bet · GK01JuU15 · 1997-04-10 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett förslag från regeringen att riksdagenskall dels godkänna konventionen om ett förenklat förfarande för utlämningmellan Europeiska unionens medlemsstater med de förklaringar beträffande vissaav konventionens artiklar som regeringen föreslagit, dels anta regeringensförslag till ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott.Utskottet tillstyrker regeringens förslag. I proposition 1996/97:88 () har regeringen föreslagit attriksdagendels godkänner konventionen om ett förenklat förfarande för utlämning mellanEuropeiska unionens medlemsstater med de förklaringar beträffande artiklarna7, 9, 12, 15 och 16 som regeringen förordat,dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) omutlämning för brott.Till grund för regeringens förslag ligger departementspromemorian Ettförenklat utlämningsförfarande inom EU (Ds 1996:44) och remissbehandlingen avden.Lagförslaget, som har granskats av Lagrådet, har fogats till betänkandet, sebilaga. Konventionen om ett förenklat förfarande för utlämning mellan Europeiskaunionens medlemsstater undertecknades i den 10 mars 1995.Konventionen, som är upprättad på grundval av artikel K.3 i fördraget omEuropeiska unionen, skall befrämja det straffrättsliga samarbetet mellanmedlemsstaterna när det gäller lagföring och verkställighet av domar genom attförenkla och förbättra utlämningsförfarandet. Den är avsedd att underlättatillämpningen av den europeiska utlämningskonventionen av den 13 december 1957samt att komplettera den konventionens bestämmelser i de fall där personer somär eftersökta för utlämning samtycker till att bli utlämnade enligt ettförenklat förfarande. Konventionen innehåller i princip endastförfaranderegler. Den påverkar inte tillämpningen av mer förmånligabestämmelser i bilaterala eller multilaterala avtal som redan är i kraftmellan medlemsstater. Konventionen träder i kraft efter det att densista medlemsstaten deponerat sitt ratifikationsinstrument.Lagen (1957:668) om utlämning för brott (utlämningslagen) är utformad medhänsyn till europeiska utlämningskonvention. Lagen innehållerbestämmelser dels om förutsättningarna för utlämning, dels om förfarandet ochanvändandet av tvångsmedel vid utlämning. I förhållande till de nordiskaländerna gäller dock lagen (1959:254) om utlämning för brott till ,, och (den nordiska utlämningslagen). Sistnämnda lag gernågot större möjligheter till utlämning än utlämningslagen och föreskriver ettenklare förfarande.Enligt propositionen förutsätter en ratifikation av den nu förevarandekonventionen att ändringar görs i utlämningslagens förfaranderegler. De påkonventionen grundade bestämmelserna om förfarandet vid utlämning eftersamtycke föreslås bli placerade sist i utlämningslagen under egen rubrik.Lagförslaget innebär ingen ändring av de materiella förutsättningarna för attlämna ut någon. Däremot innebär det ett förenklat förfarande när det är frågaom utlämning till en annan stat inom Europeiska unionen under förutsättningatt den som begärs utlämnad också samtycker till utlämningen. Förfarandetbygger på direkta kontakter mellan de berörda ländernas myndigheter, ochbeslut fattas normalt på myndighetsnivå. Det liknar på så sätt detutlämningsförfarande som redan tillämpas i förhållande till de nordiskaländerna. När det gäller utlämning till andra länder än de nordiska gällerenligt utlämnings-lagen att kontakterna sker genom diplomatiska kanaler ochbeslut fattas av regeringen, i vissa fall efter hörande av Högsta domstolen.Enligt det förenklade förfarandet skall sålunda allmän åklagare skyndsamtpröva om förutsättningarna för utlämning är uppfyllda och tillfråga deneftersökte om han går med på att bli utlämnad. Om den eftersökte samtycker,skall åklagaren överlämna ärendet till Riksåklagaren som får besluta omutlämning, om det är uppenbart att utlämning skall ske. I annat fall skallärendet överlämnas till chefen för för beslut. Skallframställningen avslås därför att det föreligger hinder mot utlämning, skalldock beslutet fattas av regeringen. I det fall det inte föreligger hinder motutlämning men det förenklade förfarandet av någon anledning ändå inte kantillämpas skall den främmande staten beredas tillfälle att inkomma med enframställning enligt utlämningslagens vanliga regler.De förklaringar beträffande konventionen som regeringen föreslår innebärbl.a. att den eftersökte ges möjlighet att återkalla ett samtycke. Hanföreslås också få disponera över möjligheten för den främmande staten attlagföra honom för brott som inte omfattas av begäran om utlämning och sombegåtts innan utlämningen verkställdes. Dessa förklaringar har beaktats vidutformningen av lagtexten. Förklaringarna omfattar även tiden förikraftträdandet.Lagen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen får docksättas i kraft i förhållande till någon eller några av Europeiska unionensmedlemsstater redan innan konventionen trätt i kraft. Detta ger Sverigemöjlighet att tillämpa lagen i förhållande till andra medlemsstater somförklarat att de ämnar tillämpa konventionens bestämmelser tidigare än vad somannars kanske hade blivit fallet.I förhållande till de nordiska länderna kommer utlämningsförfarandetalltjämt att regleras av den nordiska utlämningslagen.Utskottet finner ingen anledning till erinran mot regeringens förslag. Utskottet hemställerbeträffande ett förenklat utlämningsförfarande mellan Europeiska unionensmedlemsstateratt riksdagendels godkänner den i dagtecknade konventionen omett förenklat förfarande för utlämning mellan Europeiska unionensmedlemsstater med de förklaringar beträffande artiklarna 7, 9, 12, 15 och 16som regeringen förordat,dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) omutlämning för brott.Stockholm den 10 april 1997På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), (),(), (), (), Ann-MarieFagerström (s), (), (), (),(), () och ().Regeringens lagförslagFörslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brottHärigenom föreskrivs att det i lagen (1957:668) om utlämning för brott skallinföras tretton nya paragrafer, 28-40 §§, samt närmast före 28 § en ny rubrikav följande lydelse.Förenklat utlämningsförfarande inom Europeiska unionen28 § När någon som är eftersökt för utlämning till en medlemsstat i Europeiskaunionen samtycker till att bli utlämnad, får utlämningsfrågan prövas i ettförenklat förfarande med de avvikelser från denna lag som framgår av 29-40 §§.29 § En eftersökning skall, för att det förenklade förfarandet skall kunnatillämpas, innehålla uppgifter om1. den eftersöktes identitet,2. den myndighet som begärt anhållande, om sådan begäran framställts,3. förekomsten av ett sådant beslut eller en sådan dom som avses i 9 § tredjestycket,4. brottets beskaffenhet och rättsliga rubricering,5. omständigheterna kring brottet, däribland tidpunkt och plats för brottetoch den eftersöktes del i det,6. följderna av brottet, om det är möjligt.Ytterligare upplysningar kan begäras om det behövs för att beslut omutlämning skall kunna meddelas.30 § Om eftersökningen innehåller de uppgifter som avses i 29 §, behöver enframställning om utlämning enligt 14 § inte göras. Om en sådan framställningkommit in, kan det förenklade förfarandet ändå tillämpas, om förutsättningarnai övrigt är uppfyllda.31 § Om någon eftersöks för utlämning, skall allmän åklagare skyndsamt utredaom förutsättningarna för utlämning är uppfyllda. Därvid tillämpas vad somföreskrivs om förundersökning i brottmål.32 § Den som eftersöks för utlämning skall så snart det kan ske tillfrågas avåklagare om han samtycker till utlämning. I sådant fall skall han ocksåtillfrågas om han medger rätt för den ansökande staten att, utan särskiltmedgivande enligt 24 §, ställa honom till ansvar eller straffa honom för annatbrott som begåtts före utlämningen än som omfattas av eftersökningen och attutlämna honom till någon annan medlemsstat i Europeiska unionen. Han skallupplysas om innebörden av att samtycke och medgivande lämnas.Samtycke och medgivande lämnas till åklagaren. Därvid tillämpas sammaförfarande som vid utlämning för brott till , , ochNorge.Den ansökande staten skall underrättas om ett samtycke eller ettmedgivande. Är den eftersökte anhållen eller ålagd reseförbud elleranmälningsskyldighet och samtycker han inte, skall den ansökande statenunderrättas om detta från beslutet om tvångsmedel. Dettahindrar dock inte att det förenklade förfarandet tillämpas även om samtyckelämnas efter denna tid.Om ett samtycke eller medgivande återkallas innan beslut om utlämning harverkställts, skall återkallelsen beaktas. Den ansökande staten skallomedelbart underrättas om återkallelsen.Sådan underrättelse från rätten till chefen för somavses i 23 § andra stycket skall lämnas endast om den eftersökte intesamtycker till att utlämnas eller om han inte från den dag hananhölls eller ålades reseförbud eller anmälningsskyldighet lämnat sittsamtycke till utlämningen eller om han återkallar ett sådant samtycke.33 § Har samtycke lämnats skall åklagaren skyndsamt lämna över ärendet tillRiksåklagaren. Är det uppenbart att utlämning skall ske får Riksåklagaren, ominte sådant fall som anges i 13 § föreligger, besluta om detta. I annat fallskall Riksåklagaren med eget yttrande anmäla ärendet till chefen förJustitiedepartementet för beslut. Ett beslut om utlämning i sådant fall somanges i 13 § eller ett beslut om avslag på den grunden att det finns hindermot utlämning skall dock fattas av regeringen.Beslut i utlämningsfrågan skall fattas från det attsamtycke lämnats. Den ansökande staten skall underrättas ombeslutet.34 § Om det beslutas att den eftersökte skall utlämnas skall beslutetverkställas . Verkställs inte beslutet skallbeslut om tvångsmedel enligt 23 § upphöra att gälla.Om beslutet på grund av oförutsedda omständigheter inte kan verkställas , skall den ansökande staten underrättas om detta och ny dag förverkställighet bestämmas. Verkställs inte beslutet från dennya dag som bestämts skall beslut om tvångsmedel enligt 23 § omedelbartupphöra att gälla.35 § Finner chefen för att utlämning inte kan äga rummed tillämpning av det förenklade förfarandet skall, om det behövs, tidsfristenligt 23 § andra stycket fastställas.36 § Om samtycket återkallas, skall den tid som förflyter mellanunderrättelsen om samtycke och återkallelsen inte beaktas vid fastställandetav den tidsfrist som anges i 23 § andra stycket.37 § Riksåklagaren beslutar om ersättning till offentlig försvarare i de fallarbete utförts i ett ärende som handlagts där.38 § Beslut av Riksåklagaren om utlämning eller om ersättning till offentligförsvarare får inte överklagas.39 § I samband med att det beslutas att utlämning skall ske, får chefen förJustitiedepartementet och Riksåklagaren fatta beslut enligt 21 §.40 § Framställning om transport genom av någon som utlämnas enligt detförenklade förfarandet görs till Justitiedepartementet.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen får sättas ikraft i förhållande till någon eller några av Europeiska unionensmedlemsstater.