bet · GK01BoU9 · 1997-02-13 00:00:00 — Vissa plan- och byggfrågor I betänkandet behandlas drygt 20 motioner väckta avseende bl.a.översiktsplaneringen, bygglovsplikten samt planfrågor med internationellinriktning. Samtliga motioner avstyrks av utskottet.Till betänkandet har fogats 13 reservationer. I betänkandet behandlasdels de under allmänna motionstiden väckta motionerna1996/97:Bo201 av m.fl. (m) vari yrkas14. att hos regeringen begär förslag om en ny lagstiftning förstrandskydd i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:Bo209 av m.fl. (mp) vari yrkas12. att hos regeringen begär en översyn av föratt underlätta självbyggeriet.1996/97:Bo235 av m.fl. (v) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag om hur revisionen av denkommunala översiktsplanen kan användas för att motverka segregation, gemöjlighet för alla att kunna ha råd med en bostad, planera för en bättreboendemiljö m.m. enligt vad som i motionen anförts.1996/97:Bo502 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om tävling om Brozonen.1996/97:Bo505 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vinteruppställningav villavagnar.1996/97:Bo507 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett decentraliserat och demokratiskt inflytande,2. att hos regeringen begär förslag till åtgärder för hur denfysiska och ekonomiska planeringen bättre skall samordnas och stödjas samt detdemokratiska inflytandet stärkas på nationell och internationell nivå ienlighet med vad som anförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppföljning och fortsatt genomförande av arbetet med boende- ochbebyggelsefrågor (HABITAT II),4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hur användningen av medel inom ramen för Artikel 10 och Interreg IIC bör utformas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det fortsatta arbetet med VASAB 2010 (Östersjövisionen),6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om redovisning till och fortsatt genomförande av arbetet medden nationella visionen "2009",7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppdrag i fråga om underlag för regionaltutvecklingsarbete,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en översyn av regionplaneinstitutet i ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utveckling av den kommunala översiktsplaneringen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att tillsätta en parlamentarisk utredning.1996/97:Bo508 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om befogenheter för självstyrelseorganet i att utarbeta enregionplan för ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om snara förberedelser för ett beslut om en regionplanering i Skånemed tydliga uttalanden om att det är ett starkt önskemål att en sådanplanering kommer till stånd.1996/97:Bo516 av () vari yrkas att beslutar attden tillåtna storleken på s.k. friggebodar ökas till i enlighet medvad som anförts i motionen.1996/97:Bo518 av m.fl. (c) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till ändring i plan- ochbygglagen avseende sänkt tillståndsplikt för byggande i enlighet med vad somanförts i motionen.1996/97:Bo519 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av att utveckla planeringsrutiner för gröna stråk.1996/97:Bo520 av Per m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samladstrukturplan för Skåne.1996/97:Bo528 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillståndsgivningvid uppförande av vindkraftverk.1996/97:Bo530 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att stor restriktivitet skall iakttas vid etableringstillstånd förvindkraftverk.1996/97:Bo531 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär en sammanslagning av i enenda lag enligt vad i motionen anförts.1996/97:Bo534 av m.fl. (v) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om krav på arkitektkompetens,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inrättandet av ett nationellt arkitektregister.1996/97:Jo236 av m.fl. (m) vari yrkas12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om glesbebyggelserätten.1996/97:Jo779 av m.fl. (kd) vari yrkas4. att hos regeringen begär en utredning om hurkompensationsbiotoper kan användas som instrument i samhällsplaneringen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stärkt i tätort.1996/97:Jo796 av () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpta redovisningskrav i planer och miljökonsekvensutredningarvad gäller buller.1996/97:N426 av m.fl. (mp) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förenklat bygglovsförfarande för vindkraft.1996/97:So426 av m.fl. (c) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om funktionshindrades deltagande i samhällsplaneringen.dels den med anledning av proposition 1996/97:11 väckta motion1996/97:Fö59 av m.fl. (mp) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att planlagstiftningen bör utvecklas så att sårbarhetsanalyser ihögre utsträckning ingår i den kommunala planeringen,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att en översyn bör göras av i syfte att stärkasårbarhetsaspekterna i den. PlanfrågorÖversiktsplaneringen m.m.Genom (PBL) ställs krav på kommunerna att upprätta enaktuell översiktsplan som omfattar hela kommunen. Planen skall ange hur mark-och vattenområden är avsedda att användas och hur bebyggelseutvecklingen börske. Planen är dock inte bindande för myndigheter och enskilda. En bindandereglering av markanvändningen sker genom detaljplan eller områdesbestämmelser.En sådan plan får endast omfatta en begränsad del av kommunen.Förslag som avser förändringar i översiktsplaneringen m.m. förs fram i femmotionsyrkanden.Som en del i en förstärkt samhällsplanering för att tryggabostadsförsörjning och byggande förordas i partimotion1996/97:Bo235 yrkande 3 att den kommunala översiktsplaneringen skallrevideras. Enligt förslaget skall översiktsplanen utformas så att den kananvändas för att motverka segregation, ge möjlighet för alla att kunna ha rådmed en bostad samt ge en bättre boendemiljö m.m.Den kommunala översiktsplaneringens primära uppgift är, som framgår ovan,att för hela kommunen ange hur mark- och vattenområden är avsedda attanvändas. Avsikten är att översiktsplanen skall behandla långsiktiga ochstrategiska frågor för markanvändningen sett i ett helhetsperspektiv. Detinnebär att planen förutom riktlinjer för bebyggelseutvecklingen också skallange hur kommunen i den efterkommande detaljplanläggningen m.m. avser atttillgodose riksintressena som de kommer till uttryck i naturresurslagen.Avsikten är att översiktsplanen skall grundas på de anspråk och intressen somfinns på såväl bevarande som förändringar av markanvändning och miljö. Vilkaövriga faktorer som skall vägas in är i hög grad en fråga för den enskildakommunen. Det innebär att förhållanden som avser boendemiljö och segregation iboendet m.m. kan ligga till grund för översiktsplaneringen i den utsträckningdet bedöms som erforderligt. Utskottet, som i allt väsentligt finner dennuvarande ordningen för översiktsplanerarbetet väl avvägd, är inte berettförorda en revidering av översiktsplaneringen med den inriktning som förs frami partimotion 1996/97:Bo235 (v) yrkande 3. Motionen avstyrks.I motion 1996/97:Bo507 (c) läggs fram förslag som syftar till att förbättrasamordningen mellan fysisk och ekonomisk planering och öka engagemanget iplanfrågor såväl nationellt som internationellt. Enligt motionen har det iSverige varit ett begränsat utbyte av information och samordning mellan denfysiska planeringen och den ekonomiska planeringen. Det anges bl.a. bero påatt ansvaret för planeringsformerna ligger på olika nivåer. Centralt är deknutna till olika departement och centrala verk. På lokal nivå ligger ansvaretför den fysiska planeringen på kommunerna medan länsstyrelserna har ansvaretför genomförandet av regionalpolitiken.Vad som erfordras är enligt motionen åtgärder som ger en förbättradsamordning av den fysiska och ekonomiska planeringen och ökar detdemokratiska inflytandet på nationell och internationell nivå överplaneringen. Utgångspunkten för det demokratiska inflytandet bör enligtförslaget vara ett perspektiv nedifrån och upp. För att åstadkomma dettamåste bl.a. det lokala arbetet i kommuner och kommundelar stödjas. innebära att kommunerna i sin översiktliga planering bättre måste vävain ekonomisk planering både vad gäller kommunikationer och regional utveckling- yrkandena 1 och 2.För att åstadkomma den eftersträvade demokratiseringen av planprocessen m.m.förordas att organisationen på länsnivå och på nivå ändras ochutvecklas som aktiveras på nationell nivå. Med hänvisninghärtill föreslås att en översyn görs av såväl regionplaneinstitutet - yrkande8 - som av de kommunala översiktsplanerna - yrkande 9. Dessutom förordas atten utredning tillsätts med uppgift att utveckla metoder för en lokal effektivhantering av mark-, plan- och byggfrågor m.m. - yrkande 10.Med anledning av vad som i motion 1996/97:Bo507 (c) förordats avseende ensamordning av fysisk och ekonomisk planering m.m. vill utskottet anföraföljande.Den fysiska planeringen har i en lång tradition. Det innebär att denhar kommit att få en stark förankring i samhället och att den till viss delhar blivit synonym med det betydligt bredare begreppet planering. En godfysisk planering grundad på ett lokalt demokratiskt inflytande är också enförutsättning för en god samhällsutveckling på alla områden. Inriktningen ochomfattningen av den fysiska planeringen måste naturligtvis anpassas till desärskilda krav och förutsättningar som varje tid ställer. Sådana anpassningarhar också kommit till stånd dels genom mera omfattande omläggningar avplansystemet, dels genom successiva förändringar av tillämpning och praxis.Vid sidan av den fysiska planeringen finns det en rad andra planformer ochplaninstrument som också de har stor betydelse för samhällets utveckling. Detgäller bl.a. olika former av ekonomisk, regionalpolitisk och infrastrukturellplanering. Dessa planer har endast i begränsad utsträckning samordnatssinsemellan eller med den fysiska planeringen. Skälen härför är flera. Påsamma sätt som den fysiska planeringen har vuxit fram ur behovet frånsamhällets sida av att kunna påverka stadsplanering och byggande har övrigaplanformer ofta sina rötter i de specifika krav på planering som olikasamhällssektorer haft. Den fysiska planeringen har sin tyngdpunkt på lokalkommunal nivå medan övriga planformer till övervägande del tillkommer påregional eller central nivå. I ett alltmer integrerat och internationaliseratsamhälle framstår svagheterna med en på detta sätt sektoriserad planeringtydligt. Utskottet delar sålunda vad som i motion 1996/97:Bo507 (c) anförts omatt samordningen mellan fysisk och ekonomisk planering måste öka. Det gällerinte minst mot bakgrund av de ändrade planeringsförutsättningar som följer avdet ökade samarbetet med våra grannländer och av medlemskapet i EU. Till dennafråga återkommer också utskottet nedan i avsnittet Planfrågor medinternationell inriktning.Behovet av en förbättrad samordning är enligt utskottets mening tydligtbl.a. när det gäller fysisk och regionalpolitisk planering. En förutsättningför att regionalpolitiska insatser skall få avsedd effekt är sålunda att de irimlig utsträckning beaktar den syn på bebyggelseutveckling m.m. som kommertill uttryck i kommunernas fysiska planering. På samma sätt kan det hävdas attdet kommunala planarbetet bör ske mot bakgrund av de regionalpolitiskasträvandena. En god kunskap om den regionalpolitiska planeringen är därmed ettav villkoren för att översiktsplaner och detaljplaner skall få en utformningsom svarar inte bara mot målen för markanvändningen utan också motregionalpolitiska och andra mål. En på detta sätt sammanhållen planering ärvanlig inom bl.a. EU och går under beteckningen rumslig planering.Nödvändigheten av en delvis ny syn på samhällsplaneringen som har sin grundi de förändrade förutsättningar som föreligger har på olika sättuppmärksammats . Även om detta förhållande ännu inte kommittill så många konkreta uttryck är det ett tecken på att samhällsplaneringen nuär på väg att finna nya former som leder till en ökad samordning mellan olikasamhällssektorer. Som nämns i motionen utgör ett av de första exemplen pådetta den vision för framtida bebyggelsestruktur och markanvändning -2009 - som utarbetet tillsammans med ochNUTEK. I rapporten betonas bl.a. nödvändigheten av att koppla samman denfysiska planeringen med en regional utvecklingsplanering.Behovet av förändringar av samhällsplaneringens uppgifter och former liggerockså till grund för den översyn av den statliga myndighetsorganisationen inomplan-, bygg- och bostadsväsendet som påbörjats. I direktiven föröversynen (dir. 1996:113) framhålls behovet av samverkan mellan denregionalpolitiska verksamheten och fysisk planering i fråga om analys- ochutvecklingsarbete - detta bl.a. med hänvisning till plan- och byggsektornsinternationalisering och inträde i EU. Direktiven utgår vidare frånatt utvecklingen troligen kommer att leda till rollförskjutningar och ändradesamarbetsformer i samhällsplaneringen. Ett bättre samarbete mellan olikaplaneringsnivåer och samordning av sektorsplaneringen anges utgöra viktigainslag i denna utveckling. Det ingår också i utredningsuppdraget att prövaförutsättningarna för en samordning av berörda statliga myndigheters arbeteinom fysisk planering och regional utveckling.Som framgår av framställningen ovan delar utskottet uppfattningen i motion1996/97:Bo507 (c) att en förbättrad samordning mellan fysisk och ekonomiskplanering bör komma till stånd. kan utskottet konstatera att en meraallmän insikt om detta håller på att växa fram. De ovan redovisadeutredningsuppdragen m.m. utgör bara några exempel på detta. Utskottet är motbakgrund härav inte nu berett förorda ytterligare åtgärder med den inriktningsom föreslås i motionens yrkanden 1-2 samt 8-10. Det får enligt utskottetsmening förutsättas att regeringen liksom berörda myndigheter har sinuppmärksamhet riktad på frågan utan någon uttryckliga begäran häromoch att framtida planeringsinsatser sker med beaktande av behovet avsamordning mellan olika planeringsinstrument och mellan olikasamhällssektorer.Vissa planfrågor m.m. i SkåneMot bakgrund av att länsstyrelserna i län och den 1januari 1997 lagts samman till en länsstyrelse - i län -förs i två motioner fram förslag som avser vissa planeringsfrågor i Skåne.Behovet av att samordna de olika kommunernas översiktliga planering ärenligt motion 1996/97:Bo508 (c) utomordentligt stort i . Det anges bl.a.bero på de vitt skilda krav på markanvändning som följer av bristen påallmänrättslig mark, jordbrukets behov, befolkningstillväxten och behovet avkommunikationsleder. Av särskild betydelse är enligt motionen effekterna avden beslutade fasta förbindelsen över som reser flera för hela Skåneviktiga planeringsproblem. För att en sammanhållen planering skall komma tillstånd bör därför det självstyrelsorgan i som bildas gesbefogenhet att utarbeta en regionplan för - yrkande 1. Samtidigtföreslås att skall uttala att det är ett starkt önskemål att enregionplanering för snabbt kommer till stånd - yrkande 2.Förslaget i motion 1996/97:Bo508 (c) synes utgå från uppfattningen att enerforderlig regionplanering i inte kommer till stånd med mindre än attden initieras av riksdag och regering. Utskottet vill mot bakgrund häraverinra om de bestämmelser som gäller för upprättande av regionplan.I en regionplan skall behandlas planfrågor som fordrar samverkan mellanflera kommuner. Det gäller frågor som är av gemensamt intresse för en vissregion som anordningar för kollektivtrafik, samarbete på undervisnings- ochvårdområdet, ordnande av vattenförsörjning och avlopp samt avfallshanteringen.Det kan även avse en mera samlad strategi för markanvändningen med avseende påbostadsbyggande eller bebyggelseutvecklingen i stort. Regionplanering ärprimärt en angelägenhet som det ankommer på berörda kommuner att tainitiativ till. Genom regionplaneinstitutet erbjuds kommunerna en lagregleradplanform som kan användas när förhållandena så påkallar. Om flera kommunersöversiktliga planering behöver samordnas och samordningsverksamheten intekommer till stånd på annat sätt får dock regeringen utse ett regionplaneorgan(7 kap. 1 § PBL). Det skall dock inte ske om de berörda kommunerna meraallmänt motsätter sig detta (7 kap. 2 § PBL).Som redovisats ovan är avsikten att regionplanering i första hand skallkomma till stånd i tillräcklig omfattning på kommunalt initiativ utanmedverkan av staten. Skulle detta inte ske är det regeringen som har atttillse att erforderlig samordning kommer till stånd. Enligt utskottets meningbör denna ordning bestå. Ansvaret för att planeringsinsatserna i Skånesamordnas i den utsträckning som krävs bör därför även fortsättningsvis iförsta hand åvila berörda kommuner. Motion 1996/97:Bo508 (c) avstyrks medhänvisning härtill.Även i motion 1996/97:Bo520 (s) berörs frågan om en för sammanhållenplanering. Enligt motionen är det framför allt pågående och planeradeinfrastrukturinvesteringar i länet som gör behovet av en för hela länet samladplanering nödvändig. Denna planering skall enligt förslaget inte bara gälladen traditionella fysiska planeringen utan även omfatta investeringar i såväljärnvägs- som vägnätet bl.a. i anslutning till den nya förbindelsen överÖresund. Genom att ansvaret för planeringen åvilar flera olika huvudmän saknasden regionala koordinering som enligt motionen erfordras. En för hela Skånesamlad strukturplan som anger den huvudsakliga förläggningen ochmarkanvändningen för de större strukturbildande elementen bör enligt motionendärför arbetas fram.Som utskottet uppfattat förslaget i motionen innebär det att det för Skåneskall tillskapas ett nytt planinstrument benämnt strukturplan. Utskottet delarinte denna åsikt. De behov av samordning av planeringen i som föreliggerbör enligt utskottets mening kunna komma till stånd inom ramen för deplaneringsinstrument som finns tillgängliga. Som framgår ovanerbjuder bl.a. regionplaneringen en sådan möjlighet. Vid en ökad samordningmellan fysisk och ekonomisk planering som utskottet i det föregående uttalatsig för kommer också bättre förutsättningar att ges för att en planering medden i motionen förordade inriktningen skall komma till stånd utan någonriksdagens ytterligare åtgärd. Motion 1996/97:Bo520 (s) avstyrks.Enligt vad som anförs i motion 1996/97:Bo502 (m) är det en angelägenhet förhela landet att en internationell tävling utlyses om markområdet intillÖresundsbrons angöring söder om - den s.k. brozonen. Motionären föreslåratt bör göra ett tillkännagivande med denna innebörd.Utskottet anser inte att det är en uppgift för att ta initiativtill den tävling om brozonen som förordas. Motion 1996/97:Bo502 (m) avstyrkssåledes.Planfrågor i övrigtDagens regler om strandskydd försvårar enligt Moderata samlingspartietspartimotion 1996/97:Bo201 ett bevarande av en levande skärgård och en levandelandsbygd. Förbudet mot strandnära bebyggelse gör det svårt att utvecklaboende och annan verksamhet i dessa delar av landet. Enligt motionenförhindrar strandskyddsreglerna dessutom tillkomsten av attraktiv bebyggelse istrandnära lägen också i våra samhällen. Enligt motionens yrkande 14 bördärför strandskyddsreglerna ges en ny utformning. Det skall sålunda föreliggaen generell rätt att bygga nära stränder och vattendrag. Denna rätt skall dockkunna begränsas av kommunen när det är motiverat med hänsyn till behovet avatt skydda känsligt djur- och växtliv i strandnära områden och för attgarantera allmän tillgång för bad och friluftsliv, särskilt i befolkningstätaområden. Det skall enligt motionen ske genom antagande av detaljplan.Reglerna om strandskydd reviderades i vissa delar . I anslutninghärtill avvisade också ett motionsförslag om reglering avstrandskyddet i detaljplan. Frågan om strandskyddets utformning har därefterbehandlats av i betänkandet (SOU 1996: 103).Utredningen föreslår dock inte några ändringar i regleringen av strandskyddet.Enligt utredningen bör däremot dagens bestämmelser om vilka restriktioner somgäller i strandskyddsområden kompletteras för att åstadkomma etttillfredsställande skydd för djur- och växtlivet. Detta sker enligt förslagetlämpligen genom att anläggningar m.m. förbjuds som väsentligt försämrarlivsvillkoren för djur och växter.Riksdagen har, som framgår av den kortfattade redovisningen ovan, nyligenavvisat ett motionsförslag motsvarande det i partimotion 1996/97:Bo201 (m)yrkande 14. Utskottets ställningstagande i denna del står fast. Frågan om strandskyddets utformning m.m. torde dessutom komma attaktualiseras i det aviserade förslaget till en miljöbalk.Det finns enligt motion 1996/97:Jo779 (kd) ett behov av att förstärkaskyddet för städernas gröna ytor. Enligt motionen är de förbättringar iskyddet som tidigare vidtagits inte tillräckligt långtgående. Ett instrumentför att skydda grönområden är enligt motionens yrkande 5 att skapa ettskyddsinstitut som till sin verkan ligger mellan nationalstadspark och andraskyddsbestämmelser. Med ett sådant instrument skulle grönområden i form avgröna kilar och gröna bälten kunna skyddas även om de inte alltid har så högnaturkvalitet, men som har stor betydelse för spridningen inom ett ekosystem.En modell för ett sådan skyddsinstitut kan enligt förslaget vara att det skallkrävas två beslut av kommunfullmäktige med val emellan för att exploatering avett i översiktsplanen skyddat område skall kunna ske.Tillgången till en rik och varierad natur är viktig för människorsvälbefinnande. För boende i tätorter är tillgången till närbelägna natur- ochgrönområden av stor betydelse som ett berikande inslag i vardagsmiljön och föratt tillgodose behovet av rekreation och friluftsliv. Plan- ochbyggutredningen hade mot bakgrund härav att överväga frågan om skydd avtätorternas grön-områden. I uppdraget ingick vidare att ge en samlad bild avkunskapsläget som underlag för en bedömning av behovet av fortsattutvecklingsarbete. Utredningen har i delbetänkandet Miljö och fysisk planering(SOU 1994:36) redovisat resultatet av sina överväganden. Utredningens förslaginnebar bl.a. att krav skulle föras in i PBL på att hänsyn skall tas tillbehovet av parker och andra grönområden i bebyggelsemiljön. Dessutomförordades att kommunen skulle ges möjlighet att i plan meddelaskyddsbestämmelser för särskilt värdefulla tomter och allmänna platser.Plan- och byggutredningens överväganden avseende skyddet av grönområden lågtill grund för den proposition med förslag till ändringar i plan- ochbygglagen m.m. som antog (prop. 1994/95:230, bet.1995/96:BoU1). gäller sålunda att bebyggelsemiljöninom områden med samlad bebyggelse skall utformas med hänsyn till behovet avparker och andra grönområden (2 kap. 4 § PBL). Dessutom kan skyddsbestämmelsertas in i detaljplan (5 kap. 7 § PBL) eller områdesbestämmelser (5 kap. 16 §PBL) för tomter och allmänna platser som är särskilt värdefulla från bl.a.miljömässig synpunkt. Utskottet delar mot bakgrund härav inte uppfattningenatt ytterligare skydds- och planeringsinstrument bör tillskapas för städernasoch tätorternas grönområden. Motion 1996/97:Jo779 (kd) yrkande 5 avstyrks.Ytterligare ett förslag med inriktning mot att stärka skyddet för städernasgröna ytor läggs fram i kd-motionen.