bet · GL01SoU10 · 1997-12-02 00:00:00 — Regeringen föreslår attskollagens portalparagraf skall ändras så att det tydligt framgår att den somverkar inom skolan är skyldig att aktivt motverka alla former av kränkandebehandling såsom mobbning och rasistiska beteenden. En motsvarande ändringföreslås när det gäller det offentliga skolväsendet för vuxna. När det gällerarbetsmiljön i skolan avser regeringen att ge i uppdrag dels attutarbeta kommentarmaterial för att stödja kommuner och skolor i hur man kanarbeta med värdegrundsfrågor, t.ex. mobbning, dels att effektivera sittsamarbete med myndigheterna inom i frågor som rör skolansarbetsmiljö. Därutöver avser regeringen att i läroplanerna skärpa rektors ochlärares ansvar för att motverka kränkande behandling. Rektor skall ha ettsärskilt ansvar för att ett handlingsprogram mot alla former av kränkandebehandling bland elever och anställda upprättas, används, följs upp ochutvärderas. Handlingsprogrammet skall omfatta rutiner för skolpersonal vidhantering av frågor som rör t.ex. mobbning.I direktiven (1997:54) för en översyn av lärarutbildningen framhålls viktenav att skola och lärare uppmärksammar innehållet i FN:s konvention om barnsrättigheter och att lärarna har kunskap om hur de elever reagerar som mobbaseller utsätts för annan kränkande behandling.Utskottets bedömningDet är enligt utskottets mening angeläget att på alla områden motverka mobbningoch annan kränkande behandling. Flera insatser görs redan eller förbereds.Utskottet anser därför inte att bör ta något initiativ med anledningav motion So228 (fp). Frågor om åtgärder mot mobbning iskolan har närmare behandlats av utbildningsutskottet i samband medbehandlingen av regeringens proposition 1997/98:6 Förskoleklass och andraskollagsfrågor (bet. 1997/98:UbU5).Åtgärder mot spelberoendeI motion Kr510 av m.fl. (kd) hemställs om ett tillkännagivande omvad som anförts om spelberoende (yrkande 14). Ett långsiktigt stöd tillforskning om spelberoende är en viktig del för att öka medvetenheten om deskadeverkningar som kan uppstå på grund av spel. Vidare anser motionären attdet är angeläget att framför allt unga människor hindras från att delta i spelsom kan leda till vanemässigt beteende.Utskottet uttalade i yttrande 1995/96:SoU8y till finansutskottet att det ärangeläget att problemen med spelberoende uppmärksammas och att forskningen påområdet ges ett kontinuerligt stöd. Bl.a. bör spelberoendets omfattning ochkaraktär kartläggas ansåg utskottet. Utskottet delade vidare regeringensuppfattning i proposition 1995/96:169 att det för insatser mot spelberoende böranslås . Detta blev ocksåriksdagens beslut (bet. 1995/96:FiU14, rskr. 248).För har avsatts från anslaget C 1(utgiftsområde 9) för att inhämta kunskap om spelberoende och därtill hörandesociala problem. I budgetpropositionen för föreslås att motsvarandebelopp skall avsättas för spelberoende och dess sociala konsekvenser.Under våren 1997 inleddes ett brett upplagt forskningsprojekt ?Swedishpathological gambling prevalence study? för att kartlägga spelandets omfattningi . Projektet leds av , professor emeritus i socialtarbete. I arbetet har också internationellt ledande expertis engagerats.Förutom att kartlägga antalet personer i som är problemspelare ellerpatologiska spelare skall projektet också syfta till att utvecklabehandlinsmetoder för spelberoende.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning om att det är angeläget attproblemen med spelberoende uppmärksammas och att forskningen på området gesstöd. Medel ur statsbudgeten har avsatts för insatser mot spelberoende ochdärtill hörande problem. I detta sammanhang vill utskottet också framhållavikten av att personer som utvecklat ett spelberoende ges möjlighet till vård,behandling och rehabilitering. och hälso- och sjukvården har härett ansvar. Något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionKr510 (kd) behövs inte. Motionen avstyrks.Trygghet och normerI motion Sk734 av () begärs ett tillkännagivande om vad somanförts om trygghet och normer (yrkande 5). Trygghet och lag och ordning skallenligt motionären gälla lika för alla oavsett bostadsort. Staten har ett ansvarför att stötta familjerna i normgivningen, nämligen genom att stå för en fastoch tydlig hållning i kampen mot kriminalitet. Lag och ordning måste präglavardagen även i bostadsområden som lider av svåra sociala problem. Vidareanförs att varje förälder skall vara förvissad om att hans eller hennes barnkan växa upp i en miljö där det offentliga gör sitt yttersta för att motverkavåld och kriminalitet samt i ett tidigt skede verkar för att unga människorinte skall hamna i en destruktiv livsstil.I motion So659 av och () yrkas etttillkännagivande om att en bred parlamentarisk aktionsgrupp tillsätts för attstimulera företeelser som kan bidra till ett mer harmoniskt framtida samhälle.Regeringen har i proposition 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen anfört attett viktigt mål för fönyelsearbetet inom den offentliga sektorn är attöverbrygga sektorsgränser som verkar hämmande på möjligheterna att bedriva enframgångsrik välfärdspolitik. I det brottsförebyggande arbetet har olikametoder och modeller för samverkan utvecklats. Bl.a. har regeringen i de s.k.pilotprojekten stött bildandet av lokala råd för samordning av verksamheten.Företrädare för är naturliga representanter och deltagare isådana råd som har till uppgift att förstärka samarbetet i detbrottsförebyggande arbetet.I såväl propositionen som i utskottets betänkande 1996/97:SoU18 betonasbehovet av tidiga insatser i syfte att förhindra eller begränsa en ogynnsamutveckling hos barn och unga. Behovet av tidiga insatser har ocksåunderstrukits i regeringens nationella brottsförebyggande program. Enutgångspunkt för programmet är att brottsligheten måste mötas med ettomfattande och långsiktigt förebyggande arbete inom alla samhällssektorer ochinte enbart inom rättsväsendet. I programmet beskrivs olika faktorer sompåverkar risken för att en ung person skall hamna i en kriminell livsstil.Skolans och föräldrarnas betydelse för att minska risken för att barn ochungdomar dras in i kriminalitet ägnas särskild uppmärksamhet.Regeringen har också framhållit att insatserna på detta område bör inriktasmot generella åtgärder med fokus på uppväxtmiljöer som är ogynnsamma för en brastart i livet. Särskilt stöd bör ges till barn som tidigt uppvisarproblembeteenden eller som har föräldrar som har svårt att klara sin fostranderoll. I propositionen om ändring i socialtjänstlagen har framhållits attsamhället snabbt skall ingripa med tydliga, konsekventa och konkreta åtgärdernär ungdomar begår brott. Huvudansvaret för dessa åtgärder ligger hossocialtjänsten, anförs det.I det brottsförebyggande arbetet är det också enligt regeringens meningangeläget att ta till vara den kreativitet och kapacitet som finns blandenskilda individer, organisationer och företag.I detta sammanhang skall också nämnas att haft i uppdrag att föreslå och initiera åtgärder som syftar till attskapa bättre förutsättningar för bostadsområden i storstäderna att ta till varade olika resurser och möjligheter som finns och som kan användas för en positivutveckling, särskilt beträffande barn och ungdom med svåra uppväxtförhållanden.På pågår ett arbete i syfte att under mer systematiskaformer försöka bredda och fördjupa diskussionerna om det framtidavälfärdssamhället. Arbetet bedrivs under beteckningen Välfärdsprojektet.Projektet handlar bl.a. om hur våra trygghetssystem och vår sociala serviceskall svara mot de mer långsiktiga förändringarna i samhället - den ökadeinternationaliseringen, framväxten av det mångkulturella samhället etc.Utgångspunkterna för arbetet finns angivna i budgetpropositionen 1994/95:100,bil. Projektet har givit ut ett flertal skrifter som distribueras utankostnad. Inom ramen för projektet har också ett flertal seminarier hållits.Frågor om förebyggande insatser har också behandlats av utskottet i betänkande1996/97:SoU8. En utförlig redogörelse över olika insatser återfinns på sidorna23-33 i betänkandet.Utskottets bedömningMot bakgrund av de insatser som redan gjorts eller förbereds på detta områdeanser utskottet inte att något tillkännagivande till regeringen behövs medanledning av motionerna Sk734 (m) yrkande 5 och So659 (fp). Motionernaavstyrks.Allmänna arvsfondenI motion So602 av () hemställs om ett tillkännagivande tillregeringen om att använda arvsfondsmedel till att bevara kulturarvet.Utskottet har i betänkandet 1997/98:SoU3 behandlat en motion med sammainnehåll som den nu aktuella. Utskottet gjorde följande bedömning:Allmänna arvsfonden har till ändamål att främja verksamhet av ideell karaktärtill förmån för barn, ungdomar och personer med funktionshinder. Utskottet, sominte har anledning att ta ställning till behovet av ett sådant stöd somföreslås i motionen, vill bestämt motsätta sig att Allmänna arvsfondens ändamålvidgas. Motionen avstyrks.Riksdagen följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrker därmed motion So602(m). beträffande allmänna utgångspunkter för socialtjänstenatt avslår motion 1997/98:So615 yrkandena 1-3,res. 1 (m)2. beträffande ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagenatt avslår motionerna 1997/98:So615 yrkandena 4-6, 1997/98:So620 och1997/98:So670,res. 2 (m)res. 3 (c, kd)3. beträffande annat bistånd, m.m.att avslår motionerna 1997/98:So430 yrkande 11, 1997/98:So440 och1997/98: So803 yrkande 6,res. 4 (m)res. 5 (mp, kd)4. beträffande vissa förutsättningar för ekonomiskt biståndatt avslår motionerna 1997/98:So633, 1997/98:So648 och 1997/98:Ub708yrkande 3,res. 6 (v)5. beträffande barnbidragatt avslår motionerna 1997/98:So805 yrkande 1 och 1997/98:Sf256,res. 7 (v, mp)6. beträffande pensionssparandeatt avslår motion 1997/98:So656,res. 8 (m, fp, mp, kd)7. beträffande vistelsekommunens ansvaratt avslår motionerna 1997/98:A455 yrkande 3 och 1997/98:So664,res. 9 (fp, mp, kd)8. beträffande kommunala avgifteratt avslår motion 1997/98:So407 yrkandena 1-4,res. 10 (m)9. beträffande socionomers yrkesutövningatt avslår motion 1997/98:So636,res. 11 (mp)10. beträffande frivilligcentraler i kommunernaatt avslår motion 1997/98:So658,11. beträffande socialjoureratt avslår motion 1997/98: So635,12. beträffande åtgärder mot mobbningatt avslår motion 1997/98:So228,res. 12 (fp, mp, kd)13. beträffande åtgärder mot spelberoendeatt avslår motion 1997/98:Kr510 yrkande 14,res. 13 (fp, kd)14. beträffande trygghet och normeratt avslår motionerna 1997/98:Sk734 yrkande 5 och 1997/98:So659,res. 14 (m, fp, kd)15. beträffande allmänna arvsfondenatt avslår motion 1997/98:So602.Stockholm den 2 december 1997På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), RinaldoKarlsson (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), ChristinNilsson (s), (), () och (). Allmänna utgångspunkter för (mom. 1)(), (), () och ()anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 8 börjar med ?Utskottetvidhåller? och slutar med ?yrkandena 1-3? bort ha följande lydelse:Utskottet anser att socialtjänstlagen måste bygga på insikten att lagen ärett komplement till de naturliga nätverk som skapas av familjen, bland vänneroch släkt, i bostadsområden och på arbetsplatser. Det är i starka smågemenskaper med närhet mellan människor som de sociala problemen lättast ochtidigt kan hanteras. Dessa naturliga nätverk kan inte ersättas av lagstiftning.En väl utformad socialtjänstlag kan dock vara ett stöd och ett komplement tillenskilda individers naturliga och självklara ansvar och rättighet att formasitt eget liv. Grunden för socialtjänstlagen måste enligt utskottet vara attaktivera i stället för att passivisera människor. Lagen måste vidare bygga pånärhet och inte distans. Krav och resultat måste vara centrala begrepp. Somalla regelverk måste den bygga på stabila och långsiktigt hållbara värderingarsamt vara förutsebar. Enligt utskottet har under beteckningen solidaritetviktiga grundläggande värderingar om vad som skall vara bärande i ett socialtväl fungerande samhälle fuskats bort. Det svenska samhället har kommit attbyggas efter principen att medborgarna via skattsedeln skall kunna köpa sigfria från ansvar för sin egen och andras situation. Den sociala?ingenjörskonsten? har lett till mängder av bidragssystem med högabidragsnivåer. Skattetrycket har begränsat den enskildes möjligheter att självklara sin ekonomi och sin livssituation. Utskottet ser det som ett egenvärdeatt hushållen kan leva på den egna lönen. Att vara bidragsberoende innebär attinte ha kontroll över den egna ekonomiska situationen. I stället har det blivitpolitiska beslut om höjda eller sänkta bidrag som avgör hur den enskildesekonomi ser ut. När sedan den offentliga ekonomin sviktar blir de människor somförlitat sig på de offentliga systemen lidande.Den enskilde måste enligt utskottets mening ha möjlighet att påverka sinsituation och ta ansvar för sitt liv. skall de som av olika orsakerinte kan försörja sig eller av andra orsaker behöver stöd och hjälptillförsäkras detta. Staten har ett grundläggande ansvar för att skapa drägligalevnadsvillkor för medborgarna. Ansvaret gäller dels människor med allvarligafunktionshinder, sjukdomar eller annat som lett till ett permanent behov avgemensam försörjning, dels människor som av andra skäl inte kan försörja sig.Statens grundläggande ansvar handlar också om att försäkra sig om att de sombehöver statens stöd blir så få som möjligt. De som kan och vill försörja sigsjälva måste i detta sammanhang behandlas annorlunda än den lilla gruppmänniskor som kan behöva gemensamt stöd. Risken är annars att de som verkligenbehöver samhällets stöd blir utan. Det måste tydliggöras vad som är ett merindividuellt ansvar och vad som är en genuin gemensam förpliktelse.Högskattesamhället har främst drabbat låginkomsttagarna. Enligt utskottetskulle många av dagens socialbidragstagare sluppit bli beroende av bidrag omskatterna vore lägre. Låg skatt är med denna utgångspunkt god socialpolitik,anser utskottet.Utskottet anser det viktigt att slå fast att socialbidragen inte skall sessom en generell socialförsäkring. I samband med hög arbetslöshet,utförsäkringar och förändringar i de generella trygghetssystemen måste särskiltrisken för generalisering av det ekonomiska biståndet uppmärksammas. Utskottetdelar därvid regeringens uppfattning att socialbidraget måste återgå till attvara ett sista skyddsnät, för tillfälliga ekonomiska behov och annat stöd.Utskottet anser att den tillsatta utredningen för översyn av vissafrågor rörande ingående måste analysera problemet kringgeneraliseringen av det ekonomiska biståndet. Vad utskottet anfört börriksdagen med anledning av motion So615 yrkandena 1-3 som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna utgångspunkter för socialtjänstenatt med anledning av motion 1997/98:So615 yrkandena 1-3 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (mom. 2)(), (), () och ()anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 10 börjar med ?Riksdagenhar? och på s. 11 slutar med ?avstyrks därmed? bort ha följande lydelse:Utskottet vidhåller sin tidigare kritik mot att en del av det ekonomiskabiståndet till försörjning skall beräknas enligt en för hela riket gällanderiksnorm som skall fastställas av regeringen. En riksnorm innebär ytterligareen detaljstyrning av kommunerna och undergräver principen om att det politiskaansvaret skall ligga på olika nivåer. Utskottet anser att socialbidragensstorlek i sin helhet skall avgöras av de enskilda kommunerna. Detta liggerockså i linje med att beslut bör fattas på en nivå så nära människorna sommöjligt. Ytterligare skäl till att låta kommunerna fastställa nivån påsocialbidraget är att såväl kostnadsnivån som lönenivån för bredalöntagargrupper skiljer sig mellan olika delar av landet och att de enskildakommunerna har bäst kännedom om de lokala förhållandena samt att det ärkommunerna som står för finansieringen av det ekonomiska biståndet. En riksnorminnebär också en risk för att bedömningen av nivån på det ekonomiska biståndetblir slentrianmässig och inte vägs mot andra lämpliga åtgärder. Vidare anserutskottet att en förvaltningsdomstol skall kunna ändra kommunens beslut omnivån på biståndet endast i de fall då sökanden kan förete särskilda skäl somligger utanför vad som avses i normalfallet.Det var ett steg i rätt riktning när beslöt attkommunerna skulle ges möjlighet att ställa krav på att ungdomar somuppbär försörjningsstöd skall delta i praktik eller annan kompetenshöjandeverksamhet. Utskottet anser dock att möjligheten att villkora biståndet börbreddas till fler sorts aktiviteter och tillämpas på alla socialbidragssökande.Vidare anser utskottet att kommunerna bör få möjlighet att utforma bidragen somlån till personer som hamnar i tillfälliga ekonomiska trångmål, dvs. tillpersoner som behöver hjälp endast under en kortare tid.Regeringen bör återkomma till med förslag i enlighet med vad ovananförts. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.Slutligen vill utskottet framhålla att det är angeläget att regeringen nogaföljer effekterna av ändringarna i socialtjänstlagen när det gäller rätten tillbistånd och särskilt funktionshindrade personers rätt. Skulle det visa sig attfunktionshindrade personer drabbas på ett icke önskvärt sätt måste regeringenomedelbart återkomma till med förslag till lagändringar. Även dettabör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagenatt med anledning av motionerna 1997/98:So615 yrkandena 4-6,1997/98:So620 och 1997/98:So670 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,3. Ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (mom. 2)() och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 10 börjar med ?Riksdagenhar? och slutar med ?yrkande 4 avstyrks? bort ha följande lydelse:Utskottet vidhåller sin tidigare kritik mot att en del av det ekonomiskabiståndet till försörjning skall beräknas enligt en för hela riket gällanderiksnorm som skall fastställas av regeringen. Med denna utformning kommersocialbidragen att sänkas i flera kommuner. Det är bara ?om det i ett enskiltfall finns särskilda skäl? som socialnämnden kan beräkna till en högrenivå. Riksnormen kommer att leda till att i vissa delar av landet bliroskäligt låg medan den i andra delar kan uppfattas som alltför generös.Kommunerna kommer inte längre att ha möjlighet att tillämpa två normer, dvs. enkorttidsnorm för dem som bedöms behöva bidrag och enlångtidsnorm i de fall biståndsbehovet bedöms bli långvarigt. Det kommer ocksåatt leda till en ökad arbetsbelastning för . Dessutom undergrävsprincipen om att det politiska ansvaret skall ligga på olika nivåer. Omregeringen skall bestämma nivån på riksnormen bör också staten stå förkostnaderna för den delen av det ekonomiska biståndet. Enligt utskottets meningskall kommunerna bestämma normerna för socialbidraget. I grunden är det enfråga om tilltron till det kommunala självstyret. Det finns inte någonanledning att anta att kommunens politiker inte skulle ta sitt sociala ansvar.Såväl kostnadsnivån som lönenivån för breda löntagargrupper skiljer sig mellanolika delar av landet. Det bistånd som skall utbetalas bör därför överensstämmamed vad man i den enskilda kommunen finner rimligt. Detta anser utskottet varagrundläggande för den lokala demokratin.Socialbidragens konstruktion och innehåll bör bestämmas i lag, men nivån förbiståndet bör fastställas av kommunfullmäktige. På så sätt uppnås störreenhetlighet mellan olika delar av landet och en bättre anpassning till rådandelevnadsförhållanden. Det blir också möjligt att överklaga nivån på denschabloniserade delen av försörjningsstödet, vilket i praktiken inte är möjligtmed nivån på riksnormen. Det skulle förefalla märkligt om en domstol skullesätta sig över en riksnorm.Vad utskottet nu anfört bör med anledning av motion So615 yrkande 4som sin mening ge regeringen till känna. Övriga yrkanden i denna del avstyrks.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagenatt med anledning av motionerna 1997/98:So615 yrkande 4 och medavslag på motionerna 1997/98:So615 yrkandena 5 och 6, 1997/98:So620 och1997/98:So670 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,4. Annat bistånd, m.m. (mom. 3)(), (), () och ()anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 13 börjar med ?Utskottetvidhåller? och slutar med ?yrkandena 1 och 2? bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening skall det vara en skyldighet, inte enrekommendation, för socialnämnderna att genom stöd och avlösning underlätta fördem som vårdar närstående som är långvarigt sjuka eller äldre eller som harfunktionshinder. LSS och omfattar inte alla handikappgrupper, exempelvisinte barn som är synskadade eller som lider av MBD/Damp. För familjer medfunktionshindrade barn är kommunernas bistånd i form av avlösning oerhörtviktigt och ofta själva förutsättningen för att barnen skall kunna bo kvarhemma hos sina föräldrar. Enligt utskottets mening bör avlösarservice ingå irätten till ?annat bistånd? enligt 6 f §. Detta bör , med bifall tillmotion So803 yrkande 6 samt med anledning av motionerna So430 yrkande 11 ochSo440, som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande annat bistånd, m.m.att med bifall till motion 1997/98:So803 yrkande 6 samt med anledningav motionerna 1997/98:So430 yrkande 11 och 1997/98:So440 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Annat bistånd, m.m. (mom. 3)() och () anserdels att den del av utskottets betänkande som på s. 13 börjar med ?Utskottetvidhållet? och slutar med ?yrkandena 1 och 2? bort ha följande lydelse:Utskottet ser med oro på att personligt stöd (innefattande bl.a. avlösar- ochledsagarservice) samt vård och behandling som inte är hälso- och sjukvårdenligt HSL fr.o.m. skall ligga utanför rätten till s.k.annat bistånd enligt socialtjänstlagen. Mycket av vad som byggts upp under desenaste 20-25 åren håller nu på att raseras. Flera kommuner planerar att lägganer eller avgiftsbelägga sin verksamhet för personligt stöd till dem som inteomfattas av LSS. Enligt 1 § SoL skall främja människornasekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktivadeltagande i samhällslivet. Vissa gravt funktionshindrade är tillförsäkradeinsatser enligt LSS. Lagen omfattar emellertid inte alla dem medfunktionshinder som behöver särskilda stödinsatser för att uppnå det som angesi portalparagrafen. Avlastning och andra stödåtgärder är en förutsättning föratt funktionshindrade barn och ungdomar skall kunna bo i sina föräldrahem.Anhöriga och närstående svarar för merparten av omsorgsinsatserna till äldreoch funktionshindrade. Enligt utskottet bör de anhörigas situation lyftas framoch deras arbete uppvärderas. De måste få veta att deras arbete är viktigt. Debehöver stöd och avlastning men också information, kunskap om sjukdomar ochträning i t.ex. olika handgrepp. Enligt utskottet är det angeläget att rättentill bistånd även omfattar personligt stöd samt stöd och avlastning föranhörigvårdarna. 6 f § socialtjänstlagen bör därför kompletteras att omfattaäven rätt till personligt stöd samt stöd och avlastning i vård och omsorg avnära anhörig eller närstående. Vad utskottet nu anfört bör med bifalltill motion So430 yrkande 11 samt med anledning av motionerna So440 och So803yrkande 6 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande annat bistånd, m.m.att med bifall till motion 1997/98:So430 yrkande 11 samt medanledning av motionerna 1997/98:So440 och 1997/98:So803 yrkande 6 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6.