bet · GL01AU2 · 1997-11-27 00:00:00 — Detta gynnar helalandets ekonomi. Trots detta tenderar de regionala obalanserna att öka.Varje regions möjligheter och förutsättningar måste tas till vara. Storaregionala obalanser hämmar den potential för sysselsättning och tillväxt somfinns i hela landet. Ny teknik och ny kunskap innebär nya möjligheter. Denregionala utjämningspolitiken måste även i fortsättningen drivas med kraft.Närings- och regionalpolitiken inriktas för att möta de nya utmaningarna.Företagsstöden görs mer flexibla för att bättre kunna anpassas till regionalaoch lokala förutsättningar. En stark strävan i den nyaregionala näringspolitik som regeringen håller på att genomföra är atteffektivare utnyttja befintliga organ och resurser inom olika samhällssektorergenom bättre samverkan och helhetssyn.Regeringen avser att i en regionalpolitisk proposition bl.a. närmare behandlade framtida förutsättningarna samt mål och riktlinjer för regionalpolitiken. Idet sammanhanget kommer också ytterligare förslag som rör utgiftsområdet attlämnas utöver vad som föreslagits i budgetpropositionen.Inom utgiftsområdet prioriteras genomförandet i hela landet avförslag som har kommit fram i arbetet med den nya tillväxtorienterade regionalanäringspolitiken. Det innebär bl.a. en ökad samordning mellan de olika statligaåtgärder som har betydelse för näringslivets utveckling.Regionalpolitiken inom EU har fört med sig ett mer utvecklat regionaltpartnerskap med ett ökat samarbete mellan olika intressenter i näringsliv ochsamhälle.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen ställt sig bakom att målen för den?stora? regionalpolitiken skall vara uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihetså att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket.Utgiftsområdet omfattar endast en mindre del av regionalpolitiken, den?lilla? Utvecklingen inom många andra utgiftsområden ger degrundläggande förutsättningarna och är sammantaget mer betydelsefull för denregionala utvecklingen än den ?lilla? regionalpolitiken.Något övergripande mål för utgiftsområde 19 har inte formulerats.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att det övergripande målet förutgiftsområdet främst skall vara att underlätta för näringslivet iregionalpolitiskt prioriterade områden att utvecklas så att det bidrar till attuppfylla målen för regionalpolitiken (avsnitt 2.2).När det gäller uppföljning och utvärdering av verksamheten inomutgiftsområdet konstaterar regeringen att länsstyrelsernas verksamhet medregionalpolitiska företagsstöd och projekt i stort sett fungerar väl.Företagsstöden har bidragit till nya arbetstillfällen i framför allt utsattalän och regioner samt i glesbygdsområden. Kunskaperna om de regionalpolitiskastödens effekter och effektivitet måste emellertid öka. Regeringen avser attvidareutveckla resultatstyrningen av länsstyrelsernas verksamhet. För attmöjliggöra säkrare utvärderingar av stödens effekter är det även nödvändigt attutveckla metoderna för detta.I fråga om Närings- och teknikutvecklingsverkets () verksamhet medregionalpolitiska företagsstöd bedömer regeringen att myndigheten haracceptabla handläggningstider. Stöden beräknas på ett tillfredsställande sättbidra till nya arbetstillfällen i de mest utsatta regionerna. För de störreprojektområdena genomförs utvärderingar. beskrivningar av hurverksamheten bedrivs och av de uppnådda resultaten behöver dock enligtpropositionen kompletteras med ytterligare uppföljningar och utvärderingarinnehållande kvantitativa och kvalitativa data m.m.MotionerEtt flertal motioner tar upp frågor som rör mål för och inriktning avregionalpolitiken. Bland dessa återfinns partimotioner från ochVänsterpartiet samt en kommittémotion från . Andra motionerbehandlar bl.a. storstadsfrågor i regionalpolitiken, behovet avkonsekvensanalyser och betydelsen av att mobilisera krafterna på det lokalaplanet.Centerpartiet anser i motion A460 (yrk. 1-3 och 36) att samhällets organisationi grunden måste förändras. Det lokala arbetet med att utveckla det egnanärområdet kräver att resurser och möjligheter kan hanteras lokalt.Medborgarnas legitima rätt till inflytande över beslut som rör deras vardagmåste kunna tillgodoses. Utvecklande av och tillgång till service måste kunnaske med närhet. Servicen måste vara av god kvalitet i hela landet för attmöjliggöra utveckling. Regionalpolitiken måste inriktas på de speciellaförutsättningarna i varje region och på vad som skapar möjligheter tillutveckling. Den nationella sammanhållningen är viktig för en balanseradutveckling. Regionalpolitiken är inte till för att skifta ut bidrag till vissaregioner utan skall i stället medverka till att alla regioner blirutvecklingsregioner. Enligt uppfattning är regionalpolitikeninte främst en politik för särskilt utsatta glesbygdsområden utan i ställetsyftar den till utveckling i alla regioner. Parollen ?Hela skall leva?innebär en helhetssyn på samtliga landsändars utveckling. En utveckladregionalpolitik bidrar enligt bättre till ett ekonomiskt ochekologiskt ?lyft?, ökad sysselsättning, ökad demokrati och delaktighet föralla. En politik som frigör krafterna på det lokala planet och leder till ökatengagemang kan fördjupa demokratin. Landsbygdsperspektivet måste lyftas framsom en viktig del av regionalpolitiken. Utvecklingen av den moderna landsbygdenmåste ske med utgångspunkt i lokala förutsättningar och en decentraliseradsamhällsstruktur. Då kan landets samlade resurser bättre tas till vara.Enligt i motion A453 (yrk. 1) behövs en ny och kraftfullregionalpolitik för att skapa regional rättvisa. Det statliga och nationellaansvaret för att hela skall leva kan inte nog understrykas. Partietpekar i motionen på en lång rad frågor som har betydelse för den ?stora?regionalpolitiken. Ett samlat grepp måste tas på mål och insatser på området.Statliga åtgärder måste samordnas och den regionala näringslivsutvecklingenförstärkas. Andra betydelsefulla frågor gäller effekterna av EU:sstrukturfonder och regelsystem för regional utveckling, frågor relaterade tillskatteutjämningssystemet, avregleringens effekter på infrastrukturen,kommunikationernas utformning och finansiering samt frågan om differentieradskatt på fordonsbränslen. Alltmer av regionalpolitiken måste enligtVänsterpartiet styras över till förnyande utvecklingsinsatser. Makt ochresurser måste få en mer jämlik fördelning. Utvecklingsprocessensunderifrånperspektiv måste framhävas starkare. Samhällelig och kommersiellservice måste garanteras över hela landet. Folkvalda församlingar bör kunnaöverta mycket av den regionala utvecklingen och samordningen vilket kräver enbetydande omfördelning av resurser. Det fördelningspolitiska perspektivet måstestyra utvecklingen. skall inte styra prioriteringarna i densvenska regionalpolitiken.I kommittémotion A403 (yrk. 1 och 7) betonar m.fl. (kd) attregionalpolitikens uppgift är att bidra till att utveckla livskraftiga regioneri hela landet. Regionalpolitik får inte bara handla om det som kallas den?lilla? regionalpolitiken, utan man måste i högsta grad ha en helhetssyn så attden ?stora? regionalpolitiken har rätt inriktning. En felaktig syn på regionalafrågor kan inte justeras med regionalpolitiska stöd. Det är helheten ipolitiken som är avgörande för om devisen ?Hela skall leva? För att skapa regional balans är det nödvändigt attarbetsmarknadspolitiken och den ekonomiska politiken harmoniseras medregionalpolitiken. Regional balans förutsätter vidare god infrastruktur sombl.a. innefattar bidrag till kommunala flygplatser i skogslänen.Kristdemokraterna är i kommittémotionen kritiska till att en regionalpolitiskproposition kommer att presenteras utan att en parlamentariskutredning behandlat frågan, detta trots att lämpligheten av en sådan utredningmarkerades i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1996/97:AU2. I avvaktan påpropositionen redovisar motionärerna mer principiella uppfattningar.Olle () anser i motion A402 att åtgärder bör vidtas för att utjämnade regionala skillnaderna i landet. Riksdag och regering bör göra noggrannaregionala konsekvensanalyser innan beslut fattas om förändringar i den statligapolitiken.Carina m.fl. (s) förespråkar i motion A418 (yrk. 1 och 2) ett nyttsynsätt i regionalpolitiken. Ökad hänsyn måste tas till att förhållandena inomregionerna kan skilja sig kraftigt åt. Till och med angränsande stadsdelareller kommundelar kan ha helt olika förutsättningar. Det är inte längre enbartstora geografiskt sammanhängande områden som kan betecknas som problemområdenutan också delar av storstadsregionerna. Vid fördelning av de samladeregionalpolitiska resurserna måste även sådana regioner kunna betraktas somprioriterade områden. En viktig förutsättning för regional utveckling är attdecentraliseringen av statliga beslut fortsätter. Begreppet regionalpolitikmåste breddas. är begreppet begränsat till den ?lilla? regionalpolitikensom består av traditionell stödverksamhet riktad mot utsatta landsdelar och somendast utgör en halv procent av omslutningen i statens budget inklusivetransfereringssystemen. En vidgning av begreppet regionalpolitik till att avseden ?stora? regionalpolitiken innebär att det skall finnas en regionalpolitiskambition för den samlade omfördelning av resurser mellan regionerna som skervia statens budget inklusive transfereringssystemen. Samverkan mellan central,regional och lokal nivå är avgörande för resultatet och skall stärkas.Näringspolitiska insatser, arbetsmarknadspolitik, bostadspolitik, utbildnings-och forskningssatsningar samt investeringar i infrastruktur måste ske medutgångspunkt i ett regionalt helhetsperspektiv. De regionalpolitiska stödenmåste förnyas och anpassas efter de regionala förutsättningarna.Hans Stenberg m.fl. (s) poängterar i motion A426 att det är hög tid att vidtakonkreta åtgärder för att motverka de ökade regionala obalanserna, främst genomatt staten har en helhetssyn på sin verksamhet. Regionalpolitiska analysermåste byggas in i beslutsfattandet på alla nivåer och ha långsiktig inriktning.De regionala stödformerna måste ses över liksom indelningen i stödområden.Förenklingar i systemen som rör måste genomföras omedelbartoch den svenska regionalpolitiken måste samordnas på ett bättre sätt med EU:sregionalpolitik. En gemensam regionalpolitisk myndighet bör utredas.Sigge Godin m.fl. (fp) förordar i motion A429 (yrk. 1) en förändring avregionalpolitiken som innebär en övergång till det som motionärerna benämnermobiliseringspolitik. Regionalpolitikens mål uppnås genom satsningar på denenskilda människan och hennes förmåga till skapande. Mobilisering av lokalaresurser kan inte kommenderas fram genom politiska beslut, menregionalpolitiken kan på olika sätt stödja, underlätta och stimulerautveckling.Kristina m.fl. (s) presenterar i motion A446 (yrk. 2 och 3) förslagtill en statlig storstadspolitik för integration. Inte bara kommunerna haransvar för att bryta segregationen i storstäderna. Också staten har ett stortansvar. En statlig storstadspolitik för integration måste utformas så att denbl.a. innefattar bostads-, arbetsmarknads-, utbildnings- och Europapolitiken.Samverkan mellan olika åtgärder samt mellan kommunala och statliga system börutredas. Alla kommuner, landsting, försäkringskassor och arbetsförmedlingarmåste få ett gemensamt uppdrag att tillsammans sätta medborgaren i centrum.Monica m.fl. (s) betonar i motion A447 behovet av en kraftfullregionalpolitik och en utvecklad regional näringspolitik för att motverkaväxande klyftor och för att skapa förutsättningar för tillväxt ochsysselsättning i hela landet.Leo m.fl. (s) poängterar i motion A448 (yrk. 1) att det krävs enmedveten nationell regionalpolitisk styrning om möjligheterna att utvecklaföretagsamhet och att bo i hela landet skall bli goda. Den regionalpolitiskaproposition som regeringen har aviserat bör på ett tydligt sätt behandla bådeden ?stora? och den ?lilla? regionalpolitiken så att alla sektorsområden klartinser sitt regionala ansvar.Anders Ygeman (s) pläderar i motion A452 för bättre offentlig service istorstädernas förorter. Genom att erbjuda rimlig offentlig service kan statenge draghjälp för civila insatser och ett utvecklat privat näringsliv och därmedbidra till att bryta segregationen i förorterna.Utskottets ställningstagandeRegional obalansUtskottet ser med oro på utvecklingen mot ökad obalans. Så har exempelvis mångalän haft en negativ befolkningsutveckling . Det gälleri särskilt hög grad de län som omfattar stödområden. Arbetslösheten uppvisarockså betydande regionala skillnader vilket tydligt framgår av nedanståendediagram med länsvisa uppgifter om andelen arbetslösa i procent avarbetskraften. Också inom länen finns stora skillnader i arbetslöshet.I som publicerades i slutet avnovember 1997 konstateras att de regionala skillnaderna på arbetsmarknadenökat. Den sysselsättningsminskning som skedde drabbadeframför allt skogslänen, men även flertalet övriga län. Storstadslänen undgickdäremot i stort sett en sysselsättningsnedgång.Uppgången har enligt rapporten förstärkt arbetsmarknadeni storstadslänen, framför allt i . Andra län med en kraftigökning av platstillströmningen är t.ex. och län.Skogslänens andel av antalet nyanmälda platser har minskat. Förbättringen avkonjunkturläget har följts av minskad arbetslöshet i samtliga län under hösten1997.Enligt väntas allmänt i landet en ökning av antalet sysselsattainom näringslivet, även om tillväxttakten bedöms variera, bl.a. beroende på denregionala näringsstrukturen. När det gäller den offentliga sektorn väntas enstabilisering i en stor del av landet, men i flera län förutses en fortsattminskning. Den förväntade expansionen inom privata tjänster, framför alltuppdragssektorn, bedöms framför allt innebära nya arbetstillfällen istorstadsområdena. För skogslänen väntas sammantaget i stort sett oförändradsysselsättning, men en fortsatt minskning förutses i några av dem.Bedömningarna av arbetsmarknadsutvecklingen har enligt AMS blivit ljusare ihela landet. Allmänt väntas en fortsatt ökning av efterfrågan på arbetskraft.Sannolikt sker emellertid en fortsatt koncentration av arbetstillfällen ilandet.Utskottet anser i likhet med regeringen att de åtgärder som bedrivs inomverksamhetsområdet, främst genom stöd till näringslivets utveckling, harbidragit till ökad sysselsättning och ekonomisk tillväxt i regionalpolitisktutsatta områden. Strävandena att effektivisera användningen av medel inomområdet måste fortgå med oförminskad styrka. Utskottet anser att förslag somläggs fram i årets budgetproposition innebär steg i rätt riktning men ärsamtidigt övertygat om att det går att ytterligare effektiviseramedelsanvändningen. Satsningen på tillväxtorienterad regional näringspolitikkan i sammanhanget nämnas som exempel.Även om det alltså finns anledning att se positivt på de insatser som gjortsoch planeras inom området, vill utskottet varna för orealistiskaförväntningar på vad som kan åstadkommas genom anslagen på utgiftsområdet. Detär frågan om ett av de mindre utgiftsområdena i statsbudgeten. Verksamheteninom en rad andra utgiftsområden har minst lika stor betydelse förmöjligheterna att uppnå regional utjämning och utveckling. Inom ramen för den?stora? regionalpolitiken måste flera olika samhälleliga nivåer ochpolitikområden samverka i riktning mot sektorsövergripande lösningar somkännetecknas av ett helhetsperspektiv. Insatser inom näringspolitiken ocharbetsmarknadspolitiken måste i likhet med utbildnings- ochforskningssatsningar samt investeringar i infrastruktur göras med utgångspunkti ett regionalt helhetsperspektiv. En felaktig grundsyn på regionala frågor kaninte justeras med regionalpolitiska stöd.Storstäderna och regionalpolitikenInnan utskottet övergår till att behandla regeringens förslag till övergripandemål för utgiftsområde 19, landsbygdsfrågor m.m., vill utskottet ta upp fråganom regionalpolitiken och storstäderna, vilken bl.a. behandlas i motion A418(yrk. 1 och 2). Motionärerna pekar där på att det är enbart storageografiskt sammanhängande områden som kan utgöra problemområden utan ocksådelar av storstadsregionerna. När de regionalpolitiska resurserna fördelasmåste även den senare typen av regioner kunna betraktas som prioriteradeområden, anser motionärerna. Också motionerna A446 och A452 tar upp frågor somrör regionalpolitiken och segregationen i storstäderna.Utskottet delar den oro som motionärerna ger uttryck för när det gällerproblemen i storstäderna.Storstadskommittén (dir. 1995:35) betecknar i rapporten ?Delade städer?situationen som allvarlig. Det handlar enligt kommittén om en sammantagenekonomisk, social, etnisk och demografisk segregation som har förstärkts undersenare år.Rapporten har studerat segregationen bl.a. medstatistiskt underlag från SCB. Enligt rapporten har segregationen funnits underhela tidsperioden men blivit mer påtaglig . Klyftan harökat mellan å ena sidan bostadsområden med mycket låg respektive extremt låginkomst och å den andra ?övriga bostadsområden´. har en utjämningskett inom gruppen ?övriga bostadsområden´ som innefattar sex inkomstgrupperalltifrån ?extremt hög inkomst´ till ?låg inkomst´. Segregation medförutanförskap och ger upphov till onda cirklar av problem som förstärkervarandra. Detta leder till att människor blir utestängda från viktiga delar avsamhällslivet. Ännu är inte valdeltagandet i de ekonomiskt mest utsattaområdena nere i men på väg dit, hävdar i sin rapport.Ett 30-procentigt valdeltagande innebär att demokratin urholkas.Utskottet anser att det finns starka skäl att vidta särskilda insatser föratt motverka omfattande arbetslöshet och utanförskap i delar avstorstadsregionerna. Här kan politiska insatser spela en viktig roll. Dethandlar ju, vilket också framhåller i motion A460 (yrk. 2 och 3),om att ta till vara den lokala utvecklingskraften och att regionalpolitikeninriktas på att skapa möjligheter till utveckling. Inom den kommunalaverksamheten - såväl på landsbygden som i storstadsområdena - måste det lokalaengagemanget bättre tas till vara. Utskottet instämmer i uppfattningen attregionalpolitiken skall bidra till att alla regioner blir utvecklingsregioner.De allvarliga problemen med ökad segregation i storstäderna måste tas påstörsta allvar. Genom lokal mobilisering och samordnade insatser frånsamhällets sida måste segregationens negativa effekter i de aktuellastorstadsområdena vändas till en positiv utveckling baserad på växandearbetsmarknad och nyföretagande. Det gäller att åstadkomma goda levnadsvillkor.Den offentliga servicen måste fungera. Arbetsmarknads- och utbildningspolitiskainsatser framstår som centrala när det gäller att uppnå regional utjämning. Deär också väsentliga för att motverka segregation och för att stimulera lokalutveckling. Utskottet anser att det bör riktas ett tillkännagivande tillregeringen med innebörden att frågor rörande segregation och utanförskap istorstäderna bör beaktas av regeringen som senast i samband medvårpropositionen 1998 bör återkomma till med förslag av dennainnebörd.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna A418 (s), A446 (s), A452 (s)samt A460 (c), i förekommande fall i berörda delar i den mån de inte kan ansesvara tillgodosedda med vad utskottet har anfört.Övergripande mål för utgiftsområdetRiksdagen har vid ett flertal tillfällen ställt sig bakom att målen förregionalpolitiken skall vara uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet så attlikvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket. Detta mål avservad som brukar benämnas den ?stora? regionalpolitiken.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att det övergripande målet förutgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling främst skall vara attunderlätta för näringslivet i regionalpolitiskt prioriterade områden attutvecklas så att det bidrar till att uppfylla målen för regionalpolitiken.Hittills har det inte funnits något övergripande mål fastslaget för detaktuella utgiftsområdet.Innan utskottet tar ställning till förslaget om övergripande mål förutgiftsområdet finns det anledning att något beröra andra övergripande mål medanknytning till regionalpolitik och som framgår av statsliggaren medregleringsbrev för 1997.Inom utgiftsområde 19 finns övergripande mål fastslagna förGlesbygdsverket resp. . Glesbygdsverketskall enligt sitt övergripande mål ?verka för att förbättralevnadsförhållandena och utvecklingsmöjligheterna för glesbygds- ochlandsbygdsbefolkningen med tyngdpunkten i skogslänens inre delar samt iskärgårdsområdena?. Det övergripande målet för förregionalforskning, , är ?att initiera och samordna forskning påregionalpolitikens område samt att se till att forskningsresultaten sprids ochblir tillgängliga för olika intressenter?.I utgiftsområde 24 Näringsliv innefattas Närings- ochteknikutvecklingsverkets, , verksamhet. bedriver sin verksamhetunder fyra olika programområden varav ett benämns Regional utveckling. Detövergripande målet för programmet är ?att bidra till en balanserad regionalutveckling som präglas av en uthållig ekonomisk tillväxt och ett högtresursutnyttjande i hela landet. skall bidra till att det offentligasystemet för regional näringslivsutveckling fungerar effektivt?. Någotövergripande mål för utgiftsområde 24 finns inte enligt gällande regleringsbrevoch föreslås inte heller i budgetpropositionen.Länsstyrelserna, som ingår i utgiftsområde 18 Samhällsplanering,bostadsförsörjning och byggande, har som övergripande mål för sina insatser närdet gäller regionalekonomi och näringslivsutveckling samma övergripande mål somslagits fast för den ?stora? regionalpolitiken, nämligen ?uthållig tillväxt,rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarnai hela landet?. I årets budgetproposition föreslås ett övergripande mål förutgiftsområde 18 där regionalpolitiken inte nämns.Utskottet, som konstaterar att inga motioner har väckts med anledning avförslaget till övergripande mål för utgiftsområde 19, tillstyrker regeringensförslag. Utskottet vill understryka att för att mål- och resultatstyrningenskall fungera krävs att övergripande mål, verksamhetsmål, återrapporteringskravm.m. kontinuerligt ses över och vidareutvecklas.Andra övergripande regionalpolitiska frågorI de motioner som tidigare refererats har flera partier och enskilda ledamöterredovisat sin syn på prioriteringar inom regionalpolitiken.Utskottet delar den uppfattning som förs fram i flera motioner där den?stora? regionalpolitikens betydelse och vikten av en helhetssyn på deregionalpolitiska insatserna betonas. Som utskottet har framhållit i tidigaresammanhang har utvecklingen av den ?stora? regionalpolitiken avsevärt störrebetydelse för den regionala utvecklingen än den ?lilla? regionalpolitiken.I den regionalpolitiska särpropositionen avser regeringen att ta upp fråganom den ?stora? regionalpolitiken och i anslutning till detta också spörsmålkring utformningen av nya organisationsstrukturer inom statliga verksamheter.När utskottet i ett senare betänkande behandlar dessa överväganden är avsiktenatt utskottet också skall ta ställning till en rad motionsförslag som lagtsfram under den allmänna motionstiden och som ställer krav på regionalpolitiskahänsyn inom statliga verksamheter. Utskottet återkommer dock nedan i avsnittetOrganisation, samordning och sektorsansvar till frågan om lokalisering avstatlig verksamhet.Flera motioner poängterar vikten av en god samhällelig och kommersiellservice i hela landet liksom att kommunikationer och annan infrastrukturfungerar och får tillräckligt samhälleligt stöd. Utskottet har i dessaavseenden ingen annan uppfattning än motionärerna och anser att en välfungerande infrastruktur har stor regionalpolitisk betydelse. Utskottetåterkommer senare i betänkandet till förslag från regeringen om det statligastödet till kommersiell service.I betänkandet 1996/97:AU2 konstaterade arbetsmarknadsutskottet attosäkerheten och oklarheterna om den slutliga utformningen av det svenskastrukturfondssystemet kvarstår.