bet · GK01KU24 · 1997-03-18 00:00:00 — I betänkandet behandlas motioner från den allmänna motionstiden somgäller området statlig förvaltning, t.ex. ombudsmannaorganisationen,alkoholfri representation, riksdagspartiernas representation i statligastyrelser och nämnder etc.Utskottet avstyrker samtliga motioner. Tre reservationer har avgivits. 1996/97:K205 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att byta namn på Försvarsdepartementet tillTotalförsvarsdepartementet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att namnet på chefen på ändras tilltotalförsvarsminister.1996/97:K207 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att eftersträva en ökad representation av unga människor i statligautredningar och kommittéer.1996/97:K210 av andre vice talman () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om myndighetsroll,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om myndighetsutövande och människosyn,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om myndighetsbrott mot beslut och lagstiftning,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om regeringens verkställighetsansvar och beslut,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om effekter av myndigheters sparande,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ministerstyre.1996/97:K301 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en samlad rättighetsombudsmannaorganisation,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en partiell reform av ombudsmannaorganisationen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ansvar över samtliga ombudsmän,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om lokal förankring av ombudsmannaverksamheten.1996/97:K302 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om lobbyverksamhet.1996/97:K401 av de () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till sådana ändringar i berörd lagstiftning atträtten till fri tolkhjälp för den enskilde begränsas till ett visst antal årefter ankomst till i enlighet med vad som anförts i motionen.1996/97:K407 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en gemensam ombudsman förmänskliga rättigheter.1996/97:K506 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällandebestämmelser som innebär att samtliga riksdagspartier blir representerade ialla nämnder och liknande organ där regeringen utser ledamöter,2. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällandebestämmelser att det klart framgår att ledamöter från samtliga rikdagspartierskall finnas representerade i ,3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällandebestämmelser att det klart framgår att ledamöter från samtliga riksdagspartierskall finnas representerade i ,4. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i gällandebestämmelser att det klart framgår att ledamöter från samtliga riksdagspartierskall finnas representerade i ,1996/97:K515 av m.fl. (kd) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en policy förspritfri representation för statlig förvaltning och riksdagen.1996/97:K519 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av riktlinjer försponsring av offentlig verksamhet.1996/97:K521 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om kommersialisering av offentliginformation.1996/97:K524 av m.fl. (mp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Palmekommissionen.1996/97:K528 av () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att alla statligamyndigheter inför ett 020-nummer.1996/97:K538 av m.fl. (v,mp,kd) vari yrkas1. att beslutar uppdra åt talmanskonferensen att utredamöjligheten att införa alkoholfri representation när är värd,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekommendation till statliga och kommunala bolag/myndig-heter/förvaltningar att helt avstå från eller kraftigt minska tillgången påalkohol vid representationstillfällen.1996/97:K901 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhet mellan olikainformationsbärande medier.1996/97:So655 av m.fl. (mp) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om alkoholfri representation i statlig förvaltning och riksdagen.1996/97:Fö203 av m.fl. (v) vari yrkas2. att vid avslag av yrkande 1 ger regeringen i uppdrag att utökaunderrättelsenämnden så att samtliga riksdagspartier får representation. OmbudsmannaverksamhetenMotionernaI motion 1996/97:K407 av () begärs ett tillkännagivande om engemensam ombudsman för mänskliga rättigheter. Motionären föreslår en endaombudsman med tillräckliga resurser för de grundläggande mänskligarättigheterna. Någon ny ombudsmannainstitution behöver ej inrättas utanuppdraget bör ges till någon redan existerande ombudsman. Lämpligast vore attJO, JämO, DO, BO och lades samman till en institutionunder . I andra hand borde de fyra sistnämnda läggas samman till eninstitution under . En sådan institution borde omfatta ett antalombudsmän som sinsemellan fördelar arbetsuppgifterna ungefär så somJustitieombudsmannen nu gör.I motion 1996/97:K301 av () begärs tillkännagivandenom en samlad rättighetsombudsmannaorganisation (yrkande 1), om en partiellreform av ombudsmannaorganisationen (yrkande 2), om ansvar översamtliga ombudsmän (yrkande 3) och om lokal förankring avombudsmannaverksamheten (yrkande 4). I ett rättssamhälle föreligger, enligtmotionären, ett behov av en fristående instans med uppgift att garantera attmedborgarna får del av gällande fri- och rättigheter. Flera medborgargruppersom inte fått en ?egen? ombudsman känner sig diskriminerade. Småombudsmannaorgan löper en risk att bli ineffektiva. Många menar att JO har förliten kapacitet. Redan från början anses DO ha haft svårigheter att genomförasitt uppdrag. JämO har anklagats för passivitet beträffande prövning i domstolav jämställdhetsfall. För samtliga organ gäller att medborgarna saknarföreträdare på lokal nivå. Det är dags att se över organisationsbilden. Ettalternativ är, enligt motionären, att tillskapa en samlad organisation för demedborgerliga fri- och rättigheterna. Detta organ skulle då ersätta samtligaombudsmannaorgan och omfatta även planerade sådana organ. Ett annat alternativär att göra en partiell reform genom att JämO, DO, BO och HO samt kommandeombudsmannauppgifter sammanförs till en myndighet. Inom denna myndighet fårarbetsuppgifterna fördelas mellan tillgängliga ombudsmän ungefär som skerhos JO. Det borde vara en konstitutionell självklarhet att samtliga ombudsmänutses av och står under ansvar men så är för närvarandebara fallet med JO. Vår ombudsmannaorganisation måste bedriva en bred och ävenlokalt förankrad verksamhet. På lokal nivå borde samverkan ske med kommunernamen under centralt ansvar. Så kan ske genom lokal ombudsmannafunktion somlämpligen kan ingå som en del i kommunala medborgarkontor.BakgrundBland de offentliga ombudsmännen intar ombudsmän () ensärställning. JO-institutionen tillkom och har blivit enförebild för liknande granskningsorgan i andra länder.JO kontrollerar enligt 12 kap. 6 § regeringsformen tillämpningen i offentligverksamhet av lagar och andra författningar. Tillsynsverksamheten utövas avfyra av i sänder valda ombudsmän: enchefsjustitieombudsman och tre justitieombudsmän.Verksamheten regleras i lagen (1986:765) med instruktion för Riksdagensombudsmän. Det åligger ombudsmännen särskilt att övervaka efterlevnaden avregeringsformens bud om saklighet och opartiskhet och om iakttagande avmedborgarnas grundläggande fri- och rättigheter.JO:s tillsyn omfattar bl.a. statliga och kommunala myndigheter, tjänstemänoch andra befattningshavare vid dessa myndigheter samt annan som innehartjänst eller uppdrag, varmed följer myndighetsutövning, såvitt avser dennamyndighet. Ärenden kommer under prövning hos JO främst genom klagomål frånallmänheten men även genom JO:s egna iakttagelser vid inspektioner hosdomstolar och myndigheter eller i andra sammanhang.Ombudsmännen har närvarorätt vid domstols eller förvaltningsmyndighetsöverläggningar och tillgång till myndighets protokoll och handlingar och rättatt vid misstanke om brott i tjänsten själv eller genom annan föra talan motden som misstänks för sådant brott. Domstolar och förvaltningsmyndigheter samttjänstemän hos staten eller en kommun skall bistå ombudsmännen med begärdaupplysningar och yttranden.Utöver ombudsmän finns andra organ som fått beteckningen ombudsman,såsom (), (JämO),Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), () ochHandikappombudsmannen (HO). Dessa organ lyder under regeringen.Konsumentombudsmannens (KO) uppgifter avser enligt lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m.m. frågor om marknadsföring, frågor om avtalsvillkor ikonsumentförhållanden och frågor om produktsäkerhet. Det är Konsumentverketsgeneraldirektör som är , och ett skall finnasinom verket för att biträda inrättades . JämO:s verksamhet regleras avjämställdhetslagen (1991:433) och förordningen (1991:1438) med instruktion förjämställdhetsombudsmannen. JämO:s uppgift är att se till attjämställdhetslagen efterlevs. JämO får föra talan vid Arbetsdomstolen itvister om könsdiskriminering i arbetslivet. JämO kan också i vissa fallförelägga en arbetsgivare vite.Ombudsmannen mot etnisk diskriminering inrättades . DO:s verksamhetregleras i lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering och förordningen(1988:895) med instruktion för Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. DO hartill uppgift att verka för att etnisk diskriminering inte förekommer iarbetslivet eller på andra områden av samhällslivet. DO skall medverka tillatt den som utsatts för etnisk diskriminering kan ta till vara sinarättigheter. DO skall vidare ta initiativ till åtgärder mot etniskdiskriminering. DO skall särskilt motverka att arbetssökande utsätts företnisk diskriminering samt främja ett gott förhållande mellan olika etniskagrupper i arbetslivet. DO får också föra talan i Arbetsdomstolen i tvister omotillbörlig särbehandling av arbetssökande och arbetstagare. En förutsättningför en sådan talan är att ombudsmannen finner att en dom i tvisten ärbetydelsefull för rättstillämpningen eller att det annars finns särskilda skälför det.Barnombudsmannen () inrättades och har till uppgift att bevakafrågor som angår barns och ungdomars rättigheter och intressen. BO skallsärskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpningstämmer överens med åtaganden enligt FN:s konvention om barnetsrättigheter. En bakgrund till BO:s tillkomst var att i april 1990hade beslutat ge regeringen till känna att frågan om inrättande av en tjänstsom barnombudsman borde utredas (1989/90:SoU17). BO:s verksamhet regleras ilagen (1993:335) om och förordningen (1993:710) med instruktionför () inrättades . HO ersatte i vissmån och har till uppgift att bevaka frågor som angårfunktionshindrade personers rättigheter och intressen. Verksamheten skall iförsta hand avse uppföljning och utvärdering i dessa frågor. HO skall verkaför att brister i lagar och andra författningar i fråga om personer medfunktionshinder avhjälps. HO skall vidare när det behövs ta initiativ tillöverläggningar med myndigheter, företag, organisationer och andra i syfte attmotverka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättviseller kränkande behandling på grund av funktionshinder samt genominformationsverksamhet och på annat liknande sätt verka för att ingenmissgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande behandlingpå grund av funktionshinder. HO:s verksamhet regleras i lagen (1994:749) omHandikappombudsmannen och i förordningen (1994:949) med instruktion förHandikappombudsmannen.Varken eller har rätt att ingripa ienskilda fall. I regeringsförslaget om uttalades attombudsmannens verksamhet bör ses över och utvärderas efter en treårsperiod ochatt det i det sammanhanget får prövas vilken betydelse ombudsmannen haft ochom funktionen bör förändras i ett eller flera avseenden. Vidriksdagsbehandlingen av förslaget uttalade att regeringen bordebelysa förutsättningarna för att ge ombudsmannen en processförande roll ochange de lagändringar ett sådant beslut skulle föranleda samt återkomma tillriksdagen (prop. 1993/94:219, bet. 1993/94:SoU27).I propositionen om redovisade regeringen att det idiskussionen framförts farhågor för att ombudsmannafunktionen tunnas ut omallt fler medborgargrupper får sin egen ombudsman. I syfte att bl.a. diskuteradenna fråga hade föredragande statsrådet låtit kalla till en hearing iSocialdepartementet med JO, JämO och tidigarediskrimineringsombudsmannen , företrädare för de större barn- ochungdomsorganisationerna m.fl. Att man bör vara återhållsam med att inrättaombudsmän var de flesta eniga om. Dock ansågs i allmänhet barnen vara dengrupp i samhället som genom sin utsatthet och sårbarhet i första hand borde fåen egen ombudsman. Om detta rådde också enligt remissvaren stor enighet.Frågan om uttunning av ombudsmannafunktionen togs också upp vid inrättandetav . I propositionen diskuterade regeringen med anledningav remissynpunkter frågan om inrättandet av en handikappombudsman skulle kunnagöra att ombudsmannafunktionen kunde tunnas ut och bli mindre verkningsfull omallt fler medborgargrupper får sin egen ombudsman. Regeringen betonade attHandikappombudsmannen främst skulle arbeta med generella åtgärder för attfrämja funktionshindrade personers möjligheter att utnyttja allmän och enskildverksamhet på bästa sätt. Ombudsmannen skulle alltså inte arbeta med enskildaärenden på annat sätt än genom allmän rådgivning och vägledning. I motsatstill JämO, som riktar sin verksamhet i huvudsak till arbetsgivare, skulleHandikappombudsmannen arbeta över alla samhällsområden. Handikappombudsmannenskulle inte ha tillsyn över eller granska myndigheters arbete.Handikappombudsmannen skulle inte heller inkräkta på myndigheters reguljäraansvar för tillsyn, bevakning, utvärdering m.m. av insatserna förfunktionshindrade inom det egna ansvarsområdet eller överta uppgifter somåvilar landsting och kommuner.Tidigare riksdagsbehandlingKonstitutionsutskottet behandlade frågan om tillskapandet av enrättighetsombudsman i sitt av godkända betänkande 1992/93:KU2.Utskottet redogjorde för en skrivelse till regeringen från den förstadiskrimineringsombudsmannen, , i samband med att han lämnadeämbetet. Han föreslog att det skulle inrättas en ombudsman för mänskligarättigheter (RO) för att bl.a. ersätta DO och JämO samt bevaka barnens rättenligt . Enligt skrivelsen borde man föredra en förstärktombudsmannafunktion framför ett stort antal försvagade sådana. I sittremissvar över betänkandet med jämställdhetslagen (SOU 1990:41) hadehan tidigare förordat att JämO:s och DO:s funktioner skulle slås samman.Utskottet förutsatte i sitt betänkande att frågorna om samordning avregelsystem och ombudsmannafunktioner blev föremål för övervägande i sambandmed beredningen av de betänkanden som lagts fram av bl.a. Utredningen ombarnombudsman och . Utskottet ansåg att det mot dennabakgrund saknades anledning för att vidta någon åtgärd med anledningav bl.a. en motion om inrättande av en rättighetsombudsman.I betänkande 1995/96:KU5 behandlade utskottet två motioner som rörde deoffentliga ombudsmännen. I den ena motionen framfördes att en översyn avombudsmannaverksamheten borde göras samt att ett alternativ var attJustitieombudsmannen kvarstår som självständig ombudsmannainstitution men attövriga ombudsmäns uppgifter införlivas med de statliga verk som ligger närmasttill vad gäller ansvarsområde. I den andra motionen begärdes bl.a. inrättandetav en rättighetsombudsman. Organet skulle ersätta samtliga exi-sterandeombudsmannaorgan.I sin bedömning ville utskottet framhålla den särställning som Riksdagensombudsmän har. Någon anledning att ifrågasätta JO:s ställning och verksamhetansåg utskottet inte att det fanns. Däremot kunde det finnas anledning attdiskutera de ombudsmannaorgan som är underställda regeringen. Utskottetuttalade att det hade förståelse för de farhågor som framförts om attombudsmannafunktionen kan tunnas ut, om alltför många olika ombudsmäninrättas, och att alltför många specialiserade ombudsmän medför risk att vissagrupper kan falla mellan de olika ombudsmännens verksamheter. Utskottet utgickfrån att regeringen är medveten om dessa synpunkter och fortlöpande prövarorganisationen av den verksamhet som de regeringen underställda ombudsmännenbedriver. Utskottet utgick också från att regeringen vid denna prövningbeaktar särskilda ställning och risken för att frågor ombarns ställning och om försummas om de inte bevakas av ettsärskilt organ. Vid beslutet att inrätta uttaladesavsikten att utvärdera verksamheten . ansågriksdagen att regeringen borde belysa förutsättningarna för att geHandikappombudsmannen också en processförande roll. Utskottet utgick från attregeringen vid denna belysning också beaktar vad utskottet anfört. Utskottetavstyrkte motionerna.Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (dir.1997:7) med uppgift att bl.a. kartlägga och analysera behovet av enlagstiftning till skydd mot diskriminering i arbetslivet på grund avhomosexualitet eller sexuell läggning samt att analysera om det finns behov avatt inrätta en myndighet som har till uppgift att tillvarata bl.a. dehomosexuellas intressen eller om en sådan uppgift skall handhas av redan i dagbefintliga myndigheter, ombudsmannafunktioner och nämnder. Utredarens arbeteskall vara redovisat senast den 1 oktober 1997.Utskottets bedömningUtskottet vill åter framhålla den särställning som ombudsmän har.Någon anledning att ifrågasätta JO:s ställning och verksamhet anser utskottetinte att det finns.När det gäller de ombudsmannaorgan som är underställda regeringen harutskottet förståelse för de farhågor som framförts om attombudsmannafunktionen kan tunnas ut, om alltför många olika ombudsmäninrättas, och alltför många specialiserade ombudsmän medför risk att vissagrupper kan falla mellan de olika ombudsmännens verksamheter. Utskottet utgår,liksom tidigare, från att regeringen är medveten om dessa synpunkter ochfortlöpande prövar organisationen av den verksamhet som de regeringenunderställda ombudsmännen bedriver. Den utvärdering som skall ske av bl.a.Handikappombudsmannens verksamhet bör enligt vad utskottet tidigare framförtäven beakta vad utskottet anfört om de ombudsmannaorgan som är underställdaregeringen. Utskottet avstyrker motionerna.Lobbyverksamhet, sponsring m.m.MotionernaI motion 1996/97:K302 av () begärs ett tillkännagivande omlobbyverksamhet. Lobbyismen har enligt motionären kommit för att stanna. Denär en etablerad del av det svenska samhället och det svenska politiska spelet.Antalet lobbyföretag ökar snabbt, och olika intressenters önskemål om att ?fådet egna särintresset att framstå som en allmän nationell angelägenhet? växeri takt med samhällets krympande resurser. Det är dags att skapa ett normsystemför spelet mellan beslutsfattare och lobbyister. I , där man har långerfarenhet av lobbyverksamhet, har man byggt upp ett väl fungerande system fördetta utbyte mellan beslutsfattare och lobbyister. Man granskar ochregistrerar godkända lobbyister som får verka inom kongressen och dessaövervakas sedan. En lobbyist som desinformerar eller lämnar gravt felaktigauppgifter blir avstängd från fortsatt verksamhet. Det finns enligt motionärenall anledning att främja en positiv utveckling av lobbyverksamheten genom attdra nytta av väl fungerande modeller utomlands. Därför bör regler för densvenska lobbyverksamheten utredas.I motion 1996/97:K519 av () begärs ett tillkännagivandeom behovet av riktlinjer för sponsring av offentlig verksamhet. Enligttidningsuppgifter försöker ett cigarettföretag få goodwill för sinatobaksprodukter genom sponsring av skötseln av Padjelantaleden. Det råder storosäkerhet hos statliga myndigheter och verk om vilka principer som börtillämpas vid sponsring. Å ena sidan finns det risk att vissa myndigheteravvisar erbjudna sponsorspengar så att statskassan därigenom belastas ionödan. Å andra sidan finns det risk att man i sin ambition att sparabudgetmedel tar emot bidrag eller annan medverkan på ett sådant sätt attkonkurrensen mellan olika leverantörer påverkas eller rent av att det kanuppfattas som en muta. Regeringen bör medverka till att det klargörs dels tillvilka slags verksamheter det är tänkbart att ta emot bidrag, dels från vilkagivare det är tänkbart att ta emot bidrag. Dessutom bör vissa riktlinjerfinnas för formerna för mottagandet så att det exempelvis klargörs om man ienklare fall kan nöja sig med en muntlig överenskommelse.BakgrundRegeringen beslutade att tillkalla en kommission,Förvaltningspolitiska kommissionen (dir. 1995:93), med uppdrag att, medutgångspunkt i nuvarande statliga åtaganden och därav följande uppgifter förstatliga myndigheter eller andra organ, göra en analys av om nuvarande formerför organisation och styrning av statlig förvaltning och verksamhet ärändamålsenliga i förhållande till de uppgifter och mål som fastlagts avregering och riksdag samt lämna synpunkter på hur det långsiktiga arbetet medstrukturförändringar i den statliga förvaltningen bör bedrivas.Syftet med kommissionens arbete är, enligt direktiven, att ge underlag förden fortsatta utformningen av regeringens förvaltningspolitik. Utgångspunktenför kommissionens arbete skall vara de grundläggande krav på demokratiskstyrning, insyn och kontroll, rättssäkerhet. effektivitet och tillgänglighetsom måste ställas på och tillgodoses av den statliga förvaltningen.Kommissionen bör översiktligt redovisa hur statsförvaltningen har utvecklatsoch organiserats . På grundval av denna redovisning börkommissionen göra en analys av vilka kriterier som varit styrande för hurstatliga åtaganden organiserats och genomförts, och i den utsträckning dessakriterier förändrats över tiden skall detta belysas. Kommissionen bör därvidsärskilt kartlägga och analysera vilka huvudprinciper som legat till grund föreller haft ett dominerande inflytande på hur den statliga verksamhetenutvecklats och organiserats med avseende på frågor som- val av verksamhetsform,- ansvars- och uppgiftsfördelning mellan centrala statliga förvaltnings-myndigheter och mellan central, regional och lokal statlig nivå,- principer för styrning, ledning, verkställighet, uppföljning och kontrolloch- val av produktionsformer för offentliga tjänster.Kommissionen bör enligt direktiven också analysera de olika relationer sommedborgare och företag har till den statliga förvaltningen. Analysen börinriktas på hur dessa relationer har utvecklats och hur kraven på den statligaförvaltningen i förhållande till medborgare respektive företag skiljer sig iolika typer av offentlig verksamhet.En belysning bör också göras av hur de nya styrformerna påverkar samspeletmellan riksdag, regering och förvaltningsmyndigheter. En viktig fråga ärdärvid hur intentioner slår igenom i de olika former av styrning,uppföljning och utvärdering som regeringen utövar gentemot myndigheterna.Kommissionen skall vidare lämna synpunkter på hur det långsiktiga arbetet medstrukturfrågor bör bedrivas. Kommissionen kan därvid i den utsträckning denfinner lämpligt lämna rekommendationer eller förslag till riktlinjer iförvaltningspolitiska frågor för olika typer av statlig verksamhet.Utskottet har inhämtat att kommissionens arbete planeras vara avslutat tillden 1 april 1997.Utskottet behandlade en motion om bl.a. utredning av formerna för lobbyism ibetänkande 1991/92:KU12. redogjorde för sin behandlingunder /av motioner om granskning och begränsning av ellerförbud mot lobbyföretag.