bet · GK01SfU9 · 1997-03-06 00:00:00 — Ändring i sjuklönelagen m.m. Utskottet behandlar i detta betänkande proposition 1996/97:73 Ändring i lagenom sjuklön, m.m. jämte motioner.I propositionen föreslås att reglerna i lagen om sjuklön om samordningmellan sjuklön och vissa andra ersättningar som utges till arbetstagaren pågrund av fri gruppsjukförsäkring upphävs. Sådana ersättningar skall såledesinte längre avräknas från den sjuklön som arbetsgivaren är skyldig att betala.Vidare föreslås att godkänner en utökning av verksamheten enligtlagen om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst.Utskottet tillstyrker propositionens förslag och avstyrker bifall tillmotionerna.Till betänkandet har fogats en reservation och fyra särskilda yttranden. I proposition 1996/97:73 Ändring i sjuklönelagen, m.m. har regeringen() föreslagit att riksdagendels antar det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ilagen (1991:1047) om sjuklön,dels godkänner vad regeringen förordar om en utökning av antaletförsöksområden enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet medfinansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård ochsocialtjänst (avsnitt 5).Lagförslaget återfinns som bilaga till betänkandet. 1996/97:Sf22 av m.fl. (m) vari yrkas1. att avslår propositionen i den del som berör förändring avlagen om sjuklön i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvårdsamt socialtjänst.1996/97:Sf23 av m.fl. (fp) vari yrkas att hos regeringenbegär redovisning av en utvärdering av de lokala försöksverksamheterna ienlighet med vad som ovan har nämnts.1996/97:Sf24 av m.fl. (c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om antaletförsöksområden. SjuklönelagenNuvarande reglerLagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) reglerar rätten till sjukersättning föranställda av varje sjukdomsfall (sjuklöne-perioden). För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning(karensdag). För de återstående dagarna i perioden har den anställde rätt attbehålla av lön och andra anställningsförmåner (sjuklön). Om en nysjukperiod börjar från det att en tidigare sjukperiod avslutatsskall den enligt SjLL betraktas som en fortsättning på den tidigaresjukperioden när det gäller karensdag och avgränsningen av sjuklöneperioden.Den anställdes rätt till sjuklön gäller fr.o.m. avanställningstiden. Den som är anställd än en månad har dock rätttill sjuklön bara om vissa kvalifikationsvillkor är uppfyllda. Uppdragstagareoch egenföretagare omfattas inte av sjuklönesystemet.SjLL är tvingande till den anställdes förmån. Från vissa av lagens reglerfår dock avvikelser göras genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutitseller godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Bl.a. får den närmare beräkningenav lön och andra anställningsförmåner ske utifrån bransch- och arbetsanpassadeavtalsbestämmelser.Enligt SjLL begränsas antalet karensdagar till tio under entolvmånadersperiod. Efter ansökan av en anställd som på grund av sjukdom kanantas komma att vara borta från arbetet i särskilt stor omfattning kanförsäkringskassan besluta om s.k. särskilt högriskskydd. Ett beslut varigenomkassan bifallit en ansökan medför dels att den anställde har rätt till sjuklönefter en kompensationsnivå om för i varjesjuklöneperiod, dels att ersättning kan betalas till arbetsgivaren frånsjukförsäkringen för kostnader för sjuklön till den anställde.I 6 § andra stycket SjLL anges att ersättning som utges till arbetstagare pågrund av förmån av fri gruppsjukförsäkring, som åtnjuts enligt grunder somfastställs i kollektivavtal, anses som sjuklön från arbetsgivaren. Enligt 15 §andra stycket SjLL gäller detta även i sådana fall arbetsgivaren skall utgesjuklön för i sjuklöneperioden.Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt SjLL möjlighet attförsäkra sig hos mot sjuklönekostnader avseende tid fr.o.m.den tredje ersättningsdagen. Rätt att teckna en sådan försäkring hararbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår exklusivesociala avgifter och särskild löneskatt inte beräknas överstiga 130 gångerbasbeloppet.Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL). Sjukpenningen utgör av den sjukpenninggrundandeinkomsten.För den som inte omfattas av SjLL, t.ex. egenföretagare och uppdragstagare,utges dock sjukpenning enligt AFL från sjukperiodens början. Sjukpenning utgesinte för i sjukperioden (karensdag). För tid därefter utgessjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten. Även enligt AFL ärantalet karensdagar begränsat till högst tio under en tolvmånadersperiod.I AFL finns särskilda regler om minskning av sjukpenning i vissa fall.Minskningsreglerna blir tillämpliga om den försäkrade av arbetsgivaren, församma tid som sjukpenning utges, erhåller lön. Fri gruppsjukförsäkring somåtnjuts enligt grunder som fastställts i kollektivavtal anses därvid som lön.Om den försäkrade får sjukpenning som han får lön från arbetsgivarenminskas i en sjukperiod sjukpenningen med detbelopp som lönen överstiger av vad den försäkrade skulle ha fått i lön omhan varit i arbete. Fr.o.m. den 91:a dagen minskas sjukpenningen med lönenshela belopp. Även lön som hänför sig till inkomstdelar över 7,5 basbelopppåverkar sjukpenningen enligt särskilda regler.PropositionenI propositionen föreslås att reglerna i sjuklönelagen om samordning mellansjuklön och vissa ersättningar som utges till arbetstagaren på grund av förmånav fri gruppsjukförsäkring upphävs.I propositionen anförs att syftet med införandet av den lagstadgadesjuklönen var att öka arbetsgivarens ansvar för de anställdas arbetsmiljö ochhälsa och att tillförsäkra de anställda en mer rättvis kompensation förinkomstförluster till följd av sjukdom. förlängdessjuklöneperioden från att omfatta till att omfatta deförsta av varje sjukdomsfall. Enligt 6 och 15 §§ SjLL skallersättning som utges till arbetstagaren på grund av förmån av frigruppsjukförsäkring, som uppbärs enligt grunder som fastställts ikollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer, anses som sjuklön.I propositionen anges att sådan ersättning således skall avräknas från densjuklön som arbetsgivaren är skyldig att betala. Vid införandet av SjLLförväntades bestämmelsen om att likställa kollektivavtalad gruppsjukförsäkringmed sjuklön få begränsad tillämpning, eftersom dessa ersättningar i regel inteutbetalades i en sjukdomsperiod.Vid riksdagsbehandlingen av regeringens förslag om förlängning avsjuklöneperioden framhöll socialförsäkringsutskottet att det förhållandet attsjuklöneperioden förlängs inte hindrar tillämpningen av nu gällande avtal omkompletterande sjukersättning (bet. 1996/97:SfU4, rskr.1996/97:22).När den aktuella regeln om att likställa vissa ersättningar med sjuklöntillkom, motsvarade sjuklönens nivå ersättningsnivån i sjukpenningförsäkringenmed tillägg för den ytterligare kompensation som arbetsgivaren kan lämna utanatt sjukpenningen reduceras enligt minskningsreglerna i AFL. Det ansågs då atten eventuell sådan ersättning inte skulle höja den totala kompensationsnivån isjuklönesystemet över denna nivå (prop. 1990/91:181 s. 42). I propositionenanges att förutsättningarna för ifrågavarande regler i SjLL nu har ändratsgenom att en enhetlig ersättningsnivå om har införts för både sjukpenningoch sjuklön och att sjuklöneperioden förlängts . Samtidigtkvarstår, för sjukpenningförsäkringens del, den reglering i AFL som möjliggören tilläggsersättning utan minskning av sjukpenningen.Regeringen anser, mot bakgrund av att sambandet mellan ersättningsnivåerna isjuklöne- och sjukpenningsystemen fortfarande bör upprätthållas, att reglernai SjLL om att den kollektivavtalade fria gruppsjukförsäkringen skall anses somsjuklön nu bör avskaffas.Ändringen föreslås träda i kraft . De upphävda bestämmelsernaföreslås dock tillämpas på ersättning som avser tid före ikraftträdandet.MotionI motion Sf22 yrkande 1 av m.fl. (m) begärs avslag påpropositionen i den del som berör ändringen i SjLL. Motionärerna anför attförslaget om att avskaffa samordningen mellan sjuklönen och de friagruppsjukförsäkringarna är ännu en konsekvens av den illa förberedda ochutredda förlängningen av sjuklöneperioden. Förändringen saknar dessutom,enligt motionärerna, i praktiken all betydelse. Motionärerna menar att det avkollektivavtalen framgår att AGS-ersättning inte utgår under tid när sjuklönutgår. Vill någon av parterna på arbetsmarknaden omförhandla avtalen tillföljd av den förlängda sjuklöneperioden bör det ske inom ramen för vanligaförhandlingar. Regeringen bör inte på det sätt som sker ta ställning för enav två parter. Motionärerna anser också att förslaget kan tolkas på ett sådantsätt att det går emot sjuklönelagens intention om likabehandling av olikagrupper på arbetsmarknaden.UtskottetFöre sjuklöneperiodens förlängning gällde att de flestaarbetstagare för dag 15-28 av en sjukperiod hade rätt till dels sjukpenningenligt AFL av den sjukpenninggrundande inkomsten, delskollektivavtalsbaserad ersättning motsvarande av lönen. Enligtriksdagens beslut gäller för dag 15-28 att arbetstagaren,enligt de villkor som anges i sjuklönelagen, i stället för sjukpenning enligtAFL har rätt till lagstadgad sjuklön om av mistade anställningsförmåner.Utskottet konstaterar att avsikten med förlängningen av sjuklöneperioden till28 dagar inte var att minska den ytterligare ersättning, utöverersättningsnivån om enligt AFL, som i förekommande fall utgår enligtkollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Utskottet delar därförregeringens uppfattning att den bestämmelse som finns isjuklönelagen att den fria gruppsjukförsäkringen skall anses som sådanlagstadgad sjuklön bör upphävas. Utskottet tillstyrker således propositionen idenna del och avstyrker bifall till motion Sf22 yrkande 1.Finansiell samordningGällande ordningEnligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordningmellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst får, omregeringen medger det, en allmän försäkringskassa, ett landsting och en kommunsom har kommit överens om det bedriva sådan försöksverksamhet i syfte attpröva möjligheterna till en effektivare användning av tillgängliga resurser.Försöksverksamheten, som är begränsad till högst fem försöksområden, startadeden och skall avslutas senast vid utgången av år 2000.PropositionenI propositionen föreslås att antalet försöksområden skall kunna uppgå tillhögst tio. Utifrån erfarenheterna av beviljade och i övrigt inkomnaansökningar bedömer regeringen att antalet försöksområden som uppfyller deformella kraven kan komma att något överstiga fem varför antaletförsöksområden bör vidgas något. Ett antal ansökningar är under beredning hosRiksförsäkringsverket i samråd med Socialstyrelsen.I propositionen anges att beslut om att medverka i försöksverksamheten harmeddelats för , kommun och allmännaförsäkringskassa, för och allmännaförsäkringskassa, samt för kommun, i ochSkaraborgs läns allmänna försäkringskassa. Beslut har senare också meddelatsför läns allmänna försäkringskassa och kommun.MotionerI motion Sf22 yrkande 2 av m.fl. (m) anförs att det råder enbred samsyn om vikten av att på olika sätt samordna den flora av offentligastöd som finns inom socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst.Inte minst viktigt är att samordna resurserna för att t.ex. uppnå ett bättreresultat i rehabilitering av arbetsskadade. Det är nu dags att övergeförsöksstadiet och ta ett mer samlat grepp för samordningen. Regeringen bördärför återkomma med ett principförslag om hur en finansiell samordning börutformas och motionärerna begär ett tillkännagivande härom.Sigge Godin m.fl. (fp) begär i motion Sf23 att regeringen redovisar resultatetav utvärderingen av de lokala försöksverksamheterna. Motionärerna står bakomen utvidgning av försöksverksamheten. Syftet bör dock vara att permanentaverksamheten. För att det skall kunna ske krävs en redovisning av resultaten.I motion Sf24 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om attdet inte är nödvändigt att begränsa antalet försöksområden. Samordningen bör istället påskyndas och utökas. Motionärerna menar att finansiell samordningökar förutsättningarna för att finna det bästa alternativet för individen, attdet kan bidra till bättre hälsa och att samhällets totala kostnader kan hållasnere. I takt med att erfarenheterna av finansiell samordning ökar så kommerintresset i organisationerna att öka. Det är därför inte nödvändigt attbegränsa antalet försöksområden till tio.UtskottetBehovet av samverkan och samordning mellan myndigheter och andra organ haruppmärksammats i allt större omfattning . Åtskilligasamverksansprojekt pågår och med särskilt lagstöd bedrivs lokalförsöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso-och sjukvård (FINSAM) resp. mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård ochsocialtjänst (SOCSAM). Försöksverksamheten är i båda fallen begränsad tillhögst fem försöksområden och pågår längst till utgången av resp. år2000. Förlängningen av de båda lagarna beslutades av så sent som idecember 1996 (1996/97:SfU1).Vad gäller SOCSAM skall uppföljning och utvärdering ske både på lokal ochcentral nivå. och har ansvar för delsuppföljningen och utvärderingen på central nivå, dels för samordningen av delokala utvärderingar som huvudmännen för de olika försöken svarar för.Uppföljningen skall ske löpande och en utvärderingsrapport skall redovisastill regeringen . Slutredovisning skall ske senastden . hade endast ett försök, ,kommit i gång. hade dock ett stort antalintresseanmälningar/ansökningar överlämnats till ochSocialstyrelsen för beredning. Av dessa har fram till beslut meddelatsför ytterligare tre områden, , och . Dessutom är cirkafyra ansökningar beredda och försöksverksamhet kan förväntas komma igång underåret. I har ett lokalt utvärderingsarbete pågått under en längretid och en delrapport har just färdigställts av ochRiksförsäkringsverket. En central utvärdering kommer att påbörjas under våren.I samband med förslaget om förlängningen av försöksperioden t.o.m. ,uttalade regeringen att erfarenheterna av visar att dettar att komma i gång med en försöksverksamhet. Försöket måsteförankras inom de olika organisationerna både bland politiker och tjänstemän.En försöksperiod bör, för att ge tillräckligt underlag för entillfredsställande utvärdering, omfatta flera år.Frågan om samverkan och samordning mellan huvudmän med näraliggandeverksamheter har också varit aktuell i flera utredningar. Bland annat harSjuk- och arbetsskadekommittén i sitt slutbetänkande SOU 1996:113 behandlatfrågor om samordnad rehabilitering för utsatta grupper. Kommittén, som harbetonat vikten av att anlägga en helhetssyn på den enskilde och dennes behov,har i samråd med föreslagit attförsäkringskassan, arbetsförmedlingen och kommunen skall utveckla enfinansiell samverkan på lokal nivå för planering och genomförande avrehabiliteringsinsatser och andra arbetsförberedande åtgärder. För den sominte är berättigad till sjukpenning eller arbetslöshetsersättning harkommittén föreslagit att en särskild ersättning utges underrehabiliteringstiden. Sjuk- och arbetsskadekommittén menar att en effektivaresamverkan kring de grupper av individer som riskerar att befinna sig igränslandet mellan olika myndigheter och ersättningssystem bör kunna skapasgenom en nära, flexibel och finansiell samverkan under friare former än inuläget.I betänkandet kartläggning av lokala samverkansprojekt inomrehabiliteringsområdet (SOU 1996:85) riktas stark kritik mot dagenssektoriserade organisation och dess bristande förmåga att tillgodose svagagruppers behov av försörjning och stöd. Kartläggningen visar bl.a. dels attdet förekommer en rad samverkansprojekt runt om i landet, dels att antaletsvaga och utsatta i samhället tenderar att bli både fler och med allt merkomplexa problem vilket gör att behovet av samverkan ökar. De förslagutredningen lämnar förutsätter vare sig en ny organisation eller finansiellsammanläggning utan bygger på ett alternativt synsätt. Kartläggningenvisar att mycket går att göra inom de ramar som finns. Samverkansprojekten börges större legitimitet så att ett nytt arbetssätt kan få växa fram i helaSverige. Samverkan bör självklart utgå från individens behov ochförutsättningar och kommer därmed att se olika ut från fall till fall. Delokala förutsättningarna ser också olika ut varför samverkan gärna kanorganiseras på olika sätt och gärna i tidsbegränsade projekt som arbetsform.Hinder för samverkan i regelsystemen bör successivt arbetas bort.Både Sjuk- och arbetsskadekommitténs betänkande och betänkandet EgonJönsson-en kartläggning... är föremål för beredning inomregeringskansliet.Sjukdom, arbetslöshet och sociala problem förorsakar inte bara samhälletstora kostnader utan kan också innebära såväl ekonomiska som andra problem förde drabbade personerna. Samverkan mellan olika myndigheter och andra organ ärenligt utskottets mening därför nödvändig för att utnyttja samhällets resurserpå bästa sätt så att de enskilda individerna utan onödigt dröjsmål så snartsom möjligt kan få det stöd de behöver för att återfå sin arbetsförmåga och fåmöjlighet att försörja sig själva. Särskilt viktigt är detta närförsörjningsproblemen beror på en kombination av orsaker, t.ex. sjukdom ochsociala problem eller sjukdom och arbetslöshet. En bättre samordning av olikaersättningssystem är också nödvändig.Nödvändigheten av ökad samverkan mellan olika myndigheter och andra organinnebär enligt utskottet att sådan samverkan inte bara skall ske under enbegränsad period i form av försöksverksamhet utan är avsedd att bli ettpermanent inslag i verksamheterna. De pågående försöken med samverkan mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst bygger dock på attledningen för verksamheten i första hand handhas av en från parternafristående organisation. Om en sådan ledningsform är lämplig eller nödvändigför en permanent verksamhet behöver övervägas ytterligare mot bakgrund av deerfarenheter som SOCSAM kan ge. Däremot bygger de förslag lagt fram liksom förslagen i betänkandet ... inte enbart på att samverkan mellan olika organ skall varapermanent utan också på att samverkan skall ske inom ordinarie verksamheter.I propositionen föreslås att godkänner att antaletförsöksverksamheter inom SOCSAM utökas. Eftersom harbeslutat att förlänga tiden för denna försöksverksamhet och endast ett avförsöken har pågått att det kunnat ge några uppföljningsbaraeffekter är det enligt utskottets mening inte lämpligt att nu begära någon merslutlig utvärdering av verksamheten. Utskottet förutsätter däremot atterfarenheterna från de pågående försöken, som löpande skall följas upp, helatiden tas till vara såväl på lokal och central nivå som inomregeringskansliet. Med denna utgångspunkt ser utskottet bara fördelar med enutökning av antalet försök. Härigenom ökar erfarenheterna av olika lokalaförutsättningar.I det fortsatta arbetet med samverkan vill utskottet särskilt framhållavikten av att sådan också omfattar arbetsmarknadsmyndigheterna. Redan undervåren 1995 ansåg utskottet (1994/95:SfU17) att det var dags att ta ettytterligare steg i utvidgningen av försöksverksamheten med finansiellsamordning mellan olika parter och inleda en försöksverksamhet där ävenarbetsmarknadsmyndigheterna ingår. Utskottet ansåg att regeringen borde beredafrågan och återkomma till med förslag. Det anförda gav somsin mening regeringen till känna.Utskottet har erfarit att ett intensivt arbete i samverkansfrågorna pågår påflera håll inom och att regeringen avser att lägga framförslag för . Utskottet förutsätter därför attregeringen relativt snart kommer att föreslå riktlinjer för en samverkanmellan olika organ med utgångspunkt i bl.a. Sjuk- och arbetsskadekommitténsnämnda förslag.Med hänsyn till det ovanstående är något tillkännagivande från medanledning av de här behandlade motionerna Sf22 yrkande 2, Sf23 och Sf24 intepåkallat, och motionerna får anses tillgodosedda med vad utskottet anfört. beträffande sjuklönelagenatt med avslag på motion 1996/97:Sf22 yrkande 1 antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön,res. (m)2. beträffande finansiell samordningatt med avslag på motionerna 1996/97:Sf22 yrkande 2, 1996/97:Sf23och 1996/97:Sf24 godkänner vad regeringen förordar om en utökning avantalet försöksområden enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvårdoch socialtjänst.Stockholm den 6 mars 1997På socialförsäkringsutskottets vägnarBörje NilssonI beslutet har deltagit: (), (), MaudBjörnemalm (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), (), (), () och KarinIsraelsson (c). Sjuklönelagen (mom. 1), , och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med ?Föresjuklöneperiodens? och på s. 5 slutar med ?Sf22 yrkande 1.? bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening är förslaget om att avskaffa samordningen mellansjuklönen och de fria gruppsjukförsäkringarna ännu en konsekvens av den illaförberedda och utredda förlängningen av sjuklöneperioden. Förändringen bordedessutom i praktiken sakna betydelse, då det av avtalstexten framgår att AGS-ersättning inte utgår under tid när sjuklön utgår. Vill någon av parterna påarbetsmarknaden omförhandla avtalen till följd av den förlängdasjuklöneperioden bör och kan detta ske inom ramen för vanliga förhandlingar.Riksdagen bör inte på det sätt som regeringen nu föreslår ta ställning för enav två parter. Förslaget kan också tolkas på ett sådant sätt att det går emotsjuklönelagens intention om likabehandling av olika grupper påarbetsmarknaden. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att böravslå regeringens förslag om att upphäva reglerna om samordning mellan sjuklönoch vissa ersättningar som utges till arbetstagaren på grund av förmån av frigruppsjukförsäkring.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande sjuklönelagenatt med bifall till motion 1996/97:Sf22 yrkande 1 avslår regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön,Särskilda yttrandenSjuklönelagen (mom. 1)1. (), (), (), UlfKristersson (m), () och () anför:Sjuklöneperioden har på många sätt fungerat bra och visat sig geincitament till förebyggande insatser på arbetsplatsen och en förbättradkontakt mellan arbetsgivaren och den sjukskrivne. Den beslutade förlängningentill , med halv kompensation till arbetsgivarna, riskeraremellertid att få mycket negativa effekter för företagens vilja till expansionoch nyanställningar. Arbetsgivarna och facken har också gemensamt krävt attbeslutet upphävs. har en katastrofalt hög arbetslöshet. Iarbetslöshetens spår följer att stora grupper har fått än svårare än tidigareatt få fotfäste på arbetsmarknaden. Det är vår uppfattning attsjuklöneperioden måste återgå till att gälla såsomreglerna var före den 1 januari 1997.På grund av riksdagsordningens bestämmelser om motionsrätten har detemellertid inte varit möjligt att yrka på sådan ändring i samband medbehandlingen av nu ifrågavarande proposition. liberalerna hardärför begärt ett utskottsinitiativ med krav på att regeringen återkommer tillriksdagen med ett förslag om att återställa sjuklöneperioden till två veckor.Detta förslag, som vi stött, har dock avslagits av utskottsmajoriteten.2. , , och (allam) anför:Vi har i vår reservation till beslutet om ändring i sjuklönelagen angett attriksdagen inte på det sätt som sker bör ta ställning för en av två parterpå arbetsmarknaden. Vi finner det dessutom anmärkningsvärt att de fackligaarbetstagarorganisationerna vid en uppvaktning hos utskottet begär ettuttalande av utskottet i en fråga som är föremål för konflikt mellanarbetsmarknadens parter och där ett beslut i Arbetsdomstolen är att vänta inomkort.