bet · GL01SfU1 · 1997-12-02 00:00:00 — Enligt motionären bör ett försökgenomföras i län.FolkpartietI motion Sf305 yrkande 10 (delvis) av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande att medlen för rehabilitering bör ökas för att korta vårdköeroch försäkringspengar aktiveras i ett Riksfinsam.Även i motion Sf267 yrkande 3 av och () begärsett tillkännagivande om att aktivera försäkringspengar i syfte att kortavårdköer och förbättra rehabiliteringen m.m. Enligt motionärerna ger en friareanvändning av medel för rehabilitering och förebyggande stora besparingar påsikt. Försöksverksamheten inom FINSAM är exempel på detta. Motionärerna är avden uppfattningen att vinsterna av samverkan oavkortat skall användas i vården,främst för att korta vårdköerna.VänsterpartietI motion Sf263 yrkande 5 av m.fl. (v) begärs etttillkännagivande om att permanenta FINSAM för bättre rehabilitering ochekonomisk samordning. Motionärerna anser att FINSAM-modellen bör införas i helalandet och permanentas.MiljöpartietI motion So308 yrkande 6 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om lokala möjligheter till finansiell samordning och ändradehuvudmannaskap. Motionärerna anser att staten bör ge tillåtelse till allakreativa förslag som initieras på lokal nivå. Vem som är huvudman och vem somtidigare hållit i pengarna är enligt motionärerna inte viktigt.I motion So230 yrkande 2 av Per m.fl. (mp) begärs en utredning ommöjligheterna till transfereringar mellan sjukvården och försäkringskassan.Motionärerna anser att finansiell samordning av FINSAM- och SOCSAM- modell börutvidgas till hela landet.KristdemokraternaI motion Sf291 yrkande 1 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om FINSAM-verksamhet i hela landet. Enligt motionärerna börFINSAM stå modell för samverkan i hela landet i stället för de av regeringenföreslagna samverkansprojekten.Övriga motionerI motion Sf226 av () begärs ett tillkännagivande om viktenav att fler försöksverksamheter avseende samverkan mellan socialförsäkring,hälso- och sjukvård samt socialtjänst kommer till stånd. Enligt motionären ärdet angeläget att försöksverksamheter kommer till stånd. Motionären anser attde olika huvudmännen bör uppmuntras att lokalt genomföra olika typer avsamverkansprojekt på försök.I motion Sf229 av och () begärs etttillkännagivande om behovet av att ha ett helhetsperspektiv vid bedömning avohälsoförsäkring. Motionärerna anser att individen skall bedömas av en nämnd pålokal nivå bestående av representanter från ,arbetsförmedlingen och kommunen. Nämnden skall ha ett helhetsperspektiv ochbedöma om och i så fall vilken åtgärd som lämpligen kan hjälpa individenvidare.I motion Sf289 av och () begärstillkännagivande om behovet av en kartläggning och analys av utsatta gruppersamt deras behov av insatser. För ett effektivt resursutnyttjande behövs störrekunskap om olika grupper av individer som behöver stöd att återställaarbetsförmågan.Det finns vidare motionsyrkanden som tar sikte på samverkan medhandikapporganisationerna.I flerpartimotionen Sf260 av m.fl. (m, s, c, fp, v, mp, kd)begärs ett tillkännagivande om samverkan mellan ochhandikapporganisationerna. Motionärerna förutsätter att man i de nyasamverkansformerna tar till vara kompetensen inom handikapporganisationerna.I motion Sf283 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande omsamordning mellan sjukförsäkringen och reumatikervården. Enligt motionärernakan en bättre samordning mellan sjukförsäkringen och reumatikersjukhusenmedföra stora besparingar.I motion Sf295 av och () begärs i yrkande1 ett tillkännagivande om behovet av att utreda ökad samordning mellansocialförsäkringen och hälso- och sjukvården för att aktivt rehabiliterareumatiker och sänka samhällets kostnader. I samma motion yrkande 2 begärs etttillkännagivande om behovet av att speciellt studera värdet av de insatser somReumatikerförbundet gör genom att bedriva hälso- och sjukvårdsverksamhet.Motionärerna anser att om inte förbundet drev sina två sjukhus skulle slutenreumatologisk rehabilitering i princip inte förekomma.I motion So430 yrkande 4 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om en bättre samverkan mellan ochhandikapporganisationer i syfte att ta till vara organisationernas kunskaperoch erfarenheter.UtskottetI proposition 1996/97:63 har regeringen föreslagit en fördjupning ochutveckling av rehabiliteringsarbetet genom en ökad samverkan på lokal nivåmellan hälso- och sjukvård, socialtjänst, arbetsförmedling ochförsäkringskassa. Som framgår ovan har godkänt regeringens förslagtill inriktning av samverkan inom rehabiliteringsområdet.I samband med behandling av den nämnda propositionen framhöllutskottet (bet. 1996/97:SfU12) att människors möjligheter att återvända tillett normalt liv efter sjukdom eller skada måste genomsyra den allmännaförsäkringen och att en bra och effektiv rehabilitering är viktig både urindividens och samhällets perspektiv. För individen leder den till minskatlidande och en större möjlighet att komma tillbaka till ett aktivt liv. Församhället innebär den minskade kostnader för både sjukförsäkringen och hälso-och sjukvården.Utskottet anförde vidare att det inte i första hand är behov avregeländringar eller avsaknaden av resurser totalt sett som är det storabekymret när det gäller att åstadkomma en bättre och samordnad rehabilitering.Inte heller är en sammanslagning av resurser och/eller myndigheter någonlösning på problemet. Däremot ansåg utskottet att mål- och resultatstyrning ärav avgörande betydelse och att en sådan styrning bör komma till uttryck bl.a. iregleringsbreven till myndigheterna. Dessa bör följas upp av angivna gemensammaverksamhets- och handlingsplaner upprättade på central myndighets- ochregionnivå. Även program för gemensam utbildning skulle enligt utskottetunderlätta en gemensam utveckling. Utskottet ansåg vidare att det generellt börinföras en möjlighet till frivillig samverkan för berörda myndigheter i syfteatt stödja personer som är i behov av särskilda insatser. Enligt utskottet vardet nödvändigt med en gemensam ram för åtgärder och insatser men något särskiltgodkännande av regeringen eller någon annan myndighet skulle inte behövas.Riksförsäkringsverket och har i den ovan redovisade rapportenFinansiell samordning 1997:1 bl.a. framhållit att samarbetet mellan de iförsöksverksamheten deltagande organisationerna påtagligt har förbättrats ochatt viktiga insatser har kunnat göras för att skapa insikt och medvetenhet omvilka fördelar som kan uppnås för patienter och försäkrade av gemensammainsatser.Utskottet har erfarit att , ,och har initierat ett arbete tillsammansmed och i syfte att stimulera de lokala ochregionala aktörerna till fördjupad samverkan utifrån en helhetssyn påmänniskan. Arbetet med att formulera gemensamma mål, verksamhets- ochhandlingsplaner liksom program för utbildning har påbörjats. Fyra re-gionalakonferenser har genomförts med de berördalänscheferna och företrädare för den nationella nivån med inriktning attklargöra förväntningar och underlätta den fortsatta planeringen på lokal nivå.Genom regeringens förslag utvidgas möjligheterna till en fördjupad samverkantill att omfatta fyra parter. Det finns dock inget som hindrar att samverkanbedrivs mellan två eller tre parter. En samverkan mellan t.ex. kommunenssocialtjänst och arbetsförmedlingen i syfte att hjälpa personer till arbete ärsåledes fullt tänkbar. En fördjupad samverkan gör det enligt utskottets meningmöjligt att utnyttja de samlade resurserna bättre, både kvalitativt ochkvantitativt. Utskottet anser att det är angeläget att de redovisade insikternaom förbättrad metodutveckling och effektivare administration från FINSAM-försöken tas till vara och får genomslag i det utvecklade samverkansarbetet.Genom en fördjupad samverkan mellan flera parter skapas enligt utskottetsmening möjligheter att utifrån det individuella perspektivet åstadkomma enlösning som tar hänsyn till helheten i individens situation. kanenskilda besparas olägenheten med att i onödan slussas från den ena myndighetentill den andra och problem för individen minskas som annars kan uppstå vidövergång från en myndighet till en annan. Därmed kan man undvika att detuppstår svårigheter för en person att försörja sig av det skälet atthandläggningen av ärendet drar ut eller att han eller hon förlorarmotivationen att återvända till ett aktivt liv på grund av långa väntetider föratt få t.ex. en rehabiliteringsåtgärd. En fördjupad samverkan kommer enligtutskottet att underlätta för individen att komma tillbaka till ett aktivt liv.Från myndigheternas perspektiv kommer - bortsett från effektivitetsvinsterna- en fördjupad samverkan att underlätta uppnåendet av en sådan samsyn i vissafrågor som är nödvändig i och med det nya synsättet med renodling avtrygghetssystemen, som bl.a. kommit uttryck i de nya reglerna för bedömning avrätten till sjukpenning och förtidspension. Det gäller t.ex.försäkringskassornas och arbetsmarknadsmyndigheternas respektive bedömning avnär en person skall anses som arbetsför. Vissa personer har en så kompliceradsituation, medicinskt, socialt och arbetsmarknadsmässigt, att det är heltnödvändigt med samverkan mellan flera myndigheter.Mot bakgrund av vad nu anförts anser utskottet att det är angeläget att detgenerellt införs en möjlighet till samverkan mellan berörda parter utifrånlokala förutsättningar och behov. Denna samverkan, som inte är begränsad viss specifik sektor, kommer därmed att bli ett permanent inslag iverksamheterna. Utskottet anser vidare att det är viktigt att det fastställsett gemensamt mål om samverkan för de berörda myndigheterna.Som framgår ovan anser utskottet att det inte i första hand är brist påresurser som är det stora bekymret när det gäller att åstadkomma en bättre ochsamordnad rehabilitering. Enligt utskottets mening är det dock nödvändigt attvissa medel kan disponeras av de samverkande parterna i syfte att få i gång enfungerande verksamhet. Som redan nämnts har regeringen föreslagit att särskilda medel skall ställas till försäkringskassornasförfogande genom en sammanslagning av vissa rehabiliteringsmedel i syfte attuppnå samverkansvinster. Utskottet anser i enlighet med sitt yttrande tillfinansutskottet (1997/98:SfU1y) att ytterligare av medlenför rehabilitering skall få användas på angivet sätt för attsamverkansåtgärderna skall få snabb effekt. De särskilda medlen kommer därmedatt uppgå till , varav får användas förförsäkringskassornas administration. Utskottet återkommer till denna frågaunder avsnittet A 1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Utskottet vill ocksåbetona att inte bara utan även de övriga inblandade parternasamtidigt har att bidra till finansieringen av de verksamheter som bedrivs isamverkan.Utskottet vill också framhålla de s.k. Dagmarmedlen, som avsatts förrehabiliterings- och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården, samt attregeringen för budgetåren 1998-2000 föreslagit att sammanlagt 16 miljarderkronor tillförs den kommunala sektorn för att stärka vården, skolan ochomsorgen.För att slå fast att det handlar om en permanent och långsiktig verksamhetanser utskottet att de föreslagna lagtexterna bör justeras så att detta klartframgår. Utskottet föreslår därför att ordet projekt utmönstras ur lagtexterna.Utskottet lägger i bilaga 2 fram förslag till lagtexter. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag i övrigt liksom det gemensamma målet för samverkan inomrehabiliteringsområdet. Som utskottet tidigare påpekat kan den föreslagnasamverkan bedrivas också mellan två och tre parter.Det är enligt utskottets uppfattning angeläget att resultatet avsamverkansarbetet systematiskt följs upp och utvärderas och att de kunskaperoch erfarenheter som en fördjupad samverkan ger upphov till förmedlas till deberörda parterna. Regeringen bör budgetproposition återkomma tillriksdagen med en redovisning av det inledande årets samverkansarbete och i detsammanhanget göra en samlad bedömning av de medel som behövs för samverkan.Utskottet förutsätter att detta sker utan något särskilt tillkännagivande ifrågan.Mot bakgrund av det anförda får motionerna So307 yrkande 6, Sf270, Sf263yrkande 5 och Sf226 anses tillgodosedda. I den mån motionerna So240 yrkande 9,Sf207, Sf267 yrkande 3, Sf305 yrkande 10 (delvis), So308 yrkande 6, So230yrkande 2, Sf291 yrkande 1, Sf229 och Sf289 inte anses tillgodosedda med vadsom anförts avstyrker utskottet bifall till dessa motionsyrkanden.När det därefter gäller frågan om samverkan med handikapporganisationernaförutsätter utskottet att det inom flertalet försäkringskassor redan finns ettetablerat samarbete eller samverkan med dessa organisationer. Organisationernai fråga har djupa insikter och kunskaper på sina respektive områden, och detfinns all anledning för försäkringskassorna att tillgodogöra sig dessa för attöka kvaliteten i ärendehandläggningen. En fördjupad kunskap om olika sjukdomaroch funktionshinder är till gagn inte bara för utan även förde försäkrade. För det fall att samarbete eller samverkan inte redan har kommittill stånd vill utskottet understryka vikten av att sådant inleds. Meddet anförda får motionerna Sf260, Sf283, Sf295 yrkande 1 och So430 yrkande 4anses vara tillgodosedda. I den mån motion Sf295 yrkande 2 inte ansestillgodosedd med vad utskottet anfört avstyrker utskottet motionsyrkandet ifråga.A 1 Sjukpenning och rehabilitering m.m.Mål inom utgiftsområde 10Inom utgiftsområde 10 föreslår regeringen att skall godkänna måleninom utgiftsområdet.Enligt förslaget skall socialförsäkringen vara generell och tillgodoses inomramen för en offentlig försäkring. Den skall bygga på standardtrygghet och geersättning relaterad till inkomstbortfall samt präglas av arbetslinjen. Vidareskall försäkringen uppfylla kraven på trygghet, rättvisa och effektivitet.Socialförsäkringsadministrationen skall administrera och verka för en allmänsocialförsäkring som ger ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp, ålderdomoch vård av barn. Den skall vidare verka för att förebygga och minska ohälsasamt genom att offensivt arbeta med och samordna rehabiliteringen bidra tillatt ge sjuka och funktionshindrade personer möjlighet att åter kunna arbeta.Den skall också säkerställa likformighet, kvalitet och kostnadseffektivitet ihandläggningen som kravet på snabbhet och god service tillgodoses.Eftersom de av regeringen angivna målen för utgiftsområdet stämmer välöverens med de ovan redovisade och av antagna principerna tillstyrkerutskottet regeringens förslag om mål inom utgiftsområdet.Gällande ordningEnligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL), som reglerar rätten tillsjukersättning vid korta sjukdomsfall för anställda, har en arbetstagare rättatt av varje sjukdomsfall (sjuklöneperioden) behållaen viss del av lön och andra anställningsförmåner. För isjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag). För de återståendedagarna i perioden har den anställde rätt att behålla avlön och andra anställningsförmåner som han eller hon gått miste om till följdav nedsättningen i arbetsförmågan. Enligt SjLL är antalet karensdagar begränsattill tio . Antalet karensdagar beräknas iförhållande till sjuklön från varje arbetsgivare för sig och i förhållande tillsjukpenning för sig.Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligt AFL. Sjukpenningen utgör förnärvarande av den sjukpenninggrundande inkomsten. För den som inteomfattas av SjLL, t.ex. egenföretagare och uppdragstagare, utges sjukpenningenligt AFL från sjukperiodens början. Sjukpenning utges dock inte för denförsta dagen i sjukperioden (karensdag). För tid därefter utges sjukpenning med75 % av den sjukpenninggrundande inkomsten. Även enligt AFL är antaletkarensdagar begränsat till högst tio under en tolvmånadersperiod.Den sjukpenninggrundande inkomsten är enligt reglerna i AFL den årligainkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för egetarbete, antingen såsom arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst avanställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete).För rätt till sjukpenning krävs att den försäkrade har ensjukpenninggrundande inkomst som uppgår till . Vidberäkning av sjukpenninggrundande inkomst bortses från sådan inkomst avanställning och annat förvärvsarbete som överstiger 7,5 basbelopp.Som redan nämnts utges rehabiliteringsersättning under vissa förutsättningarnär en försäkrad, vars arbetsförmåga till följd av sjukdom är nedsatt med minsten fjärdedel, deltar i en arbetslivsinriktad rehabilitering.Rehabiliteringsersättning består av rehabiliteringspenning, som utges med förnärvarande av den sjukpenninggrundande inkomsten, och ett särskilt bidrag.För köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster och för rehabiliterings-och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården avsätts särskilda medel, somför uppgår till 500 respektive 250 miljoner kronor.Närståendepenning utges enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighetför närståendevård till den som avstår från förvärvsarbete för att vårda ennärstående svårt sjuk person. Ersättning kan utges även om vården sker påsjukvårdsinrättning. Antalet ersättningsdagar är begränsat förvarje person som vårdas.Närståendepenning kan även utges under vid vård av en personsom blivit hivsmittad vid användning av blod eller blodprodukter inom densvenska hälso- och sjukvården. Detsamma gäller om den som vårdas blivit smittadav en sådan person, om de är eller varit gifta med varandra eller sammanbottunder äktenskapsliknande förhållanden och om smittan ägt rum innan den förstsmittade fått kännedom om sin infektion. Närståendepenning utges för närvarandemed av den sjukpenninggrundande inkomsten för samtliga dagar iersättningsperioden och kan utges som hel, halv eller fjärdedels förmån.Även sjuklön, sjukpenning och närståendepenning kommer enligt ovanangivna beslut att utges av förmånsgrundande inkomst fr.o.m. den 1januari 1998. har beslutat att den lägsta gränsen för rätttill sjukpenning skall höjas från till av basbeloppet fr.o.m.samma tidpunkt.PropositionenRegeringen har i propositionen föreslagit att för budgetåret 1998till anslaget A 1 Sjukpenning och rehabilitering, m.m. anvisar ett ramanslag på17 881 000 000 kr.Vid beräkningarna av anslagen har regeringen utgått från debesparingsåtgärder som angavs i vårpropositionen (prop. 1996/97:150). Därutöverföreslås att arbetsgivarens lagstadgade ansvar för att utge ersättning till enarbetstagare i form av sjuklön ändras till att omfatta avett sjukfall (sjuklöneperiod) fr.o.m. . Förslaget kommer enligtpropositionen att öka utgifterna för anslaget med . Ipropositionen anges att regeringen avser att återkomma vad gäller ökadeadministrationskostnader till följd av sjuklöneförslaget i samband medtilläggsbudgeten för budgetåret 1998.Vid beräkningarna har vidare beaktats att ersättningsnivån för bl.a.sjukpenning och rehabiliteringspenning höjs till fr.o.m. den 1 januari1998. Avsikten är enligt propositionen att höjningen skall finansieras av bl.a.förändringar i beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten. Enligt vadsom anförs i propositionen har regeringen för avsikt att under hösten 1997återkomma till med förslag avseende sjukpenninggrundande inkomst.Som redan nämnts föreslår regeringen att särskilda medel skall ställas tillförsäkringskassornas förfogande genom en sammanläggning av vissarehabiliteringsmedel. Inom ramen för de särskilda medlen skallförsäkringskassorna ges möjlighet att bedriva olika projekt bl.a. i syfte attuppnå samverkansvinster. De medel som avses är medlen för köp avarbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster, arbetstekniska hjälpmedel,läkarutlåtanden och läkarundersökningar, rehabiliteringsersättning i form avsärskilt bidrag samt medlen för resor till och från arbetet i stället försjukpenning. Med visst ytterligare tillskott beräknas de särskilda medlen uppgåtill . Av dessa får enligt vad som anges i propositionenhögst användas för försäkringskassornas administration.Regeringen föreslår vidare att avsätts förrehabiliterings- och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården, s.k.Dagmarmedel, samt att avsätts förrehabiliteringsundersökningar vid sjukhus.MotionerModeraternaI motion Sf277 yrkande 6 av m.fl. (m) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget A 1 anvisa 8 461 miljoner kronormindre än regeringen föreslagit. Enligt motionärerna finns det stora ekonomiskafördelar med finansiell samordning, vilket avspeglas i motionärernasramförslag. En sådan samordning skall dock inte enbart omfatta projekt somregeringen föreslagit.I samma motion yrkande 1 begärs beslut att kompensationsnivån isjukpenningförsäkringen skall utgöra av den sjukpenninggrundandeinkomsten. Motionärerna anser att ersättningsnivån inte skall höjas fr.o.m. den1 . I yrkandena 2 och 3 begärs beslut att införa ytterligare enkarensdag i sjukpenningförsäkringen samt om förkortning av sjuklöneperiodentill redan fr.o.m. . I yrkande 4 begärs beslut omförändringar av beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst.Sjukpenninggrundande inkomst bör enligt motionärerna beräknas på de senaste 24månadernas inkomst och räknas upp med basbeloppet. I yrkande 5 (delvis) begärsett tillkännagivande om kontroll av sjukpenningförsäkringen ochförtidspensioner. Enligt motionärerna ger en ökad kontroll minskade kostnader.I motion Sf279 yrkande 3 (delvis) av m.fl. (m) begärs beslutom förändringar av beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst. Motionärernaanser att sjukpenningen bör beräknas på de senaste 24 månadernas inkomst ochräknas upp med basbeloppet.I motion So240 yrkande 11 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivandeom sjukfall som beror på trafikskador. Motionärerna anser att ersättning förpersonskador till följd av trafikolyckor bör ingå i trafikskadeförsäkringen.Den enskilde bör kompenseras genom sänkta egenavgifter.Även i motion So403 yrkande 9 av m.fl. (m) begärs beslut attförkorta sjuklöneperioden redan fr.o.m. den 1 januari 1998.I motion Sf230 av de () begärs i yrkande 1 beslutom bidrag på för till Kilens verksamhet förläkemedelsberoende och i yrkande 2 beslut att bidraget till Kilen skall belastaanslaget A 1. Motionären framhåller att Kilens verksamhet är viktig och att enneddragning av verksamheten kan få negativa konsekvenser försocialförsäkringssystemet genom ökade kostnader för sjukskrivningar ochförtidspensioner.FolkpartietI motion Sf303 yrkande 7 av och () begärsatt beslutar att för till anslaget A 1 anvisa 45miljoner kronor mer än regeringen föreslagit.I samma motion yrkande 1 begärs beslut att höja närståendepenningen till 80 %fr.o.m. och i yrkande 2 beslut att förlänga rätten tillnärståendepenning samt den därtill kopplade rätten till ledighet från nuvarande60 dagar till 120 dagar.VänsterpartietI motion Sf257 (delvis) av m.fl. (v) begärs att riksdagenbeslutar att för till anslaget A 1 anvisa 105 miljoner kronormer än regeringen föreslagit.I motion Sf255 yrkande 3 av m.fl. (v) begärs att ytterligare100 anslås till rehabilitering.I motion Sf301 av m.fl. (v) begärs i yrkande 1 förslag till enlagstiftning som inte särbehandlar vissa hivsmittade och vissa anhöriga tillhivsmittade. Enligt motionärerna bör närståendepenning och avgiftsfriasjukvårdsförmåner utges till alla hivsmittade och deras anhöriga och inte baratill dem som smittats inom den svenska hälso- och sjukvården. I samma motionyrkande 2 begärs förslag om att anhörigbegreppet fullt ut skall gälla ävenhomosexuella sambor.I motion Sf245 av m.fl. (v) begärs i yrkande 1 etttillkännagivande om utestängningseffekterna på arbetsmarknaden. Trotsåterställd sjuklöneperiod kan enligt motionärerna t.ex. kroniskt sjuka ocharbetshandikappade komma att stängas ute från arbetsmarknaden. I samma motionyrkande 2 begärs beslut att undanta företag med högst tio anställda från kravetatt betala sjuklön. Rädslan för höga sjuklönekostnader motverkar enligtmotionärerna att företag expanderar.