bet · GL01SoU6 · 1997-09-18 00:00:00 — I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 1996/97:120 om handikappolitikoch 41 motionsyrkanden som väckts med anledning av skrivelsen. I betänkandetbehandlas också 11 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden omolika handikappfrågor. I skrivelsen redovisar regeringen åtgärder somvidtagits inom handikappområdet , förslag som nyligenförelagts för dess prövning och pågående utredningsarbete.Utskottetanser att skrivelsen inte bör föranleda någon åtgärd av riksdagen.Motionsyrkandena avstyrks.Till betänkandet har fogats 20 reservationer och ett särskilt yttrande.SkrivelsenI skrivelsen redovisar regeringen åtgärder som vidtagits inom handikappområdetunder , förslag som förelagts för dessprövning och pågående utredningsarbete. Skrivelsen innehåller inte enfullständig redovisning av insatserna på handikappområdet utan begränsar sigtill några områden där förändringar nu är aktuella eller hargenomförts. Regeringen konstaterar att det finns ett starkt stöd för deövergripande målen för och den allmänna inriktningen av handikappolitiken.Under de närmaste åren kommer frågor om tillgänglighet inom olikaverksamhetsområden att i större utsträckning prioriteras. Motioner väckta med anledning av propositionen1996/97:So50 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handikappolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de psykiskt funktionshindrade,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av handikappolitiken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bostadstillägg till funktionshindrade,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de funktionshindrade och den nya tekniken,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om handledning för att kunna använda IT,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en hjälpmedelsgaranti,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regler för anpassningsbidrag av bil,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avskaffande av den förlängda sjuklöneperioden.1996/97:So51 av m.fl. (kd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en antidiskrimineringslag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förslag till lagstiftning om enkelt åtgärdade hinder,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de grupper som har osynliga handikapp.1996/97:So52 av Per m.fl. (mp) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna om behovet av lagstiftning om undanröjande av enkeltåtgärdade hinder i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:So53 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens skrivelse om handikappolitiken,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillgänglighet i vardagsmiljön.1996/97:So54 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att med snabba och konkreta åtgärder göra samhället tillgängligtför alla,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en antidiskrimineringslag enligt FN:s standardregel,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillgängligheten i den bebyggda miljön och att åtgärder för att ökadenna skall vara klara ,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett handlingsprogram när det gäller funktionshindrade och kulturen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förslag till IT-program,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om teletjänster,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skolan och behovet av ytterligare utredningsuppgifter förKunskapslyftskommittén,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om arbetslösheten bland funktionshindrade,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av ett bevarat lönebidragssystem,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om diskriminering i arbetslivet,15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om och ,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att höja det bilaterala biståndet till funktionshindrade i världen,17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om integrering av funktionshindrade i biståndspolitiken,18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om och EU för att öka det ekonomiska stödet tillfunktionshindrade i världen,19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ta till vara handikapporganisationernas kunskap genom samverkanmed SHIA,20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en handikappanpassning av EU:s byggnader.1996/97:So55 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att återställa handikappreformen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om bättre tillgänglighet i offentlig miljö för handikappade,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontaktpersoner för personer med psykiska sjukdomar,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om hjälpmedelsgaranti,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om s.k. handikappguider,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtgärder för att underlätta eget förvärvsarbete,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skärpt antidiskrimineringslag,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lag mot diskriminering i arbetslivet,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om processrätt för Handikappombudsmannen.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19961996/97:So294 av m.fl. (v) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om funktionshindrade och lättillgängligheten,1996/97:So401 av m.fl. (m) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rehabilitering,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om informationstekniken och de funktionshindrade,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om de funktionshindrade och den europeiska unionen.1996/97:So411 av m.fl. (s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett nationelltutjämningssystem för kostnadsskillnader mellan kommuner då det gällerfunktionshindrade.1996/97:So419 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär att får tilläggsdirektiv som handlar omfunktionshindrades bemötande i den offentliga sektorn enligt vad i motionenanförts om förmynderi och diskriminering.1996/97:So426 av m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om deltagande i kommunens planering,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om redovisning av IT-arbetet,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om personalutbildning om funktionshinder.1996/97:So429 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten attsynliggöra handikappaspekter i offentliga material.1996/97:T74 av m.fl. (v) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag till lag mot diskriminering avfunktionshindrade i trafiken. Mål och strategi inom handikappområdetI skrivelsen redovisas att målen för handikappolitiken är- att uppnå jämlikhet i levnadsvillkoren och full delaktighet i samhällslivetför personer med funktionshinder,- att ge förutsättningar för ökad självständighet och självbestämmande förpersoner med funktionshinder,- att ge förutsättningar för funktionshindrade personer att skapa sig ettvärdigt liv i gemenskap med andra,- att främja internationellt samarbetet på handikappområdet.De handikappolitiska målen överensstämmer i hög grad med innehållet i FN:sstandardregler för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättningdelaktighet och jämlikhet och med den resolution (97/C 12/01) av den 20december 1996 om lika möjligheter för människor med funktionshinder, somutfärdats av (EGT nr C 12, , s. 1), anförs det.I skrivelsen redovisas regeringens samlade strategi där huvudinriktningen äratt ge staten, landsting, kommuner, organisationer m.fl. förutsättningar attutveckla tillgängligheten i vid bemärkelse inom olika samhällssektorer ochverksamheter. Personer med funktionshinder skall så långt möjligt kunna deltai samhällslivet på motsvarande sätt som de som inte har något funktionshinder.De åtgärder som regeringen vidtagit, föreslår och planerar bygger på principenatt handikappaspekterna skall beaktas inom varje samhällsområde. För att målenskall kunna uppnås fordras att individuella service- och stödinsatserkombineras med åtgärder för att förbättra tillgängligheten i samhällsmiljönsom helhet. Åtgärderna inom handikappområdet måste, enligt regeringensmening, nu i större utsträckning inriktas på att åstadkomma bättretillgänglighet i verksamheter och miljöer. Det gäller den fysiskatillgängligheten, dvs. anpassade bostäder, utemiljöer, kollektivtrafik m.m.,men också tillgång till tolk, information, service och andra insatser somkrävs för att personer med funktionshinder skall kunna delta i samhällslivetpå samma villkor som andra.I skrivelsen framhålls att handikapporganisationernas medverkan i dethandikappolitiska arbetet har haft en avgörande betydelse för dagenshandikappolitik och för de förbättringar som har uppnåtts. Regeringen avseratt fortsätta det samarbete med organisationerna som redan pågår och attvidareutveckla det, bl.a. genom utökade kontakter mellanstatssekreterargruppen för handikappfrågor och organisationerna.Regeringen avser också att pröva frågan om ett nationellt samordningsorgan.I sägs bl.a. att staterna är ansvariga för att nationellasamordningskommittéer eller liknande organ inrättas för att säkerställa atthandikappfrågorna samordnas. Handikapporganisationerna föreslås få ettbetydande inflytande i en sådan kommitté. Ett samordningsorgan av dennakaraktär finns inte i . Statssekreterargruppen kan inte sägas hadetta uppdrag, och inte heller passar helt in påbeskrivningen. Regeringen avser därför att uppdra åt den särskilde utredaresom avses tillkallas för att utvärdera att även övervägafrågan om ett nationellt samordningsorgan.I motion 1996/97:So50 av m.fl. (m) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om handikapppolitiken(yrkande 1) och om inriktningen av handikappolitiken (yrkande 3). Motionärernaavvisar samtliga de försämringar som den socialdemokratiska regeringenföreslagit och drivit igenom och som drabbat de funktionshindrade sedan hösten1994. De har svårt att förstå varför de personer som har störst behov av denoffentliga sektorn i den socialdemokratiska politiken alltid skall bära denstörsta bördan. De anser att utrymme för att värna omsorgen om framför alltäldre och funktionshindrade kan skapas t.ex. genom att bibehålla karensdagaroch 75-procentsnivå i sjukförsäkringen, kombinerat med skattesänkningarriktade mot särskilt låg- och medelinkomsttagare. är den endaförutsättningen för en välfärd värd namnet att skapa balans i den svenskaekonomin, anförs det. Motionärerna anser att människor som har ettfunktionshinder skall garanteras trygghet och välfärd även i tider avekonomisk kris. Stödet till den enskilde skall vara anpassat till denfunktionshindrades särskilda förutsättningar. Den funktionshindrade skall hamöjlighet att påverka sin egen situation, t.ex. genom att välja vårdpersonaloch omsorgsform. Motionärerna anser att kommunaliseringen avassistansersättningen är ett sätt att bakvägen minska valfriheten och likformastödet. De understryker också att medmänniskors personliga engagemang gör denfunktionshindrades liv rikare och ökar tryggheten. Frivilligt socialt arbetemed handikappade skall därför stödjas och uppmuntras. Slutligen anför de attalla funktionshindrade skall ges möjlighet till eget boende anpassat till deegna behoven.I motion 1996/97:So53 av m.fl. (c) begärs tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om regeringens skrivelse omhandikappolitik (yrkande 1). Motionärernas utgångspunkt är ett samhälle föralla, där alla medborgare behandlas med samma respekt. Människor med handikappskall kunna verka i samhället som aktiva medborgare, vilket innebär att allaskall ha möjlighet till arbete, utbildning och en varierande och rik fritid.Den totala handikappomsorgen måste utformas så generell som möjligt utanonödig behovsprövning och detaljstyrning. Om tillgängligheten för dehandikappade kan ökas genom en god samhällsplanering blir detta kostnads-effektivare jämfört med olika särlösningar. De generella lösningarna skallenligt motionärerna främst gälla tillgängligheten till bostadsmiljön,transport/kollektivtrafik och till arbetslivet. I Handikapputredningensslutbetänkande finns förslag i denna riktning, anförs det. Förslagen beröråtta stora samhällsområden som samhällsinformation, bostäder och miljö,kommuner för alla, kultur och medier, resor, tele, näringsverksamhet ocharbetsliv. Motionärerna konstaterar att ansvaret för lagar som rörhandikappområdet ligger på olika departement, och det kan finnas risk för attde olika frågorna prioriteras olika inom departementen. Därför bör regeringenta ett helhetsgrepp och utarbeta en plan för genomförandet av lagförslagenoch övriga förslag i slutbetänkande.I motion 1996/97:So429 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om möjligheten att synliggörahandikappaspekter i offentliga material. Motionärerna anför att alla frågorhar en handikappaspekt och att om denna aspekt beaktas från början blir detnaturligt att söka generella lösningar i stället för individuella. T.ex. byggsdå tillgängliga bostäder för alla i stället för specialbostäder för några,kollektivtrafiken anpassas i stället för färdtjänsten. Ekonomiskt blir detsannolikt billigare att genomföra en generell anpassning än att i varjesärskild situation göra speciallösningar, anförs det. För att underlätta atthitta generella lösningar är det viktigt att människor medfunktionsnedsättningar blir synliga i offentlig statistik, i statligautredningar, i propositioner m.m. Enligt motionärernas mening bör regeringenutfärda direktiv till alla statliga utredningar att alltid beakta vilkakonsekvenser deras förslag kommer att få för människor medfunktionsnedsättningar. En förebild kan vara direktiven om att statligautredningar skall belysa jämställdhets- och EU-aspekter, heter det. Regeringenbör vidare uppdra åt och andra statistikproducenteratt ta med funktionsnedsättning som en variabel på samma sätt som ålder, kön,nationalitet etc.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning att handikappolitiken skall bygga påprinciperna om full delaktighet i samhällslivet, jämlika levnadsvillkor,självbestämmande och tillgänglighet. De handikappolitiska reformer somgenomförts har varit inriktade på förbättringar av detindividuella stödet till personer med funktionshinder. Utskottet delarregeringens uppfattning att arbetet nu bör inriktas mot att ge statligamyndigheter, landsting, kommuner, organisationer m.fl. förutsättningar attutveckla tillgängligheten i vid bemärkelse inom olika samhällssektorer ochverksamheter. I skrivelsen anförs att de åtgärder regeringen vidtagit,föreslår och planerar bygger på principen att handikappaspekterna skallbeaktas inom varje samhällsområde och att handikapporganisationerna ingår somviktiga samverkanspartner i ett sådant arbete. Samarbetet medhandikapporganisationerna utvecklas nu genom bl.a. utökade kontakter mellandessa och statssekreterargruppen för handikappfrågor, som har att samordnaregeringens hantering av handikappfrågorna. Regeringen avser vidare att låtaden särskilde utredaren av pröva frågan om inrättande aven nationell samordningskommitté i handikappfrågor. Utskottet anser att motionSo53 (c) yrkande 1 därmed är tillgodosedd. Motionen avstyrks därför. Ävenmotion So50 (m) yrkandena 1 och 3 avstyrks.Utskottet delar inställningen i motion So429 (s) att handikappaspekterna börbeaktas på ett tidigt stadium. Därmed blir det naturligt att söka generellalösningar i stället för individuella. Att statliga utredningar alltid skallredovisa vilka konsekvenser deras förslag får för människor medfunktionshinder är dock, enligt utskottets mening, att gå för långt med tankepå de många olika funktionshinder som finns och de olika aspekter deaktualiserar. Däremot är det viktigt att handikapperspektivet finns med närolika förslag övervägs. Motionen avstyrks därmed.Tillgänglighet i vardagsmiljönI skrivelsen redovisas att regeringen i proposition 1994/95:230 om kommunalöversiktsplanering enligt m.m. uttalade att arbetet medatt förbättra tillgängligheten måste ske i hela plan- och byggprocessen - frånden översiktliga planeringen, via detaljplanering till bygglov, samråd ochkontrollplan. Regeringen pekade också på ansvar i dennaprocess, från det strukturinriktade översiktliga planeringsarbetet till denindividuella bostadsanpassningen.Plan- och byggutredningen har låtit utföra en analys av tillgängligheten,vilken visar att bristande tillgänglighet ofta beror på olämpligt utformadedetaljer i bygget som t.ex. felplacerade toaletter och dörröppnare liksomförekomst av svårforcerade trösklar. I den yttre miljön kan det röra sig omtrottoarkanter som inte är avfasade, fel färgsättning och belysning ellerotydlig skyltning. Om sådana brister rättades till skulle tillgängligheten förpersoner med rörelsehinder och nedsatt orienteringsförmåga bli betydligtbättre. Utredningen föreslog att det skulle införas krav på att sådana hinderför tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- ochorienteringsförmåga som är enkla att åtgärda skall vara åtgärdade före år 2000i befintliga publika lokaler och på befintliga allmänna platser. Regeringentog dock inte i den nämnda propositionen ställning till Plan- ochbyggutredningens förslag i denna del.Boverket har därefter på regeringens uppdrag närmare analyserat konse-kvenserna av Plan- och byggutredningens förslag vad gäller insatser för attförbättra tillgängligheten på allmänna platser och i befintliga publikalokaler. Av i den offentliga miljön(1996:8) framgår att genomförandet av Plan- och byggutredningens förslagskulle innebära betydande kostnader framför allt för den kommunala sektorn.Boverket föreslår bl.a. att det bör göras en inventering av de hinder förframkomlighet som finns i publika lokaler och på allmänna platser. Därefterbör en kartläggning av de åtgärder som skulle behövas för att få dessa platsertillgängliga och användbara för personer med nedsatt rörelse- ochorienteringsförmåga göras.Den bostadspolitiska utredningen har i sitt betänkande Bostadspolitik 2000 -från produktions- till boendepolitik (SOU 1996:156) anfört att kunskapen hosbeslutsfattare, arkitekter, byggherrar m.fl. är otillräcklig när det gällertillgänglighetsfrågor. Utredningen föreslår särskilda satsningar för att ökakunskaperna och informationen om dessa.I skrivelsen anförs att regeringen har för avsikt att uppdra åt attsamordna arbetet med att utforma ett program för generellt ökad tillgängligheti kommunerna. Arbetet föreslås utformas som ett treårigt pilotprojekt därkommuner inbjuds att medverka. Arbetet med programmet skall ske i samråd medHandikappinstitutet, handikapporganisationer och andra berörda. Goda exempelpå hur det kostnadseffektivt går att förbättra tillgängligheten bör redovisas.En del av tillgänglighetsprogrammet bör även inriktas på att hitta former fören integrerad anpassning av trafiksystem och bebyggelse, anförs det. Syftetbör var att få till stånd ett fungerande nätverk i kommunerna där varje del avresandet som en person med funktionshinder gör är anpassad från hemmet överhållplats och färdmedel fram till och in i den byggnad/det evenemang resanavser. Detta kräver enligt skrivelsen ett väl utvecklat samarbete mellan olikamyndigheter och berörda.Vidare understryks i skrivelsen att insatser bör göras för att ökainformationen till handikapporganisationernas medlemmar, kommuner,byggbransch, arkitekter och andra som arbetar med plan- och byggfrågor omvilka brister i tillgängligheten som finns och hur dessa skall kunna undvikasoch avhjälpas.Slutligen redovisar regeringen att den planerar att avsätta särskilda medelur Allmänna arvsfonden för den del av programmet som avser medverkan avhandikapporganisationerna.I socialtjänstlagens 5 § fastställs att till socialnämndens uppgifter bl.a.hör att medverka i samhällsplaneringen och att i samarbete med andrasamhällsorgan, organisationer, föreningar och enskilda främja goda miljöer ikommunen. I regeringens proposition 1996/97:124 om ändring i socialtjänstlagenkonstaterades att grundtankarna bakom socialtjänstreform fortfarandestår sig och att de utvecklingstendenser som kan skönjas inte motiveradenågot avsteg från de grundläggande principer som formulerats i 1980 årssocialtjänstlag. Det konstaterades att svårast att leva upp tillutan tvekan hade varit ambitionen att i avgörande moment skullekunna påverka samhällsplaneringen. I övrigt kunde konstateras attsocialtjänsten under de som lagstiftningen varit i kraft tydligt harförändrats i den riktning som varit avsedd.I motion 1996/97:So51 av m.fl. (kd) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag tilllagstiftning om enkelt åtgärdade hinder (yrkande 2). Motionärerna anser attbåde program och information/utbildning som föreslås i skrivelsen är viktigaåtgärder. Men det behövs också en lagstiftning och en fastställd tidsramannars riskerar genomförandet att dra ut på ett oacceptabelt sätt.Förslag till lagstiftning om enkelt åtgärdade hinder i enlighet medlagrådsremissen på proposition 1994/95:230 bör föras fram av regeringen, anförmotionärerna.I motion 1996/97:So52 av Per m.fl. (mp) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna om behovet av lagstiftning om undanröjande avenkelt åtgärdade hinder i enlighet med vad som anförts i motionen. Plan- ochbyggutredningens förslag om krav på att lätt åtgärdade hinder i publikalokaler och på befintliga allmänna platser skulle åtgärdas hartidigare skrinlagts för att alltför stora kostnader för kommunerna befarades,anför motionärerna. Upp till hälften av alla kommuner saknar särskildahandikappolitiska program. Regeringen inser behovet av åtgärder men är inteberedd att gå längre än att få i gång ett utvecklingsarbete, s.k.pilotprojekt, i några kommuner. I likhet med flera handikapporganisationeranser motionärerna att det inte finns anledning att dröja längre. Förändringarsker i långsam takt, bl.a. på grund av att nybyggnationen är låg. Detta göratt det krävs en lagstiftning som i första hand inriktas på enkelt åtgärdadehinder och en tidsram. Med den nu ganska omfattande ombyggnadsverksamhetenskulle då anpassningsåtgärderna bli en självklar del i arbetet. Motionärernaunderstryker att de ser allergisaneringsåtgärder som en avanpassningsåtgärderna.Även i motion 1996/97:So53 av m.fl. (c) begärs tillkännagivandetill regeringen om vad i motionen anförts om tillgänglighet i vardagsmiljön(yrkande 2). De handikappade och deras organisationer har en god samladkunskap om vilka åtgärder som behöver göras för att öka tillgängligheten ivardagsmiljön. Ytterligare projekt skulle sannolikt inte leda längre än tilltidigare kända kunskaper, anför motionärerna. Pilotprojekt i kommunerna skullesnarare riskera att försena arbetet.