bet · GK01FiU23 · 1997-05-15 00:00:00 — Motionerna Fi39 (fp) yrkande 3 och Fi41 (c) yrkande 1 bördärför bifallas. Vad utskottet anfört bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande tillstånds- och tillsynsmyndighetatt med bifall till motionerna 1996/97:Fi39 yrkande 3 och1996/97:Fi41 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Tillstånds- och tillsynsmyndighet (mom. 4)(), (), (), (), (), Per () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 19 börjar med ?I motionernabehandlas? och på slutar med ?Fi41 (c) yrkande 2? bort ha följande lydelse:I motionerna behandlas vilka uppgifter som skall få ingå i enkreditupplysning. vill framhålla att det inom näringslivetfinns ett stort behov av att kunna undersöka sina kunders eller tilltänktaaffärspartners kreditvärdighet i syfte att undvika kreditförluster. För attkreditupplysningsverksamhet skall bli effektiv krävs tillgång till så bred ochtidig information som möjligt, t.ex. om inkassoåtgärder. villerinra om att gällande lagstiftning inte uppställer något förbud mot att ikreditupplysning om näringsidkare och juridiska personer lämna uppgifter ombetalningsförsummelser som inte fastslagits genom domstols eller annanmyndighets avgörande. Mot bakgrund av vad som anförts i de nu aktuellamotionerna vill finansutskottet framhålla nödvändigheten av att bred s.k.flödesinformation i kreditupplysningar om näringsidkare och juridiska personerockså görs tillgänglig i praktiken. vill även nämna att det isammanhanget torde vara lämpligt att överväga om det bör införas en skyldighetför den som lämnar en kreditupplysning innehållande uppgift om att mål ombetalningsföreläggande har inletts även skall ange om motparten har bestrittansökan.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi37 (m) yrkande 2, Fi38(m, c, fp, kd) i denna del, Fi39 (fp) yrkandena 1 och 4 och Fi41 (c) yrkande 2bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse:4. beträffande uppgifter om betalningsförsummelser och kreditmissbruk ikreditupplysningaratt antar det i proposition 1996/97:65 framlagda förslaget till lagom ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvitt avser 6 och 7 §§samt med anledning av motionerna 1996/97:Fi37 yrkande 2, 1996/97:Fi38 idenna del, 1996/97:Fi39 yrkandena 1 och 4 samt 1996/97:Fi41 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Utlämnande för kreditupplysningsändamål av uppgifter för vilkatystnadsplikt gäller (mom. 5)(), (), () och Per ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21 börjar med ?Finansut-skottet anser att? och på s. 22 slutar med ?i denna del avstyrks? bort haföljande lydelse:Regeringen föreslår i propositionen att det i kreditupplysningslagen skallinföras en bestämmelse om att regler om tystnadsplikt i bankers,kreditmarknadsbolags och värdepappersbolags verksamhet inte hindrar attuppgifter om kreditengagemang, betalningsförsummelser och kreditmissbrukutväxlas för kreditupplysningsändamål. För att tillvarataintegritetsskyddsintressen har regeringen valt en ordning med en slutenanvändargrupp inom vilken de nu aktuella uppgifterna kan utväxlas utan hinderav tystnadsplikt. I gruppen skall enligt förslaget ingå företag som står undermyndighets tillsyn och omfattas av författningsreglerad tystnadsplikt. Dettamedför att den slutna användargruppen kommer att bestå av banker,kreditmarknadsbolag, värdepappersbolag och kreditupplysningsföretag.Finansutskottet anser dock att avgränsningen av den slutna användargruppengjorts alltför snäv. I likhet med motionärerna i Fi37 (m) yrkande 1 anserfinansutskottet att effektiviteten i kreditupplysningsverksamheten skulleförbättras om även leverantörerna omfattades av den slutna användargruppen.Finansutskottet förordar således med bifall till motion Fi37 (m) yrkande 1 att5 a § kompletteras på sätt som motionärerna föreslagit.I motion Fi37 (m) yrkande 3 föreslås att privatpersoner som så önskar skallmedges rätt att ställa sig utanför kreditupplysningsföretagens register. Imotion Fi38 (m, c, fp, kd) framförs liknande tankegångar. Finansutskottetdelar motionärernas uppfattning att ett sådant system bör införas, bl.a. medhänsyn till att privatpersoners integritet skulle stärkas. En sådan ordningskulle också bli enklare och mer klargörande än regeringens förslag. Medbifall till motion Fi37 (m) yrkande 3 och med anledning av motion Fi38 (m, c,fp, kd) i denna del bör som sin mening ge regeringen till känna vadutskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande utlämnande för kreditupplysningsändamål av uppgifter förvilka tystnadsplikt gälleratt med bifall till motion 1996/97:Fi37 yrkandena 1 och 3 samt medanledning av motion 1996/97:Fi38 i denna deldels med bifall till proposition 1996/97:65 i denna del och proposition1996/97:114 i denna del antar det i sistnämnda proposition framlagdaförslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvittavser 5 a § med den ändringen att i paragrafens andra stycke ordet ?samt?skall bytas ut mot ett kommatecken och att sist i paragrafens andrastycket skall orden ?samt leverantörer.? tilläggas.dels som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,dels med bifall till proposition 1996/97:65 i denna del antar förslagettill lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),dels med anledning av proposition 1996/97:65a) med ändring av beslut (bet. FiU26, rskr.214) såvitt gäller ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolagbestämmer att 1 kap. 5 § sistnämnda lag samt rubriken närmast föreparagrafen skall ha följande som utskottets förslag betecknade lydelse:--------------------------------------------------------|Lydelse enligt |Utskottets förslag ||beslut | ||(rskr. 214) | |-------------------------------------------------------| | 1 | || |kap. | |-------------------------------------------------------|Sekretess | Tystnadsplikt |-------------------------------------------------------| 5||§ |-------------------------------------------------------| || Enskildas förhållanden till kreditmarknadsföretag||får inte obehörigen röjas. || I det allmännas verksamhet tillämpas i stället||bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). || Ansvar enligt 20 kap. 3 § skall inte||följa för den som bryter mot förbudet i första||stycket. |-------------------------------------------------------| | | I 5 a §|| | |kreditupplysningslagen || | |(1973:1173) finns|| | |bestämmelser som innebär|| | |att vad som gäller om|| | |tystnadsplikt enligt|| | |första stycket inte|| | |hindrar att uppgifter i|| | |vissa fall utväxlas för|| | |kreditupplysningsändamål.|-------------------------------------------------------b) beslutar om en sådan ändring av ingressen till regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag som föranledshärav,dels ock med bifall till proposition 1996/97:65 antar förslaget till lagom ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse,4. Skyldighet att lämna en kreditupplysningskopia (mom. 6)(), (), (), (), (), Per () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 25 börjar med ?Finansut-skottet anser att? och slutar med ?utskottet nu förordat? bort ha följandelydelse:Finansutskottet anser i likhet med regeringen att det beträffande juridiskapersoner saknas skäl att med hänsyn till integritetsskyddsintressen låta denomfrågade få besked om att en kreditupplysning lämnats och om innehållet idenna. Som framgått ovan skulle en vidgad plikt att lämnakreditupplysningskopior och beställaruppgifter till juridiska personer medförahögre kostnader och sämre effekt i kreditupplysningsförfarandet.Finansutskottet delar regeringens bedömning i denna del. Motionerna Fi40 (v)och Fi41 (c) yrkande 3 avstyrks.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande skyldighet att lämna en kreditupplysningskopiaatt med avslag på motionerna 1994/95:N216, 1994/95: N263,1996/97:Fi706, 1996/97:N214, 1996/97:Fi40 och 1996/97:Fi41 yrkande 3antar det i proposition 1996/97:65 framlagda förslaget till lag omändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvitt avser 11 §,5. Skyldighet att lämna en kreditupplysningskopia (mom. 6)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 25 börjar med ?Finansut-skottet anser att? och slutar med ?utskottet nu förordat? bort ha följandelydelse:Finansutskottet anser att det får förutsättas att även juridiska personerkan ha ett behov av att få veta vilka kreditupplysningsuppgifter som harlämnats om dem. Det kan för juridiska personer lika väl som för enskildanäringsidkare vara viktigt att snabbt kunna rätta felaktiga eller missvisandeuppgifter. Juridiska personer bör därför regelmässigt underrättas om vilkakreditupplysningar som har utgått om företaget. Däremot bör de inteunderrättas om vem/vilka som har beställt kreditupplysningen, eftersom detskulle kunna verka hämmande på leverantörers benägenhet att begärakreditupplysningar om sina kunder. Vad utskottet anfört med bifall till motionFi41 (c) yrkande 3 bör som sin mening ge regeringen till känna.Motion Fi40 (v) avstyrks.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande skyldighet att lämna en kreditupplysningskopiaatt med bifall till motion 1996/97:Fi41 yrkande 3 och med avslag påmotionerna 1994/95:N216, 1994/95:N263, 1996/97:Fi706, 1996/97:N214 och1996/97:Fi40 antar det i proposition 1996/97:65 framlagda förslaget tilllag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) såvitt avser 11 §samt som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,I proposition 65 framlagda lagförslag1. Förslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173)2. Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)3. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag4. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelseI proposition 114 framlagt lagförslagFörslag till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173)---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|Utskottets lagförslag || || ||Av utskottet föreslagen ändring i regeringens förslag om ||ändringar i kreditupplysningslagen (1973:1173) |------------------------------------------------------------|Av regeringen föreslagen | |Utskottets förslag ||lydelse i proposition | | ||1996/97:65 | | |-----------------------------------------------------------| ||11 § |----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------| När en kreditupplysning om en fysisk person lämnas ut,||skall till den som avses med upplysningen och||kostnadsfritt sändas ett skriftligt meddelande om de||uppgifter, omdömen och råd som upplysningen innehåller||rörande honom och om vem som har begärt upplysningen. |----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------| När en kreditupplysning om en fysisk person, lämnas ut,||skall till den som avses med upplysningen och||kostnadsfritt sändas ett skriftligt meddelande om de||uppgifter, omdömen och råd som upplysningen innehåller||rörande honom och om vem som har begärt upplysningen.||Detta gäller också när en kreditupplysning lämnas om ett||handelsbolag eller kommanditbolag. |------------------------------------------------------------|Detta gäller inte | | Vad som sägs i första||kreditupplysningar som | |stycket gäller inte||lämnas genom | |kreditupplysningar som||offentliggörande på ett | |lämnas genom||sådant sätt som avses i | |offentliggörande på ett||tryckfrihetsförordningen | |sådant sätt som avses i||eller | |tryckfrihetsförordningen ||yttrandefrihetsgrundlagen. | |eller || | |yttrandefrihetsgrundlagen. |------------------------------------------------------------yttrande1996/97:KU9yÄndringar i kreditupplysningslagenTill finansutskottetFinansutskottet har beslutat att beredakonstitutionsutskottet tillfälle att i de delar som som berör utskottetsberedningsområde yttra sig över dels proposition 1996/97:65 om ändringar ikreditupplysningslagen jämte fem följdmotioner, dels fyra motioner väcktaunder allmänna motionstiden och 1996.Konstitutionsutskottet behandlar endast de delar av propositionen som avservilken myndighet som skall meddela tillstånd och utöva tillsyn (avsnitt 6.3),villkor för hur verksamheten skall bedrivas m.m. (avsnitt 6.4), vissa känsligapersonuppgifter (avsnitt 7), uppgifter om betalningsförsummelser ochkreditmissbruk i kreditupplysningar (avsnitt 8.1), utlämnande förkreditupplysningsändamål av uppgifter för vilka tystnadsplikt gäller (avsnitt8.2) samt skyldigheten att lämna en kreditupplysningskopia (avsnitt 9).Utskottet behandlar vidare de motionsyrkanden som har anknytning till nämndadelar av propositionen. Därutöver yttrar sig utskottet över fyramotionsyrkanden som tar upp en fråga som inte behandlas särskilt avpropositionen, nämligen frågan om vilka uppgifter som bör ingå ikreditupplysning om företag och företagare.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag till ändringar i kreditupplysningslagen(1973:1173).Regeringen föreslår att det nuvarande systemet med en s.k. frikrets inomvilken förmedling av kreditupplysningar är undantagen från lagenstillämpningsområde avskaffas. Lagen blir genom ändringen tillämplig på allkreditupplysningsverksamhet. Enligt regeringen innebär detta att enhetligaregler om skydd mot integritetsintrång och om rätt till insyn och rättelsekommer att gälla inom hela kreditupplysningsområdet.I anslutning till frikretsens avskaffande föreslås att banker och vissaandra kreditinstitut skall ha rätt att bedriva kreditupplysningsverksamhetutan särskilt tillstånd med stöd av sin grundläggande auktorisation.Regeringen föreslår vidare att bestämmelser om tystnadsplikt inte skallhindra att uppgifter om bl.a. kreditengagemang och kreditmissbruk utväxlasinom en begränsad krets där bl.a. kreditupplysningsföretagen ingår. Enligtregeringen innebär ändringen att kreditupplysningsföretagen blir merjämställda när det gäller möjligheten att informera om kreditengagemang ochkreditmissbruk.Enligt regeringens förslag skall Datainspektionen även fortsättningsvisutöva tillsyn över lagens efterlevnad.Därutöver föreslår regeringen bl.a. att fysiska personer som ärnäringsidkare eller som har anknytning till näringsverksamhet på samma sättsom privatpersoner skall få besked om vem som har beställt enkreditupplysning om dem.Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1997.BakgrundKreditupplysningslagen (1973:1173) innehåller regler för den yrkesmässigtbedrivna kreditupplysningsverksamheten. Lagen syftar i första hand till attundanröja riskerna för att kreditupplysning skall medföra otillbörligt intrångi de kreditsökandes personliga integritet eller leda till skada genom oriktigaeller missvisande uppgifter. är lagen avsedd att bidra till eneffektivt fungerande kreditupplysningsverksamhet. Lagen trädde i kraft den 1juli 1974 (prop. 1973:155, NU 1973:69, rskr. Efter en översyn iJustitiedepartementet genomfördes vissa ändringar 1981, särskilt ifråga om enskilda personers integritetsskydd (prop. 1980/81:10, NU 1980/81:30,rskr. 1980/81:429). Även därefter har vissa mindre ändringar gjorts.Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare meduppgift att se över kreditupplysningslagen. Utredaren, som arbetade undernamnet , hade som huvuduppgifter att undersöka hurintresset av en effektiv kreditupplysning kan främjas utan att kravet på attpersonlig integritet och sekretess träds för när, hur den svenskalagstiftningen skall anpassas till och därutöver i vilkenutsträckning utländska företag bör ges möjlighet att bedrivakreditupplysningsverksamhet i samt i vad mån utvecklingen i fråga omdata- och informationsteknik påkallar ändringar i kreditupplysningslagen (dir.1991:69). Enligt tilläggsdirektiv (dir. 1993:41) skulle utredarenockså överväga om kreditupplysningslagen bör ändras så att ocksånäringsidkare m.fl. ges rätt till en s.k. beställaruppgift, dvs. uppgift tillden omfrågade om vem som har begärt en kreditupplysning.Kreditupplysningsutredningen påbörjade sitt arbete . Denförsta etappen av arbetet var inriktad på att åstadkomma en anpassning avkreditupplysningslagens regler till . redovisadeutredningen denna del av arbetet i delbetänkandet EES-anpassning avkreditupplysningslagen (SOU 1992:22). Förslaget ledde till vissa ändringar ikreditupplysningslagen. lämnade utredningen sittslutbetänkande Integritet och effektivitet på kreditupplysningsområdet (SOU1993:110). Betänkandet har remissbehandlats.Sedan lämnade sitt slutbetänkande har det s.k.dataskyddsdirektivet antagits, dvs. och rådets direktiv omskydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter ochom det fria flödet av sådana uppgifter (95/46/EG). Direktivet antogs den 24oktober 1995. Det skall vara genomfört i svensk rätt senast efter attdet antagits, dvs. den 24 oktober 1998.Regeringen beslutade att uppdra åt en parlamentarisktsammansatt kommitté att bl.a. analysera på vilket sätt dataskyddsdirektivetskall införlivas med svensk lag (dir. 1995:91). Kommittén, som antagit namnetDatalagskommittén, skulle också lägga fram förslag till en ny lag på området.Kommittén avslutade sitt arbete och har avlämnat betänkandetIntegritet Offentlighet Informationsteknik (SOU 1997:39).UtskottetVilken myndighet skall meddela tillstånd och utöva tillsyn?PropositionenRegeringen föreslår att Datainspektionen även fortsättningsvis skall meddelatillstånd enligt kreditupplysningslagen. Inspektionen skall också utövatillsyn såväl över kreditupplysningsföretag som över banker och andrakreditinstitut. Tillsynsverksamheten skall enligt regeringens förslagfinansieras genom att det införs en skyldighet att betala avgifter förtillsynen.I skälen för sitt förslag konstaterar regeringen inledningsvis attKreditupplysningsutredningens förslag innebär att tillståndsprövningen skallutföras av Datainspektionen. bör dock ha ansvar för tillsynvad avser banker och andra kreditinstitut, medan Datainspektionen böranförtros tillsynen över de egentliga kreditupplysningsföretagen. Regeringenkonstaterar vidare att i stort sett samtliga remissinstanser avstyrker enuppdelning. En uppdelning skulle inte innebära ett effektivtresursutnyttjande, och det finns en risk för att de olika delarna avkreditupplysningsmarknaden inte skulle komma att styras av överensstämmandevillkor. Detta skulle kunna leda till att konkurrensförhållandena inte blirenhetliga. Vidare framhålls i remissvaren att ochDatainspektionen skall tillvarata delvis olika intressen.Regeringen instämmer i de invändningar som framförts. Enligt regeringen börsåledes tillståndsprövningen och tillsynen på kreditupplysningsområdetanförtros åt en och samma myndighet.Vad gäller frågan om det finns anledning att flytta tillståndsprövningen ochtillsynsansvaret från Datainspektionen konstaterar regeringen attDatainspektionen i sitt remissvar anför att det med hänsyn till den starkaekonomiska anknytning som kreditupplysningsverksamhet har vore mest lämpligtom ansvaret för all tillstånds- och tillsynsverksamhet låg hosFinansinspektionen.Regeringen anför att kreditupplysningsverksamhet har samband medkreditgivning men också med konsumentskyddsfrågor. Detta kan sägas tala föratt man väljer eller möjligen somtillstånds- och tillsynsmyndighet.Enligt regeringen är kunskaper om kreditinstitutensspeciella problem och om kreditmarknaden i stort av värde även ikreditupplysningssammanhang. Kreditupplysningsverksamheten har ett påtagligtsamband med kreditbedömning och annan finansiell verksamhet. Detta talar föratt tillståndsprövningen och tillsynen enligt kreditupplysningslagen börankomma på Finansinspektionen.Regeringen anser att av stor betydelse i sammanhanget är emellertid attFinansinspektionen, till skillnad för Datainspektionen, inte särskilt har tilluppgift att tillvarata den enskildes intresse av integritetsskydd. Att justintegritetsskyddsfrågor tilläggs stor betydelse när det gäller vilkenmyndighet som skall ha ansvaret för tillståndprövningen och tillsynen ärenligt regeringen naturligt med tanke på att kreditupplysningslagenshuvudsyfte är att förhindra att kreditupplysning leder till otillbörligtintrång i den personliga integriteten. Det förhållandet att Datainspektionensom en av sina huvuduppgifter har att värna om skyddet för den personligaintegriteten utgör ett tungt vägande skäl för att Datainspektionen bör handhatillståndsprövningen och ha ansvaret för tillsynen på området.Regeringen anför vidare att hos Datainspektionen finns en lång erfarenhet avde frågor som kan bli aktuella i kreditupplysningssammanhang och ett betydandemått av sakkunskap på området. Regeringen konstaterar att så gott som allkreditupplysningsverksamhet bedrivs med hjälp av ADB. På dataområdet ärDatainspektionen tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt datalagen(1973:289). Med tanke på den viktiga roll som ADB sålunda spelar förkreditupplysningsverksamhet är det enligt regeringen en fördel omDatainspektionens kompetens på dataområdet kan tas till vara. I praktiken ärdet också ofta så att tillståndsprövningen och tillsynsuppgifter enligtdatalagen och kreditupplysningslagen sammanfaller.En sammanvägning av de omständigheter som diskuterats leder enligtregeringen till att Datainspektionen bör ha hand om tillståndsprövningen samtvara tillsynsmyndighet på hela kreditupplysningsområdet. För att tillvarataFinansinspektionens särskilda kunskaper om finansiell verksamhet i stort isyfte att beakta de särskilda förhållanden som gäller för kreditinstitutenföreslår regeringen att Datainspektionen bör samråda med itillsynsfrågor som rör den delen av kreditupplysningsmarknaden. En bestämmelseom sådant samråd bör införas i kreditupplysningsförordningen (1981:955).Regeringen konstaterar att på flera närliggande områden finns system sominnebär att tillsynsverksamhet finansieras genom avgifter från dem somomfattas av tillsynen. Regeringen anser att det finns skäl att införa ettsådant system även i kreditupplysningsområdet. En bestämmelse omavgiftsskyldighet bör därför införas i kreditupplysningslagen. Bestämmelsenbör enligt regeringen utformas så att regeringen får rätt att föreskriva enskyldighet för den som bedriver kreditupplysningsverksamhet att betala enavgift för tillsynsverksamhet. Det bör vidare anges att avgiften skall påförasav Datainspektionen.MotionernaI motion 1996/97:Fi39 av () anförs att mot bakgrund avde näringspolitiska aspekter som bör beaktas vid kreditupplysning börFinansinspektionen vara tillstånds- och tillsynsmyndighet med skyldighet attsamråda med Datainspektionen (yrkande 3).I motion 1996/97:Fi41 av m.fl. (c) anförs att motionärernadelar Datainspektionens uppfattning att det med hänsyn till den starkaekonomiska knytning som kreditupplysningsmarknaden har vore mest lämpligt omansvaret för all tillstånds- och tillsynsverksamhet låg hosFinansinspektionen.Utskottets bedömningNär det gäller frågan om vilken myndighet som skall ha ansvaret förtillståndsprövningen och tillsynen på kreditupplysningsområdet delar utskottetregeringens uppfattning att en och samma myndighet bör anförtros dessauppgifter. Någon uppdelning av ansvarsområdet bör således inte genomföras.Härefter vill utskottet, i likhet med regeringen, framhålla attkreditupplysningslagens huvudsyfte är att förhindra att kreditupplysning ledertill otillbörligt intrång i den personliga integriteten. Finansinspektionenhar visserligen betydande kunskaper om kreditinstitutens speciella problem ochom kreditmarknaden i stort. Till skillnad från harDatainspektionen dock som huvuduppgift att värna om skyddet för den personligaintegriteten.