkning av hur stora inkomsterna på statsbudgetenblir. För att kunna beräkna upplåningsbehovet görs också en bedömning av hurnettot av myndigheternas m.fl. in- och utlåning i utvecklasunder budgetåret. Genom att tar ställning till dessa storheterframkommer budgetsaldot som är liktydigt med upplåningsbehovet.Ställningstagandet till alla poster görs således genom ett beslut.Mot denna bakgrund har utskottet i en beslutspunkt sammanfört alla förslag omutgiftsramar m.m. och om beräkningen av statsbudgetens inkomster.Följande yrkanden i propositionen behandlas i detta sammanhang:* yrkande 4 om fördelning av utgifterna på utgiftsområden ,* yrkande 6 om beräkning av statsbudgetens inkomster ,* yrkande 7 om beräkningen av förändringarna av anslagsbehållningarna,* yrkande 8 om beräkning av förändringarna av myndigheternas m.fl. in- ochutlåning i ,* yrkandena 24-44 om lagförslag avseende skattefrågor (delvis), och* yrkande 10 om beräkning av budgeteffekterna av inkomstförslagen.Partimotionernas yrkanden avseende motsvarande punkter behandlas också i dettasammanhang, och ställning tas således även till dessa samlat i ett beslut.Motiven till utskottets ställningstagande redovisas på de efterföljandesidorna, under - inkomsternas ochutgifternas omfattning, efter det att utskottet redovisat Budgetutvecklingenoch Mål för budgetpolitiken. Utskottet tar i detta sammanhang ställning tillmotionernas olika budgetförslag parti för parti och bedömer därvid förslagenssamlade effekter under rubriken sammanfattande bedömning avbudgetförslagen. I detta avsnitt behandlar utskottet den samlade nivån förstatsutgifterna som den kommer till uttryck i utgiftstaket. Utskottet tar ocksåställning till vilka ramar som skall gälla för de olika utgiftsområdena närriksdagen i andra steget av budgetprocessen fördelar utgifterna på anslagen.I två avsnitt behandlar utskottet de förslag som gäller Anslagsbehållningaroch Myndigheternas in- och utlåning i Riksgäldskontoret.Därefter redovisar utskottet sitt ställningstagande mer i detalj vad gällerolika inkomstförslag och för de olika utgiftsområdena. I detta sammanhangredovisas fackutskottens yttranden över förslagen till inkomstförändringarrespektive ramar för utgiftsområdena och finansutskottets ställningstaganden idessa frågor.Utskottets genomgång av inkomstförslagen, under rubriken , ärdisponerad på följande sätt:Under rubriken tar utskottet först ställning tillde samlade förslagen i kommitté- och partimotionerna, vilka utgöroppositionspartiernas samlade alternativ till inkomstförslaget ibudgetpropositionen. Därefter går utskottet över till att behandla de specifikaförslagen i propositionen och de i det sammanhanget väckta motionerna.