bet · GL01FiU1 · 1997-11-06 00:00:00 — Verkstadsprodukterna svarar sammanlagtför av den totala svenska varuexporten, mot 1990.Läkemedelsindustrin är en annan del av den kunskapsintensiva industrin som ökati betydelse. stod läkemedelsprodukterna för avexporten. Fordonsindustrins andel av Sverigesvaruexport har dock minskat något i förhållande till läget i början av 1990-talet.Skogsindustrin, som är en del av den mer kapitalintensiva industrin, harminskat sin exportandel. svarade skogsprodukterna förnästan av svensk export. var andelen nere iknappt 14,5 procent.Den ekonomiska utvecklingen i SverigeSvenska konjunkturen under åren 1997 och 1998Uppgången i den svenska konjunkturen förstärks. Återhämtningen sker på bredfront. har det också kommit signaler om attarbetsmarknaden, som normalt släpar efter i konjunkturen, står inför enförbättring. Exporten får en betydande draghjälp av den gynsammainternationella utvecklingen. Den inhemska efterfrågan och den privatakonsumtionen blir en allt viktigare drivkraft i uppgången, bl.a. på grund avden stigande optimismen i hushållssektorn. reviderade Statistiskacentralbyrån ned tillväxten för . Konsekvensen av denförändringen kan bli att tillväxten för kan bli några tiondelarlägre än vad regeringen räknar med i propositionen.Som framgår av diagram 3 ökar optimismen hos både företag och hushåll. Deuppgifter som har inkommit efter att regeringen avslutade sitt prognosarbetevisar också att optimismen fortsätter att stiga. Konjunkturinstitutetsindustribarometer för visar dessutom att uppgången iindustrikonjunkturen stärks. Orderingången från exportmarknaderna ökar starkt,vilket bekräftas av den senaste utfallsstatistiken från Statistiska cen-tralbyrån.Diagram 3. Företagens och hushållens förtroende i SverigePrognosförutsättningar och nyckeltalI propositionen anger regeringen följande förutsättningar för konjunktur-prognosen.Tabell 4. PrognosförutsättningarÅrlig procentuell förändringDe viktigaste skillnaderna mot den bedömning som regeringen gjorde ivårpropositionen är:* Årets tillväxt i OECD-området antas bli högre. Tillväxten i de viktigaste 16länderna i beräknas bli , mot beräknade ivårpropositionen. väntas BNP-tillväxten bli , vilketär samma prognos som i vårpropositionen. Tillväxten i OECD-området väntas nualltså bli något lägre jämfört med . * Uppgången i de svenska korträntorna bedöms bli större än vad som antogs ivårpropositionen. Den korta svenska 6-månaders statsskuldväxelräntan antasunder 1998 i genomsnitt ligga på , mot tidigare antagna 4,1procent. Regeringen räknar med att det högre kapacitetsutnyttjandet iomvärlden leder till en generell uppgång i de korta räntorna. Sverigepåverkas av den processen. * Den svenska kronan antas vara något svagare jämfört med bedömningen ivårpropositionen. Det s.k. TCW-index, som mäter kronans totala värde,beräknas vara 121,2 i genomsnitt under 1997 och 120,5 . Ivårpropositionen antogs ett genomsnittligt värde på 119,2 och 117,9 förrespektive år. noterades TCW-index på valutamarknadentill omkring 119,2.Efter de exceptionellt låga inflationstal som uppmättes och i börjanav 1997 bedömer regeringen att inflationstakten nu är på väg uppåt. Detillfälliga faktorer som tidigare drog ned prisnivån - lägre räntor ochstarkare krona - håller på att ebba ut, som skattehöjningarna påtobak och energi slår igenom i konsumentprisindex (KPI). Under loppet av 1997antas därför KPI stiga något , vilket är Riksbankensinflationsmål (med ett s k toleransintervall på plus/minus ). Imitten av 1998 faller dock punktskattehöjningarna ur tolvmånadersjämförelsenoch KPI-ökningen under loppet av beräknas till 1,5 procent.Bedömningen inkluderar en dämpning av löneökningstakten ochimportprishöjningarna plus något stigande vinstmarginaler i näringslivet.Tabell 5. Nyckeltal 1995-1998Årlig procentuell förändringEnligt regeringens prognos sjunker löneökningen för hela ekonominunder . Det motsvarar utvecklingen i viktigastekonkurrentländer. De låga inflationsförväntningarna, den höga arbetslöshetenoch en ökad medvetenhet bland arbetsmarknadens parter anses bidra till enanpassning av den svenska lönebildningen.Diagram 4. Timlöneutvecklingen i industrin i och 14Källa: FinansdepartementetMellan steg den genomsnittliga timlönen i ekonomin med cirka4,, varav avtalen stod för . Det är enligtregeringen en anmärkningsvärd utveckling mot bakgrund av det svagaarbetsmarknadsläget och att löneutvecklingen i var betydligt lägre undersamma tidsperiod. Av diagram 4 framgår att den svenska löneutvecklingen är högi ett internationellt perspektiv. steg timlönerna iden svenska industrin mer än vad de gjorde i industrinhos 14 viktigaste konkurrentländer i OECD.FörsörjningsbalansenBNP-tillväxten blir relativt hög. Regeringen har iförhållande till sin bedömning i vårpropositionen kraftigt justerat upptillväxtprognosen . Tillväxten bedöms bli och under1998 stiger BNP , som inflationen förväntas ligga kvarpå en låg nivå. Detta innebär att den svenska tillväxten blir högre änden genomsnittliga tillväxt som förväntas för både EU och . kanunder också väl mäta sig med sina snabbväxande grannar i Norden.Tabell 6. Försörjningsbalans 1995-1998De olika delarna av försörjningsbalansen utvecklar sig enligt regeringen påföljande sätt:* Drivkraften i den svenska konjunkturuppgången är exporten. Exporten stiger iår med i volym, medan ökningen blir något lägre,. Den kraftiga produktivitetsutvecklingen i industrin ikombination med ett relativt lågt kapacitetsutnyttjande initialt medförenligt regeringen att exportföretagen endast i begränsad omfattning höjersina priser mätt i svensk valuta. antas också kronanförsvagas med i förhållande till valutorna i våraviktigaste konkurrentländer. Detta innebär att svensk industri underprognosperioden gör marknadsandelsvinster på världsmarknaden på . * Den privata konsumtionen blir en allt starkare motor itillväxten. De lägre räntorna, stigande tillgångsvärden och stärktframtidstro hos hushållen gör att den privata konsumtionen stiger med 2,3procent , vilket sammantaget är enupprevidering jämfört med regeringens bedömning ivårpropositionen. Det faktum att hushållens finansiella förmögenheter ökarmarkant är en annan viktig faktor som bidrar till en stigande privatkonsumtion. * I takt med stigande inhemsk efterfrågan och ökad export stiger importen. * Sammantagna stiger investeringarna endast marginellt , bl.a. pågrund av det mycket låga bostadsbyggandet. När vinsterna ochkapacitetsutnyttjandet i näringslivet stiger ökarinvesteringsaktiviteten. Höjda fastighetspriser och en tydligarebristsituation på expansiva orter väntas även öka bostadsinvesteringarna. * Både den statliga och kommunala konsumtionen beräknas stiga svagt under1998. förväntas den kommunala konsumtionen falla betydligt mer än vadregeringen antog i vårpropositionen, till följd av att den kommunalasysselsättningsutvecklingen var mycket svagare än beräknat under förstahalvåret i år.De offentliga finansernaDen offentliga sektorns finanser fortsätter att förbättras snabbare än väntat.Underskottet i det finansiella sparandet förväntas uppgå till 1,9procent av BNP, jämfört med prognosen i vårpropositionen på för1997. Den konsoliderade bruttoskulden stiger visserligen i nominella termer mensjunker som andel av BNP. Bruttoskulden beräknas 1997 uppgå till 77,1 procentav BNP.Diagram 5. Den offentliga sektorns finanserProcent av BNPKälla: FinansdepartementetDetta gör att klarar den ekonomiska och monetära unionens, EMU:s, s.k.konvergenskrav för de offentliga finanserna. Kraven på de offentliga finansernaär ett underskott på högst av BNP och att den konsolideradebruttoskulden inte får överstiga av BNP, med tillägget att deträcker att ett lands bruttoskuld minskar i tillräcklig utsträckning och närmarsig av BNP i tillfredsställande takt.Under 1998 beräknas de offentliga utgifterna och inkomsterna vara i balans.ArbetsmarknadenUnder 1996 och inledningen av 1997 försvagades arbetsmarknadsläget markant.Sysselsättningen föll framför allt inom den kommunala verksamheten men också idelar av näringslivet. Den öppna arbetslösheten steg mot mycket höga nivåer,bl.a på grund av en snabbt stigande produktivitet i industrin och det övrigaprivata näringslivet.De senaste månaderna har emellertid tecknen på en förbättring blivit alltfler. Som framgår av diagram 6 har den totala sysselsättningen börjat stiga,även om antalet sysselsatta fortfarande var något lägre än idecember 1996. Den öppna arbetslösheten har också gått ned från de höganivåerna . En stor del av nedgången i arbetslösheten förklarasav ett minskat arbetskraftsutbud på grund av ett ökat antal utbildningsplatserinom ramen för . Men även antalet lediga platser som anmäls tillarbetsmarknadsförmedlingarna stiger, vilket av erfarenhet brukar betyda enstigande sysselsättning . De senaste månadernas statistik tyderpå att även nedgången i den kommunala sysselsättningen har stannat av.Diagram 6. Sysselsättning och arbetslöshet 1994-september 1997Källa: och FinansdepartementetTrots förbättringen räknar regeringen med att sysselsättningen iår faller , mätt som förändring mellan årsgenomsnitten. Denöppna arbetslösheten väntas stiga från 1997.Under 1998 faller den öppna arbetslösheten till . Detta beror delspå en sysselsättningstillväxt på , dels på en ytterligare reduceringav utbudet av arbetskraft till följd av utbildningssatsningarna. Det bidrartill att den öppna arbetslösheten faller till trots attregeringen endast kalkylerar med sysselsättningstillväxt på 1 procent.Eftersom antalet åtgärder inom både utbildnings- och arbetsmarknadspolitikennu är mycket omfattande bedöms prognosen över den öppna arbetslösheten somosäker. Visar det sig svårt att genomföra vissa åtgärder eller få till ståndalla utbildningsplatser, till följd av t.ex. lärarbrist, finns det risk för attden öppna arbetslösheten blir högre än vad som antas i propositionen. Dessutomär det svårt att avgöra i vilken utsträckning arbetsmarknadspolitiska åtgärdertränger undan ordinarie sysselsättning.Tabell 7. ArbetsmarknadenÅrlig procentuell förändringPrecis som tidigare kommer den sysselsättningstillväxt somregeringen räknar med att till stor del ske inom denprivata tjänstesektorn. Även industrin förväntas nyanställa i takt med attproduktionen stiger. förutses en viss ökning av antalet sysselsattai kommunerna, på grund av de ökade statsbidragen till kommunerna och satsningenpå utbildning etc. Men mätt som årsgenomsnitt faller sysselsättningen i denoffentliga sektorn med 40 000 personer mellan 1996 och 1998.Tabell 8. Sysselsättningen i olika branscherTusental personerSvensk ekonomi fram till år 2000Regeringen presenterar i budgetpropositionen en s.k. medelfristig kalkyl överden svenska ekonomiska utvecklingen fram t.o.m. år 2000.Utskottet vill understryka att det handlar om en kalkyl som beskriver enmöjlig ekonomisk utveckling givet vissa antaganden, och inte om en prognos avden ekonomiska utvecklingen.Utgångspunkten är att beskriva hur mycket den svenska ekonomin kan växa utanatt inflationen överskrider inflationsmål på 2 procent.De viktigaste antaganden som görs är att lönebildningen och arbetsmarknadenfungerar väl. Det innebär att löneökningarna 1998-2000 begränsas till 3,5procent och att inga allvarliga flaskhalsar på arbetsmarknadenuppträder. Dessutom antas att de omfattande satsningarna inom utbildning ocharbetsmarknadspolitiken får avsedd effekt på arbetslösheten, dvs. attutbildningsplatserna går till arbetslösa och att alla planerade platser kommertill stånd. Det innebär i sin tur att utbudet av arbetskraft utvecklas svagtfram till år 2000.Tabell 9. FörutsättningarVidare förutsätts en neutral konjunkturbild. Kalkylen innehåller inget cyklisktförlopp, utan beskriver en anpassning av faktisk BNP till den potentielltmöjliga BNP:n. EMU väntas starta , men förväntas ståutanför. För de offentliga finanserna antas en utveckling enligt debudgetpolitiska målen, dvs. ett överskott på av BNP och1,av BNP år 2000.Även om inflationen förväntas vara stabil räknar regeringen endast med en litenappreciering av kronkursen. I kombination med låga löneökningar innebär dettaatt industrins konkurrenskraft är god fram till år 2000.Tabell 10. Nyckeltal 1997-2000Givet förutsättningarna räknar regeringen med att BNP-tillväxten blir 2,9 och2,respektive 2000. Sysselsättningen stiger de bägge åren med1,och arbetslösheten sjunker till , under förutsättningatt de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärderna omfattar 4,4procent av arbetskraften. Nedgången i arbetslösheten förklaras både avutbildningssatsningen, som håller nere utbudet av arbetskraft, och en ökadsysselsättning.Motorn i ekonomin väntas bli industrins investeringar,som drivs uppåt av de relativt höga vinsterna. Bruttoinvesteringar beräknas geett bidrag till BNP-tillväxten på såväl 1999 som . Ungefärsamma bidrag kommer från den privata konsumtionen som bedöms stiga med 2procent per år.Tabell 11. Försörjningsbalans 1997-2000Finansiellt beräknas bruttosparkvoten i ekonomin stiga från iår till strax . Bruttoinvesteringarna stiger också somandel av BNP men inte i samma omfattning som sparandet, vilket innebär attbytesbalansen förstärks som andel av BNP med ytterligare en knapp procentenhet.Sverige fortsätter därmed att amortera den finansiella nettoskulden tillutlandet. Regeringen bedömer utifrån kalkylen att finansiellanettoskuld mot utlandet är helt eliminerad vid slutet av perioden.Den höga tillväxten innebär att överskotten i de offentliga finanserna blirstörre än vad som krävs för att uppnå de budgetpolitiska målen. Enligtberäkningarna uppstår ett utrymme för överföring till hushållen på 2,6miljarder kronor och . Den störstaförbättringen i statens finanser uppstår genom minskade utgifter för bl.a.arbetslösheten. Den konsoliderade bruttoskulden, mätt enligt de s.k.Maastrichtkriterierna, beräknas uppgå till av BNP.Revideringar från Statistiska centralbyrånEfter att regeringen avslutade sitt prognosarbete har Statistiska centralbyrånreviderat nationalräkenskaperna , 1996 och . För1995 och 1996 har BNP-tillväxten reviderats upp med 0,3 respektive 0,2procentenheter. BNP steg efter revideringarna ochunder 1996 steg BNP . jämfört medförsta har BNP-ökningen reviderats ned ,till en tillväxt på 1,4 procent.Finansutskottets syn på budgetpropositionens och partimotionernaskonjunkturbedömningarPartimotionerna har inga allvarliga invändningar mot den kortsiktigakonjunkturprognosen . Samtliga partier instämmer i bilden attden ekonomiska aktiviteten internationellt och i stiger.De invändningar som görs handlar framför allt om riskerna i det lite längreperspektivet och risken för att den ekonomiska utvecklingen blir sämre än vadsom beräknas i propositionen.I motion Fi206 (m) riktas kritik mot regeringens antagande om att hushållenssparkvot sjunker och att konsumtionsprognosen är osäker. Att räkna med att eninternationellt sett redan låg sparkvot sjunker ytterligare är ingen stabilgrund att bygga den ekonomiska politiken på, enligt motionen. I motionenpåpekas även att en nedgång i aktievärden och andra tillgångspriser skullekunna verka dämpande på den privata konsumtionen.Utskottet vill framhålla att utsikterna för en fortsatt stigande privatkonsumtion är goda. Hushållen har blivit alltmer optimistiska om både Sverigesoch den egna ekonomiska utvecklingen. Räntefallet har successivt fått effekt påtillgångspriserna, och hushållens totala förmögenhet, mätt som andel av dendisponibla inkomsten, är till och med högre än den tidigare toppnivån i slutetav . Detta trots att hushållens reala tillgångar i form av t.ex.fastigheter endast ökat svagt . Vidare kommer sysselsättningenatt successivt stiga som arbetslösheten gårned. Hushållen har också ett stort behov av att ersätta gamla kapitalvaror mednya, vilket den stigande bilförsäljningen visar.Konsumtionsprognosen bygger på att hushållens nettosparkvot fortsätter att gåned . Merparten av konsumtionsökningen väntas dock gå tillinköp av kapitalvaror, vilka ur ekonomisk synvinkel kan betraktas sominvesteringar, dvs. en form av sparande. Sålunda utvecklas sparandet iekonomisk mening starkare än vad nedgången i sparkvoten indikerar.I sammanhanget vill utskottet också påtala att propositionens prognos om enkonsumtionsökning på år inte ärspeciellt hög i jämförelse med de senaste årens mycket kraftiga återhämtningari den privata konsumtionen i t.ex och . Båda dessa grannländerdrabbades i likhet med av stora fall i tillgångspriserna i början av1990-talet. Däremot anser utskottet att man måste fästa stor uppmärksamhet påvilka effekter den senaste tidens oro och osäkerhet på världens börser, medkraftiga upp- och nedgångar, får på både den svenska och den internationellaekonomin och på hushållens konsumtionsvilja.I motion Fi215 (kd) tycker motionärerna att regeringen tar för lätt på riskernaför stigande internationell inflation och därmed också på risken för stigandeinternationella räntor som fortplantar sig in i den svenska ekonomin.Som utskottet redovisat tidigare i betänkandet finns det risk för att enstigande inflation kan få centralbankerna, t.ex. den tyska centralbankenBundesbank, att höja räntorna mer än förväntat. En utlösande faktor skullekunna vara en ytterligare appreciering av den amerikanska dollarn mot D-markensom driver upp inflationstrycket i den tyska ekonomin. Men utskottet villpåpeka att det i flertalet EU-länder finns betydande ledigproduktionskapacitet, vilket borde dämpa inflationstrycket och sannoliktbegränsa styrkan i de räntehöjningar som kan komma till följd av att denekonomiska aktiviteten i stiger.I motionerna Fi206 (m), Fi212 (fp), Fi215 (kd) och Fi219 (mp) riktas kritik motatt den s.k. medelfristiga kalkylen i propositionen bygger på alltföroptimistiska antaganden. I motion Fi219 (mp) anses bedömningen om en varaktigBNP-tillväxt på som ett utslag avönsketänkande. I motion Fi212 (fp) menar motionärerna att regeringen utan grundantar att lönebildningen blir helt annorlunda än denvarit tidigare. I motion Fi206 (m) beskrivs regeringens prognos om låga lönerfram som optimistisk i överkant. har lönernastigit kraftigt, som arbetslösheten ökat. räknar regeringen med ennedgång i löneökningstakten i ett läge där arbetslösheten enligt regeringensegen bedömning kommer att sjunka och inflationsbenägenheten tilltar, enligtmotionen.Utskottet vill framhålla att en viktig orsak till att löneökningarna blevförhållandevis stora i de löneavtal som slöts var attarbetsmarknadens parter då hade höga inflationsförväntningar. Det kankonstateras att de var alltför höga i förhållande till den låga inflation somnu existerar i den svenska ekonomin. Lönebildningen hann inte anpassa sig tillde förutsättningar som gäller i en ekonomi med låg inflation. De undersökningarsom gjorts visar emellertid att inflationsförväntningarna hos alla aktörer iekonomin, inklusive arbetsmarknadens parter, har sjunkit högst betydligt underde . Dessutom finns det en ökad medvetenhet hos de avtalsslutandeparterna om vikten av en lönebildningsprocess som understöder sysselsättningenoch den ekonomiska tillväxten. Det visar inte minst de samarbetsavtal somslutits inom industrin och de initiativ som tagits inom andra områden påarbetsmarknaden. Vidare är lönsamheten i näringslivet något sämreän den var när de tidigare löneavtalen slöts. Detta gör attdet är rimligt att anta att de avtalsförhandlingar som inleds i början av 1998leder till lägre löneökningar än tidigare.Utskottet vill, med anledning av vad som anförts om den medelfristigakalkylen, understryka att denna inte är en regelrätt prognos utan en kalkyl sombeskriver en möjlig ekonomisk utveckling givet vissa förutsättningar. Deviktigaste förutsättningarna är att lönebildningen fungerar väl och att deomfattande satsningarna inom utbildning och arbetsmarknadspolitiken får avseddeffekt på arbetslösheten. finns det många faktorer som talar för atttillväxten blir stark och stabil. Den låga inflationenoch den kraftiga förbättringen av de offentliga finanserna bidrar till ett ökatförtroende hos hushåll och företag. Räntorna är nere på nivåer som inte skådatssedan 1960-talet, vilket stimulerar investeringsverksamheten, och hushållensdisponibla inkomster börjar nu successivt stiga av svagutveckling. Arbetsmarknadspolitiken och de stora utbildningssatsningarnainnebär också att risken för tillväxtdämpande flaskhalsar i produktionenminskar och att inflationen därmed förblir låg.Utskottet vill också erinra om att det bland svenska prognosmakare finns enbred samstämmighet om att tillväxten blir relativt hög under de närmaste åren.Det finns bedömare som är mer optimistiska än regeringen om tillväxten under denärmaste åren.Med anledning av vad som ovan anförts avstyrks motion Fi219 (mp) avseendeyrkande 2.Finansutskottets förslag till inriktning av den allmänna ekonomiska politikenSom utskottet redovisat tidigare är svensk ekonomi på väg in i en period av högoch jämn tillväxt. Budgetkonsolideringen har burit frukt och överskott i deoffentliga finanserna skall pressa tillbaka den statsskuld som ökade dramatiskti . Räntenivån i den svenska ekonomin har på några århalverats och hushållens och företagens förtroende för den ekonomiskautvecklingen har stärkts, som inflationen är och förblir låg.Sveriges tillväxt kommer av allt att döma att liggaöver det förväntade genomsnittet för länderna i OECD-området och länderna i EU.För första gången stiger konjunkturen utan hjälp av expansivekonomisk politik eller en devalvering av kronans värde. Svensk ekonomi är starkare än på mycket länge.Den allt snabbare tillväxten och lägre offentliga utgifter gör att deoffentliga finanserna för både 1997 och 1998 utvecklas starkare än vadregeringen räknade med i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150).Därigenom skapas ett utrymme för ytterligare åtgärder i syfte att ökasysselsättningen och nå målet om en halvering av den öppna arbetslösheten år2000 och full sysselsättning därefter. De åtgärder som föreslås inriktas bl.a.på ytterligare förbättringar i den offentliga sektorns kärnverksamhet - skolan,vården och omsorgen - genom nya resurser till kommunerna och landstingen. Denstora utbildningssatsningen förstärks ytterligare, företagsklimatet förbättrasoch arbetsmarknadspolitiken stärks. förbättras villkoren för debarnfamiljer och ensamstående föräldrar som enligt utvärderingen avsaneringsprogrammet drabbats hårdare än andra. Vidare förbättrasbostadstillägget för de sämst ställda pensionärerna. Slutssatsen efteråtgärderna är att den för svensk ekonomi nödvändiga konsolideringen av deoffentliga finanserna genomförts i huvudsak rättvist. Inriktningen på enhållbar tillväxt fortsätter.I Moderata samlingspartiets motion Fi202 framhålls att en viktig del iförnyelsen av är att koncentrera det offentligas uppdrag till de kärn-uppgifter som är viktigast - vård, skola och omsorg. betalar svenskarnavärldens högsta skatter, men får inte världens bästa vård, omsorg ellerutbildning, enligt motionen. Så skulle det inte behöva vara om den offentligasektorn gav upp sina anspråk och ambitioner på andra områden och i ställetkoncentrerade sig på att tillhandahålla resurser för skolan, vården ochomsorgen. Förnyelsen av välfärden och en ny social politik handlar om attkoncentrera och förstärka politikens insatser till dem som verkligen behöverdem. Liknande resonemang förs i motion Fi204 av (), i vilken detbetonas att politiken måste inriktas på att stärka människan och individen,inte de stora kollektiva och materiella systemen. I motion Fi206 (m) betonasatt ytterligare statsbidrag till kommunsektorn är fel väg att gå för attåstadkomma den nödvändiga förnyelsen och effektiviseringen av kommunsektorn.Erfarenheterna av vad som skett med tidigare tillskott bekräftar detta, enligtmotionen. I motion Fi216 av () argumenteras för att brytabidragsberoendet genom bl.a. lägre skatter.Motionärerna är också starkt kritiska till målet om överskott i de offentligafinanserna motsvarande över en konjunkturcykel.