bet · GK01SoU10 · 1997-04-08 00:00:00 — I syfte att få en merenhetlig straffrättslig bedömning av dopningsbrotten föreslår utredningen attkriterierna för när gärningen skall bedömas som ringa uttryckligen anges idopningslagens straffbestämmelser.För att kampen mot spridningen av anabola steroider och andra dopningsmedelskall bli effektiv krävs enligt utredningens mening att denna brottslighet fårtillräckligt utrymme i polisens och tullens verksamhet. Utredningen anser attdet är nödvändigt att dopningsbrotten prioriteras mer än vad som sker ipolisens brottsutredande verksamhet. Vidare krävs det att den illegalahanteringen av bl.a. anabola steroider uppmärksammas internationellt. Särskiltoroväckande är att det synes vara lätt att, trots recepttvång, införskaffaanabola steroider på vissa håll utomlands. Utredningen föreslår därför attregeringen internationellt - inom ramen för EU-arbetet och i andra lämpligasammanhang - tar upp frågor om kontrollen över handeln med läkemedel. Det äröver huvud taget viktigt att frågor om den illegala hanteringen avdopningsmedel även internationellt behandlas i ett folkhälsoperspektiv ochinte endast som ett problem för den organiserade idrotten.Utredningen påpekar att uppgifter förekommer om att nikotin används iprestationshöjande syfte och att det inom idrottsvärlden har diskuterats ombruket skall bedömas som dopning. Emellertid är bruket av nikotin förnärvarande inte förbjudet enligt . När det gäller bruk av nikotini övrigt, dvs. utanför idrottens regelsystem, bör nikotin enligt utredningeninte i första hand betraktas som ett dopningsmedel utan som ett av storagrupper använt legalt njutningsmedel med beroendeframkallande egenskaper. Ensärskild tobakslag, med regler om hantering m.m. av tobaksvaror, har införts1993. Utredningen anser med hänsyn till detta att en reglering av bruket avnikotin faller utanför utredningens uppdrag.Under behandlingen i utskottet har frågan om kontroll av GHB(gammahydroxybuturat) tagits upp mot bakgrund av uppgifter i pressen omdödsfall efter användning. GHB har behandlats av Dopningsutredningen.Utredningen framhåller bl.a. att uppgifter förekommer som pekar på att en delpersoner använder GHB som berusningsmedel men även att GHB används i syfte attöka muskeluppbyggnaden. Medicinska studier har visat att GHB, beroende pådosering, antingen kan ha verkan som stimulantia eller ha en sömngivandeeffekt, som substansen ökar frisättningen av tillväxthormon. Detskall dock noteras att dokumentation om GHB:s muskeluppbyggande effekt heltsaknas. Eftersom GHB således har inverkan på frisättningen av tillväxthormonfaller denna substans enligt utredningen in under dopningslagens definition.Betänkandet bereds fortfarande i Socialdepartementet.Från har upplysts att verket har oroatsav rapporter om användning av bl.a. GHB bland ungdomar. Substansen är intecentralstimulerande eller starkt beroendeframkallande, vilket gör att den,enligt svensk lagstiftning, inte kan narkotikaklassas. Det har diskuterats omsubstansen kan betraktas som dopningsmedel. Detta är dock en fråga som måsteavgöras av allmän domstol. Det finns ingen myndighet som har bemyndigande attutfärda listor över vad som skall betraktas som dopningsmedel.Läkemedelsverket har övervägt att läkemedelsklassa GHB. Det innebär i så fallatt försäljning utan tillstånd av GHB blir olagligt men inte själva bruket. Enläkemedelsklassificering av GHB förbereds. Förslaget, åtföljt av enkonsekvensutredning, måste först sändas ut på remiss. räknarmed att skicka ut förslaget inom kort.Den arbetsgrupp som regeringen inrättat med uppdrag att se överlagstiftningen rörande de nya syntetiska drogerna skall enligt socialministernäven se över möjligheten att på laglig väg kontrollera andra farliga ämnen,såsom GHB, som används i berusningssyfte.Utskottets bedömningDopningsutredningen överlämnade sitt betänkande Doping ifolkhälsoperspektiv. I betänkandet föreslås bl.a. att det icke-medicinska ochicke-vetenskapliga bruket av de medel som omfattas av dopningslagenkriminaliseras.Utredningen föreslår att grovt dopningsbrott införs i lagen om förbud förvissa dopningsmedel för vilket brott fängelse och skall kunna utdömas. Vidare föreslås att regeringen tar upp frågor omläkemedel och dopningsmedel internationellt, i EU och i andra lämpligasammanhang. Polisens och tullens insatser betonas. Frågan om bruket av nikotinskall bedömas som dopning behandlas också, men något förslag om detta läggsinte fram av utredningen. Betänkandet bereds fortfarande iSocialdepartementet.Utskottet anser att bör avvakta ett kommande förslag frånregeringen i dessa frågor och avstyrker därför motionerna So603 (m) yrkandena15 och 16, So656 (fp) yrkande 35, Ju903 (c) yrkandena 8 och 9, Kr257 (mp)yrkande 16 och Kr511 (c) yrkande 6. beträffande narkotikapolitikenatt med anledning av motionerna 1996/97:So201 yrkande 5,1996/97:So603 yrkandena 11 och 14, 1996/97:So651 yrkandena 1 och 2,1996/97:So655 yrkande 16, 1996/97:So656 yrkandena 12-15, 17 och 26,1996/97:So657 yrkandena 2 och 6, 1996/97:So807 yrkande 3 och1996/97:Ju909 yrkande 4, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. beträffande dopningsmedelatt avslår motionerna 1996/97:So603 yrkandena 15 och 16,1996/97:So656 yrkande 35, 1996/97:Ju903 yrkandena 8 och 9, 1996/97:Kr257yrkande 16 och 1996/97:Kr511 yrkande 6.Stockholm den 8 april 1997På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), RinaldoKarlsson (s), (), (), (), (), (), (), MariannYtterberg (s), (), (), (),(), (), Elisebeht () och AnnikaJonsell (m).Offentlig utfrågning i om situationen på narkotikaområdet medtyngdpunkt på utvecklingen när det gäller ungdomarDatum: Torsdagen den 6 mars 1997Tid: 09.00-13.05Lokal: FörstakammarsalenDeltagare:Statssekreterare och departementssekreterare ,SocialdepartementetDirektör , ()Enhetschef , och drogprevention,Samhällsmedicin Syd, HuddingeÖverdirektör och avdelningsdirektör ,FolkhälsoinstitutetÖverdirektör och projektchef , Social-styrelsenTf. byråchef , polisinspektör och kommissarie , RikspolisstyrelsenGeneraldirektör och utvecklingschef , Ungdoms-styrelsenFörbundssekreterare , Svenska KommunförbundetProjektledare , Stadskansliet i GöteborgProjektledare , , LuleåEnhetschef , , StockholmSkolsköterskan , kurator institutionssamordnare , , StockholmFörbundsordförande och styrelseledamot ,()Styrelseledamot och förbundssekreterare ,()Förbundsordförande och förbundssekreterare ,åt läkemedelsmissbrukare (RFHL)Direktör , European Cities Against Drugs, StockholmOrdföranden i socialutskottet (): Mina damer och herrar! Jagber att på socialutskottets vägnar få hälsa er alla välkomna till dagensoffentliga utfrågning om situationen på narkotikaområdet med tyngdpunkten lagdpå utvecklingen när det gäller ungdomar. Bakgrunden till vårt initiativ, somvi beslöt oss för , är bl.a. informationen från myndigheterom att ungdomar är mer intresserade av att pröva narkotika nu än för några årsedan, och att de också prövar i större utsträckning än tidigare.I en uppmärksammad artikelserie den senaste månaden har tidningen strålkastarljuset mot den nya knarkvågen. kom en nylarmrapport om att tonåringarna super och knarkar som aldrig . Artiklarnaär en dyster läsning för tonårsföräldrar.Uppgifterna om kopplingen mellan olika ungdomskulturer som rejvfester ochbruk av ecstasy och LSD väcker mycket stor oro. Från harvi fått uppgifter om en dramatisk ökning av antalet beslagstillfällen.Utvecklingen i vissa länder i , med en större acceptans när det gällervissa former av narkotika, bör också uppmärksammas.Riksdagen har alltid hävdat en strikt narkotikapolitik. i vårtbetänkande 1995/96:SoU5 uttalade utskottet att vid ett flertaltillfällen har uttalat att målet för den svenska narkotikapolitiken är attskapa ett narkotikafritt samhälle. Denna målsättning, som har ett starkt stödhos den svenska befolkningen, har inte ändrats, och omfattande insatser görseller förbereds för att bekämpa narkotikabrottslighet och narkotikamissbruk.Den restriktiva narkotikapolitiken ligger också till grund för Sverigesinternationella engagemang. Utskottet är positivt till att aktivtdeltar i det internationella samarbetet mot den illegala narkotikahandeln.Detta samarbete är mycket betydelsefullt, bl.a. för att vi i dessa sammanhangbestämt kan markera vårt avståndstagande från de krav på legalisering av vissanarkotiska preparat och liberalisering av narkotikakontrollen som ställs ivissa västeuropeiska länder.Även när det gäller EU-samarbetet har utskottet hävdat en strikt linje. Närfrågan om medlemskap avgjordes i framfördesocialutskottet i ett yttrande till utrikesutskottet att målet för den svenskanarkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt samhälle. Detta mål harstark förankring i den svenska medborgaropinionen, de politiska partierna,ungdomsorganisationerna och övriga folkrörelser.Narkotikapolitiken bygger på ett nära samspel mellan förebyggande åtgärder,kontrollpolitik samt behandling och rehabilitering av narkotikamissbrukare.Samhällets samlade insatser skall ge ett tydligt och entydigt budskap om attall icke-medicinsk användning av narkotika är oacceptabel. Utrikesutskottetdelade den bedömningen och ville för sin del särskilt framhålla betydelsen avatt folkhälsoaspekterna även vägde tungt i de överväganden som görsinom ramen för agerande i olika internationella fora, inklusiveEuropeiska unionen.Det finns inte någon anledning att ändra den svenska narkotikapolitiken. Ettenhälligt socialutskott anser det nödvändigt att med sitt EU-medlemskap är pådrivande i kampen i mot narkotikabrotten, och att vårtland med kraft vänder sig mot alla tankar på en legalisering av narkotikaeller ett accepterande av narkotikamissbruk som en normal företeelse isamhället.Den svenska delegationen i har på olika sätt drivit dessafrågor till beslut om rekommendationer till de fem regeringarna om ennarkotikapolitik med samma innebörd som den jag redovisat. Det senasteinitiativet ledde till en rekommendation om genomförandet av en utbildning förungdom i närområden till att bli informatörer på narkotikaområdet inära samarbete med myndigheter, institutioner och organisationer som arbetarmed narkotikabekämpning.Rubriken för dagens utfrågning talar om läget och utvecklingen pånarkotikaområdet, men utskottet vill gärna också veta hur ni som inbjudits attdelta arbetar, vad ni gjort och vad ni gör, vad ni planerar att göra samt vadni anser att och regeringen bör göra.Dagens utfrågning stenograferas och tas upp på band. Den som visar bildermåste förse oss med kopior. Den som förfogar över intressant material isammanhanget bör förse oss med exemplar eller tips om var vi kan få tag påmaterialet. Anledningen till detta är att utskottet kommer att låta allt dettagå i tryck och fogas som underlag till ett kommande betänkande.Än en gång: Jag ber att få hälsa samtliga närvarande välkomna.Statssekreterare : Jag vill först säga att jag tycker att det ärett mycket gott initiativ att kalla till denna hearing i ett för dagen mycketangeläget ämne. Jag skall först konstatera det som utskottsordföranden själv sade, dvs. att vi på olika sätt har kunnat se oroande signaler.Det gäller framför allt att det har skett en förändring iungdomars attityder till droger. Det är uppenbart att de är mer nyfikna pådroger och verkar ha en öppenhet i förhållandet till droger på ett sätt sominte har förekommit . Det är mycket oroande.Socialministern har i olika sammanhang prioriterat frågor kring alkohol ochnarkotika. För att skaffa sig en aktuell bild av läget kallade MargotWallström till en hearing med myndigheter , till ett rådslagmed ungdomar och till en hearing med representanter förungdomar och ungdomsorganisationer , där också socialutskottetvar representerat. Den bild som kommit fram visar att det växer fram nyaattityder till narkotika inom särskilt vissa ungdomsgrupper. I de årligaskolundersökningar som görs bland landets niondeklasser ser man att andelensom har använt narkotika har ökat från 1989 till 1996. Det finnsenligt samma undersökning av niorna en ökande nyfikenhet på narkotika och enändrad, mer tillåtande, attityd till narkotika som är mycket bekymmersam. Detär dessa trender som måste vändas.Vi har en ungdomskultur som är svårtillgänglig för vuxna. Det finnsockså en internationell trend med ecstasy och andra syntetiska droger som vinås av och som också innebär nya internationella värderingsströmningar. Dessadroger når andra grupper än de traditionella drogerna och kräver också ettannat förhållningssätt från vuxenvärlden.Socialministern kommer att ta över ordförandeskapet i den nationellaledningsgruppen för det alkohol- och drogförebyggande arbetet. Det förstamötet under hennes ledning blir . 13 myndigheter kommer att ingå iledningsgruppen. Jag vill understryka att det inte är ett sätt att ta överdärför att myndigheterna har misslyckats med att samordna dessa frågor. Syftetär att förstärka samverkan och samordningen av insatserna.Ledningsgruppen har sammanställt en nationell handlingsplan sompresenterades . Målet för narkotikapolitiken - ett narkotikafrittsamhälle - ligger fast. Det rubbar vi inte.En referensgrupp med ungdomar i åldern skall knytas till dennationella ledningsgruppen. Ungdomars delaktighet är viktig. Deras synpunkteroch idéer behövs för att vi skall förstå hur ungdomar skall kunna påverkas.Målet och visionen för detta arbete när det gäller ungdomar är en alkoholfriuppväxt och ett narkotikafritt samhälle. Vi ser närmast två operativa delmålsom socialministern kommer att föreslå för ledningsgruppens arbete. Det ena äratt motverka en ny narkotikavänlig trend bland ungdomar när det gäller justdessa syntetiska droger, och det andra är att stoppa svartspriten blandungdomar.Grunden för arbetet med narkotika måste läggas på lokal och regional nivå.Det är viktigt att alla kommuner har utformat lokala handlingsplaner som äranpassade efter de egna behoven och de olika förutsättningar som finns överlandet. Ett lokalt engagemang bland ungdomar, föräldrar, politiker,närpoliser, organisationer och andra som arbetar med barn och ungdomar måstefinnas. Det finns kreativitet och kapacitet hos de enskilda som kan fångas upplokalt och utvecklas i detta arbete. Närpolisreformen, som bl.a. innebär ettproblemorienterat arbetssätt på lokal nivå, skall också ses som bas för ettbättre samarbete mellan polis, skola och socialtjänst. Isocialtjänstpropositionen, som skall läggas fram , betonas värdetav samverkan mellan myndigheter i barn- och ungdomsarbetet. Det föreslås ingaförändringar i de paragrafer som reglerar dessa saker när det gällersocialnämndens allmänna verksamhet, åtgärder mot missbruk eller omsorg om barnoch ungdomar i propositionen. Likväl kommenteras , dess ansvaroch betydelse betonas när det gäller dessa frågor.Kommunen har huvudansvaret för de förebyggande insatserna och vård ochbehandling. Frivilligorganisationernas insatser är av stor betydelse och utgörett värdefullt komplement till kommunernas insatser. De kan inte ta över, mende är ett viktigt komplement. Särskilt när det gäller kampen mot destruktivalivsstilar, droger och utanförskap är samhället i stor utsträckning beroendeav frivilliginsatserna. Politiken på drog- och alkoholområdet måste iframtiden ha en stark folklig förankring för att kunna fungera. Det kan inteåstadkommas utan att enskilda människor engagerar sig mot missbruk ochutslagning. Också internationellt är det viktigt att öka samarbetet och attpåverka andra stater när det gäller synen på narkotika. Vi har som bekantolika uppfattningar . har tillsammans med några andra länder enmycket bestämd uppfattning om hur vi skall se på narkotikan. Framför alltjobbar vi naturligtvis inom Europeiska unionen, men också inom FN, där viförbereder oss inför den speciella session som skall hållas . Vihade ett förmöte dit vi kallade ett antal företrädare och nationer som vi harett gott samarbete med för att lägga grunden för ett framgångsrikt arbete iden verksamheten.Jag vill slutligen betona att arbetet med ungdomar kräver ett levande ochenträget socialt engagemang. Det måste hållas levande, eftersom varjegeneration ungdomar måste förmås att ta avstånd från all användning avnarkotika. Där har vi alla ett stort ansvar.Björn , CAN: Slutsatserna av det jag kommer att säga är egentligen redansagda av de två som har pratat före mig. Vi ser en trend mot ökad erfarenhetav narkotika och ökad tillgänglighet i olika ungdomsundersökningar, i förstahand. Jag tänkte ändå sätta litet siffror och kurvor bakom detta.Det blir en ganska snabb och rapsodisk genomgång av olika undersökningar - iförsta hand sådana som vi själva på CAN har gjort. En av dem ärskolundersökningen i årskurs 9, som har gjorts . Efternedgången i narkotikaerfarenheten och en bit in på 1980-taletlåg siffrorna still . Andelen ungdomar som prövat narkotika var3-4 % under en lång rad år . Den siffran är nufördubblad. av eleverna uppgav 1996 att de har prövat narkotika någongång (bild 1).Det fördelar sig litet olika i olika delar av landet. Vi har gjort enuppdelning i det vi kallar H-regioner. Det är geografiska enheter där det gåratt skilja ut , och . I övrigt är det tätortsbaseradesiffror. Vi ser att ligger något över de övriga, och sedan kommerStockholm, det finns siffror på i hela landet. Narkotikanförekommer mest i och , åtminstone i dessa undersökningar, menden förekommer över hela landet (bild 2).Andelen ungdomar som säger sig haft lust att pröva var lägre i mitten på1980-talet än 1971. Kurvan har stigit . Dock är det ingenökning . av dem som inte har prövat narkotika sägeratt de har haft lust att göra det (bild 3).Siffrorna över antalet ungdomar som säger att de verkligen har haftmöjlighet att pröva visar en liknande trend. Vi ser en minskning fram tillmitten av och sedan en ökning. Det är dock ingen ökning mellan detvå senaste undersökningarna. Det finns en likartad utveckling när det gällerhur många som säger att de vet någon som kan ge eller sälja narkotika tilldem.En annan av de undersökningar vi gör gäller mönstrande, (i regel) 18-årigapojkar. I samband med mönstringen besvarar de en enkät om alkohol- ochnarkotikavanor. Vi ser en likartad trend med en minskning under 1980-talet.Siffrorna låg still på förhållandevis låga nivåer under , men vihar haft en ökningstrend . uppger avpojkarna att de har prövat narkotika, mot tidigare . Det ären fördubbling (bild 4).Vi kan också se en ökning när det gäller tillgängligheten - i alla fall densubjektiva tillgängligheten. Andelen som säger att de haft möjlighet att prövanarkotika har ökat . Siffrorna har nästan fördubblats underdenna period. säger att de haft möjlighet att pröva narkotika(bild 5).Även bland de mönstrande finns det en viss geografisk skillnad. ,och ligger högre än övriga landet när det gäller antal personersom har svarat att de har erbjudits narkotika . Andelen som uppgeratt de har använt skiljer sig också åt. ligger något före ochGöteborg. Övriga riket ligger lägre i snitt. Andelen som uppger att de haranvänt narkotika den senaste månaden är också något större i än i övrigariket (bild 6).Man ser att den skillnaden återkommer om man tittar på en länsuppdelning. Viser att vi har en viss koncentration till , och Malmö.Siffrorna är lägre i bl.a. övre där uppgett att de har prövatnarkotika. Det är alltså ungefär såmånga i som har uppgett att de har prövat narkotika (bild 7).Det finns också data om hur många som uppger att de har erbjudits eller haftmöjlighet att pröva narkotika. Det finns ett ganska starkt samband mellan denbedömda tillgängligheten och andelen som har prövat narkotika i olika län,vilket i och för sig inte är särskilt konstigt. Vad som är orsak och verkankan man naturligtvis diskutera (bild 8).En liknande utveckling som beskrivits ovan ser man också om man tittar påandra ungdomsundersökningar. Ett exempel är att vi 1991 och 1996 gjordeundersökningar bland gymnasister i årskurs 2 i . De visar också enökning när det gäller andelen som har prövat, bedömdtillgänglighet, mindre restriktiva attityder och huruvida man kan tänka sigatt pröva narkotika (bild 9 och 10).Vad är det då för preparat som används i första hand? Vi har något som vikallar för ett regionalt rapporteringssystem. får vi inuppgifter från ett hundratal personer i ett tjugotal kommuner i landet somanger hur de bedömer missbruksutvecklingen . Vi ser ökningstrender i första hand för ecstasy,LSD och rökheroin, men i viss mån även för cannabis.Vi kan titta på siffrorna för vad eleverna i årskurs 9 tror sig kunna få tagpå. Det är inte samma sak som att de verkligen kan få tag på preparaten, mendet är den bedömning de gör. Hasch, marijuana, dvs. cannabispreparaten, liggeri en grupp för sig. Sedan kommer en grupp med LSD, ecstasy och amfetamin, somligger betydligt lägre. Kokain och övriga preparat kommer ännu lägre. 55 %säger att de över huvud taget inte skulle kunna få tag på något preparat (bild11).Om vi tittar på siffrorna för olika preparat bland de mönstrande ser vi attcannabispreparaten ligger högst igen. När det gäller dem som uppger att de harblivit erbjudna eller på annat sätt haft möjlighet att pröva ligger amfetamin,LSD och ecstasy . Tittar vi på statistiken över vilka preparat desäger sig verkligen ha prövat ser vi att cannabis ligger klart överst. Sedankommer amfetamin på och LSD och ecstasy på (bild 12 och 13).Det är helt klart att det finns tydliga ökningstrender. Siffrorna är myckethögre än i , speciellt om vi tittar på 1990-talet.Samtidigt skulle jag vilja säga att det också finns ett annat sätt attbeskriva narkotikaerfarenheten, som jag tycker att man inte skall glömma. Mankan titta på hur många som inte har använt narkotika. i årskurs 9har aldrig använt narkotika. Bland de mönstrande är det (vi har en delsom inte har svarat och som vi inte vet någonting om). Bland gymnasieelevernai årskurs 2 i är det i snitt som aldrig har prövat narkotika.Jag tycker att det är viktigt att vi inte glömmer bort det perspektivet idetta sammanhang (bild 14).Till sist skulle jag vilja dra några väldigt snabba slutsatser av det jaghar sagt. De bekräftar förstås det som nämnts tidigare. Vi har en klaröknings-trend när det gäller andelen ungdomar som har prövat narkotika i deundersökningar som finns tillgängliga. Det finns en ökad tillgänglighet;åtminstone bedömer eleverna själva subjektivt att det är så. Det gäller förövrigt olika ungdomsgrupper. Man bedömer att det är lättare att få tag pånarkotika. Det finns allt fler som har mindre restriktiva attityder, och detfinns en ökad benägenhet att pröva bland dem som inte redan har gjort det.Jag tycker dock, för att knyta an till det jag sade , att vi inte fårglömma bort att en stor majoritet aldrig har prövat narkotika. En stormajoritet har fortfarande - och kommer förhoppningsvis även framgent att ha -en restriktiv attityd till narkotika. Det är ändå den basala attityden blandden stora majoriteten. Erfarenheterna av cannabispreparat är fortfarandebetydligt större än av s.k. partydroger (bild 15).Jag tycker att det är viktigt att vi som har olika roller när det gäller attgå ut och informera och prata om det här inte bidrar till ettmajoritetsmissförstånd. Vi skall inte bidra till att ungdomar tror att man är?ute? om man inte prövar narkotika. är det så att de allra flestainte har prövat. Det finns en grund att bygga på för framtida förebyggandeinsatser. De allra flesta har faktiskt en restriktiv attityd.Ordföranden: så mycket för det. Då lämnar jag ordet till och drogprevention på . Varsågod!Anders Romelsjö: och drogprevention vid SamhällsmedicinSyd är en landstingsenhet som har tilluppgift att försöka utveckla det alkohol- och drogförebyggande arbetet ilänet. Jag kommer att presentera resultat av två färska undersökningar. Denena avser 16-åringar och kommer från . Den kan komplettera BjörnHibells framställning genom att den innehåller fler uppgifter om sociala ochpsykosociala förhållanden. Den andra avser vuxna i åldern 18-54 år.Jag börjar med ungdomsundersökningen. Det var ett urval på ca 1000 elevervarav deltog. Här ser ni siffror påolika vanor.