bet · GK01UU13 · 1997-05-20 00:00:00 — Trots detta har samabetet inte bara visat sig vara effektivt i meningen att frågor av gränsöverskridande karaktär har kunnat hanteras på ett framgångsrikt sätt inom samarbe-tet. Unionen och dess föregångare har även visat sigkunna ta sig an nya utmaningar, och samarbetet har fördjupats parallellt medatt medlemsantalet har vuxit från sex till femton medlemsstater. När detgäller fördjupning vill utskottet särskilt peka på genomförandet av tullunio-nen , ökningen av befogenheter 1975,enhetsakten som förhandlades och som ledde fram tillgenomförandet av den inre marknaden samt , som trädde i kraft efter förhandlingar i början avnittiotalet. Utvidgningar med nya medlemsländer ägde rum , 1981 och1986.Inte långt efter de senaste stegen (inre marknadens genomförande och ), som innebar en fördjupning av samarbetet, ägde den senasteutvidgningen rum, den som innebar att , och blevmedlemmar 1995. En ny regeringskonferens pågår och beräknas avslutasunder . Den bedöms leda till ytterligare steg i integrationsprocesseninför en ny utvidgning som kan äga rum kring sekelskiftet.Unionens historia visar således, enligt utskottets uppfattning, att fördjup-ning och utvidgning inte utgör ett motsatspar när det gäller unionens utveck-ling. Utvidgning och fördjupning äger sällan rum i tiden utan ten-derar snarare att avlösa varandra. över en längre tidsperiod är dessaprocesser komplementära vilket visar att unionen är förmögen att klara bådeutvidgning och fördjupning och att hantera de problemställningar som dykerupp i anslutning till varje ny utvidgningsomgång.Det är förvisso riktigt som motionärerna påpekar att det finns ett antalproblemställningar att hantera även inför den förestående utvidgningen,liksom det har funnits sådana inför tidigare utvidgningar. Utskottet har ovanpekat på några, t.ex. den framtida utformningen av jordbruks- och struktur-politiken. Förhandlingarna kring reformer på dessa områden kommer säkertatt bli långvariga, och olika nationella intressen kommer att ställas mot var-andra. Det är dock inte första gången i unionens historia detta händer, ochhittills har det alltid varit möjligt att finna kompromisser som har skapat nyagrunder att stå på och fört samarbetet vidare.Utskottet vill även framhålla att det stora flertalet reformer som aktualise-ras, inom ramen för regeringskonferensen och andra mer långsiktiga internareformprogram, diskuteras i termer av åtgärder som måste vidtas för att un-derlätta utvidgningen och arbetet inom ett framtida EU med en mycket störremedlemskrets.Utskottet kan således konstatera att medlemsländerna visar en beredvillig-het att ta sig an både en fördjupning av samarbetet och en utvidgning avunionen.Enligt utskottets mening är det av vikt att båda dessa processer går framåtoch ej stannar upp. Utskottet har tidigare i detta betänkande utförligt redovi-sat sin syn på utvidgningsprocessen och där betonat att det är en fortlöpandeprocess som ej bör stanna upp även om en mindre grupp kandidatländer blirmedlemmar i en första omgång. Det är, enligt utskottets uppfattning, ävenväsentligt att de nuvarande medlemsländerna fortsättningsvis är öppna för attgöra de anpassningar i samarbetets innehåll och former som krävs för attbana väg för en större medlemskrets inom unionen.Utskottet betraktar motion U11 (v) yrkande 11 besvarad med vad som ovananförts.I motion U811 (fp) yrkande 1 framhålls vikten av att den europeiska integra-tionen även omfattar och Ukraina.Som framhölls i betänkande 1996/97:UU16 om samarbetet med länderna iCentral- och anser utskottet i likhet med regeringen att samarbetetmed bör utökas, och utskottet uttryckte även att det ser positivt påatt samarbetet med ges en högre prioritet under de förutsättningarsom angivits i proposition 1996/97:1.Utskottet har vidare erfarit att regeringen lämnar sitt aktiva stöd när detgäller unionens insatser i - och för - dessa länder. Det har bl.a. gällt part-nerskaps- och samarbetsavtal med , partnerskapsavtal med Rysslandsamt TACIS-programmet som gäller unionens samarbete med samtliga OSS-länder.Utskottet anser med det ovan anförda att motion U811 (fp) yrkande 1 ärbesvarad.I motion U806 (m) yrkande 2 anförs att som villkor för en anslutning till EUför de baltiska staterna skall dessa ha vidtagit nödvändiga åtgärder för attFN:s barnkonvention efterlevs i respektive land.Utskottet delar den oro som kommer till uttryck i motionen när det gällerbarnens situation i de baltiska länderna. Många värdefulla insatser har gjorts- inte minst av enskilda organisationer - för att bidra till en förbättring avdessa barns situation.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att gemensamt för medlemsstater-na i EU är att de skall hävda respekten för de mänskliga fri- och rättigheternasåsom de kommer till uttryck i konvention om de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna. Att dessa villkor är uppfylldagäller givetvis för alla kandidatländer inför ett medlemskap.Att införa särskilda villkor för en mindre grupp kandidatländer, såsommotionären anför, finner utskottet mindre lämpligt. Samma villkor skall gällaför samtliga kandidatländer inför ett medlemskap.Vidare har utskottet inhämtat att utformningen av är så-dan att det finns ett betydande bedömningsutrymme när det gäller vad somkrävs för att efterleva den. I stora delar är det fråga om ändamålsparagraferoch riktlinjebestämmelser som anger vad staterna skall försöka tillgodoseutan att det klart anges hur dessa förpliktelser skall uppfyllas. Det kan därfövara svårt att avgöra om en stat bryter mot konventionen eller ej.Icke desto mindre är det enligt utskottets uppfattning viktigt att länder somantagit konventionen även lever upp till dess åtaganden. Utskottet menardärför att från svensk sida bör förpliktelserna i tas upp, närtillfälle ges, med kandidatländerna för att fästa uppmärksamheten på dem.Samtidigt kan en diskussion föras av den närmare innebörden av de åtagan-den som följer av konventionen samt olika sätt att uppfylla dessa. Till ytter-mera visso är en av konventionens förpliktelser att bistå andra länder när detgäller implementeringen.Utskottet vill även peka på det värdefulla samarbete kring barns situationoch barnfrågor som äger rum med de baltiska staterna inom ramen för ettprojekt som initierats av Nordiska rådet.Utskottet ser således behov av fortsatta insatser när det gäller barnens rät-tigheter på grundval av men menar att det bästa resulta-tet kan uppnås i en dialog med företrädare för alla kandidatländer - inteendast de länder som motionären anför - och genom att ge stöd till insatserinom området.Utskottet avstyrker därmed motion U806 (m) yrkande 2.5.4 Europeiska unionens förbindelser med omvärlden inklusiveden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenSkrivelsenRegeringen anför inledningsvis i denna del av skrivelsen att under det gång-na året har EU:s engagemang fördjupats på alla dessa områden och att Sveri-ge aktivt har tagit del i detta arbete. engagemang har gällt inte minsfrämjande av mänskliga rättigheter samt EU:s engagemang i Östersjösamar-betet, fredsprocesserna i det och samt kriseni området kring de i . EU:s samarbete med ochKanada breddades som EU:s förbindelser med och län-derna i utvecklades, de sistnämnda i ljuset av EU:sframtida utvidgning.Vidare framhåller regeringen att unionen har fortsatt att spela en viktig rollvad avser reformeringen av FN:s ekonomiska och sociala verksamhet. Påsvenskt initiativ har ett brett och övergripande reformförslag utar-betats, vilket syftar till att stärka FN.Regeringen anför att EU är en de viktigaste aktörerna i den globala han-delspolitiken och att tillsammans med andra handelsliberala med-lemsländer har verkat och fått gehör för en frihandelsvänlig inriktning påunionens gemensamma handelspolitik. har EU kommit attframstå som en av de främsta förespråkarna för frihandel och utveckling avdet multilaterala handelspolitiska regelverket inom Världshandelsorganisa-tionen WTO, menar regeringen. En intensiv dialog om utvecklings- ochbiståndsfrågor pågår mellan EU:s medlemsländer. har bl.a. strävatefter en effektivisering och en kvalitetshöjning av EU:s internationella ut-vecklingssamarbete.När det gäller beslut inom ramen för den gemensamma utrikes- och säker-hetspolitiken framhåller regeringen i skrivelsen att medlemsländerna hargenomfört demarscher och enats om s.k. gemensamma ståndpunkter (artikelJ 2) i en rad olika frågor av såväl tematisk som geografisk karaktär, bl.a. omsanktioner mot (), om förbindelserna med och omrestriktioner i vapenexport till beslut om gemensamma åtgärder enligt artikel J 3 har särskildasändebud för fredsprocessen i och för krisen i området kring destora sjöarna i utsetts. Också EU:s insatser på andra områden, bl.a. tilstöd för genomförandet av fredsavtalet för det , har föran-lett beslut om gemensamma åtgärder. Därutöver har EU i ett beslut enligtartikel J 4.2 ombett Västeuropeiska unionen (VEU) att utreda förutsättning-arna för en insats i området kring de i Afrika.Regeringen anför vad beträffar det säkerhetspolitiska samarbetet inom EUatt det har varit inriktat på aktuella frågor med relevans för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Till dessa frågor hör EU:sframtida utvidgning till , där framhållit viktenav en gemensam förhandlingsstart för samtliga kandidatländer. En viktig delav verksamheten har bestått i regelbundna dialogmöten med kandidatländer-na. Relationerna med och har fortsatt att ta form under åretgenom att ytterligare steg tagits i uppföljningen av EU:s handlingsplaner fördessa länder. Genomförandet av fredsavtalet för jämteåteruppbyggnadsarbetet har också varit viktiga frågor, liksom förberedelser-na inför toppmötet inom () i om det framtida europeiska säkerhetssamarbetet. Ytterli-gare frågor rör de transatlantiska relationerna inklusive EU:s utrikespolitiskadialog med , förbindelserna med samt arbetsrelatio-nen mellan EU och VEU.Vidare framhåller regeringen att som ett led i arbetet att effektiviseraGUSP diskuteras i regeringskonferensen frågan om en förändring av denuvarande beslutsreglerna, t.ex. möjligheten att fatta fler beslut med kvalifi-cerad majoritet. har förklarat sig berett att pröva om enhällighets-principen kan modifieras under förutsättning att vetorätten bibehålls i frågorav vitalt nationellt intresse.Vidare framhålls i skrivelsen att samtliga medlemsstater har pekat på be-hovet av en förstärkt analys- och planeringsfunktion för GUSP. Enligt rege-ringens uppfattning skall denna ha som uppgift att ge underlag för gemen-samma beslut, utveckla den långsiktiga planeringen och ge tidig förvarningom potentiella konflikter. Ett grundläggande syfte med funktionen är attstärka gemenskapsperspektivet.Regeringen anför även att flera länder också framhåller behovet av att EUhar ett gemensamt ansikte när det gäller att företräda unionen i kontaktermed omvärlden. Regeringen ställer sig inte avvisande till denna tanke, underförutsättning bl.a. att funktionen i första hand ses som ett stöd för ordföran-deskapet och inte resulterar i en oklar ansvarsfördelning inom GUSP.Mänskliga rättigheterRegeringen anför att inom EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikintar de mänskliga rättigheterna en framträdande plats. Samarbetet kringdessa frågor är intensivt, och frågor om mänskliga rättigheter kommer in somett viktigt element i ett ökat antal utrikes- och biståndspolitiska övervägan-den. EU:s politik i detta avseende stämmer väl överens med tradi-tionella syn på dessa frågor, framhåller regeringen.Vidare framhålls i skrivelsen att under det 52:a mötet i med för de mänskliga rättigheterna var EU huvudförslagsställareeller medförslagsställare till ett stort antal resolutioner. Bland de tematiskaresolutionerna märks den om barnets rättigheter. Vidare hade EU ansvar förflera resolutioner om situationen för mänskliga rättigheter i enskilda länder,bl.a. , , () m.fl. EU introducerade tillsammans medbl.a. ett förslag om situationen för de mänskliga rättigheterna i ,men som följd av ett procedurbeslut kom detta inte upp till sakbehandling.Under 1996 har EU intagit gemensamma ståndpunkter rörande bl.a. ut-vecklingen i och situationen för mänskliga rättigheter i har gjort ett flertal uttalanden om mänskliga rättigheter i enskilda länder.Frågan om dödsstraffet har tagits upp vid ett antal uppvaktningar.EU var starkt engagerat vid Världskongressen mot kommersiell sexuellexploatering av barn, vilken hölls i . Kongressen harföljts upp genom konkreta förslag till åtgärder för dels EU:s interna arbete,dels det globala samarbetet.Under FN:s 51:a generalförsamling 1996 höll EU flera s.k. gemensammaanföranden bl.a. om barnets rättigheter. EU var huvudförslagsställare ellermedförslagsställare till centrala resolutioner om bl.a. barnets rättigheter ochförhållanden för mänskliga rättigheter i enskilda länder, bland dem i ,och Kuba.Ett prioriterat område för EU har också varit att försöka få till stånd ökaderesurser inom FN för arbetet med de mänskliga rättigheterna. Vidare verkarEU aktivt för att fler stater skall ansluta sig till de grundläggande konventionerna om mänskliga rättigheter. Ett intensivt arbete ägnas frågan att motver-ka reservationer till internationella instrument för mänskliga rättigheter,särskilt folkrättsligt otillåtna reservationer.Sökandet efter bättre former för stöd till fältinsatser som gäller skydd föroch främjande av de mänskliga rättigheterna har fått en ökadprioritet. Detta har bl.a. kommit till uttryck genom övervakare av mänskligarättigheter som EU ställt till förfogande för de insatser som Högkommissari-en för de mänskliga rättigheterna bedriver främst i och Burundisamt genom finansiellt stöd för Högkommissariens blivande kontor förmänskliga rättigheter i Colombia.Även inom har EU agerat på de mänskliga rättigheternas område,anför regeringen. Vid i i november 1996gjorde EU flera inlägg. Mycket uppmärksammat enligt regeringen blev anfö-randet om dödsstraffet och det av EU framlagda dokument somsystematiskt kartlägger förekomsten av dödsstraff i de 55 OSSE-staterna.Unionens utvecklingsbiståndEU-medlemskapet ger möjlighet att direkt påverka inriktningen påEU:s gemensamma utvecklingssamarbete, anför regeringen i skrivelsen. Enintensiv dialog om utvecklings- och biståndsfrågor pågår inom unionen, ochgenom ökat erfarenhetsutbyte och nya kunskaper kan effektiviteten i bistån-det öka.EU:s bistånd (inklusive samarbetet med ) uppgickår till 5,05 miljarder ecu. Det är större än det svenska biståndet och når fler än 100 länder. Det samlade bistånd som ges dels över EU:sbudget, dels över medlemsländernas nationella budgetar, svarar för mer än60 % av västländernas samlade bistånd.Samarbetet finansieras dels över den reguljära EU-budgeten, dels genomsärskilda bidrag från medlemsstaterna till Europeiska utvecklingsfonden(). Biståndet genom går till de s.k. AVS-länderna (, och ) inom ramen för och uppgårtill av det totala EU-biståndet.Regeringen anför vidare att en strategi för agerande i EU:s inter-nationella utvecklingssamarbete presenterades i riksdagen.Strategin indelas i dels metodfrågor, dels ämnesområden.Vad beträffar metodfrågor ger högsta prioritet åt effektivitets- ochkvalitetsfrågor i EU-arbetet. arbetar för ökad insyn, öppenhet ochförenkling. vill också se ökad målstyrning i stället för detaljstyrningfrån medlemsstaterna och arbetar därför för bättre landstrategier och policy-hantering i EU:s utvecklingssamarbete. kan blieffektivare och samordningen kan förbättras. vill gärna se mer avsvenskt biståndskunnande i kommissionen.Regeringen framhåller i skrivelsen att de svenska biståndsmålen skall ge-nomsyra agerande i EU precis som i andra biståndssammanhang.Av detta följer att områdena fattigdomsbekämpning, demokrati och mänskli-ga rättigheter, jämställdhet och miljö prioriteras av även i EU:s ut-vecklingssamarbete. Då omfattningen och betydelsen av humanitärt biståndoch konflikthantering avsevärt ökat prioriteras även det. EU:sarbete med livsmedelssäkerhet är resursslukande och inte helt utan problem,varför har ökat uppmärksamheten på denna sektor. lyftervidare fram betydelsen av enskilda organisationer.Inom ramen för samarbetar EU med de 70 s.k. AVS-länderna i , och Stillahavsområdet.Under året har förhandlingarna om programmen för EU:s bistånd inomramen för för perioden l996-2000 (med ett belopp på12,97 miljarder ecu från ) praktiskt taget slutförts, varigenom nationellaprogram för 63 länder förhandlats fram. har särskilt drivit fattig-domsbekämpning, jämställdhet, miljö, givarsamordning, kapacitetsuppbygg-nad och resultatanalys i utvecklingssamarbetet. Dessa önskemål har beaktatsav kommissionen, anför regeringen. Det fortsatta arbetet inom EU:s utveck-lingssamarbete med dessa frågor (särskilt fattigdomsbekämpning och jäm-ställdhet) kommer att följas upp så att intentionerna förverkligas, framhållerregeringen. ratificerade avtalet (betänkande1995/96:UU24) men det har ännu inte trätt i kraft till följd av att endast ettfåtal länder har ratificerat konventionen.Nuvarande Lomékonvention (IV) löper ut . För-handlingar mellan EU och AVS-länderna skall inledas senast i september1998 (, artikel 366). För att initiera och underlätta kom-mande diskussioner och förhandlingar presenterade kommissionen vid ut-vecklingsrådet en grönbok om relationerna mellan EU ochAVS-länderna inför det tjugoförsta århundradet, KOM (96) 570 slutlig.MotionernaKristdemokraterna framhåller i partimotion U515 (kd) yrkande 41 från all-männa motionstiden att när politiker lade grunden till det europeiskasamarbetet var freden det absolut viktigaste målet. Denna målsättning är likaaktuell men för att den skall kunna tillgodoses skall EU bl.a. fördjupasin solidaritet med och . Partiet anför i yrkande 44 ävenatt unionens utrikes- och säkerhetspolitik bör fördjupas genom att Europeis-ka unionen i ökad utsträckning gör gemensamma utrikespolitiska markering-ar för att främja internationell säkerhet och stabilitet.Vad gäller beslutsordningen inom unionens gemensamma utrikes- och sä-kerhetspolitik bör den utformas med beslut som fattas med kva-lificerad majoritet till skillnad från när de flesta beslut fattas med enhällighet (yrkande 48). Undantag från denna grundregel skall gälla då en-skilda medlemsländer inbjuds att medverka i militära operationer eller dåmedlemsländers vitala säkerhetspolitiska intressen påverkas.I motion U15 (kd) förordas, när det gäller beslut inom samarbetet i utrikes-och säkerhetspolitiska frågor, även konstruktiv röstnedläggelse som ett alter-nativ, dvs. möjligheten för ett land att lägga ned sin röst och på så sätt taavstånd från ett initiativ utan att hindra övriga länder (yrkande 4 delvis).I motion U14 (fp) med anledning av regeringens skrivelse yrkas att vetorät-ten bör begränsas till frågor som verkligen är av nationellt intresse (yrkande3).Även i motion U503 (m) från allmänna motionstiden tas beslutsordningeninom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken upp. Motionärenmenar att regeringens ståndpunkt när det gäller vetorättens bevarande präglasav en föråldrad syn på roll i . Regeringens utgångspunktborde i stället vara att - av geografiska och säkerhetspolitiska skäl -är mer beroende av en väl fungerande gemensam utrikes- och säkerhetspoli-tik än de flesta andra medlemsländer och att det därmed ligger i landetsintresse att samarbetet kan fungera effektivt. Motionären menar vidare attvarje diskussion om beslutssystemet inom GUSP måste ses mot bakgrund avden förestående utvidgningen av EU. Med en möjlighet till att begära vetoutifrån vitala nationella intressen - som regeringen har föreslagit i regeringskonferensen - finns det risk för att den gemensamma utrikes- och säkerhets-politiken helt förlamas när ett större antal nya medlemsländer upptas inomunionen, menar motionären. Motionären förordar i stället att en beslutsord-ning med kvalificerad majoritet bör vara regel snarare än undantag inom dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Vidare anförs att om regering-en vill säkra svensk handlingsfrihet så vore det rimligare att tona ned vetorätten och i stället argumentera för ett förtydligande av möjligheterna att i ex-ceptionella situationer stå vid sidan av gemensamma aktioner, och motionä-ren begär ett tillkännagivande om intresse av en välfungerande beslutsordning inom ramen för Europeiska unionens gemen-samma utrikes- och säkerhetspolitik.I motion U516 (s) från allmänna motionstiden menar motionären att veto-rätten inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken utgör en ga-ranti för de små staternas möjligheter att hävda sina intressen gentemot destora och starka medlemsländerna. Motionären menar vidare att vetorättenmåste finnas kvar när det gäller samarbetet kring den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken (yrkande 1 delvis).I samma motion framhåller motionären att bör verka för att unio-nen gör en klar markering mot länder som kränker de mänskliga rättigheternagenom att inte samarbeta med dessa. Motionären anför tullunionen medTurkiet som ett exempel på ett samarbete som inte bör förekomma och begärett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att EU:s kon-takter med tredje land skall beakta de mänskliga rättigheterna (yrkande 7).Motionären bakom motion U16 (mp) konstaterar att EU:s medlemsländerhar slutit flera avtal med icke-medlemsländer. Det gäller t.ex. part-nerskapsavtal med OSS-stater, Europaavtal med kandidatländerna i Central-och och associationsavtal med vissa länder i Medelhavsregionen.Motionären konstaterar vidare att skrivningar i dessa avtal när det gällersamarbetsländernas respekt för mänskliga fri- och rättigheter varierar ochanför att det borde ligga i unionens intresse att i alla sina avtal med sammaskrivningar framhålla och betona respekten för de mänskliga rättigheterna.I motion U402 (m) yrkande 1 från allmänna motionstiden framhåller mo-tionären att försvarsindustrivaror i princip undantagits från att omfatas av varors fria rörlighet inom EU, dvs. den inre marknadens regelverk,med hänvisning till artikel 223. Motionären anför att för attsvensk försvarsindustri skall kunna överleva är den beroende av möjligheter-na att samarbeta med liknande företag inom EU, och vidare anser motionärenatt det måste skapas bättre villkor för företagen att kunna sälja sina produk-ter. I motionen yrkas därför att inom EU skall verka för en översynav artikel 223. Syftet skall vara att åstadkomma gemensamma riktlinjer förexport, som avgränsas till att gälla för militära varor.I kommittémotion U15 (kd) yrkande 4 delvis med anledning av regering-ens skrivelse framhålls att i samband med översynen av samarbetet medAfrika, och inom bör biståndet ihögre grad inriktas på de fattigaste länderna.I partimotion U508 (v) yrkande 5 från allmänna motionstiden anförs attSverige skall påverka EU:s bistånd så att det blir bättre och effektivare, ochmotionärerna föreslår att biståndet till flyttas ut urEU:s budget för u-landsbistånd.Utskottets övervägandenFrämjande av fred och säkerhet är en av EU:s uppgifter. Det viktigaste in-strumentet i det arbetet är den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.I motion U515 (kd) yrkande 41 framhåller motionärerna att när Europaspolitiker lade grunden till det europeiska samarbetet var freden det viktigastemålet. Motionärerna menar att denna målsättning är lika aktuell ochyrkar att EU skall fördjupa sin solidaritet med och Central- ochÖsteuropa.Utskottet delar motionärernas syn på ambitionerna när det gäller samarbe-tet med . Som har framhållits tidigare i detta betän-kande (se avsnitt 5.3 om utvidgningen) har unionen vidtagit ett flertal åtgär-der för att bidra till och påskynda integrationen av länder i Central- ochÖsteuropa och därmed verkat i stabilitetsbefrämjande riktning. Både frånregeringens och unionens sida har mycket gjorts inom den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken och andra politikområden för att aktivt bidratill Central- och politiska och ekonomiska utveckling.