bet · GL01SfU6 · 1997-11-18 00:00:00 — Kommuner som t.ex. Botkyrkafår sin största invandring just av anhöriga som inte faller inom ramen för detstatliga ersättningssystemet. Det är ofta gamla som inte blir berättigade tillsvensk folkpension, utan som måste försörjas via socialbidrag. Det här är ettstort problem för många av landets kommuner, som får stå för de härkostnaderna via socialbidragssystemet.Siw (): Det är rätt väl känt att storstäderna får en större andelinvandrare. Men det finns ett bidrag som följer med dem. Sedan kan vi diskuteraom det är rättvist eller inte.Men, precis som säger, diskuteras inte den stora gruppen så mycket. Dåundrar jag: Får denna proposition någon betydelse? För precis som sadeföljer nu ändå pengar med för dem som inte klassas direkt som flyktingar.Gustaf von (): Jag vill bara erinra statssekreteraren som representantför regeringen om att utskottet vid ett flertal tillfällen i enighet har sagtatt man borde försöka lösa pensionsfrågorna för den äldreinvandrarbefolkningen, som går på socialpension som betalas av kommunerna.Man måste hitta någon annan form för detta. Det har väckts motioner i riksdagenoch det har också gjorts eniga uttalanden, men ännu har vi ingenting sett.Gullan (): Herr ordförande! Det ligger en fara i att vi politikertror att vi genom organisatoriska/administrativa åtgärder kan förbättraintegrationen av invandrare. Det visar väl också den debatt som snabbt uppstodom vi skulle ha ett integrationsverk eller inte. Jag skall inte gå närmare inpå den frågan, det jag menar är att det knappast är sådana åtgärder som lösernågra problem . Det är vad som händer i praktiken.Det var välgörande att höra rektorn från , tyckte jag. Hanvisade hur man kan arbeta praktiskt för att göra unga människor mer skickadeatt komma ut i ett fullvärdigt samhällsliv.Jag har en fråga främst till och tillDiskrimineringsombudsmannen. Jag tror att alla i den här församlingen menar attalla skall ha lika rättigheter och lika skyldigheter i vårt land, både vadgäller arbete och levnadsvillkor över huvud taget. Men mitt i detta måste detockså finnas en respekt, som rektor sade, för det som skiljer. Vi fårinte frångå att invandrare - om man nu skall kalla dem det hur länge som helst,det kan diskuteras - ibland kanske söker sig till varandra. Måste vi inte ocksåacceptera att inte alla blir ?försvenskade?, att man vill bevara sitt ursprungmera och även söka sig till varandra för att finna sin tillvaro mitt i detsvenska. Den frågan skulle jag vilja ha litet utvecklad av tror jag väldigt mycket på det goda exemplets makt. Det visar inteminst de besök man gör på skolor, t.ex. och iMalmö. Jag har varit på flera stycken där duktiga lärare och engagerad personalverkligen kan ställa upp och göra sina elever starka. Men det handlar också omatt man genom positiva förebilder kan visa att företag verkligen anställer ochatt man har funnit något värdefullt i detta. Vi fick ett gott exempel av Teliasrepresentant, men jag vet att kan utveckla detta litet mer. Jagtror att det är minst lika viktigt att visa de goda exemplen som att tala omsvårigheterna.Mauricio : Som alla andra vill jag passa på att säga några andra sakerockså. Det första är att den här propositionen verkligen är ett mycketintressant försök att kanske diskutera mycket svåra frågor.Ministern måste få en eloge för att ha försökt. Det är ett mycket tydligtframsteg i jämförelse med t.ex. det betänkande som och andrapresenterade, där begreppet integration helt enkelt lämnades utan definition.Här gör man åtminstone ett försök att klara ut de här sakerna.Därmed inte sagt att det inte finns problem. Jag tror inte att jag skullegilla sättet man har löst problemen på. Men jag tror att det ligger litet ifrågans natur. Det är väldigt svårt. Jag tror att propositionen borde mognamycket mer, både innehållsmässigt och vad gäller de konkreta aspekterna. Dethär är en bra början, ett intressant underlag, men man är långt ifrån att påett tillfredsställande sätt kunna svara på de här frågorna. Jag tror att manborde försöka ge regeringen litet mer betänketid, så att den kan komma mednågot mer moget.Nu till mer konkreta saker. Någonting som jag som historiker trots allt måstepåpeka är att det i propositionen finns en mycket allvarlig förvanskning av densvenska historien, som jag tror att både regeringen och borde rättatill. Det är viktiga saker. I den här texten, på slutet av s. 21, där manmotiverar nya mål och inriktningar, säger man: ?Mot bakgrund av att Sverigeblivit ett samhälle med etnisk och kulturell mångfald...?. På andra ställen itexten kopplar man ihop det här med invandringen.Jag tror att alltid har haft kulturell mångfald. Man kan inte sägaatt ni plötsligt, därför att vi kom hit, fick mångfald på det kulturellaområdet. Det är inte någon tjänst ni gör oss eller . Dessutom har alltid haft minoriteter, så etnisk mångfaldhar alltid funnits också. Samerna och andra skulle inte tycka att det varroligt att få höra att det plötsligt, 1950, började finnas minoriteter iSverige. Det här kan rättas till mycket enkelt genom att man säger att de harökat. Det har blivit större mångfald eller något sådant. Men man skall intesäga att det plötsligt blev så här. Det är ett påpekande utifrån den historiskaaspekten.Om man går vidare till frågan om principerna skulle jag vilja säga att självabegreppet integration är ett utomordentligt svårt begrepp, framför allt när manvill göra politik av det. Därmed inte sagt att vi inte skall försöka att hanågot begrepp, det är viktigt, framför allt om vi skall ha något som kan kallasintegrationspolitik.Faran med begreppet integration ligger i att man kan definiera vissa liv sommer integrerade och andra liv som mindre integrerade, trots att alla dessa livkan vara fullt tillfredsställande. Man skapar ett slags regel för vad som ärintegrerat och vad som inte är integrerat. Så som världen ser ut blirfrågan om man är integrerad i det svenska samhället, som frågan brukar ställas,mindre och mindre relevant. Det vi brukade kalla det svenska samhället hållerpå att omvandlas till en mångfald av olika sociala arenor, som inte längresammanfaller med det svenska på det gamla nationella sättet. Jag skall ta ettexempel.Tänk er att jag spelar schack via Internet med en kille i . Jag är dåintegrerad i ett internationellt nätverk av schackspelande människor. Sedan görjag affärer med och säljer skinka i , inte alls i . Jag ärintegrerad i och i . Sedan tittar jag på TV från . Jag spenderar då av min tid med att göra affärer på andraspråk, titta på TV på andra språk och mycket annat. Mitt liv är, tror jag,fullt tillfredsställande för mig. Men på frågan om jag är integrerad i detsvenska samhället skulle många kanske svara nej, det är du inte. Skall mitt livåtgärdas på något sätt, rättas till, göras bättre eller sämre? Det tror jaginte alls.Det jag menar är följande: Integrationsbegreppet, så som de flestafortfarande uppfattar det, har blivit otidsenligt. Det vi fortfarande tänker påsom det svenska samhället var tidigare ganska kompakt, men det har förändratsradikalt. Därför tror jag att vi i stället för integrationsfrågan borde ställaoss frågan vad som är ett tillfredsställande liv utifrån individernas olikadefinitioner på vad som är tillfredsställande. Det är min allmänna reflexion ombegreppet integration.Ett problem hör samman med segregationen, att människor kan välja att bo medsina egna, turkar med turkar eller något sådant. Tänk om en människa säger:Mitt livs projekt är att leva med andra turkar i . Är det bra ellerdåligt? Det vet vi egentligen inte. Människor väljer att spela golf med andrasom gillar att spela golf och mycket annat sådant, och vi tycker inte att detär en segregation. Varenda golfklubb är en liten segregation, det måste vitillstå. människor kring vissa intressen som är deras och inteallas är en viss segregation.I propositionen står att segregationen, både den påtvingade och denfrivilliga, skall motarbetas. Den är inte bra. Vad menas med detta egentligen?Är golfklubbarna farliga för att de segregerar de spelande från de andra? Detär allt detta som måste mogna. För plötsligt kanske vi skapar någonting som ärfarligt, för att vi inte har definierat saker på rätt sätt.Jag vill om ni tillåter det gå vidare litet grand i resonemanget. Det ärmycket stora frågor. I propositionens rubrik finns en allmän formulering: Attgå från invandrarpolitik till integrationspolitik. Här finns ett annat ochmycket allvarligt problem. Jag tror att vi också behöver en invandrarpolitikför den mycket konkreta situationen i som ärpräglade av invandring.Vi måste vara väldigt tydliga och inrikta oss på det, och där krävs mycketspeciella åtgärder. Vi kan inte upplösa det som är invandringsproblemet tillett slags allmänt integrationsproblem. Vi måste renodla begreppen och behållasjälva invandrarproblematiken, eftersom den är viktig.Problemet med den nya myndigheten är att man samlar olika funktioner som inteborde samlas i en och samma myndighet. Det allra tydligaste exemplet är attDiskrimineringsombudsmannen skall ingå i en sådan myndighet. Med det raserar vitotalt det förtroende som ett sådant ämbete borde ha och har genomsjälvständigheten. Det är ett exempel. Det finns många andra.Man samlar uppgifter som kampanjer mot rasismen, forskning,myndighetsutövning och mycket annat. Vi borde se till att decentralisera deuppgifterna till de institutioner, grupper och organisationer som bäst klarardem: kampanjer till det civila samhället, forskningen till universiteten, somvet hur forskning skall bedrivas, och invandrarpolitiken skall hanteras av ettspecialiserat verk som enbart sysslar med inslussningen, osv.På det viset blir det inte mycket kvar för , och jag troratt det är lika bra. Vi behöver inte det. Vi behöver de funktioner som detförsöker ta. Men vi måste sprida dem och göra dem mycket tydliga, renodla ochinte blanda det ena med det andra. Tack.Frank Orton: Det ställdes två frågor. Den första frågan hade tvåunderavdelningar om vilka krav vi ställer på försvenskning av dem som kommerhit. Vi skall ställa krav på att de försvenskas i så måtto att de följer svensklag. Det är inte tu tal om den saken. Däremot skall vi inte ställa kravet attde följer svensk sed.Jag tror att vi alldeles för länge har pratat om integration men i faktiskhandling sysslat med assimilation och försvenskning. Det är viktigt att viockså i praktisk handling tar till oss att är ett mångfaldssamhälle.Det står i vår grundlag, och vi säger alla i den offentliga debatten att vivill att det skall vara det, att vi skall respektera det och tycka att det ärnågot bra. Det var den första underfrågan.Den andra var: Hur skall vi ställa oss till att invandrare söker sig tillvarandra? Blir de invandrartäta områdena getton, eller är de kanske oaser? Detär helt klart att invandrartäta områden har sina problem. Problemen är tydliga.Men att det finns fördelar med detta är inte så tydligt i debatten.Hur kom det sig att svenskarna som flyttade till klimpade ihop sig iMinnesota? Hur kommer det sig att syrianer flyttar från och tillSödertälje? kan en och annan göra sig lustig över att de flyttar från ,men låt oss ta någon annan stad som exempel. Det beror på att man söker sigtill vänner, bekanta och släktingar. Där får man trygghet, respekt ochsjälvkänsla. Man kan bygga sin egen kyrka och kanske t.o.m. få litet politisktinflytande.Att det finns fördelar med detta är helt klart. Den aspekten har kommit framalldeles för litet i den allmänna debatten. Vi måste försöka se vad som är braoch vad som är dåligt, och i vilka lägen vi skall ta hänsyn till det ena ellerandra. Det var den första frågan.Den andra frågan gällde de goda förebilderna. höll jag etttal för några hundra företagare i . Om jag hade varit en politikerhade det säkert hetat att det var ett linjetal. Vad jag sade till dessaföretagare var följande: säger jag inte till er att ni skall anställainvandrare därför att det är olagligt att låta bli, osolidariskt, osympatiskteller någonting sådant. Jag säger det därför att det är korkat av er att intege invandrarna en rättvis chans. Mångfald lönar sig, och mångfald berikar.Detta följde vi sedan upp på vårkanten genom att ta kontakt med ABB,, , och . Det är storavälrenommerade företag med olika inriktning. Vi sade så här till dem: Avspeglardet sig i er personalpolicy att av den svenska befolkningen är föddutomlands? Är det kanske på det sättet att det vore bra om ni jobbade igenomdessa frågor tillsammans med oss?Det har de sedan gjort. Det har resulterat i den skrift som alla riksdagsmän,alla personalchefer på arbetsplatser med mer än 200 anställda, alla vd:ar påarbetsplatser med 100 anställda och alla lokala och regionala statligaarbetsgivare, kommuner, osv. har fått, nämligen Mångfald lönar sig. Där finnsjust de goda förebilderna. Där ställer cheferna, personalansvariga och enskildainvandrare upp och talar om varför det är bra och vilka fördelarna är. Att detfinns en och annan nackdel och att det kan finnas komplikationer att anställaen invandrare är helt klart. Men fördelarna finns redovisade här.Vi har gjort ytterligare saker. Ni vet att för var ettuttryck väldigt i ropet i jämställdhetsarbetet. Det talades om The glassceiling report, glastaksrapporten, från . Vad handlade den om? Denhandlade om att jämställdhetsarbetet inte kom upp på toppen i organisationen,eftersom det fanns ett osynligt tak.Jag skulle vilja tala om någonting annat, nämligen glasgolvet, The glassfloor. Vi här uppe ser problemen, gör uttalanden, antar policies, gördeklarationer och det ena med det tredje. Men får det någon effekt? Tränger detigenom glasgolvet ner till de människor det berör? Det gör det i väldigt storutsträckning inte.För att anknyta till de goda förebilderna kommer vi att haen sammankomst med de fem företagen där de dels skall redovisa vad policyn harlett till och vad de rent faktiskt har gjort i enlighet med den, dels skallpresentera mätbara mål för framtiden så att de skall sätta upp en norm ochförsöka uppnå den.I kombination med detta kommer vi att ta kontakt med fem små och femmedelstora företag som på motsvarande sätt kan vara goda förebilder och talaom för alla sina kolleger i näringslivet vilka fördelarna är. Nackdelarna serman nog lätt ändå, men här skall man se fördelarna.Gustaf von (): Jag har två frågor. Jag börjar med en fråga till BjörnRosengren, som var ordförande i , vars betänkandedelvis ligger till grund för denna proposition. Jag var själv med iutredningsarbetet. Vi hade långa och ibland animerade samtal om olikafrågeställningar som vi skulle bedöma och betrakta.Ibland raljerade jag litet grand gentemot och andra om att vi syssladeväldigt mycket med social ingenjörskonst på detta område. I någon mån är detväl alltid nödvändigt med något inslag av social ingenjörskonst. Man måste lösaen del administrativa och praktiska problem, och man måste vidta vissa åtgärdersom är riktade och sådant.Men man hör också av äldre invandrare: När vi kom hit fanns det ingen sfi. Vikom rakt ut i arbetslivet, och vi har integrerats utan en omhändertagandekultursom har passiviserat oss. Frågan är då om man skall vända på detta helt ochhållet. Vilka hinder finns det egentligen för människor att snabbt komma in isamhället och få jobb?Det kanske bl.a. är sådana saker som vi diskuterade i utredningen. Det gällerarbetsrättsfrågor och regelsystem för att starta egna företag. Jag vet att duhar varit involverad i sådana sammanhang. Det finns också en hel del andrasaker som man skulle kunna diskutera. Vilka hinder skall vi titta på, i ställetför att flytta pengar mellan konton, öka insatser någonstans, tillskapa en nymyndighet, osv? Det kanske mer är grundläggande strukturella problem som viskall diskutera. Det var den ena frågan. Det vore intressant att höra digkommentera detta.Den andra frågan är specifikt riktad till , när vi nu kommitin på området social ingenjörskonst. Det skall göras ett snitt mellanInvandrarverket och . Enbart namnet germig vissa rysningar. Jag hoppas att det inte blir det namnet. Någon har sagtatt det kanske blir , och det är ännu värre. Vad ni hittarpå vet jag inte. Men hur är det med pengarna? Vi måste klara ut hurgränssnittet går så att inte det ena goda för med sig några negativa effekterpå det andra, nämligen sätt att kunna finansiera sinverksamhet. Något som jag är rädd för är att vi nu ökar balanserna i våratillståndsärenden på grund av att vi inte finansierar den verksamhetentillräckligt. Det gäller även Utlänningsnämnden.Ordföranden: Jag vill påpeka att vi bara har och kvarav utfrågningen. Det är många som vill ställa frågor. Det måste bli relativtkorta frågor och korta svar.Björn : Jag var ordförande i den kommitté som förelade det betänkandesom denna proposition till viss del grundas på. Jag skall först allmänt sägaatt vi ganska snabbt i utredningsarbetet upptäckte var den tydligasteskillnaden finns mellan invandrare och icke-invandrare, och där man statistisktkan visa det väldigt tydligt. Det gäller arbetsmarknaden. Arbetslösheten ärmycket högre för invandrare, vilket också redogjorts för här.Det syns tydligt statistiskt att det här förekommer någon form avdiskriminering. Därför vill jag påstå att vi koncentrerade oss väldigt mycketpå arbetsmarknaden. Det har också sagts från att arbetslöshetenär stor, och man har talat om utbildning. Jag skall inte gå in mer på det, utanjag hänvisar till betänkandet.Arbetslösheten är i stor utsträckning strukturell. Jag kan ta ettmångkulturellt län som som exempel. Där har samiskt och svensktblandats under århundraden, och där har man också värnat om sitt kulturarv. Denarbetslöshet som vi har där är helt strukturell. De stora företagenstruktureras om och tar till sig ny teknologi. De förändrar iproduktionsprocesserna. Det leder till att de fördubblar sin produktion medhälften så många anställda som de hade tidigare.Detta går som en löpeld över hela världen, även i den industrialiseradevärlden. Därför är det som jag nu säger: Sysselsättningen kommer inte att öka ide stora företagen för vare sig svenskar eller invandrare. Det är därföregentligen inte så meningsfullt med nuvarande arbetsmarknad att tro att man kanförsöka att genom tvång eller med olika stimuli få mer invandrare i de storaföretagen. De slår ut svenskar, om jag får använda det uttrycket, eftersom detbara finns svenskar där.Det handlar mycket om - för att använda sådana ord som används i debatten- nyskapande, nya produkter och nya marknader. Där tror jag att invandrarna äratt se som en del i tillväxten, dvs. som en möjlighet och inte som ett problem.Det var så vi såg det i utredningen. Mycket av invandrarpolitiken bygger på attdet är ett problem. Inte för inte sitter vi här vid en utfrågning anordnad avsocialförsäkringsutskottet. Det är den sociala sidan som är engagerad och tarställning i invandrarpolitiken. Vi har inte sett invandrarna som en möjlighet.Jag skall kort försöka svara på frågan om hinder. Arbetsrätten togs upp. Jagkan i någon mening påstå att jag har erfarenhet av den både som fackligföreträdare och genom att jag har suttit i Arbetsdomstolen . Det somjag har erfarit är att de mindre företagen - där vi tror att det skall finnasen tillväxt - har svårt att anställa både svenskar och invandrare.Det beror på att de oftast inte vågar. I ett litet företag, om jag äger detsjälv och jobbar i företaget, handlar det om förhållandet mellan mig och denjag anställer. Det är inte bara att jag anställer en människa som gör något.Det är också en personlig relation. Det gör det litet mer komplicerat än i ettstörre företag. En generell åtgärd som vi var inne på var att man i stället försex månaders provanställning skulle ha , för att ta ett exempel. Men detär en generell åtgärd. Man kan inte säga att det gäller invandrare, utan detgäller alla. Så är det . Det är möjligt att det finns några hinder när detgäller det. Jag vill bara ta detta som ett exempel.Arbetsmarknaden har förändrats på så sätt att arbetet har individualiserats.Individualiseringen leder till att de åtgärder som man sätter in iarbetsmarknadspolitiken eller på annat sätt måste mer skjuta in sig påindividen och individens möjligheter. Arbetsrätten har sin tradition i att manskall skydda individen. Den är väldigt mycket kopplad till kollektivet och tillfacket, och jag tycker att det är bra och riktigt. Men det som skiljer sig mot tidigare är att vi nu måste få en arbetsrätt som mer stimulerar tillatt skapa tillväxt. Då handlar det om att arbetsrätten skall ge individenmöjligheter att utvecklas. Jag skall t.ex. kunna ta tjänstledigt från mitt jobbför att pröva att starta eget. Det går inte med arbetsrätten. Där ärframför allt de stora företagen motståndare. För att ta några exempel.Med det vill jag säga att de hinder vi möjligen har är av den karaktären attde har ett annat mål än vad det är . Målet måste vara att hela tidenge individen utveckling och att bidra till att skapa tillväxt. I detperspektivet skall man sätta invandrarna med den utbildning de har och denerfarenhet de har, inte minst i den internationalisering som sker, och där dekan ge väldigt mycket.Jag vill avslutningsvis säga något om myndigheter och verk. Jag ärförespråkare för att man bildar ett integrationsverk. Jag skall inteargumentera mer där än att säga följande. I mitt nya jobb som landshövding iNorrbotten har jag erfarit att den starka decentralisering som görs där manlägger allt mer på kommunerna är rätt och riktig. Det finns en motor ochdynamik i det. Men det man glömmer, och det har vi nu fått erfarenhet av, ärtillsyn och uppföljning. Vet man i egentligen vad som har hänt ett,två eller efter de kanske hundratals eller tusentals beslut man fattar?Inom området som berör barn har man fattat beslut om 300 olikalagar. Vet man vad som har hänt inom området? Hur blev det?Jag tycker att jag ser det litet grand på arbetsmarknaden. Man vet egentligeninte vad som har hänt. Det var litet av poängen när vi talade om detta ikommittén. Vi behöver följa upp och se vad som händer medlagstiftningen eller med åtgärden. Där tycker jag att detär en allmän brist i samhället. Vi har starka verk och stark sektorisering isamhället. Vi har en regering och riksdag som mycket medvetet, kompetent ochprofessionellt fattar sina beslut. Men vet vi egentligen vad beslutensammantaget sett i helhet har lett till? Där tror jag att en sådan myndighetsviktigaste roll är att följa upp, ta fram metoder, osv., som har sagts härtidigare.Lena Häll : Detta med siffror är svårt. Men vi kanske kan få illustrerasiffrorna med en bild. Det är utan tvekan så att förändringen harbudgetkonsekvenser för . Först och främst vill jag göra enjämförelse mellan budgetpropositionen och vad självt har sagt iInvandrarverkets särskilda yttrande i den utredning som heter Lika möjligheteroch som handlar om det nya integrationsverket.I budgetpropositionen har regeringen föreslagit att den nyaintegrationsmyndigheten skall få 59,3 miljoner som man då tar frånInvandrarverkets budget. Vi har i det särskilda yttrandet sagt 43,5 miljoner.Skillnaden i de beloppen är följande. De direkta kostnaderna för denintegrationsverksamhet som bedriver är 37,5 miljoner. Så mycket kostar den verksamheten hos oss . Regeringen har sagt39,6 miljoner i direkta kostnader.Dessutom har regeringen sagt att 19,7 miljoner av Invandrarverketsoverheadkostnader skall tas och läggas på den nya myndigheten. Vi har ansettatt 6 miljoner är en rimlig summa. 6 miljoner motsvarar den procentandeloverhead som vi har fått när vi har tagit över uppgifter från polisen. Det äralltså en procentsats som man i andra sammanhang har använt vidomstruktureringar och uppgiftsomfördelningar mellan olika myndigheter. Totaltfinns en differens på 15,8 miljoner mellan vad regeringen anser att vi kanavvara och vad vi själva anser att vi kan avvara för den här verksamheten.Overheadkostnaderna på 19,7 miljoner kan vi inte hämta hem. Invandrarverketgjorde en omorganisation där vi hämtade hem 34 miljoner i deadministrativa overheadkostnader som då fanns på grund av att man hade en förstor kostym.