bet · GK01JoU19 · 1997-05-15 00:00:00 — För vissa arter får nationellaundantag ges, men ingen jakt får förekomma , om intespeciella problem finns, som kan lösas på annat sätt.Utskottet anser att skarv även fortsättningsvis bör åtnjuta skydd genom attvara upptagen på bilaga 1 i fågeldirektivet. Utskottet förutsätter sålunda attregeringen arbetar för att skarv också fortsättningsvis får åtnjuta sittnuvarande skydd enligt fågeldirektivet. Motionerna Jo408 (m) yrkande 9, Jo901(m), Jo905 (m), Jo917 (s), Jo928 (c, s) samt A427 (kd) yrkande 5 avstyrks meddet anförda.2. En arbetsgrupp för konflikter i skarvfrågan (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med ?Utskottet har?och slutar med ?Motionen avstyrks? bort ha följande lydelse:Utskottet har = utskottet = och undersökningar.Skarven ökar i . Skarven lever på fisk. Två undersökningar iSverige visar att fiskarna har en storlek av 10(och att de dominerandearterna är abborre och mört. Ingenting talar för att närvaron av skarvlångsiktigt påverkar fiskbestånden i våra kustvatten. En trolig orsak till attskarven ökar tros vara att antalet mindre fiskar ökar i Östersjön.Regeringen bör tillsätta en arbetsgrupp med representanter för såväl fisketsom naturvården för att tillsammans med utreda hur problemmed störning mellan fisket och skarven skall kunna lösas på annat sätt ängenom jakt. Om gruppen finner att skyddsjakt är nödvändig skall detaljer runtjakten klargöras. Detta bör med anledning av motion Jo930 som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande en arbetsgrupp för konflikter i skarvfråganatt med anledning av motion 1996/97:Jo930 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,3. Vårjakt på morkulla (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med ?Därefter har?och slutar med ?Motionerna avstyrks? bort ha följande lydelse:Därefter har = utskottet = tillåten sommartid.Enligt artikel 7.4 i fågeldirektivet skall medlemsstaterna särskilt se tillatt de arter på vilka jaktlagstiftning tillämpas inte jagas underuppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier. Beträffandeflyttfåglar skall medlemsstaterna särskilt se till att de arter som berörs avjaktbestämmelserna inte jagas under häckningen eller under återvändandet tillhäckningsplatserna.Utskottet anser att morkullejakten inte skall flyttas tillbaka tillsommaren. Detta bör med avslag på motion Jo904 (s) och med anledningav motion Jo931 (mp) som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse:5. beträffande vårjakt på morkullaatt med avslag på motion 1996/97:Jo904 och med anledning av motion1996/97:Jo931 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,4. Jakt på dykand, , ekorre, dovhjort, enkelbeckasin, gråsparv,pilfink m.fl. arter (mom. 6)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med ?Beträffandejakt? och slutar med ?Jo924 (mp) avstyrks? bort ha följande lydelse:Den möjliga tiden för andfåglarnas reproduktion ovan trädgränsen är kort.Jakt på alfågel, sjöorre, svärta, vigg och knipa infaller mellan den 25augusti och ovan trädgränsen. Det innebär att jakt i storutsträckning bedrivs på ej flygkunniga ungfåglar och honor.Hermelin och ekorre konkurrerar knappast med människan om bytesdjur utan böri stället ses som en välkommen predator på smågnagare. Att ha skyddsjakt underden tid då det finns små ungar, som riskerar att bli lämnade, anser vi heltfel och härrör från då sådant inte ansågs oetiskt. Jakt får inte hellerbli en fråga om prickskytte på levande föremål. Jakt på gråsparv och pilfinktillhör när säd hanterades på ett annat och öppnare sätt på gårdarna äni dag. Att skjuta gråsparvar och pilfinkar kan betraktas som prickskytte.Utskottet anser att såväl skyddsjakt som den allmänna jakten på ochekorre bör tas bort ur jaktförordningen, dvs. att all jakt på börupphöra i . Inte heller jakt på gråsparv och pilfink bör förekomma iSverige.Enkelbeckasin är en liten vadare, som minskar i antal, en minskning somingen vet orsaken till. Dessutom är enkelbeckasinen mycket svår att ifält skilja från dubbelbeckasinen, en art uppförd på Artdatabankens hotlista ikategori 4, hänsynskrävande. Utskottet har inhämtat att populationenreducerats till cirka en tredjedel. Utskottet anser att jakt på enkelbeckasinbör upphöra i . Jakten i måste utgå från kunskaper om de artersom jagas där nedgångar, som den för enkelbeckasin, bör resultera iförändringar i jakten. Vidare bör jakten präglas av insikt om attmiljöförändringar i de naturliga biotoperna i många fall utgör ett hot motolika arter.Utskottet anser sammanfattningsvis att frågan om jakt på de angivna arternabör omprövas. Det anförda bör med avslag på motion Jo919 (m) och medanledning av motionerna Jo912 (s), Jo914 (mp), Jo919 (mp), Jo922 (mp) yrkande1 och Jo924 (mp) som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande jakt på dykand, , ekorre, dovhjort,enkelbeckasin, gråsparv, pilfink m.fl. arteratt med avslag på motion 1996/97:Jo919 och med anledning avmotionerna 1996/97:Jo912, 1996/97: Jo914, 1996/97:Jo922 yrkande 1 och1996/97:Jo924 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört,5. Jakt på s.k. hänsynskrävande arter (mom. 9)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjar med ?Utskottetdelar? och slutar med ? (båda mp) avstyrks? bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att det fortfarande i finns jakt på rödlistadeoch hotade arter som sädgås och stjärtand. Det är vidare tillåtet att jagaunder häckningstid och att förstöra fåglars bon och ägg. Det gäller för en radarter som kråka, skata, björktrast, gråsparv och pilfink m.fl. Det kallasskyddsjakt.Enligt utskottets uppfattning bedrivs jakt på arter som minskar oroväckandesnabbt utan synbarlig förklaring, t.ex. enkelbeckasin. Vidare tillåts s.k.skyddsjakt på småfåglar, t.ex. björktrast, gråsparv m.fl. Utskottet anser attdetta strider mot EU:s fågeldirektiv. I artikel 7.4 anges att det åliggermedlemsstater särskilt att se till att de arter på vilka jaktlagstiftningtillämpas inte jagas under uppfödningssäsong eller under häckningens olikastadier.Utskottet anser att en översyn behöver göras av jaktlagen och dessförordning för att åstadkomma en lagstiftning som präglas av denna tids syn påekologi och biologisk mångfald. Jakt av rödlistade arter bör inte accepteras.Vidare bör jakt under häckning och yngeltid samt förstörande av bon och ägginte tillåtas.Det anförda bör med anledning av motionerna Jo923 (mp) och Jo933(mp) som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande jakt på s.k. hänsynskrävande arteratt med anledning av motionerna 1996/97:Jo923 och 1996/97:Jo933 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Svenska jakttraditioner (mom. 10), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11 börjar med ?Enligtutskottets? och slutar med ?det anförda? bort ha följande lydelse:Vårt lands viltstammar utgör en nationell tillgång som är värd omsorg.Vården av dem är en naturvårdsuppgift som bör samordnas med övrig naturvård.Viltvården har som syfte att bevara de viltarter som tillhör landetsviltbestånd och att främja en med hänsyn till allmänna och enskilda intressenlämplig utveckling av viltstammarna. I det syftet är jakten ett verksamt medeloch därmed ett led i den allmänna naturvården.För jägarna är jakten en totalupplevelse som rymmer många komponenter;rekreation, spänning, glädje, social gemenskap, friskvård, naturupplevelseroch möjlighet att för bl.a. konsumtion ta till vara en förnybar naturresurs.Det är med andra ord en betydelsefull del av livskvalitéten.Jakt och jaktutövning är föremål för en ofta kritisk debatt. Rätten attskjuta vilda djur ifrågasätts ur etisk och moralisk synpunkt. Det är enligtutskottets uppfattning viktigt att vinna och upprätthålla en allmän förståelseför jaktens positiva värden och för de svenska reglerna om jakt. Regeringenbör i olika sammanhang arbeta med denna målsättning. Inte minst gäller detta isamband med deltagande och arbete i EU:s olika beslutande organ.Det anförda bör med anledning av motion Jo927 (m) yrkandena 1 och5 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande svenska jakttraditioneratt med anledning av motion 1996/97:Jo927 yrkandena 1 och 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Skadeskjutning (mom. 13)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjar med ?Utskottetanser? och slutar med ?vidare åtgärd? bort ha följande lydelse:Enligt uppgift skadeskjuts i ca 10 000 älgar och 30 000rådjur vid jakt. Siffran är något osäker, då det inte förekommer någonegentlig uppföljning av hur många djur som skadeskjuts och vilka orsakerna ärtill skadeskjutningen. Det finns inte heller, i egentlig mening, någon till-synsorganisation då det gäller jakt. Oavsett vad man anser om jakt, bör mankunna enas om att antalet djur som skadeskjuts måste minska. Man börockså kunna enas om att det är av största vikt att det finns en fungerandeeftersöksverksamhet.Svenska Jägareförbundet erhåller ca i stöd tillsin centrala och regionala verksamhet. Utskottet anser att böråläggas att vid sin anslagsframställning speciellt redovisa sina insatser,såväl utförda som planerade, för att skadeskjutningen skall minska samt föratt eftersöksverksamheten skall förbättras.Det anförda bör med anledning av motion Jo925 (v) yrkandena 1 och4 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse:13. beträffande skadeskjutningatt med anledning av motion 1996/97:Jo925 yrkandena 1 och 4 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,8. Förbud mot att framföra hund från motorfordon (mom. 15)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 13 börjar med ?Läns-veterinären i? och slutar med ?vidare åtgärd? bort ha följande lydelse:Länsveterinären i = utskottet = ökad skaderisk.I delar av är det vanligt att jakthundar tränas från bil. För enhund innebär det ett stressmoment och en fara att vara fastbunden vid ettmotorfordon i rörelse. Utskottet anser att denna metod för att tränajakthundar är oetisk, trafikfarlig och miljömässigt oacceptabel. En hund börenligt utskottets uppfattning inte få framföras från motorfordon i rörelsen.Detta bör med anledning av motion Jo925 (v) yrkande 5 som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande förbud mot att framföra hund från motorfordonatt med anledning av motion 1996/97:Jo925 yrkande 5 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,9. Administration av jaktfrågor (mom. 17)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15 börjar med ?Utskottetfinner? och slutar med ?vidare åtgärd? bort ha följande lydelse:Natur- och miljöorganisationerna i samlar mer än dubbelt så mångamedlemmar som t. ex. . De miljöanknutnaorganisationerna har tillsammans med samerna i ettflertal sammanhang påtalat missförhållanden gällande framför alltbeslutsprocesserna i samband med jaktbeslut, men även vad gäller fiske.Finansdepartementets och utkomna rapportstyrker kritiken som framförts. Handläggningen av frågor knutna till jakt ochfiske bör granskas.Svenska Jägareförbundet åtnjuter ca av staten. , som utges av förbundet, ondgör sig artikelförfattarnaregelbundet över meningsmotståndare, framför allt över dem som företrädernaturvårdens intressen. Agitationen mot samerna har fått rasistiska förteckensedan beslutet om småviltsjakten och fjällfiske trädde i kraft. Det årligaanslaget till bör granskas.Beslutsprocesserna och besluten i framför allt jaktfrågor ter sig föråldradeoch föga demokratiskt förankrade. Konsekvenserna av beslut där särintressenhar styrt i jakt- och fiskefrågor överensstämmer inte med Riodeklarationen ochStrategin för biologisk mångfald. En ny modern självständig organisation medstor integritet behöver inrättas för att ta till vara och samordna kunskaper ifaunafrågor. Utskottet anser att långtgående åtgärder krävs för att komma tillrätta med problem knutna till demokratiska frågor rörande jakten, störreöppenhet och insyn är nödvändig.Det anförda bör med anledning av motionerna Jo918 (kd) yrkande 2och Jo932 (mp) yrkandena 1, 3 och 4 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följande lydelse:17. beträffande administration av jaktfrågoratt med anledning av motionerna 1996/97:Jo918 yrkande 2 och1996/97:Jo932 yrkandena 1, 3 och 4 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,Särskilda yttranden1. Minskad förekomst av enkelbeckasin (mom. 7)() anför:Enkelbeckasinen är en fågel som har gått starkt tillbaka i antal 1975-1994, som bedrivit projektSvensk häckfågeltaxering. Från att ha varit en mycket vanlig fågel i de flestavåtmarker har populationen reducerats till cirka en tredjedel. Samma starkatillbakagång har konstaterats i den finska häckfågeltaxeringen,sträckfågelräkningen i och i den svenska ringmärkningen.Det tycks alltså inte finnas något samband mellan antalet våtmarker ochförekomsten av enkelbeckasin, och vi är många fågelskådare som saknarenkelbeckasinen på tidigare säkra lokaler. Man vet inte varför arten minskar.En orsak till tillbakagången kan vara den jakt på enkelbeckasin som bedrivs påövervintringsområdena i framför allt , men även i övriga länder isydvästra . Fåglarna jagas där med halvautomatiska hagelvapen ochavskjutningen är mycket stor. En annan kan vara någon förändring i miljön,som påverkat livsbetingelserna. Vi vet bara att, inte varför, entidigare relativt vanlig art snabbt minskat i antal.Även i EU har enkelbeckasinens nedgång noterats, och från kommissionen hardet kommit signaler om åtgärder. Det finns alltså all anledning att Sverigegenom nationellt agerande visar att här tas nedgången i populationen på stortallvar. bör också agera för att jakten på enkelbeckasin skall upphörainom hela EU.Eftersom enkelbeckasinens situation uppmärksammats såväl i som i EUreserverar vi oss inte i detta sammanhang utan återkommer på annat sätt.2. Småviltsjakten (mom. 21)() anför:I betänkandet får vår motion Jo920 Jaktfalken och ripjakten ett positivtmottagande och det pågår också aktivitet rörande småviltsjakten och dåspeciellt ripjakten. Därför väljer vi att inte reservera oss i dettasammanhang, utan nöjer oss med följande särskilda yttrande. Vi avser återkommai annat sammanhang:Ripan - en viktig art i fjällen"Det finns så många ripor så det är ointressant hur många jägarna skjuter"(citat från en TT-intervju med ). Den inställningenhos den ansvarige handläggaren av jaktfrågor på skapadeen av de största konflikterna mellan jägarorganisationer och naturvård som viupplevt . Ripjakt är en populär fritidssysselsättning, somtidigare främst var förbehållen en liten grupp människor i de övresamhällsskikten. De jagade någon vecka och jakttrycket var i de flestaområden mycket lågt. infördes ett helt nytt upplåtelsesystem, som innebäratt i princip vem som helst kan lösa jaktkort och jaga ripa och annat småvilt.Regleringsmöjligheterna är små och den "fria" småviltjakten har verkligenställt frågan om jakt och naturskydd på sin spets. Hur mycket påverkar jakten- direkt eller indirekt - hänsynskrävande arter som jaktfalk och kungsörn,dvs. fåglar som är beroende av ripor för sin existens? Hur skall jaktenbedrivas för att vara ekologiskt acceptabel, dvs. inte i påtaglig grad påverkabestånden av andra arter? Trots att kunskapen om förhållandet mellan ripornaoch deras predatorer (Fotnot: En predator är ett djur som lever på andra djur,t.ex. jaktfalk som är predator på ripor och flugsnappare som är predator påinsekter) är begränsade är det angeläget att diskutera dessa frågor ochpresentera ett konkret alternativ till det upplåtelsesystem för småviltsjaktsom vi har i dag.Många predatorer visar ripans betydelseDet stora antalet predatorer återspeglar dalripans betydelse för denbiologiska mångfalden i fjällen. Dit hör inte bara jaktfalk utan ävenfjällabb, blå kärrhök, , fjällräv, fjälluggla med flera arter.Tillsammans med renen och smågnagarna utgör riporna basen för de mångapredatorernas existens. Dalripan lever mest av skott, knoppar och tunnakvistar från björk och vide . ingår också bär och annanväxtföda. Födobrist förefaller vara sällsynt vid de populationstätheter som vinormalt har i vårt land. I enstaka fall kan nedisning av vegetationen orsakasvält . Notabelt är annars att vinterdödligheten är påfallande lågtrots det kärva klimatet. Riporna är uppenbarligen väl anpassade till sinmiljö.Det årliga reproduktionsresultatet påverkas i stor utsträckning avpredationen på äggkullar och små ungar. De lokala variationerna kan varastora. Hermelinen som är en svår predator på dalripägg kan vara en orsak tilllokala skillnader, varierande lokalklimat en annan. De små ripkycklingarna ärunder sin tredje till sjunde levnadsdag beroende av insektsföda. Dåligt väderunder den perioden kan orsaka hög dödlighet.I Lövhögen i har man inventerat ripor . Förejaktsäsongen har antalet ungar varierat från mindre än 0,5 till 6 per par. Deextremt låga siffrorna har inträffat med kyligt väder och snö underden känsliga perioden av häckningen. Bortsett från dessa extremaväderförhållanden synes riptillgången variera med cykler i fas medsmågnagarcyklerna. Detta har tolkats så att starka stammar av rovdjur ochrovfåglar byggs upp under goda gnagarår. Så länge det är gott om gnagareföredrar predatorerna dessa och predationstrycket på riporna är lågt. Närgnagarpopulationerna kraschar utsätts i stället riporna för ett högtpredationstryck som resulterar i en beståndsnedgång.Tätheten hos det häckande beståndet bestäms inte bara av häckningsframgångenåret innan utan även av bl.a. vinteröverlevnad, födotillgång underäggläggningsperioden och riptuppens revirhävdande. In- och utvandring kanockså spela en viktig roll.Hur påverkas ripstammen av jakten?Jaktens inverkan på ripbestånden har undersökts på flera håll. Enligt en norskundersökning (Hjeljord 1995) får man ingen påverkan på bestånden vid ettjakttryck på manjaktdagar/km2 (/km2 = en jägare jagar under endag på en yta av en km2). Ett jakttryck på manjaktdagar/km2 medför däremoten kraftig reducering av rippopulationen. Undersökarens slutsats är attripstammen tål ett jakttryck på manjaktdagar/km2.En svensk undersökning har visat att ett jakttryck på manjaktdagar/km2innebär att man skjuter av populationen (Willebrand 1994).Teoretiskt sett borde man vänta sig ett i stort sett linjärt samband mellanjakttryck och populationsuttag inom vissa gränser. Undersökningar i fältstyrker detta (Kastdalen 1995). Då innebär ett jakttryck på manjaktdagar/km2ett ungefärligt populationsuttag på strax under 30 %.I synes inte svält utan predation vara den helt dominerandedödsorsaken hos vuxna ripor. Jakten medför alltså att det blir färre riporöver till andra predatorer. En kompensatoriskt minskad dödlighet kan då baraförklaras med att de naturliga predatorerna tvingas att utnyttja alternativföda, utvandrar eller svälter ihjäl. Framför allt påverkas de predatorer somlever på ripor under senhösten och vintern.Jaktfalken och ripanDet är främst de revirhävdande, äldre jaktfalkarna, men även etableradekungsörnpar, som är beroende av ripor , i synnerhet som häckningenstartar medan full vinter fortfarande råder i fjällen.Rovfåglars beståndstäthet och häckningsframgång bestäms främst av födotillgångoch tillgång på lämpliga boplatser.Det finns få uppgifter från om beståndstäthet hos jaktfalken.Det totala svenska beståndet uppskattas till ca 100 par. Det nu pågåendejaktfalkprojektet i och pekar på att även medgott om häckande jaktfalkar ligger bona med ett inbördes avstånd av ungefär 13kilometer i de områden som har den högsta tätheten. Det är glest även för enså pass stor rovfågel som jaktfalken.HäckningHäckning uteblir ofta i de jämtländska jaktfalkreviren och den mest sannolikaförklaringen är brist på föda. Ripor är den helt dominerande födan hosskandinaviska jaktfalkar och utgör av bytesdjuren. Dalripandominerar enligt hittillsvarande erfarenheter, men skillnaderna mellan olikarevir kan vara påtagliga. Nuvarande kunskaper talar för att jaktfalkenspopulationstäthet i - i likhet med de flesta rovfåglars - begränsas avtillgången på föda, i jaktfalkens fall alltså ripor.KonkurrensKonkurrens mellan olika arter och individer är av central ekologisk betydelseoch utgör grunden för en diskussion om jaktens effekter. Individer somförbrukar samma resurs utsätter varandra för s.k. exploateringskonkurrens, mendet förekommer också att individerna aktivt förhindrar varandra att använda engemensam resurs, s.k. interferenskonkurrens. När jägaren fångar duvhökar isina fasanmarker eller kungsörnen jagar bort kråkor från ett kadaver är detexempel på interferenskonkurrens. Exploateringskonkurrensen innebär att ju merlika varandra två arter är i sitt födoval, desto svårare har de attsamexistera. Antingen blir den ena utkonkurrerad eller sker en specialiseringså att arterna förändrar sitt födoval för att minska konkurrensen. Exempelvishäckar ibland pilgrimsfalk och jaktfalk i samma område. Pilgrimsfalken taremellertid sällan några ripor utan livnär sig vanligen på betydligt mindrefåglar. Även andra predatorer på ripa, exempelvis kungsörn och duvhök, harandra alternativ och tar ripor huvudsakligen då det är gott om ripor.Jägaren som predatorNär jägaren kommer in i bilden och utsätter ripstammen för ett predationstryckpå uppstår en påtaglig exploateringskonkurrens. Ett sådant uttag urrippopulationen är högre än hos någon annan enskild predator. Dessa 20-30 %måste tas från andra predatorer. Sannolikt drabbas alla predatorer som tarripor , men de som kan välja andra byten eller är flyttfåglar drabbasminst. Mest drabbas de arter som är beroende av ripor även under senhöst ochvinter, dvs. revirhävdande jaktfalkar och i viss mån kungsörn. Hur storeffekten blir vet vi inte, den varierar säkert beroende på ripstammensstorlek. Under ett bra ripår kanske inte ett jaktuttag på betyder såmycket för jaktfalkparet, men ett dåligt ripår kan effekten bli avsevärd. Iförsta hand uteblir häckning och i nästa skede kanske paret tvingas lämnareviret eller svälter ihjäl. När jaktfalkparet avstår från att häcka ellerhelt försvinner, sjunker predationstrycket på de återstående riporna och enkompensatorisk minskning av dödligheten sker. Ripbeståndet förändras kanskeinte men jakten har ändå haft påtagliga ekologiska effekter.En ekologiskt uthållig jaktDen politiska avsikten med det nya upplåtelsesystemet är att låta så många sommöjligt jaga så mycket som möjligt. Inget talar för att denmålsättningen kommer att ändras även om kritiken mot det nuvarande systemetleder till förändringar. "Så mycket som möjligt" har varit detsammasom att man får skjuta obegränsat så länge inte populationen av det jagadebytet varaktigt minskar. Ekologiska effekter i form av konkurrens med andrapredatorer brukar över huvud taget inte diskuteras i jaktvårdssammanhang.Viltvårdarens intresse för konkurrenseffekter brukar endast handla om hur manskall hindra de naturliga predatorerna från att konkurrera med jägaren.Utvidgade jaktmöjligheter kräver därför ett betydligt ökat engagemang frånnaturskyddet både när det gäller forskning och utformning av jakten. Begreppetviltvård - som innebär att man bara vårdar det vilt som jagas - bör bytas utmot faunavård, som innebär ett bredare ekologiskt synsätt. Långsiktigainventeringar av den typ som gjorts av dalripa i Lövhögen är oerhörtvärdefulla, men behöver kompletteras med motsvarande övervakning av depredatorer som berörs. Liknande resonemang som det som här förts angåenderipjakten måste föras för alla jaktbara arter. Siffrorna rörande dalripa gårinte att direkt överföra till andra jagade arter.