bet · GK01UbU8 · 1997-03-06 00:00:00 — Beslutet medförde en ändring i 5 kap. 5 § skollagen (1985:1100).Utskottet anförde därvid bl.a. att ämnet svenska som andraspråk igymnasieskolan utgör ett kärnämne och ett alternativ till kärnämnet svenska.Svenska som andraspråk har en egen kursplan i både ochgymnasieskolan. Utskottet delade regeringens bedömning att kunskapermotsvarande godkänt betyg i svenska som andraspråk från är entillräcklig grund för att kunna följa nationella och specialutformade programi gymnasieskolan. Utskottet gör samma bedömning nu och avstyrker motionerna1996/97:Ub240 yrkande 4 och 1996/97:Ub247 yrkande 6.Betyg i skolanBetygssystemen i och gymnasieskolanI motion 1996/97:Ub245 (v) yrkande 2 begärs en parlamentarisk utredning omkonsekvenserna av en helt betygsfri skola. I motionen förs ett principielltresonemang där motionärerna vänder sig mot förekomsten av betyg. Motionärernaanser att det inte går att mäta kunskap. Hur det än görs blir resultatetsubjektivt och föga användbart. Betyg är ett trubbigt verktyg somurvalsinstrument till högre studier.U t s k o t t e t vill med anledning av motionen anföra följande.Riksdagen har /beslutat om nytt betygssystem fördet obligatoriska skolväsendet (prop. 1994/95:85, bet. UbU6, rskr. Isamband därmed avslogs ett likalydande yrkande om en parlamentarisk utredningmed uppgift att utreda konsekvenserna av en betygsfri skola. Utskottet anfördeföljande:Utskottet delar såväl regeringens som motionärernas uppfattning att varjebetygssystem oavsett utformningen påverkar arbetet i skolan. Det kan stödjaeller undergräva skolans övergripande mål. Efter ett flertal betygsutredningaroch remissomgångar kan man konstatera, vilket även regeringen gör, att detperfekta betygssystemet sannolikt inte finns. Utskottet anser emellertid -liksom både den nuvarande och den tidigare regeringen - att det finns behov avett nationellt betygssystem för att ge eleverna intyg på uppnådda kunskaperefter genomgången grundskoleutbildning. Betygen spelar också en viss roll sominstrument för urval till gymnasieskolan. bör enligt utskottetsuppfattning inte ta initiativ till ett ytterligare omfattande utredande ombetygen, varför yrkandet avstyrks.Utskottet har ingen annan uppfattning nu och avstyrker motion 1996/97:Ub245yrkande 2.Betygssystemet i behandlas i tre motioner. I motion 1996/97:Ub211(m) yrkande 9 föreslås att utvecklingssamtal och skriftliga omdömen skallförekomma . Vidare bör betyg ges tidigare än och ifler steg. Enligt motion 1996/97:Ub233 (c) yrkande 4 skall utvecklingssamtalmellan lärare, elev och föräldrar vara den grundläggande kontaktformen.Skriftig information skall ges som komplement fr.o.m. årskurs 5. Betyg skallvara kunskapsrelaterade och ges i en femgradig skala fr.o.m. höstterminen iårskurs 7. Betyget icke godkänt skall inte ingå i slutbetyget. Elever somlämnar skolan utan att ha uppnått kravnivån och utan att ha erhållit betygskall ges ett skriftligt omdöme. Den avlämnande skolan skall ha skyldighet attutarbeta ett omdöme i varje ämne där eleven saknar betyg.I motion 1996/97:Ub230 (kd) yrkande 11 framhålls att utvecklingssamtalenskall vara den främsta kontaktformen mellan skola och hem. Motionärerna anservidare att det är viktigt med betyg som komplement till utvecklingssamtalen.Betyg bör ges i en sexgradig skala fr.o.m. årskurs 7. Skriftlig information omelevens kunskap och utveckling bör ges fr.o.m. årskurs 5. De elever som slutarskolan utan att uppnå fastställd kravnivå i ett ämne skall få ett streck istället för betyg. Den avlämnande skolan skall ha skyldighet att utarbeta ettskriftligt omdöme oavsett om eleven begär det eller ej.U t s k o t t e t har i det föregående redovisat att /95års har beslutat om ett nytt betygssystem för det obligatoriskaskolväsendet. Reglerna för betyg anges i 7 kap. grundskoleförordningen.Enligt gällande bestämmelser skall läraren fortlöpande informera eleven ochelevens vårdnadshavare om elevens skolgång. Minst en gång per termin skallläraren, eleven och elevens vårdnadshavare samtala om hur elevenskunskapsutveckling och sociala utveckling bäst kan stödjas (utvecklings-samtal). På begäran av en elevs vårdnadshavare skall läraren som ettkomplement till utvecklingssamtalet lämna skriftlig information om elevensskolgång. Sådan information får dock inte ha karaktären av betyg.Betyg skall sättas varje termin fr.o.m. höstterminen i årskurs 8 i entregradig skala: Godkänd (G), Väl godkänd (VG) och Mycket väl godkänd (MVG).Om en elev inte når upp till kursplanens krav för godkänd nivå får han ellerhon inget betyg i ämnet. I ett sådant fall skall på begäran av eleven ellerelevens vårdnadshavare ett skriftligt omdöme om elevens kunskapsutveckling iämnet ges.Utskottet har i bet. 1994/95:UbU6 ingående redovisat sin syn på frågor omutvecklingssamtal, den skriftliga informationen till hemmet, betygsskalan,betygskriterier m.m. Utskottet hänvisar till vad utskottet då anförde och ärinte berett att förorda ändringar i det beslutade betygssystemet.Utskottet vill dock mot bakgrund av vad som anförts i motionerna1996/97:Ub230 yrkande 11 och 1996/97:Ub233 yrkande 4 något beröra frågan omskyldighet för den avlämnande skolan att utarbeta ett skriftligt omdöme omelevens kunskapsutveckling i det fall eleven inte uppnått kravnivån förbetyget godkänd. Motionärerna anför att en sådan skyldighet skall finnasoavsett om eleven eller elevens vårdnadshavare begärt det eller ej. Detskriftliga omdömet skall enligt motionärerna finnas för det fall eleven senarebegär att få ett sådant. Utskottet har en viss förståelse för dessa synpunktermen vill hänvisa till vad utskottet i det tidigare nämnda betänkandet anfördeom skriftligt omdöme och sekretess. Utskottet anförde bl.a. att betyg ochskriftliga omdömen är offentliga handlingar. Utskottet pekade också på att deti omdömet skall finnas en beskrivning av elevens kunskapsutveckling och intesådana ömtåliga uppgifter om eleven av den karaktären att de faller in undersekretesslagens bestämmelser om sekretess på skolområdet. Utskottet menar attdet inte kan uteslutas att en elev eller elevens vårdnadshavare trots dettaanser att även uppgifter om elevens kunskapsutveckling är av den karaktärenatt det inte är önskvärt att de är offentliga. Utskottet anser att nuvarandeordning, innebärande att skriftligt omdöme skall ges på begäran, är välavvägd.Motionerna 1996/97:Ub211 yrkande 9, 1996/97:Ub230 yrkande 11 och1996/97:Ub233 yrkande 4 bör avslås med hänvisning till vad utskottet anfört.Betygssystemet i gymnasieskolan behandlas i flera motioner. I motion1996/97:Ub514 (mp) yrkande 19 begärs en utredning om alternativ till nuvarandebetygssystem m.m. Motionärerna anser att betygssystemet är olämpligt. Betygenbör tas bort och ersättas med andra former för bedömning även när det gällerantagning till högre utbildning. Om detta inte är möjligt bör kunskapskravenoch reglerna för betygsättning ses över. Enligt motion 1996/97:Ub222 (mp) börregeringen skyndsamt se över betygssystemet så att antagning till högreutbildning grundar sig på lika normer. har skolor egna kriterier, vilketinnebär att betygen varierar mycket mellan olika men likvärdiga skolor.I motion 1996/97:Ub251 (kd) yrkande 7 anförs att betygssystemet måsteutvärderas noggrant. Motionärerna ifrågasätter tillämpningen av det nyasystemet. Undersökningar från visar att spännvidden är stor mellande olika programmen vad gäller såväl betyget ?Icke godkänd? som betyget?Mycket väl godkänd?. Motionärerna pekar på att pressen för lågpresterandeelever och deras lärare kan bli onödigt stor när det gäller kärnämnena påvissa program med mera praktisk inriktning. Möjligheten till alternativa betygför olika typer av program bör allvarligt övervägas. Urvalsförfarande bör istället kunna ske genom viktning av betyg.U t s k o t t e t vill med anledning av motionsyrkandena anföra följande.Enligt beslut infördes ett mål- och kunskapsrelateratbetygssystem i gymnasial utbildning (prop. 1992/93:250, bet.1993/94:UbU2, rskr. 1993/94:93). Kommittén som följer gymnasieskolansutveckling (dir. 1994:29 och dir. 1994:128) har bl.a. i uppdrag att följa hurdet nya betygssystemet tillämpas i gymnasieskolan. Kommittén har lämnat tvådelbetänkanden, Den nya gymnasieskolan - Hur går det? (SOU 1996:1) och Den nyagymnasieskolan - Steg för steg (SOU 1997:1). Kommittén har i sitt senastebetänkande behandlat frågor om gymnasieskolans betygssystem. Kommittén kommeratt lämna sitt slutbetänkande sommaren 1997.I betänkandet konstateras bl.a. att det nya betygssystemet introduceradesför och att inte så många betyg har hunnit sättas. Detbörjar dock komma fram uppgifter om lärares och elevers syn på det nyabetygssystemet. Lärarna har en övervägande positiv inställning till det nyabetygssystemet. Också eleverna upplever det nya systemet som bättre än detgamla. Både lärare och elever framför emellertid också kritik av vissa delarav betygssystemet. Betygskriterierna kritiseras för att vara alltför oprecisasamt för att det inte finns några kriterier för betygsnivån Mycket välgodkänd. Kommittén framhåller att den är medveten om att det förhållandet attbetygskriterierna skall preciseras lokalt kan leda till olikheter mellanskolor och kommuner. Det finns enligt kommittén anledning att följa dennafråga, bl.a. genom att jämföra betyg och resultat i de centrala kursproven.I betänkandet redovisas vidare att det är vanligt med kritik från bådeelever och lärare över att det är färre antal betygssteg i det nya än i detgamla systemet. Framför allt menar man att betyget Godkänd omfattar för stortspann i kunskaper - från knappt Godkänd till nästan Väl godkänd. Dessutomanser eleverna att det är praktiskt taget omöjligt att få betyget Mycket välgodkänd. Kommittén anser att det inte finns fog för kritiken vad gällerbetyget Mycket väl godkänd och hänvisar till att statistik överbetygssättningen visar att av eleverna erhöll detta betyg.Kommittén tar även upp frågan om betyget Icke godkänd. Lärare tycker att detär ett moraliskt dilemma att sätta detta betyg, i synnerhet för elever somarbetat hårt. Kommittén pekar på att det gamla betygssystemets konstruktioninnebar att mindre goda resultat ?doldes?. Kommittén betonar att kommuner ochskolledning har ett stort ansvar för att eleverna når minst den kunskaps-nivåsom motsvarar betyget Godkänd. Ansvaret är således inte bara lärarens.Elevernas rätt till undervisning hör till förutsättningarna förgymnasiereformens förverkligande.En viktig uppgift för är att kontinuerligt följa resultatet avreformeringen av gymnasieskolan. har gett ut en rapport,Skolan i siffror 1997:del 1, Betyg och utbildningsresultat (rapport nr 128).Enligt verksamhetsplan kommer utvärderingen avgymnasieskolan att inriktas på tre övergripande frågor, nämligen kvaliteten iutbildningsresultaten, vilka konsekvenser reformeringen eventuellt lett tillför elever med studiesvårigheter eller lågt studieintresse och möjligheternaför alla elever att fullfölja en gymnasieutbildning samt frågan om hur skolantar ansvar för att genomföra reformen.Utskottet konstaterar att betygsfrågorna i gymnasieskolan f.n. är föremålför uppföljning och utvärdering. Mot denna bakgrund anser utskottet attmotionerna 1996/97:Ub222, 1996/97:Ub251 yrkande 7 och 1996/97:Ub514 yrkande 19bör avslås.Vissa övriga betygsfrågorEnligt motion 1996/97:Ub240 (m) yrkande 5 bör två betyg ges i ämnet svenska igymnasieskolan. fattade beslut om att endast ett betygskall ges i ämnet ifrågasätts. Motionärerna pekar på att ämnet har två ?ben?och att två betyg innebär att ämnet får större tyngd.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandet anföra följande.Riksdagen har tidigare under detta på regeringens förslag (prop.1995/96:206, bet. 1996/97:UbU5, rskr. 1996/97:15) beslutat att endast ettbetyg skall ges för B-kursen i ämnet svenska i gymnasieskolan och dengymnasiala vuxenutbildningen. En ändring, som träder i kraft ,har gjorts i detta avseende i 7 kap. 1 § gymnasieförordningen. Enligt detidigare gällande bestämmelserna skulle två betyg ges i kursen, nämligen ett isvenska språket och ett i litteraturkunskap. Utskottet anförde vid sinbehandling av frågan bl.a. att det inte är rimligt att i en välintegreradsvenskundervisning, där eleverna får tillfälle att utveckla sitt språk imeningsfulla sammanhang, dra en gräns mellan form och innehåll vidbetygsättningen.Utskottet har ingen annan uppfattning nu och avstyrker därför motion1996/97:Ub240 yrkande 5.I motion 1996/97:Ub240 (m) yrkande 6 anförs att möjligheten att kompletterabetyg bör återinföras. Motionärerna anser att det ärorimligt att eleverna måste vänta till tiden efter gymnasieskolan, medförlängd studietid som följd, för att få komplettera betygen.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandet anföra följande.Frågan om komplettering av betyg i gymnasieskolan harbehandlats av /(prop. 1994/95:174, bet.UbU19, rskr. Utskottet delade regeringens uppfattning att möjligheternaför elever att höja ett minst godkänt betyg, s.k.konkurrenskomplettering borde avskaffas. Med de regler som tidigare gällde vardet möjligt att pröva för högre betyg hur som helst. Regeringenanförde i propositionen bl.a. att det fanns pedagogiska problem med enobegränsad rätt till konkurrenskomplettering . Elevernasstudier i andra kurser riskerade att bli lidande, och den naturliga rytmen istudierna stördes.För elever som erhållit minst betyget Godkänd på en kurs är det såledestillåtet att pröva för högre betyg endast efter det att slutbetyg harutfärdats. Utskottet anser inte att nu gällande regler bör ändras ochavstyrker därför motion 1996797:Ub240 yrkande 6.I motion 1996/97:Ub224 (s) behandlas frågan om betygsättning förfunktionshindrade elever. Motionärerna pekar på det förhållandet att enhandikappad elev inte alltid har samma chans till bra betyg eller höga poäng ihögskoleprovet som en elev utan kommunikativa handikapp. Vid betyg- ellerpoängsättning skall lärare inte ge lägre betyg till elever med handikapp sompåverkar vid muntliga eller skriftliga redovisningar.U t s k o t t e t noterar att det i föreskrifter och allmännaråd om betygskriterier (SKOLFS 1995:65 respektive 1996:22) finns bestämmelsersom gör det möjligt att, om särskilda skäl föreligger, ta hänsyn tillpersonliga förhållanden hos enskild elev vid betygsättning och därvid bortsefrån enstaka betygskriterier. Väl utvecklad förmåga avseende något eller någrakriterier kan väga upp brister avseende ett eller ett par andra kriterier.Frågan om anpassning av högskoleprovet till elever med funktionshinder harbehandlats av utskottet senast i bet. 1995/96:UbU11 (s. 8). Utskottet noteradeatt en försöksverksamhet inletts med högskoleprov särskilt anpassade till delssynskadade, dels dyslektiker. Försöken skulle pågå och därefterutvärderas. Det första provet för synskadade anordnades och detförsta provet för dyslektiker, vid vilket multimedia kom till användning,genomfördes . Utskottet utgick från att regeringen efterutvärderingen av försöksverksamheten kommer att överväga möjligheterna tillfortsatt utveckling av högskoleprovet så att det på ett rättvist sätt kananvändas även av sökande med olika slag av funktionshinder.Kommittén (U1995:14), som har uppdrag att utreda hur ansvaret för utbildningoch omvårdnad i anslutning till utbildning av funktionshindrade elever skallfördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall finansieraverksamheten, har i sitt första delbetänkande (SOU 1996:167) behandlat denriksrekryterande gymnasieutbildningen för döva, hörselskadade ochrörelsehindrade. Kommittén har bl.a. behandlat frågan om kriterier förbetygsättning (s. 142). Kommittén understryker att det inte finns skäl att iden Rh-anpassade utbildningen avvika från de regler som gäller förbetygsättningen inom gymnasieskolan i övrigt. För elever med funktionshinderfinns i vissa fall särskilda kursplaner. Det gäller för döva och gravthörselskadade elever. I dessa fall bedöms eleverna utifrån dessa kursplaner.Med hänvisning till vad utskottet har anfört bör motion 1996/97:Ub224avslås.Nationella provFrågor om nationella prov tas upp i två motioner. I motion 1996/97:Ub211 (m)yrkande 10 begärs förslag från regeringen om nationella prov, obligatoriskaför alla skolor, i det femte skolåret och det nionde skolåret i grundskolan.Motionärerna anser att alla grundskolor skall genomföra nationella prov icentrala ämnen. Resultaten skall göras väl kända för elever och föräldrar,liksom de åtgärder som skolledningen anser erforderliga med anledning avresultaten. Enligt motion 1996/97:Ub228 (m) bör nationella prov införas iämnena franska och tyska. Motionärerna pekar på att nationella prov endastkommer att finnas i engelska, svenska och matematik. Till skillnad från EU-länderna kommer inte att ha nationella prov i franska och tyska. Detfinns en risk för att detta kommer att leda till att kunskaperna sjunker idessa ämnen och att trovärdighetsproblem uppstår för svensk språkutbildning,heter det i motionen.U t s k o t t e t har tidigare utförligt behandlat frågor om nationellaprov (bet. 1994/95:UbU6 s. 11 och bet. 1995/96:UbU3 s. 14). Skolverketutarbetar olika former av prov för att ge stöd vid bedömning av elevernaskunskaper. När det gäller finns /97 standardprov förårskurs 9 i svenska och engelska, vilka är obligatoriska. Vidare finnsämnesprov för årskurs 5 i svenska, engelska och matematik och diagnostisktmaterial för årskurs 2 (svenska och matematik) och årskurs 7 (svenska,matematik och engelska). Ämnesproven för årskurs 5 och användningen avdiagnostiskt material är inte obligatoriska. Ämnesprov för årskurs 9 isvenska, engelska och matematik blir aktuella först fr.o.m. nästa läsår, då deenligt grundskoleförordningen skall genomföras på alla skolor.När det gäller gymnasieskolan har kursprov erbjudits och genomförts . Kursprov som stöd vid betygsättningen finns för läsåret1996/97 att beställa för vissa kurser i svenska, engelska, matematik, franskaoch tyska.Utskottet finner inte anledning till något särskilt uttalande av riksdagenmed anledning av motionerna. bör därför avslå motionerna1996/97:Ub211 yrkande 10 och 1996/97:Ub228.Lärarfrågor m.m.I motion 1996/97:Ub458 (m) behandlas frågor om lärarcertifikat m.m. Enligtyrkande 5 bör fortbildning för lärare ingå i den utvecklingsstrategi somfastställs för den enskilda skolan. Motionärerna anser att det är av stor viktatt adekvata fortbildningsresurser ställs till förfogande för den enskildeläraren. Fortbildningen måste anpassas till de lokala behoven, vilketförutsätter en dialog mellan fortbildningsanordnare, kommun, skola och lärare.Rektor skall efter utvecklingssamtal upprätta en individuellutvecklingsplan för den enskilde läraren, en plan som redovisar inom vilkaområden som läraren bör få fortbildning (yrkande 6). I yrkande 8 begärsförslag om införande av lärarcertifikat. Enligt motionärerna skall ettlärarcertifikat innehålla flera delar, examensbevis, genomgången fortbildningoch eventuell yrkespraktik. Certifikatet skall tidsbegränsas till . Certifikatet skall medföra en skyldighet för skolan att se till attläraren får fortbildning enligt utvecklingsplanen och en skyldighet förläraren att fortbilda sig. Regeringen bör närmare utreda frågan och återkommamed förslag. Även enligt motion 1996/97:Ub477 (m) bör ett system medlärarcertifikat införas i syfte att lärarna t.ex. skall kunnadokumentera sin kompetens för att få fortsätta att undervisa.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandena hänvisa till attriksdagen på utskottets förslag begärt en parlamentarisk utredning omlärarutbildningen (bet. 1996/97:UbU1 s. 66, rskr. behovet av att utreda frågor om fortbildning och vidareutbildning.Utskottet har erfarit att regeringen beräknas besluta om direktiven inom kort.Mot denna bakgrund bör motionerna 1996/97:Ub458 yrkandena 5, 6 och 8 samt1996/97:Ub477 avslås.I motion 1996/97:Ub458 (m) yrkande 11 begärs en redovisning av åtgärder föratt få fler forskarutbildade lärare (lektorer) i skolan. Enligt motion1996/97:Ub240 (m) yrkande 15 är det av stor vikt att det finnsforskarutbildade lärare. Härigenom ökar kvaliteten på undervisningen och detskapar fler karriärvägar för lärarna i skolan, vilket i sin tur får positivaeffekter på rekryteringen till läraryrket. Den långsiktiga trend som innebäratt gymnasieskolan dräneras på lektorer är inte acceptabel. Motionärernaförutsätter att kommunerna själva känner ett stort ansvar för att rekryteraforskarutbildade lärare till skolan. I yrkande 7 i den först nämnda motionenanförs att det är angeläget att det skapas fler karriärvägar i skolan för deolika lärarkategorierna, t.ex. för ledning av det pedagogiska arbetet,utveckling av metodarbete och läromedelsutveckling.U t s k o t t e t vill med anledning av yrkandena anföra följande.Antalet forskarutbildade lärare i skolan har minskat under en följd av år.Detta förhållande har oroat regeringen och . har vidupprepade tillfällen behandlat denna fråga, senast i bet. 1994/95:UbU10 (s.30). Genom beslut har, efter förslag från regeringen (prop.1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2, rskr. 1993/94:93), införts ett tillägg iskollagens 2 kap. 3 §, enligt vilket kommuner och landsting åläggs att strävaefter att för undervisningen i gymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning anställa lärare som har forskarutbildning. Ändringen avskollagen trädde i kraft . I regleringsbrev för budgetåret1994/95 fick regeringens uppdrag att följa effekterna av dennaförändring. En första redovisning skulle lämnas till regeringen den 1 maj1996. Utskottet utgick från att regeringen därefter informerar ifrågan.Skolverket har lämnat begärd redovisning till regeringen. Utskottet hartagit del av rapporten i vilken bl.a. redovisas att antalet tjänstgörandelektorer minskat med . En enkät somSkolverket gjort till ett urval av kommuner och landsting visar att det finnsen ganska stor pessimism bland skolhuvudmännen när det gäller att kunnarekrytera forskarutbildade lärare till skolan. av de tillfrågadekommunerna och landstingen hade inga planer på att ledigförklara någrabefattningar för forskarutbildade lärare . Av de som avseratt ledigförklara någon befattning tänker hälften vidta speciella åtgärder föratt underlätta rekryteringen. Vad gäller huvudmännens avsikt för den närmastetreårsperioden är bilden mera ljus, enligt rapporten. Mer än hälften haruppgivit att de skall försöka öka antalet lärare med forskarexamen.Utskottet vill i sammanhanget peka på vad regeringen anfört om regionalautvecklingscentrum i budgetpropositionen för (prop. 1996/97:1 utg.omr.16, bet. UbU1, rskr. Syftet med dessa centrum är att finna ett regionaltforum där utbildningsväsendets intressenter möts och kan utveckla ettsamarbete i regionen. Enligt utskottets uppfattning kan bildandet av dessacentrum innebära att universitet och högskolor i ökad utsträckning medverkartill ett önskvärt vidgat samarbete mellan skola och högskola. Utskottet villockså erinra om vad utskottet i det föregående anfört om utredning avlärarutbildningen. Forskningsfrågor är en av de frågor som utskottet harförutsatt kommer att behandlas av utredningen.Allmänt har frågan om lärares karriärmöjligheter behandlats av utskottettidigare, senast i betänkande 1994/95:UbU10 (s. 30). Utskottet vill upprepavad utskottet då uttryckte, nämligen att det är av stor vikt att kommunernaerbjuder möjlighet till karriär och kompetensutveckling.Med hänvisning till vad utskottet anfört bör motionerna 1996/97:Ub240yrkande 15 och 1996/97:Ub458 yrkandena 7 och 11 avslås.Skolforskningen och dess närmande till verksamheten i skolorna tas upp imotion 1996/97:Ub251 (kd) yrkande 5. Enligt motionärerna är en betydande mängdskolforskning okänd på skolgolvet. Forskare bör ges möjlighet att tillfälligtgå in i skolarbetet och arbeta tillsammans med de lärare inom gymnasieskolansom vill satsa på forskning inom sitt arbete. Forskning kan också bli enkarriärväg för lärare.U t s k o t t e t hänvisar till vad utskottet i det föregående framhållitom framväxten av regionala utvecklingscentrum som ett forum där samarbetemellan skolan och högskolan kan utvecklas.