bet · GK01JoU16 · 1997-04-08 00:00:00 — I betänkandet behandlas 32 motionsyrkanden om strålskydd och kärnsäkerhet m.m.Dessa frågor ingår från och med /97 i jordbruks-utskottetsberedningsområde.Motionerna tar upp bl.a. radioaktiva utsläpp från kärnkraftverken,internationella strålskydds- och kärnsäkerhetsfrågor och slutförvaringen avkärnkraftsavfall i . Utskottet avstyrker motionerna med hänvisningbl.a. till tidigare riksdagsbeslut och pågående verksamhet hos ansvarigamyndigheter. Flera motionsyrkanden avstyrks av det skälet att det saknaslaglig grund för de föreslagna åtgärderna eller att yrkandena är så oklartutformade att de ej kan leda till något ställningstagande i sak.Till betänkandet fogas 5 reservationer och 9 särskilda yttranden. 1996/97:Jo706 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om slutförvaring avkärnkraftsavfall.1996/97:Jo713 av m.fl. (kd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett tioårigt moratorium innan beslut fattas om slutgiltigtomhändertagande av kärnavfall.1996/97:Jo723 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om UKAEA:s planer på hantering av radioaktivt avfall vid Dounreay.1996/97:Jo727 av m.fl. (c) vari yrkas34. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder med anledning av den för kärnsäkerhet och strålskydd,36. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om nationell utredning om svenska kärnkraftverks radioaktiva utsläpp,37. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en skärpning av utsläppsföreskrifterna i strålskyddslagen.39. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en revidering av Euratomfördraget.1996/97:Jo739 av Per m.fl. (mp) vari yrkas att hos regeringenbegär att den undersöker möjligheterna att genom bl.a.havsrättskonventionen och internationell rätt stoppa de radioaktiva utsläppeni Dounreay.1996/97:Jo741 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att upplösa och ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att införa nya organ i stället för och med oberoendekompetent expertis,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att den skall ta över ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om radioaktiv strålning och dess offer.1996/97:Jo744 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att internationellt måste verka för ett totalförbud avmobila kärnkraftverk,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att måste verka för att mobila kärnkraftverk uppmärksammasi det internationella konventionsarbetet och att bestämmelser förs in i t.ex.havsrättskonventionen så att riskerna minimeras vid användningen av dessakärnkraftverk.1996/97:Jo754 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att införa relevanta gränsvärden både i och i EU,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att minimera hälsoriskerna efter Tjernobyl,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att påvisa vilka effekter Tjernobyl haft på hälsan för osssvenskar.1996/97:Jo768 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kärnavfall,2. att beslutar att införa en tredubbling av avgiften förkärnavfall,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att införa totalt stopp för slutförvaring av utländskt kärnbränslei ,4. att hos regeringen begär förslag till lagtext om kärnavfall somtydliggör att även aska från processing m.m. räknas till denna kategori,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skärpa kärntekniklagen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om platsvalsprocessen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kritiken mot SKB, SSI och SKI.1996/97:Jo784 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till lagändring som innebär att vattenkraft och andraelproduktionsanläggningar inte får utgöra säkerhet för kärnkraftensavfallshanteringskostnader.1996/97:Jo787 av m.fl. (mp) vari yrkas att hos regeringenbegär en utredning om regler för kontroll av radioaktiva direktimporteraderåvaror och gränsvärden för desamma.1996/97:Jo791 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regelbundna analyser av cesium,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kärnkraftsindustrin måste bekosta analyser.1996/97:Jo794 av m.fl. (v) vari yrkas11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att Euratomfördraget bör avvecklas och ersättas med ettmellanstatligt samarbete om energisparande och utveckling av energisystem sombaseras på förnybara energislag,1996/97:Jo795 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att de som är angelägna att ha kärnkraften kvar skall skriva på enförsäkran att ställa upp vid en kärnkraftskatastrof för att sanera,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den kanadensiska processen för miljökonsekvensbeskrivning,4. att hos regeringen begär att den återkommer med förslag tillregler för hur en MKB-process skall gå till och hur enmiljökonsekvensbeskrivning skall utformas.UtfrågningUtskottet har anordnat en utfrågning om vissa strålskydds- ochkärnsäkerhetsfrågor med , och . InledningFrågor om strålskydd och kärnsäkerhet ingår fr.o.m. /97 ijordbruksutskottets beredningsområde, efter att tidigare ha behandlats avförsvarsutskottet respektive näringsutskottet. Utskottet redovisar i detföljande några utskottsbetänkanden i dessa frågor, med uppgifter ommyndighetsstrukturen och gällande bestämmelser på strålskydds- ochkärnsäkerhetsområdet.StrålskyddI betänkande 1994/95:FöU3 behandlade försvarsutskottet ett antal motionerom bl.a. risker med joniserande strålning och lågdosstrålning.Som framgår av försvarsutskottets betänkande är () central förvaltningsmyndighet på detta område. Myndigheten skall verkaför att intentionerna i strålskyddslagen (1988:220) uppfylls. Med stöd avlagen och av strålskyddsförordningen (1988:293) handlägger SSI frågor om skyddför människor, djur och miljö mot skadlig verkan av joniserande och icke-joniserande strålning.SSI skall ha beredskap att vid olyckor, särskilt i kärnteknisk verksamhet,ge information i strålskydds- och saneringsfrågor till berörda myndigheter.SSI övervakar strålskyddet vid de kärntekniska anläggningarna och kontrolleraratt utsläpp till luft och vatten under normaldrift hålls inom fastställdagränser.Försvarsutskottet framhöll bl.a. att strålskyddslagen är en ramlag och attdet ankommer på regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, attmeddela de föreskrifter som krävs till skydd mot strålning samt för att utövatillsyn och kontroll över den verksamhet som lagen reglerar. Häri ingårbedömningar utifrån vetenskapliga rön. FöU utgick från att regeringen ochberörda myndigheter successivt värderade den vetenskapliga informationen omlågdosstrålningens risker och tog erforderliga initiativ. FöU påpekade vidareatt även de då aktuella frågorna om ändring av gränsvärden för utsläpp vidnormal verksamhet och för mottagen dos hos olika kategorier människor hardelegerats av . FöU utgick från att regeringen och berördamyndigheter även i detta avseende skulle ta erforderliga initiativ. Ianslutning till en motion om ändrade utsläppsföreskrifter för kärnkraftverkframhöll FöU att frågan hör till dem som delegerats i strålskyddslagen tillregeringen och myndigheterna. Utskottet hade ändå underrättat sig i ärendetoch erfarit att högsta tillåtna utsläpp gav stråldoser som var långt mindre änvariationen i naturlig bakgrundsstrålning mellan olika svenska orter samt attde faktiska utsläppen låg långt under högsta tillåtna utsläpp.Frågor och interpellationer om bl.a. gränsvärden för radioaktiv strålninghar besvarats av miljöministern , t.ex. den 24 majrespektive och den 19 februari 1997.Kärnavfall m.m.I betänkande 1995/96:NU17 behandlade näringsutskottet 44 motionsyrkanden omolika kärnavfallsfrågor, huvudsakligen från företrädare för avstyrkte samtliga yrkanden och pekade på den noggrannabeslutsprocess som omgärdar prövningen av lagringsmetoder för kärnavfall.Dessutom underströks att några bindningar inte fanns vad gäller vare sigmetoder för inkapsling och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfalleller val av plats för slutförvaret. I fråga om beslutsprocessen förlokalisering av kärntekniska anläggningar betonade utskottet vikten av attberörda kommuner och kommuninnevånare gavs största möjliga insyn i deförstudier som utför. Beträffande verksamhetenvid och import av anrikat kärnbränsle hänvisade utskottet till attStudsvik AB enligt ett regeringsbeslut skall upprätta ett program senast den30 för omhändertagande av använt kärnbränsle innefattande tekniska,ekonomiska och juridiska aspekter.I betänkandet lämnade näringsutskottet följande bakgrundsbeskrivningangående gällande lagstiftning och aktuell verksamhet på området m.m.Lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet - den s.k. kärntekniklagen -innehåller grundläggande bestämmelser om säkerheten i samband med sådanverksamhet. I denna lag definieras kärnavfall som använt kärnbränsle som harplacerats i slutförvar, radioaktivt ämne som har bildats i kärntekniskanläggning, material eller annat som har tillhört en kärnteknisk anläggningoch blivit radioaktivt förorenat samt radioaktiva delar av en kärntekniskanläggning som avvecklas. Med kärnteknisk anläggning avses i lagen förutomkärnkraftsreaktor bl.a. anläggning för utvinning, framställning, hantering,bearbetning, förvaring som avses bli bestående (slutförvaring) eller annanförvaring (lagring) av kärnämne samt anläggning för hantering, bearbetning,lagring eller slutförvaring av kärnavfall.Kärntekniklagen föreskriver (10 §) att den som har tillstånd tillkärnteknisk verksamhet bl.a. skall svara för att erforderliga åtgärder vidtasför att på ett säkert sätt hantera och slutförvara i verksamheten uppkommetkärnavfall eller däri uppkommet kärnämne som inte används på nytt. Ävenstrålskyddslagen (1988:220) innehåller bestämmelser om radioaktivt avfall; idenna lag sägs (13 §) att den som bedriver eller har bedrivit verksamhet medstrålning skall svara för att det i verksamheten uppkomna radioaktiva avfallethanteras och, när det behövs, slutförvaras på ett från strålskyddssynpunkttillfredsställande sätt.Av kärntekniklagen (5 a §) framgår att det i är förbjudet att utansärskilt tillstånd slutförvara använt kärnbränsle eller kärnavfall från enkärnteknisk anläggning eller annan kärnteknisk verksamhet i ett annat land.Förbudet mot slutförvaring av utländskt kärnavfall i infördes den 1januari 1993 (prop. 1992/93:98, bet. I propositionen som låg till grundför beslutet underströks att undantag från förbudet - när det föreliggersynnerliga skäl - skall meddelas med stor restriktivitet. Enligt vad somredovisades i specialmotiveringen i propositionen kan synnerliga skälföreligga om det vid en samlad bedömning visar sig lämpligast från säkerhets-och strålskyddssynpunkt att en liten mängd material slutförvaras i Sverige.Det kan gälla fall i samband med provning av t.ex. bränslekapsling ellerreaktordelar, då mycket små mängder avfall bildas, eller sekundäravfall(filtermassor m.m.) som bildas vid behandling av anläggningar i . Enallmän utgångspunkt för tillståndsprövningen skall vara, underströks det ipropositionen, att det utländska material som totalt sett kan komma attförvaras i inte med avseende på mängd eller aktivitet får överstiganågon procent av det beräknade svenska kärnavfallet. Utskottet betonade iställningstagandet till propositionen i denna del angelägenheten av attundantagstillstånden meddelas med stor restriktivitet.I den aktuella propositionen underströks att det är en annan sakom utländskt kärnämne eller kärnavfall finns iSverige för undersökning eller som ett led i en behandlingsprocess, dvs. enprocess som avser att förändra avfallets egenskaper med avseende på volym,form, aktivitetsinnehåll och kemiska egenskaper m.m. Det avfall som behandlasi skall efter behandlingen återställas till leverantören.Vidare framhölls det i propositionen att den tid under vilken avfallet fårlagras i bör bestämmas vid införseltillfället med beaktande avprincipen att slutförvaring av avfallet i inte får förekomma. Förbudråder sålunda inte mot att - efter tillstånd - föra in utländskt avfall ochunder en begränsad period t.ex. behandla avfallet i för att därefteråterställa detta till utlandet. Det aktuella förbudet i kärntekniklagen avseralltså slutförvaring och inte införsel av kärnavfall.Regeringen beslutade att bevilja tillstånd attt.o.m. i nedföra, för slutförvaring från enkärnteknisk anläggning eller annan kärnteknisk verksamhet i annat land, högst25 kg använt kärnbränsle i form av bl.a. segment av bränslestavar ochbränslerester, inklusive sådant sekundäravfall som uppstår i samband medtestverksamhet, samt högst lågaktivt kärnavfall. I beslutet framhöllregeringen att det avfall som omfattas av ansökan passar in i det svenskaavfallssystemet och att den avfallsmängd som avses är utomordentligt liten iförhållande till den mängd kärnavfall som kan komma att tillföras detsvenska slutförvaret.Finansieringen av omhändertagandet av kärnkraftens restprodukter regleras ilagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränslem.m. - den s.k. finansieringslagen. har efter förslag frånregeringen (prop. 1995/96:83, bet. NU10) beslutat om förändringar i denna lag,i vilket bl.a. ingick en skärpning av reaktorinnehavarnas finansiella ansvarför kärnavfallet. beslut innebär också dels att reaktorinnehavarnasavgift till staten för ändamålet skall förvaltas i den s.k. Kärnavfallsfondenmed placering i , dels att reaktorinnehavarna skall ställasådana säkerheter till staten att framtida kostnader för avfallshanteringenkan täckas även om fonderingen i Kärnavfallsfonden visar sig varaotillräcklig. De kostnader som skall täckas omfattar hantering ochslutförvaring av använt kärnbränsle, avveckling och rivning avreaktoranläggningar samt forsknings- och utvecklingsverksamhet inomkärnavfallsområdet m.m.Statens kärnkraftinspektion () är central förvaltningsmyndighet meduppgift att övervaka säkerheten vid kärnteknisk verksamhet. () är central förvaltningsmyndighet för frågor om skyddför människor, djur och miljö mot skadlig verkan av joniserande och icke-joniserande strålning. Dessa myndigheter svarar för tillsynen både vad gällerdriften vid kärnkraftverken och avfallshanteringen. Knutet tillMiljödepartementet finns för kärnavfallsfrågor (KASAM), meduppgift bl.a. att till regeringen avge en egen, självständig bedömning avkunskapsläget på kärnavfallsområdet.Fyra kraftföretag i producerar el med kärnkraft: , , och . har bildat ett gemensamt bolag, (), med uppgift att svara för hanteringen av kärnbränslet och kärnavfallet.Kärntekniklagen ålägger (12 §) den som har tillstånd att inneha eller driva enkärnkraftsreaktor att i samråd med övriga reaktorinnehavare upprätta ettprogram för den forsknings- och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgärdersom krävs för ett säkert omhändertagande av kärnavfallet. Programmet skallvart tredje år insändas till regeringen, eller den myndighet som regeringenbestämmer, för att granskas och utvärderas. Arbetet med att upprättaifrågavarande program ombesörjs av SKB. Programmen benämns FUD - Program förforskning, utveckling och demonstration. Det första programmet presenteradesår 1986. Handläggningsordningen är sådan att programmen först granskas av SKI,som därefter remitterar programmet till berörda myndigheter, universitet,tekniska högskolor etc. Efter remisstidens utgång skriver SKI ett egetyttrande över programmet och bifogar remissvaren till regeringen. Dennaprocess tar vanligtvis . FUD-programmet 92 inlämnades till SKIhösten 1992, och fattade regeringen beslut med anledning avSKI:s yttrande över programmet. Ett nytt program - FUD-program 95 - harnyligen utarbetats och inlämnats till SKI för granskning.Kärnavfallet indelas dels i hög-, medel- och lågaktivt avfall, dels i kort-och långlivat avfall. I består det högaktiva avfallet i första hand avutbränt kärnbränsle. Detta har en hög andel långlivat avfall. I låg- ochmedelaktivt avfall är oftast andelen långlivade radionuklider låg. Exempel pålåg- och medelaktivt avfall är filter som använts för att rena vatten ellerluft i en reaktor, utbytta reaktordelar, överdragskläder och verktyg. Låg- ochmedelaktivt avfall - i vilket också inkluderas avfallet från rivningen avkärnkraftverken - beräknas svara för av den totala kärnavfallsvolymensom det svenska kärnkraftsprogrammet väntas ge upphov till.Det låg- och medelaktiva avfallet från driften deponeras i det s.k.slutförvaret för radioaktivt driftavfall (SFR) intill Forsmarks kärnkraftverk.Förvaret består av bergrum mer än under havsbotten. Detta avfallkräver en förvaring under maximalt , varav huvuddelen dock kräver enförvaring under betydligt , eller maximalt 100 år.Det långlivade och högaktiva avfallet utgörs huvudsakligen av det användakärnbränslet. Huvudinriktningen i för att ta hand om det högaktivaavfallet är att detta skall isoleras genom inkapsling samt förvaras ca 500meter ned i berg. Det är dock ännu inte bestämt huruvida det skall byggas ettslutförvar eller om avfallet skall omhändertas på annat sätt. Efter driftförvaras det använda kärnbränslet under i reaktoranläggningen. Sedanförs det vidare till en mellanlagringsstation, det s.k. centrala mellanlagretför använt kärnbränsle (CLAB), som ligger vid . ICLAB skall bränslet lagras . Med en planerad utbyggnad av CLAB avsesbränslet från hela det svenska kärnkraftsprogrammet, ca , kunnamellanlagras i CLAB.SKB planerar att upprätta en inkapslingsanläggning intill CLAB. Någotformellt beslut om anläggningens lokalisering och utformning har emellertidännu inte fattats. Inte heller har vare sig SKI eller regeringen slutligtgodkänt kapselkonstruktion eller metoden för tillverkning. Efter inkapslingavser SKB att transportera kapslarna till en slutförvaringsanläggning. I dennaanläggning planerar SKB att förvara avfallet ned i berggrunden. Detfinns ännu inga beslut om vare sig metoden för förvaring av kapslarna ellerlokalisering av denna anläggning. Totalt planerar SKB att genomföra förstudieri fem till tio kommuner för denna lokalisering.Av kärntekniklagen framgår (5 b §) att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får föreskriva att det skall upprättas enmiljökonsekvensbeskrivning som skall möjliggöra en samlad bedömning av deninverkan som en planerad anläggning kan ha på miljön och hälsan. Prövningenligt strålskyddslagen sker i anslutning till prövningen enligtkärntekniklagen. Inkapslings- och slutförvaringsanläggningarna skall ocksåprövas enligt lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. - den s.k.naturresurslagen. Prövningen enligt denna lag skall vara allsidig och avseövergripande frågor, såsom anläggningarnas lokalisering, art och omfattningsamt frågor om bl.a. markanvändning, miljö, energi och transporter. Vad gällerslutförvaringsanläggningen skall denna också prövas enligt miljöskyddslagen(1969:387), vattenlagen (1983:291) samt (1987:10).RegeringsbeslutJordbruksutskottet har inhämtat att regeringen fattatbeslut om prövningen av SKB:s forskningsprogram angående kärnbränsle ochkärnavfall. Beslutet innebär inte att regeringen tagit ställning till hur detanvända kärnbränslet skall slutförvaras. Regeringen har satt upp ett antalvillkor för det fortsatta arbetet. SKB skall genomföra en systemanalys förhela slutförvarssystemet, inklusive inkapsling, transporter och slutförvar.Analysen skall redovisa alternativa lösningar till den KBS-3-metod som SKBtidigare redovisat. Redovisningen skall också innehålla en redogörelse förkonsekvenserna om det planerade slutförvaret inte kommer till stånd.Regeringen vill också att SKB kompletterar sin översiktsstudie genom att meringående redovisa de faktorer som bör styra valet av plats för slutförvar.Regeringen betonar vikten av en väl definierad och tydlig platsvalsprocess.Den pågående processen måste bli tydligare. Berörda kommuner skall ges ett såbra underlag som möjligt inför olika ställningstaganden ilokaliseringsarbetet.Finansiering av framtida kärnavfallskostnaderI betänkande 1995/96:NU10 behandlade näringsutskottet en proposition omsäkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m. Utskottettillstyrkte regeringens förslag om ändring i två lagar, nämligen dels lagen(1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.,dels lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivtavfall m.m. lag, den s.k. finansieringslagen, ålägger reakt-orinnehavarna att täcka kostnaderna för hanteringen av kärnkraftensrestprodukter. För detta ändamål uttas en avgift, som uppgår till igenomsnitt per kWh. Utskottet tillstyrkte förslagen i propositionenatt avgiftsmedlen skulle överföras till en särskild fond benämndKärnavfallsfonden, som i myndighetsform skulle svara för kapitalförvaltningen.Fondens medel skulle placeras i , företrädesvis i form avreal inlåning. Avgiftsskyldigheten skulle kompletteras med ett garantisystemsom innebar krav på reaktorinnehavarna att ställa sådana säkerheter att dekunde täcka kostnaderna för avfallshanteringen m.m. om fonderingen enligtfinansieringslagen skulle visa sig otillräcklig. De nya bestämmelserna harträtt i kraft den 1 januari 1996.Säkerhets- och strålskyddsläget vid de svenska kärnkraftverken 1995-1996En redovisning av säkerhets- och strålskyddsläget görs i regeringens skrivelse1996/97:50 På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle (s. 114 f.). för SSI skall myndigheten i samarbete med SKI senast den 15april 1998 till regeringen redovisa säkerhets- och strålskyddsläget vid desvenska kärnkraftverken. SSI skall redovisa ambitioneni de svenska utsläppsbegränsningarna och lämna förslag på eventuellaytterligare åtgärder jämte författningsändringar som kan vara motiverade.UtskottetStrålskydd m.m.MotionernaI motion Jo727 (c) anförs att svenska kärnkraftverk släpper ut merradioaktivitet i luft och vatten än andra jämförbara verk i världen.Centerpartiet anser att en svensk utredning bör göras angående svenskakärnkraftverks radioaktiva utsläpp. Utredningen bör avge förslag om åtgärderför att minska dessa utsläpp (yrkande 36). Enligt yrkande 37 har det helatiden framkommit nytt vetenskapligt underlagsmaterial angående den joniserandestrålningens farlighet och cancerriskerna. haremellertid inte ändrats . En skärpning av dessa föreskrifter måstegenomföras med beaktande av senare års forskningsrön.Enligt motion Jo741 (mp) yrkande 4 bör göra ett tillkännagivandeom vad i motionen anförts om radioaktiv strålning och dess offer. Den del avmotionen som torde hänföras till yrkande 4 innehåller en beskrivning avsituationen för offren för Harrisburgolyckan.I motion Jo754 (mp) anförs att en rådsförordning fastställt takenför acceptabel radioaktivitet i mat som skall gälla efter ?nästa Tjernobyl?.Resultatet kommer att bli att mycket högre nivåer av radioaktivitet tillåts ilivsmedel för både barn och vuxna. Det är av oerhörd vikt att vi får relevantagränsvärden som återspeglar de faktiska riskerna (yrkande 1). I yrkandena 2och 3 föreslås tillkännagivanden angående minimerade hälsorisker efterTjernobyl och om att påvisa vilka effekter Tjernobyl haft på hälsan för osssvenskar.Enligt motion Jo787 (mp) importerar den svenska trävaru- ochpappersmasseindustrin en betydande del av sin råvara från områden som är gravtkontaminerade av såväl radioaktiva ämnen som tungmetaller.