bet · GK01KU14 · 1997-02-25 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett antal motioner från allmänna motionstiden ochen motion från allmänna motionstiden . Motionerna har samband med degrundläggande fri- och rättigheterna enligt regeringsformen. Utskottetbehandlar i olika avsnitt frågor om- religion och livsåskådning,- förbud mot diskriminering av homosexuella,- förbud mot rasistiska organisationer,- fackliga rättigheter,- generell integritetslagstiftning,- förbud mot att bära mask vid demonstrationer,- skyddet för äganderätten,- generell regel om civila rättigheter och skyldigheter,- förbud mot viss genteknik m.m.Utskottet avstyrker samtliga motioner. Åtta reservationer har fogats tillbetänkandet. 1994/95:K220 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ocheventuell utformning av en ny religionsfrihetslag.1996/97:K202 av m.fl. (m) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om grundlagsskydd åt äganderätten,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av klargörande av beskattningsmaktens gränser.1996/97:K204 av () vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag som innebär att den enskildesrättighet att välja vårdgivare grundlagsfästs i enlighet med vad som anförts imotionen.1996/97:K402 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att beslutar att såsom vilande anta sådan ändring i 2 kap. 18 §regeringsformen som föreslagits i motionen,2. att , om yrkande 1 avslås, hos regeringen begär förslag tillsådan ändring i 2 kap. 18 § regeringsformen att lagtext och motiv blirförenliga med varandra samt att större hänsyn tas till ingripanden av miljö-och hälsoskäl.1996/97:K414 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förbjuda rasistiska organisationer och sammanslutningar,2. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen attäven rasistiska gärningar blir kriminaliserade i samband med förbudet motrasistiska organisationer.1996/97:K421 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag till sådan ändring i aktuella lagar att möjligheterna attbekämpa rasism förbättras genom att t.ex. all spridning av rasistiska budskap,organisering av rasistisk propaganda samt stöd till rasistisk verksamhetstraffbeläggs.1996/97:K423 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt förbud mot att bära mask för ansiktet vid demonstration skall kunnapåbjudas om polisen vid tillståndsgivningen så finner lämpligt.1996/97:K424 av m.fl. (fp, m, c, kd) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning med inriktning på att grundlagensegendomsskydd skall omfatta såväl fast som lös egendom.1996/97:K425 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt, i enlighet med förslagen i SOU 1991:75, kriminalisera den som deltar ieller lämnar stöd till en sammanslutning som ägnar sig åt rasistiskförföljelse antingen genom att ligga bakom eller uppmana till allvarligabrott.1996/97:K429 av () vari yrkas att beslutar om ensådan ändring i regeringsformen att andra livsåskådningar jämställs med dereligiösa i enlighet med vad i motionen anförts.1996/97:K430 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om generellintegritetslagstiftning.1996/97:K431 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär att förslag till skydd för fackligaoch demokratiska rättigheter för de anställda i arbetslivet införs iregeringsformen,2. att hos regeringen begär förslag till slopande av skyddet förlockouträtten i 2 kap. 17 § RF.1996/97:K432 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär förslag om diskrimineringsförbud i regeringsformen avhomosexuella i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K434 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om slopande av grundlagsskyddet föräganderätten.1996/97:K903 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den svenska tillämpningen av ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om generell rättighetsregel i regeringsformen.1996/97:L416 av m.fl. (mp) vari yrkas5. att hos regeringen begär att den återkommer med lagförslag sominnebär ett förbud i regeringsformen mot lagstiftning som diskriminerarhomosexuella.1996/97:L422 av m.fl. (c, s, fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förstärkt skydd mot diskriminering av homosexuella,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om uppgifter.1996/97:Jo529 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag till grundlagsändring sominnefattar skydd för människans gener enligt i motionen framförda riktlinjer,7. att hos regeringen begär förslag till grundlag som innebär attpatent på liv förbjuds. Grundläggande fri- och rättigheterVarje medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) gentemot detallmänna tillförsäkrad yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet,demonstrationsfrihet, föreningsfrihet och religionsfrihet.Yttrandefrihet definieras som frihet att i tal, skrift eller bild eller påannat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor.Informationsfrihet definieras som frihet att inhämta och motta upplysningarsamt att i övrigt ta del av andras yttranden.Mötesfrihet definieras som frihet att anordna och bevista sammankomst förupplysning, meningsyttring eller annat liknande syfte eller för framförande avkonstnärligt verk.Demonstrationsfrihet definieras som frihet att anordna och delta idemonstration på allmän plats.Föreningsfrihet definieras som frihet att sammansluta sig med andra förallmänna eller enskilda syften.Religionsfrihet definieras som frihet att ensam eller tillsammans med andrautöva sin religion.De i paragrafen definierade friheterna kan gemensamt benämnas de positivaopinionsfriheterna. Bland de negativa opinionsfriheterna kan nämnas skyddetmot tvång att ge till känna åskådning i vissa hänseenden (2 kap. 2 §). Enannan är förbudet mot registrering av politisk åskådning (2 kap. 3 § förstastycket).Regeringsformens kapitel om grundläggande fri- och rättigheter innehållerockså föreskrifter om förbud mot diskriminering (2 kap. 15 och 16 §§) och omegendomsskydd (2 kap. 18 §).Sverige är anslutet till konvention om skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna m.m. (SÖ 1952:35). Denhar numera () också direkt införlivats med svensklagstiftning (prop. 1993/94:117, bet. 1993/94:KU24, rskr. 1993/94: 246, SFS1994:1219). I regeringsformen föreskrivs också att lag eller annanföreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund avkonventionen (2 kap. 23 §).Artiklarna 9-11 i konventionen handlar om opinionsfriheterna. Rätten tilltankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet föreskrivs i artikel 9, rättentill yttrandefrihet i artikel 10 och rätten till frihet att delta i fredligasammankomster och till föreningsfrihet i artikel 11.Konventionen innehåller också ett förbud mot diskriminering (artikel 14) ochi första tilläggsprotokollet till konventionen en föreskrift om rätt tillrespekt för sin egendom.I sammanhanget kan också nämnas FN:s deklaration om de mänskliga rättigheternaoch internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter (SÖ1971:42).I deklarationen förklaras rätten för envar till tankefrihet, samvetsfrihetoch religionsfrihet (artikel 18), rätten till åsiktsfrihet och yttrandefrihet(artikel 19) och rätten till frihet i fråga om fredliga möten ochsammanslutningar (artikel 29).Deklarationen innehåller vidare artiklar mot diskriminering (artikel 2) ochom rätt till egendom (artikel 17).Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheterinnehåller en bestämmelse om tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet(artikel 18:1) samt bestämmelser om rätten till fredliga sammankomster(artikel 21) och rätten till föreningsfrihet (artikel 22). En förpliktelse omicke-diskriminering finns intagen i artikel 2.Religion och livsåskådningMotionerI motion 1996/97:K429 av () yrkas att beslutar omen sådan ändring i regeringsformen att andra livsåskådningar jämställs med dereligiösa. Motionären anser att regeringsformen inte ger de icke-religiösanågon rätt att utöva sin livsåskådning, och hon kritiserar bristen pågrundlagsskydd för den som deltar i civila ceremonier med motsvarande ellerliknande funktioner som vissa kyrkliga ceremonier. Hon föreslår att i 2 kap. 1§ första stycket 6 regeringsformen ordet "religionsfrihet" skall bytas ut motorden "religions- och livsåskådningsfrihet" och att efter ordet "religion"skall inskjutas orden "eller livsåskådning".I motion 1994/95:K220 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om behovet av och eventuell utformning av en nyreligionsfrihetslag. Motionärerna anför att det är angeläget att en moderndemokratisk stat tydligt markerar sitt accepterande av religion som värdegrundoch värdegemenskap för medborgarna, liksom det är angeläget att ge lagligt rumför frihet från religion för dem som så önskar. De anför vidare att slakt- ochfödotraditionerna med rötter i religion och tro utgör de kanske allratydligaste exemplen på hur dessa svåra frågor berör människors liv. De tarsärskilt upp frågan om halal- respektive kosherslakt och påpekar att dispenshar givits i fråga om fjäderfä för en slaktmetod som judar och muslimeraccepterar, men att frågan vad gäller s.k. storboskap - får och nötkreatur -är långt ifrån löst. I samband med en ny lag om staten och trossamfunden samtfrågor kring ändrade relationer mellan staten och kan detenligt motionärerna vara lämpligt att i en övergripande lag fastslåreligionsfriheten utifrån de förutsättningar som gäller i vårt modernasamhälle. En del principiella frågor som helgfrid, slakt- och kosttraditioneroch liknande skulle där kunna få rättsligt stöd och skydd.BakgrundAllmänt om religionsfrihet m.m.Religionsfriheten hör till de grundläggande fri- och rättigheter som skyddas i2 kap. 1 § regeringsformen. Den definieras där som frihet att ensam ellertillsammans med andra utöva sin religion och utgör liksom de övriga iparagrafen definierade friheterna en positiv opinionsfrihet. I 2 kap. 2 §regeringsformen föreskrivs skydd mot tvång att ge till känna sin åskådning ipolitiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende och att tillhöratrossamfund eller annan sammanslutning för sådan åskådning som nämnts. Dettaskydd kan definieras som en negativ opinionsfrihet.Efter 1976 års författningsreform (prop. 1975/76:209, bet. KU 1975/76:56 och1976/77:1, rskr. 1976/77:2) kan religionsfriheten över huvud taget intebegränsas. Religionsfriheten är den enda av de positiva opinionsfriheterna förvilken detta gäller. Det hänger samman med det sätt varpå friheten hardefinierats i grundlagstexten: definitionen syftar uteslutande på vad som ärspecifikt just för religionsfriheten - att ensam eller tillsammans med andrautöva sin religion. De moment i religionsfriheten som närmast är utflöden avandra friheter, såsom yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfrihetenoch föreningsfriheten, kan begränsas enligt vad som gäller för dessa friheter.Religionsfriheten beskrevs i den ursprungliga texten såsom "frihet attsammansluta sig med andra till trossamfund och att utöva sin religion". Detmoment som utgjordes av frihet att sammansluta sig med andra fick utgå vid1976 års reform. Härigenom ville man dels förebygga det missförståndet atteventuella allmänna begränsningar av föreningsfriheten inte skulle gälla förreligiösa sammanslutningar, dels hindra regler som vände sig enbart motreligiösa sammanslutningar.I sin motivering för att religionsfriheten skulle åtnjuta ett absolut skyddoch alltså inte kunna begränsas uttalade föredragande statsrådet (a. prop. s.115):Det kan - - - hävdas att en reglering som innebär att religionsfriheten görsbegränsningsbar skulle ge en riktigare bild av rättsläget på området. Detförhåller sig å andra sidan så att de moment i religionsfriheten som intehämtar inslag från övriga opinionsfriheter - främst friheten till enskildreligionsutövning - inte bör kunna underkastas några särskilda begränsningar.Det finns inte heller någon anledning att tillåta sådana begränsningar avreligionsfriheten som utgörs av inskränkningar i rätten att yttra sig, ta delav yttranden, anordna och delta i möten eller att bilda sammanslutningar justi religiösa sammanhang. - - -De allmänna begränsningar som gäller för människors handlande i samhället kani vissa fall komma att beröra åtgärder som uppfattas såsom utövande avreligionsfriheten. En i allmänhet straffbar handling är t.ex. inte skyddadbara därför att den förekommer i ett religiöst sammanhang. Grundlagsskyddetinnebär ett förbud mot bestämmelser som uttryckligen riktar sig mot någon vissreligionsutövning eller som, även om de har fått en mera allmän avfattning,uppenbart syftar till att motverka en viss religiös riktning.Föredragande statsrådet framhöll att religionsfriheten närmast framstår somett omfattande rättighetskomplex med inslag av yttrandefrihet,informationsrätt, mötesfrihet och föreningsfrihet, att i föreningsfriheteningår betydande inslag av mötesfrihet samt att demonstrationsrätten nästanhelt omfattas av mötesfriheten. Om den närmare innebörden yttrade statsrådet(a. prop. s. 114):Religionsfriheten anges t.ex. normalt innefatta inte bara en frihet att hysaviss religiös övertygelse och att enskilt utöva religion utan också frihet attsprida och ta del av religiös förkunnelse, att anordna och delta igudstjänster samt att bilda och medverka i religiösa sammanslutningar.Samtidigt som det är angeläget att bereda dessa särskilda inslag ireligionsfriheten ett tillfredsställande skydd är det självklart att reglernaom religionsfriheten inte får hindra att de bestämmelser som i allmänhetgäller för begränsning av yttrande-, informations-, mötes-, demonstrations-och föreningsfriheterna är tillämpliga också när dessa friheter utövas ireligiösa sammanhang. Det är t.ex. angeläget att under en epidemi kunna hindrasammankomster där smitta kan spridas vare sig det är fråga om gudstjänster,teaterföreställningar eller politiska möten. Ärekränkande yttranden måste, föratt ta ett annat exempel, kunna beivras också när de fälls i religiösasammanhang, och rasistisk verksamhet skall givetvis kunna hindras också närden till äventyrs bedrivs under religiös täckmantel.Om övriga friheter finns föreskrifter som anger hur och för vilka ändamål defår begränsas (2 kap. 12 - 14 §§ RF). Begränsningar får göras endast för atttillgodose ett ändamål som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle.Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till detändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att denutgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsensgrundvalar. En begränsning får inte göras enbart på grund av politisk,religiös, kulturell eller annan sådan åskådning.Förbudet mot begränsning enbart på grund av åskådning gäller för bådelagstiftning och rättstillämpning och innebär således dels att lagstiftareninte kan besluta en föreskrift som möjliggör ingrepp "enbart på grund avnågons verkliga eller förmodade åskådning i politiska, religiösa eller andrat.ex. konstnärliga eller vetenskapliga - frågor", dels att det inte hellerblir möjligt för en tillämpande myndighet att göra ingrepp i någons fri- ochrättigheter enbart på grund av dennes åskådning. En myndighet får alltså inteenbart av någons åskådning dra slutsatsen att förutsättningarna för ingripandeär uppfyllda (a. prop. s. 120).Yttrandefriheten och informationsfriheten får begränsas med hänsyn tillrikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning och säkerhet, enskildsanseende, privatlivets helgd eller förebyggandet och beivrandet av brott.Vidare får friheten att yttra sig i näringsverksamhet begränsas. I övrigt fårbegränsningar av yttrandefriheten och informationsfriheten ske endast omsärskilt viktiga skäl föranleder det. Vid bedömandet av vilka begränsningarsom får ske skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihetoch informationsfrihet i politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga ochkulturella angelägenheter.Mötesfriheten och demonstrationsfriheten får begränsas av hänsyn tillordning och säkerhet vid sammankomsten eller demonstrationen eller tilltrafiken. I övrigt får dessa friheter begränsas endast av hänsyn till riketssäkerhet eller för att motverka farsot.Mötes- och demonstrationsfriheterna behandlas ibland som en och sammarättighet, församlingsfrihet. Med sammankomst för "annat liknande syfte" avsesbl.a. gudstjänster och andra sammankomster för religionsutövning.Mötesfriheten gäller inte bara allmän sammankomst utan även enskilt möte.Föreningsfriheten får begränsas endast såvitt gäller sammanslutningar vilkasverksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse avfolkgrupp av viss ras, med viss hudfärg eller av visst etniskt ursprung.Sverige är som nämnts ovan anslutet till Europeiska konventionen om skydd förde mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna med tilläggsprotokolloch den har numera också direkt införlivats med svensk lagstiftning.Konventionen är upprättad på engelska och franska, vilka båda texter är likagiltiga.Artiklarna 9-11 i konventionen handlar om opinionsfriheterna.Enligt artikel 9 har var och en rätt till tankefrihet, samvetsfrihet ochreligionsfrihet, och denna rätt innefattar frihet bl.a. att byta religioneller tro och frihet att ensam eller i gemenskap med andra, offentligt ellerenskilt, utöva sin religion eller tro genom gudstjänst, undervisning,sedvänjor och ritualer ("to manifest his religion or belief, in worship,teaching, practice and observance" resp. "de manifester sa religion ou saconviction - - - par le culte, l'enseignement, les pratiques etl'accomplissement des rites"). Friheten att utöva sin religion eller tro fårendast underkastas sådana inskränkningar som är föreskrivna i lag och som iett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till den allmännasäkerheten eller till skydd för allmän ordning, hälsa eller moral eller tillskydd för andra personers fri- och rättigheter.Genom att tanke- och samvetsfrihet nämns vid sidan av religionsfrihet görsklart att konventionen skyddar såväl religiösa som icke religiösalivsåskådningar. Det skall alltså stå var och en fritt att ansluta sig tillvilken religion som helst men också att ha en ateistisk uppfattning.Enligt artikel 10 har var och en rätt till yttrandefrihet. Denna rättinnefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter ochtankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriellagränser. Utövandet av dessa friheter får underkastas sådana formföreskrifter,villkor, inskränkningar eller straffpåföljder som är föreskrivna i lag och somi ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till statens säkerhet,till den territoriella integriteten eller den allmänna säkerheten, tillförebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller moral ellerför annans goda namn och rykte eller rättigheter, för att förhindra attförtroliga underrättelser sprids eller för att upprätthålla domstolarnasauktoritet och opartiskhet.Enligt artikel 11 har var och en rätt till frihet att delta i fredligasammankomster samt till föreningsfrihet. utövandet av dessa rättigheter fårinte underkastas andra inskränkningar än sådana som är föreskrivna i lag ochsom i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till statens säkerheteller den allmänna säkerheten, till förebyggande av oordning eller brott, tillskydd för hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- ochrättigheter.Fri- och rättighetskommittén gjorde i sitt betänkande Fri- ochrättighetsfrågor (SOU 1993:40, del B s. 62) en jämförelse mellanEuropakonventionen och svenska regler till skydd för bl.a. religionsfriheten,och kommittén fann inte annat än att svensk lagstiftning stod iöverensstämmelse med Europakonventionen.I FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, som antogs 1948, sägs iartikel 18 att envar har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet ochreligionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro ochatt ensam eller i gemenskap med andra offentligt eller enskilt utöva sinreligion eller tro genom undervisning, andaktsordningar, gudstjänst ochiakttagande av religiösa sedvänjor.Rätten till åsiktsfrihet och yttrandefrihet omnämns i artikel 19 och rättentill frihet i fråga om fredliga möten och sammanslutningar i artikel 29.Enligt artikel 29 har envar rätt till frihet i fråga om fredliga möten ochsammanslutningar och ingen får tvingas att tillhöra en sammanslutning.Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheterinnehåller också, som ovan nämnts, bestämmelser om tankefrihet, samvetsfrihetoch religionsfrihet (artikel 18) samt om rätt till fredliga sammankomster(artikel 21) och rätt till föreningsfrihet (artikel 22).Regler om religionsfriheten finns i religionsfrihetslagen (1951:680). I denlagen sägs - med ett uttryckssätt ordagrant hämtat från tidigare gällande 16 §i regeringsform - att envar äger rätt att fritt utöva sin religion,såvitt han inte därigenom stör samhällets lugn eller åstadkommer allmänförargelse (1 §). Vidare står det envar fritt att för religiös gemenskap deltai sammankomst och sammansluta sig med andra (2 §). För offentlig gudstjänstgäller inte andra hinder än sådana som i allmänhet är stadgade försammankomst, till vilken allmänheten har tillträde (3 §). Ingen får varaskyldig att tillhöra trossamfund, och ett åtagande i strid med detta är utanverkan (4 §). förstås, förutom , sammanslutningför religiös verksamhet, vari ingår att ordna gudstjänst.Ändrade relationer mellan staten och Svenska kyrkanRiksdagen fattade ett principbeslut om ändrade relationermellan staten och (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12, rskr.1995/96:84).Med anledning av beslutet tillsatte regeringen följande utredningar och gavföljande särskilda uppdrag (dir. 1995:162):- utredning om konstitutionella och andra rättsliga frågor,- särskilt uppdrag till att utreda formerna för statliguppbörd av kyrkoavgift,- utredning om begravningsverksamheten,- särskilt uppdrag till Kammarkollegiet att utreda den kyrkliga egendomen viden relationsändring,- utredning om vården av kulturhistoriskt värdefull kyrklig egendom ochkyrkoarkiven,- utredning om personalfrågorna vid en ändring av relationerna och om statligtstöd till trossamfund.De slutliga utredningsförslagen skall enligt direktiven redovisas senast den31 mars 1997.Ett särskilt beredningsorgan inrättades för att underlätta insyn ochsamordning i utredningsarbetet. I direktiven föreskrevs också att samverkanskall ske mellan statens och utredningsarbeten.Den nuvarande religionsfrihetslagen kan beräknas upphöra att gälla i sambandmed att relationerna mellan staten och ändras och debestämmelser i lagen som anses behövliga tas in i annan lag, exempelvis i enlag om trossamfund.DjurskyddBestämmelserI djurskyddslagen (1988:534) finns också bestämmelser om slakt. Bl.a.föreskrivs att djur skall skonas från onödigt obehag och lidande när de förstill slakt (13 §). Enligt 14 § första stycket skall husdjur vid slakten varabedövat när blodet tappas av, och andra åtgärder vid slakten får inte vidtasinnan djuret är dött. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,får dock meddela föreskrifter om undantag från föreskriften ombedövning för fjäderfä och kaniner (14 § tredje stycket) eller meddelaytterligare föreskrifter om slakt och om avlivning av djur i andra fall (15§).