bet · GL01JuU3 · 1997-09-18 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner om rattfylleri.Motionerna har väckts under den allmänna motionstiden år 1996.Samtliga motionsyrkanden avslås.I ärendet föreligger en reservation (c, fp och kd). 1996/97:Ju707 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om en klar gräns vidbilkörning och användande av narkotiska preparat och lugnande medel,1996/97:Ju713 av och () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till lag mot alkoholförtäring efter trafik-olycka,1996/97:Ju903 av m.fl. (c) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nollgräns för narkotika i trafiken,1996/97:So656 av m.fl. (fp) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om drograttfylleriet,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sållningsprov,1996/97:So657 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett absolut förbud att framföra motorfordon med narkotiska preparati kroppen,1996/97:T214 av m.fl. (fp) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en strategiplan för bekämpning av alkohol, narkotika och farligamediciner i trafiken. I detta betänkande behandlar utskottet några motioner om rattfylleri. Medundantag för en motion rörande s.k. eftersupning avser samtligamotionsyrkanden s.k. drograttfylleri. Motionerna har väckts år 1996.Gällande rätt m.m.Enligt 4 § första stycket trafikbrottslagen (1951:649) skall den dömas förrattfylleri som fört ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att haförtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen undereller efter färden uppgår till i hans blod eller 0,10milligram per liter i hans utandningsluft. Straffbara gränsvärden finns alltsåendast uppställda för alkohol.Av andra stycket i samma paragraf framgår att även den som vid förandet avett motordrivet fordon eller en spårvagn är så påverkad av alkoholhaltigadrycker eller något annat medel att det kan antas att han inte på betryggandesätt kan föra fordonet skall dömas för rattfylleri (s.k. klinisktrattfylleri).Med annat medel avses i paragrafen samtliga medel som kan påverka förmåganatt framföra ett fordon på ett betryggande sätt (prop. 1989/90:2 s. 35). Hithör till en början sådana medel som juridiskt klassas som narkotika. Exempelpå narkotika är opiater som morfin och heroin, centralstimulerande medel somamfetamin och kokain, olika cannabispreparat som marijuana och hasch samthallucinogena droger som LSD. Under uttrycket annat medel i paragrafen fallerockså trafikfarliga läkemedel såsom bedövningsmedel, smärtstillande medel,medel mot epilepsi, olika psykofarmaka, medel mot allergier och vissahostmediciner. Även organiska lösningsmedel som bensin och eter omfattas avuttrycket.Straffet för rattfylleri är böter eller fängelse i högst sex månader.Är brottet grovt, skall föraren enligt 4 a § trafikbrottslagen dömas förgrovt rattfylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet ärgrovt skall särskilt beaktas om föraren har haft en alkoholkoncentration somuppgått till i hans blod eller per liter ihans utandningsluft, om föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkoholeller något annat medel eller framförandet av fordonet har inneburit enpåtaglig fara för trafiksäkerheten.I sammanhanget kan nämnas att enligt 17 a § körkortslagen (1977:477) skallen läkare som vid undersökning av en körkortshavare finner att denne avmedicinska skäl är uppenbart olämplig att inneha körkort anmäla det till denlänsstyrelse som meddelat körkortstillståndet. En sådan anmälan kan få tillföljd att körkortet återkallas. Läkaren får dock underlåta att göra anmälan omdet finns anledning anta att körkortshavaren kommer att följa läkarensanvisning att avstå från att föra körkortspliktigt fordon.1994 års körkortsutredning (dir. 1994:90) har i sitt betänkande Enkörkortsreform (SOU 1996:114) föreslagit att en läkare som vid undersökning aven körkortshavare finner att denne av medicinska skäl är olämplig att innehakörkort skall vara skyldig att anmäla förhållandet till länsstyrelsen.Anmälningsskyldigheten skulle således bli obligatorisk och kravet på attolämpligheten skall vara uppenbar tas bort. Utredningens förslag bereds förnärvarande i Kommunikationsdepartementet.DrograttfylleriI motionerna Ju707 (s), Ju903 (c), So656 (fp), So657 (kd) och T214 (fp) begärsatt trafikbrottslagen skall uppta gränsvärden även för narkotika och liknandepreparat eller fastställa en s.k. nollgräns för dessa medel. Flera avmotionärerna efterfrågar dessutom rätt för polisen att, även när någonbrottsmisstanke inte föreligger, kontrollera om en bilförare är drogpåverkad.Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden rörande s.k.drograttfylleri, dvs. sådant rattfylleri där föraren inte är påverkad avalkohol utan av något annat medel. Senast behandlade utskottet sådana yrkandeni betänkandet 1994/95:JuU24. Utskottet anförde den gången att det fanns starkaskäl att se över rattfyllerilagstiftningen när det gällde narkotika ochliknande preparat. Syftet med en sådan översyn borde vara att förbättramöjligheterna att upprätthålla trafiksäkerheten och en tillräcklig kontroll avtrafikanternas körförmåga med avseende på sådana droger. En möjlig åtgärdkunde, enligt utskottets mening, vara att införa en reglering som angavtillåtna gränsvärden för narkotika m.m. på liknande sätt som gäller föralkohol. I det sammanhanget var det, anförde utskottet, en naturligfrågeställning om det vore lämpligt och möjligt att införa en s.k. nollgräns itrafiken för narkotika och liknande droger som påverkar körförmågan. Utskottetframhöll att det var medvetet om att en rad olika övervägandenbehövdes innan en lagstiftning av angivet slag kunde införas. Utskottetkonstaterade att justitieministern i ett anförande i kammaren den 12 januari1995 angivit att hon avsåg att ta initiativ till att undersökaförutsättningarna för att komplettera lagstiftningen om rattfylleri medgränsvärden för olika narkotiska preparat och att ett arbete i frågan inlettsinom . Med hänsyn härtill fann utskottet att något särskiltinitiativ från sida inte erfordrades. Utskottet förutsatte dock attarbetet bedrevs med den skyndsamhet som var möjlig och under beaktande av vadutskottet anfört (bet. s. 11 f).Inom upprättades promemorian Drograttfylleri(Ds 1995:65). I promemorian analyserades olika sätt att effektiviserabestämmelserna om drograttfylleri. Med hänsyn till de olika ställningstagandenav bl.a. medicinsk natur som måste göras för att åstadkomma en önskvärdeffektivisering av lagen borde dock, enligt promemorian, det fortsattareformarbetet ske inom ramen för en utredning.Regeringen beslöt att tillkalla en särskild utredare meduppgift att se över bestämmelserna i trafikbrottslagen om s.k. drograttfylleri(dir. 1995:138). Utredningen, som antog namnet ,överlämnade betänkandet Droger i trafiken (SOU 1996:125).I sitt betänkande finner utredningen inte skäl att föreslå vare siggränsvärden eller s.k. nollgräns för narkotika eller andra droger vid förandeav motordrivet fordon eller spårvagn. I fråga om gränsvärden motiverarutredningen sitt ställningstagande bl.a. med att det inte ärvetenskapligt möjligt att påvisa att en viss koncentration av droger i blodetger en viss grad av påverkan. När det gäller nollgräns, menar utredningen attdet inte är klart belagt att en nollgräns har sådan effekt på trafiksäkerhetenatt en straffrättslig reglering är motiverad. En sådan gräns skulle ocksåträffa ett flertal läkemedel, och utredningen finner det svårt att motivera enreglering som skulle begränsa rörelsefriheten för sjuka personer även närnågon trafikfara inte föreligger. Utredningen föreslår i stället förändringari fråga om straffansvaret för s.k. kliniskt rattfylleri. Enligt utredningensförslag skall sålunda den dömas för rattfylleri som för ett motordrivet fordoneller spårvagn efter att ha intagit annat medel än alkoholhaltiga drycker, ommedlet under eller efter färden förekommer i hans blod i sådan mängd att hantypiskt sett kan antas vara påverkad därav eller av flera medel i förening.Vidare skall en sådan förare kunna dömas för rattfylleri, om han är påverkadav alkoholhaltiga drycker, annat medel eller av flera medel i förening. Detnuvarande kravet på att påverkan skall ha medfört att föraren kan antas intepå betryggande sätt ha kunnat föra fordonet tas alltså bort.Vad gäller polisens möjligheter att kontrollera om en förare ärdrogpåverkad, föreslår utredningen att polisen, under motsvarandeförutsättningar som gäller för alkoholutandningsprov, skall få undersöka enpersons ögon eller ögonrörelser i syfte att utröna om han är påverkad av annatmedel än alkohol. När det gäller förare av motorfordon eller vissa spårbundnafordon skall sålunda undersökningen kunna äga rum även om någonbrottsmisstanke inte föreligger. En sådan undersökning skall endast få utgörasav yttre iakttagelser av ögonens utseende och funktion. Vid undersökningenskall som hjälpmedel få användas bl.a. s.k. pupillometer.Drograttfylleriutredningens betänkande har remissbehandlats och bereds förnärvarande i Justitiedepartementet.EftersupningI motion Ju713 (fp) begärs lagstiftning mot alkoholförtäring efter trafik-olycka. Motionärerna efterlyser en lagstiftning i efter mönster av vadsom gäller i t.ex. Norge.Enligt den norska lagstiftningen får en förare av motorfordon inte intaalkohol eller annat berusande eller bedövande medel efter en körning, om han förstår eller måste ha förstått attkörningen kan leda till polisundersökning. Förbudet mot eftersupning gällerdock inte efter det att blodprov eller alkoholutandningsprov tagits ellerefter det att polisen har beslutat att något sådant prov inte skall tas.Utskottet har behandlat och avstyrkt motioner angåendeeftersupning, se t.ex. 1993/94:JuU11 och 1994/95:JuU24. I sistnämndabetänkande hänvisade utskottet till tidigare uttalanden, i vilka utskottetframhållit att problemet med påstådd eftersupning torde vara relativt litetsett i förhållande till samtliga trafiknykterhetsbrott och att tungt vägandeinvändningar av bl.a. rättssäkerhetsnatur kunde riktas mot att införa ettförbud mot eftersupning. Utskottet vidhöll denna uppfattning (1994/95:JuU24 s.12 f).BedömningVad först gäller drograttfylleri, vill utskottet på nytt understryka detangelägna i att rattfyllerilagstiftningen får en sådan utformning att denförbättrar möjligheterna att upprätthålla trafiksäkerheten och att kontrolleratrafikanternas körförmåga efter användning av andra droger än alkohol. anfört ovan pågår beredningen av Drograttfylleriutredningensbetänkande, och en lagrådsremiss kan, enligt vad utskottet erfar, förväntasunder . Utskottet anser att det pågående beredningarbetet böravvaktas. Utskottet avstyrker därmed bifall till motionerna Ju707, Ju903,So656, So657 och T214.I fråga om s.k. eftersupning finner utskottet inte skäl att frångå deninställning utskottet tidigare vid åtskilliga tillfällen intagit och avstyrkerbifall till motionen Ju713. beträffande drograttfylleriatt avslår motionerna 1996/97:Ju707, 1996/97:Ju903 yrkande 10,1996/97:So656 yrkandena 16 och 19, 1996/97:So657 yrkande 1 och1996/97:T214 yrkande 8,res. 1 (c, fp, kd)2. beträffande eftersupningatt avslår motion 1996/97:Ju713.Stockholm den 18 september 1997På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), GöranMagnusson (s), (), (), (),(), (), (m), SiwPersson (fp), (), (), (), JeppeJohnsson (m), () och (). Drograttfylleri (mom. 1)(), () och () anför:Många trafikolyckor orsakas av bilförare som är påverkade av alkohol ellernarkotika eller andra droger, och bilförare som är påverkade av narkotikaeller andra droger utgör sannolikt en lika stor trafikfara som de förare somär påverkade av alkohol. Den nuvarande rattfyllerilagstiftningens utformningger inte tillräckliga möjligheter att ingripa mot den förstnämnda kategorin avförare. Enligt vår mening innebär detta förhållande ett mycket allvarligtproblem. Vi anser att lagstiftningen genast bör ändras så att det blirotillåtet att föra bil med narkotika eller andra droger i kroppen. Vidare börpolisen få möjlighet att rutinmässigt kontrollera förares drogpåverkan undermotsvarande förutsättningar som gäller för alkoholutandningsprov. Härvidkan undersökning med s.k. pupillometer komma till användning. Det får ankommapå regeringen att återkomma till med förslag i enlighetmed vad vi nu anfört. Vad vi nu med anledning av motionerna Ju707, Ju903,So656, So657 och T214 anfört, bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Vi anser att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande drograttfylleriatt med anledning av motionerna 1996/97:Ju707, 1996/97:Ju903 yrkande10, 1996/97:So656 yrkandena 16 och 19, 1996/97:So657 yrkande 1 och1996/97:T214 yrkande 8 som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i reservation 1. Sammanfattning........................................1Motionerna............................................1Utskottet.............................................2Gällande rätt m.m. 2Drograttfylleri 3Eftersupning 4Bedömning 5Hemställan 5Reservation...........................................61. Drograttfylleri (mom. 1) 6