bet · GK01KU25 · 1997-05-15 00:00:00 — Enligt utskottet innebar reformen i denna del att fattarbeslut om planeringsramen för varje land men att en möjlighet till begränsadeöverföringar mellan olika verksamhetsområden bibehålls. var avsiktenatt mera långsiktiga delar av det ändamålsbestämda biståndet skulle infogas ide indikativa planeringsramarna.I Statsliggaren redovisas under Internationellt samarbete medelsfördelningenmellan de olika verksamheterna eller anslagen. Medlen på anslaget C 2disponeras av Sida om inget annat anges. Vidare specificeras villkoren förmedelsanvändningen, varvid Sida bl.a. bemyndigas att ingå avtal med främmandemakt eller internationell organisation om insats eller bidrag varom Sida fårfatta beslut samt uppdra åt berörd utlandsmyndighet att på Sidas vägnarunderteckna sådana avtal. Medel under de anslagsposter som avser enskildasamarbetsländer ställs till Sidas förfogande genom regeringens beslut omsamarbetsavtal, landstrategi eller motsvarande beslut om verksamhetensinriktning.I Statsliggaren anges också nivån på sådana insatser som Sida utanregeringens medgivande får fatta beslut om. Enligt Statsliggaren 1995/96 vardetta belopp per insats. I Statsliggaren bestäms ocksåvilka förpliktelser Sida får ikläda sig utöver tidigare gjorda utfästelser.Enligt Statsliggaren 1995/96 fick Sida för t.ex. programländer, för vilkagällande landstrategier fanns, ikläda sig förpliktelser motsvarande högst femgånger det anvisade beloppet.Resursflödet och biståndets fördelning(Källor: /DAC 1996:19, prop. 1996/97:1 volym 7)har historiskt sett varit ett av de länder som i förhållande tilllandets BNP givit det största biståndet. var bland de första ländernasom nådde upp till målet . Biståndets andel av BNP var som högst 1992, dådet uppgick till . har andelen sjunkit till budgetåret1997. Enligt budgetproposition skall denna nivå gälla även 1998 och1999.Den totala biståndsramen för uppgår till 11 946 200 000 krinkl. asylkostnader, EU-bistånd och administration m.m. Anslaget förinternationellt utvecklingssamarbete uppgår till (10 .) Biståndet har under den senaste tioårsperioden1984/85-1994/95 ökat med i genomsnitt . Under periodens förstahälft ökade biståndsanslaget , medan det /90 minskademed i genomsnitt.Biståndet fördelas budget på bilateralt samarbete, 7 724 miljonerkronor (), multilateralt samarbete, () ochbiståndsförvaltning () Av det bilaterala biståndet går den största delen,, till länder i , går tillsärskilda utvecklingsprogram och går till humanitärtbistånd. Till länder i går och till länder iLatinamerika går . De tre största mottagarländerna ärIndien (), (245) och (230).ResultatUnder senare år har två studier redovisats som på en övergripande nivåvärderat det svenska utvecklingssamarbetet. Den ena är en slutrapport frånkommittén för analys av utvecklingssamarbete, Studier av bistånd (Ds1994:137). Den andra är en rapport från (), utgiven1996. Innehållet i dessa rapporter redovisas i bilaga A 6.1.Utvecklingssamarbetet med (Källa: , 1982)Sammanfattning av bilagt underlagsmaterialDet svenska utvecklingsbiståndet till synes främst ha emanerat från enpolitisk markering av sympati för strävan till utveckling och nationelltoberoende. Fattigdomskriteriet i den svenska biståndspolitiken, dvs. att detskulle föreligga ett hjälpbehov baserat på landets ekonomiska svårigheter,talade klart emot bistånd till . Från formell synpunkt bör framhållas attriksdagen aldrig fattade något beslut grundat på ett allsidigtutredningsmaterial om att göra till programland.Under perioden 1969/70-1979/80 utbetalades till ca ,varav för s.k. bredare samarbete. Cirka två tredjedelar avallt bistånd gick till undervisningssektorn, framför allt avseende utrustningoch läromedel till skolor samt utrustning och experter för ettskolbokstryckeri. I övrigt gick biståndet till hälso-, lantbruks- ochindustrisektorn.Det svenska biståndet till hade inte någon påtaglig betydelse för Kubasnationella oberoende. Däremot synes det ha lämnat ett värdefullt bidrag tillfrämjandet av ekonomisk och social utjämning. Insatserna på hälso- ochundervisningsområdena förefaller ha varit framgångsrika.Riksdagens uttalande om att biståndet till skulle avvecklassuccessivt innebar en tydlig omsvängning i synen på samarbetet med . Bakomdenna omsvängning låg bl.a. landets militära och ekonomiska engagemang i olikahänseenden i och landets ekonomiska situation, inklusiveanslaget till försvaret. Biståndet till avvecklades under en treårsperiodoch upphörde med /80. Därefter inleddes ett s.k. bredaresamarbete.Framför allt tre politiska partier - (m), (s) och (v) - profilerade sigbeträffande biståndspolitiken gentemot . Moderata samlingspartiet ageradekonsekvent för en sänkning eller avveckling av biståndet. Socialdemokraternastod såväl i regeringsställning som i opposition för en generös Kuba-politik.Vänsterpartiet intog konsekvent den mest generösa attityden. Centerpartietagerade under den här aktuella perioden för minskade anslagtill Kuba.Utvecklingssamarbetet med (Källa: , 1990)Sammanfattning av bilagt underlagsmaterialDe materiella skadorna till följd av de amerikanska bombningarna avNordvietnam utgjorde det främsta motivet förden socialdemokratiska regeringen att initiera svenskt bistånd till Vietnam.Perioden /66-1971/72 gjordes ingen åtskillnad mellan humanitärt biståndoch återuppbyggnadsbistånd. /73 övergick biståndet till reguljärtutvecklingssamarbete med DRV:s regering tillsammans med återuppbyggnadsbiståndtill den provisoriska revolutionära regeringen (PRR) i . Stödet tillVietnam uppgick t.o.m. /88 till . Ca.hälften av detta gick till Bai inklusive stödprojekt tilldetta.Bai Bang- eller Vinh , det största enskilda svenskabiståndsprojektet i , har blivit mest känt för att det drabbats avförseningar och fördyringar. Kontinuerliga utvidgningar av projektet har varithuvudorsaken till kostnadsstegringarna. Samhällsekonomiska beräkningar framtill 1990 har utfallit klart negativt, men vissa resultat har varit positivaför , bl.a. att projektet genererat en omfattande utveckling avlandsbygden i Vinh Phu-området.Hälsobiståndet () har varit huvudsakligen inriktat påprimärvård, bl.a. avseende familjeplanering och mödra- och barnavård. Sverigehar också bidragit med medel för uppbyggandet resp. återuppbyggandet avsjukhus. Importstödet (ca ) koncentrerades till inköp av varor, insatsvaror och reservdelar till jordbruket ochkonsumtionsvaruindustrin.Vietnams intervention i påverkade successivt den svenskapolitiken mot . 1987 villkorades det fortsatta utvecklingssamarbetetmed de vietnamesiska truppernas tillbakadragande . Villkoretuppfylldes under 1989.De politiska skiljelinjerna var relativt stabila under den här aktuellaperioden. De borgerliga partierna ville i varierande grad minska eller helt tabort biståndet efter Kambodjainvasionen 1978. Socialdemokraterna ochVänsterpartiet arbetade för att biståndet inte skulle utnyttjas som ettpolitiskt påtryckningsmedel. Mot slutet av perioden skärptes densocialdemokratiska hållningen så att villkor ställdes på ett fortsattsamarbete i form av ett trupptillbakadragande från före 1990.Utvecklingssamarbetet med 1988-1996(Huvudkälla: Sida, Latinamerikaavdelningen, PM )InledningSom framgått av skildringen ovan avvecklades biståndet till med utgångenav /80, då upphörde att vara programland. Därmed övergickdet tidigare reguljära biståndet via SIDA till ett s.k. bredare samarbetegenom biståndsmyndigheterna BITS och SAREC. Den senare typen av bistånd hardock, liksom den förra, varit underordnad de allmänna biståndspolitiska målen.De medel, som på detta sätt ställdes till den kubanska regeringens förfogande,redovisades inte på något systematiskt sätt i budgetpropositionerna.Utbetalningarna uppgick t.ex. /88 till 15-20 miljoner kronoroch biståndet var inriktat på mindre insatser genom BITS(sockerindustriprojekt) och SAREC (forskningssamarbete).Efter regeringsskiftet beslöt den nya borgerliga regeringen inovember 1991 att utvecklingssamarbetet skulle upphöra i takt med att ingångnaavtal avslutades. Denna politik, som redovisas närmare längre fram i dennapromemoria, medförde att de svenska insatserna praktiskt taget /95.Regeringsskiftet medförde en ny omläggning av biståndspolitikengentemot , då den socialdemokratiska regeringen beslötåteruppta visst samarbete inom ramen för BITS och SAREC. beslötregeringen återuppta samarbetet med i form av stöd till initiativ i Kubasyftande till att skapa förutsättningar för ekonomiskt och politisktsystemöppnande och främjande av demokratireformer och respekt för mänskligarättigheter. Biståndet för /96 uppgick till ca 9,5 miljonerkronor. Stödet administrerades av Sida.Mot denna bakgrund framstår det som mest praktiskt att översiktligt skildrabiståndet till i en följd, dvs. inteuppdelat på de olika regeringsperioderna. I det följande redovisasresursflödet och biståndets inriktning samt de politiska skiljelinjerna i densvenska biståndspolitiken i vad avser stödet till Kuba.ResursflödetUnder perioden /89-1995/96 betalades ut sammanlagt 87,5 miljoner kronor.Huvuddelen av medlen, ca (), betalades ut under densocialdemokratiska regeringen , medan ()betalades ut av den borgerliga regeringen. Efterregeringsskiftet har ca betalts ut.Den dominerande delen av utbetalda medel, ca () harkanaliserats via BITS, medan forskningsstödet via SAREC uppgått till 31,7miljoner kronor (). Övriga poster är mycket små.Biståndets ekonomi och inriktningSedan 1980 har utbetalda medel för tekniskt samarbete uppgått till ca 125miljoner kronor. har ca betalts utför tekniskt samarbete. Av det totala stödet har ca 60 miljonerkronor avsett reservdelar till den delvis svenskutrustade sockerindustrin. 30miljoner kronor har avsett utrustning till projekt syftande tillkunskapsöverföring inom industri och hälsovård.80 % av det totala stödet har avsett industrisektorn vilket dominerats avåterkommande leveranser av reservdelar till sockerbruk, kompletterat medutbildning av personal. Stödet till sockerindustrin har även avsett energi-och miljöaspekter. I övrigt har stödet inom industrisektorn avsettmetodutveckling och höjning av den tekniska kompetensen i syfte atteffektivisera utnyttjandet av gjorda investeringar.Resterande av stödet fördelar sig på miljö, hälsovård, energi, gruvor,transport och fysisk planering. Miljösamarbetet har inriktats på pappers-,massa- och sockerindustrins miljöpåverkan. Inom hälsovården har stödet gåtttill institutionssamarbete inom hjärtkirurgi innefattande utrustningsstöd.Inom energisektorn har samarbetet huvudsakligen avsett energisparande samtförsök med alternativa energikällor. Inom gruvsektorn har förstudier gjortsavseende tekniskt samarbete (EKOSAM) vid Sidagenomförde ett femdagars seminarium i . Syftet medseminariet var bl.a. att verka för att identifiera områden för eventuelltfortsatt stöd. Vidare har EKOSAM avsatt medel för ett kunskapsutbyte i Sverigemellan tolv utvalda kubaner och svenska företag och institutioner under 1996.Stöd till forskningssamarbete har förmedlats genom SAREC, som ären del av Sida. Totalt har stödet uppgått till drygt 58miljoner kronor. har stödet uppgått till 31,7miljoner kronor. Syftet med samarbetet har varit att bedrivaresultatorienterad forskning inom områden som är av ömsesidigt intresse fördeltagande institutioner och där kan bidra med relevantforskningskompetens. Efter den inledande fasen har forskning bedrivits inommedicin, jordbruk, naturvetenskap och teknik på en kvalificerad nivå somligger nära den internationella forskningsfronten.Genom regeringsbeslut bemyndigades Sida/SAREC attfullfölja påbörjade insatser efter uppehållet . Beslut fattades avForskningsnämnden vid Sida att Sidas forskningsavdelning SAREC skulle fådisponera för avslutning av några särskilt utvalda projekt.Biståndet genom enskilda organisationer har varit begränsat. Under perioden1988-1996 har ca förmedlats genom enskildaorganisationer. De organisationer som fått stöd är (OPIC), () och Forum Syd.Stöd till katastrofhjälp om har gått till underåren 1991-1996. Medel har tagits i anspråk från katastrofanslaget och anslagentill tekniska organisationer. Stödet över katastrofanslaget förmedlades1993/94 till WHO/ICH (i ). I övrigt harmedel kanaliserats genom Svenska Röda korset, huvudsakligen till nödhjälp.När det gäller övriga biståndsinsatser genom Sida kan nämnas attefter regeringsbeslutet har åtta insatser om totalt 4,8miljoner kronor blivit beslutade genom anslaget utvecklingssamarbete Cen-tralamerika och /96. Den mest omfattande insatsen haravsett ett program för utbildning av kubanska statstjänstemän i national-ekonomi. Beslut har vidare fattats om genomförande av en studie över denkubanska ekonomins utveckling genom FN:s ekonomiska kommission förLatinamerika och (ECLAC). Mindre stöd avseende resebidrag inom ramenför regeringsbeslutet om systemöppnande bistånd har givits för bl.a. enekumenisk delegationsresa till 1996. Medel har också avsatts förresebidrag för kubanska medborgares deltagande i Sidas internationella kurser(tidigare BITS). Stöd till kulturutbyte har beviljats för konst- ochvänskapstriennalen /genom den svenskbaserade kulturföreningenFenix.Politiska skiljelinjer(Källa: betänkanden /89-1995/96)/89-1989/90 förekom inga motioner i som tog siktepå svensk biståndspolitik riktad mot Kuba.Regeringen föreslog i budgetpropositionen 1990/91 att en ny anslagspostskulle inrättas, Demokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd. Ifråga om biståndspolitikens allmänna inriktning föreslog Moderaternamotionsvis att biståndet borde ges en uttalad demokratiprofil. Bistånd bordeenligt (m) inte ges till länder med regimer som förtrycker sitt folk ochinskränker mänskliga rättigheter. och ansåg attdemokratimålet borde prioriteras högre. och Miljöpartietbetonade också vikten av att demokrativärdena fick spela en roll ibiståndspolitiken.Utrikesutskottet anförde med anledning av propositionens förslag i denna delbl.a. följande (bet. 1990/91:UU15). Enligt utskottet fanns det en bredpolitisk enighet om den stora betydelsen av demokratimålet i det svenskautvecklingssamarbetet. Målet innebar att tagit ställning förmänniskors kamp för frihet och mot politiskt förtryck. Enligt utskottetsuppfattning förutsatte den fulla respekten för de mänskliga fri- ochrättigheterna ett demokratiskt samhällsskick, och kränkningar av de mänskligarättigheterna kunde aldrig accepteras i något land. Det var enligt utskottetviktigt att i biståndssamarbetet ta hänsyn till de ofta svåra förhållandena iform av fattigdom, låg utbildningsnivå och ekonomisk och politisk orättvisasom rådde i och utforma biståndet därefter i syfte att så långtmöjligt uppfylla demokratimålet. Demokratisträvanden borde återspeglas i helabiståndssamarbetet. Enligt utskottet var det ofrånkomligt att framsteg resp.bakslag i den demokratiska processen återspeglades i fördelningen av biståndetoch i biståndets innehåll. Utskottet tog avstånd från förslagen i den nämndam-motionen om att avveckla biståndet till bl.a. om intevillkoren för att uppnå fred, försoning eller flerpartisystem infriades.Utskottet var heller inte berett att tillmötesgå förslaget om femårigaavvecklingsplaner för mottagarländer där en utveckling mot flerpartisysteminte bedömdes ske. Med sådana fasta regler för avbrytande av bistånd riskerademan enligt utskottet att frånhända sig möjligheterna att stödja social ochekonomisk utveckling för de mest behövande människorna och därmed ocksåförbättra förutsättningarna för att främja demokrati i dessa länder.Målgrupperna för bistånd borde enligt utskottet även inkluderamänniskor i länder där förutsättningarna för en snabb demokratisk utvecklingvar ogynnsammare. Både och reserverade sig till förmånför egna motionsförslag.I flera motioner som väcktes 1990/91 riktades kritiska synpunkter påbiståndet till med innebörd att inte borde omfattas av det reguljärasamarbetetet med BITS med hänvisning till bristen på demokratiska fri- ochrättigheter och mänskliga rättigheter på . avstyrktemotionerna eller ansåg dem besvarade och anförde bl.a. att det kvarvarandebiståndssamarbetet med borde medverka till ekonomiska reformer ochdemokratisk utveckling. Situationen för mänskliga rättigheter borde enligtutskottet vägas in i överväganden beträffande biståndets omfattning ochinriktning. och reserverade sig gemensamt och anfördedärvid att stödet till borde ges till organisationer som arbetade för ettdemokratiskt Kuba.Efter valet tillträdde en borgerlig regering under (), somhösten 1991 beslutade att utvecklingssamarbetet med skulle avvecklas. I1991/budgetproposition anfördes under avsnittet om demokrati ochmänskliga rättigheter bl.a. att som biståndsgivare borde föra en aktivdialog om demokratifrågorna med samarbetsländerna. Regeringen ansåg detangeläget att denna process rymde klara budskap och tydliga signaler.Biståndsdialogen måste bli ett mer verkningsfullt instrument för att främjapluralism, flerpartisystem och mänskliga rättigheter. Det borde stå klart församarbetsländer som inte visade en tydlig vilja att drivademokratiseringsprocessen framåt att detta påverkade biståndets framtidaomfattning och inriktning. Mot denna bakgrund var det enligt regeringensmening angeläget att svenskt utvecklingssamarbete mer aktivt än dittillsunderstödde vad som gjordes för att befästa demokratins landvinningar och föratt på andra håll vinna demokratiska genombrott.Utrikesutskottet instämde i allt väsentligt i vad som anförts ipropositionen i denna del och tillade bl.a. att självfallet inteomedelbart borde upphöra med sitt bistånd till länder som uppvisade brister idemokrati och/eller respekt för mänskliga rättigheter. Bistånd till länder somsystematiskt bröt mot de mänskliga rättigheterna måste dock enligt utskottetomprövas.Socialdemokraterna förordade i en motion 1991/92 att och andraeuropeiska länder skulle samarbeta med för att därigenom bidra till attminska kubanernas fruktan för återgång till beroende av . Utrikesutskottetkonstaterade att sitationen för mänskliga rättigheter på hade försämratsytterligare och att förutsättningarna för ett väl fungerandebiståndssamarbete med inte var goda. Riktat demokratifrämjande biståndborde dock kunna lämnas. Motionen avstyrktes, men Socialdemokraternareserverade sig inte.1992/93 föreslog att inte borde medverka i mot utan i stället medverka till en demokratisering genomt.ex. forsknings- och kultursamarbete. Utskottet utgick från att pålämpligt sätt fortsatte att verka för respekt för mänskliga rättigheter i Kubaoch för att befrämja en utveckling mot en demokratisk rättsstat. Utskottethänvisade till regeringsbeslutet med innebörd att SAREC:soch BITS utvecklingssamarbete med skulle upphöra. Alltjämt fanns utrymmeför viss utbytesverksamhet genom och projektinsatser genomenskilda organisationer. förklarade motionen besvarad. Ingenreservation.1993/94 föreslog att det kubanska folket, inte den kubanskaregeringen, skulle få humanitärt bistånd i form av mat, medicin och kläder.Enligt utskottets uppfattning var det inte effektivt och adekvat att bedrivautvecklingssamarbete med myndigheter i . Några hinder mot humanitärainsatser eller insatser för systemöppning, demokrati och mänskliga rättigheterförelåg inte. förklarade motionen besvarad.I 1994/budgetproposition anfördes att beredskap borde finnas för stödtill de demokratiska krafterna i och . I en motion föreslogFolkpartiet att bistånd borde förmedlas till de demokratiskt sinnade krafternapå . föreslog att det tekniskt-vetenskapliga samarbetet medKuba borde återupptas och förordade även forskningssamarbete och kulturutbytemed . hänvisade till regeringens beslut i februari 1995som innebar att möjligheter åter hade öppnats för att återupptastipendieutbyte och forskningssamarbete med , varmed motionen förklaradesbesvarad.Särskilda regeringsbeslut(Källor: PM från Sida; vissa regeringsbeslut; PM från UD)beslutade regeringen att bifalla en hemställan frånSAREC rörande en insats om fortsatt stöd till forskningssamarbete med omtotalt högst under /89-1989/90.Den 24 januari 1991 beslutade regeringen att godkänna en forskningsinsatstill en kostnad av högst under budgetåren 1990/91--1992/93.Den borgerliga regering som tillträdde val beslutade somframgått i det föregående att utvecklingssamarbetet medKuba skulle upphöra i takt med att ingångna avtal avslutades. Som motiv förbeslutet angavs att ej bedrev en utvecklingspolitik som var förenlig medfrämjande av mänskliga rättigheter, demokrati och ekonomiska reformer. Enkonsekvens av beslutet var att det dittillsvarande samarbetet via BITS ochSAREC avbröts. BITS tekniska samarbete med avslutades successivt, ochkubanska medborgare antogs inte till BITS kurs- och stipendieverksamhet.Svenska institutet upphörde med att rikta inbjudningar till avseendestipendieprogram som finansierats av BITS. Forskningssamarbetet med SARECavslutades helt . Några restriktioner avseende stöd genomenskilda organisationer eller i fråga om katastrofinsatser i har inteinförts.Den 28 juli 1994 avslog regeringen en hemställan från SAREC om atttreårsavtalet mellan och avseende forskningssamarbetet för tiden1990/91-1992/93 skulle förlängas . Motiveringen tillbeslutet var att ingen förändring inträffat i som motiverade enomprövning av regeringens beslut den 14 november 1991.I den budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 4), som lades fram av densocialdemokratiska regering som tillträdde efter valet , anfördes attberedskap borde finnas för stöd till de demokratiska reformprocesserna i Haitioch . Personer i regionen borde enligt propositionen inbjudas att delta iden internationella kursverksamheten. I övrigt borde beredskap finnas förkatastrofbistånd, kultursamarbete och fortsatt samarbete genom enskildaorganisationer som arbetade i Karibien.Regeringen beslöt att kubanska medborgare åter kundekomma i fråga för BITS-finansierad kurs- och stipendieverksamhet samt attSAREC fick fullfölja det avbrutna forskningssamarbetet med . Medel fördessa sistnämnda insatser skulle belasta tredje huvudtitelns anslag C 7Styrelsen för u-landsforskning. Regeringen ansåg att BITS stipendieverksamhetkunde vara ett positivt inslag i en strävan att främja större öppenhet,demokrati och respekt för mänskliga rättigheter i . Regeringen ansågdärutöver att såväl som av vetenskapliga skäl hade ett ömsesidigtintresse av att forskningssamarbetet genom SAREC fullföljdes.Fr.o.m. tog den nya biståndsmyndigheten över ansvaretför dessa verksamheter.Den 12 oktober 1995 beslutade regeringen att Sida genom internationella ochsvenska institutioner och organisationer får stödja initiativ i sombidrar till att skapa förutsättningar för ekonomisk och politisk systemöppningoch som främjar demokratiska reformer och respekten för mänskliga rättigheter.I beslutet hänvisade regeringen till beslutet i EU:s allmänna råd den 2oktober 1995 att inleda en sonderande dialog med i syfte att främja enfredlig övergång till demokrati och ekonomisk öppenhet. Parallellt meddialogen skulle EU genomföra vissa humanitära och andra biståndsinsatser.Bl.a. mot denna bakgrund ansåg regeringen att det borde finnas möjligheter förSverige att bidra till att skapa förutsättningar för den nämndaekonomiska och politiska systemöppningen.Sammanfattning av underlagsmaterialetKuba upphörde som programland 1980, då biståndet övergick till s.k. bredaresamarbete genom BITS och SAREC. 1988/89-1995/96 uppgick utbetalningarna inomden angivna ramen till . av medlen betalades ut underden socialdemokratiska regeringen och under den borgerligaregeringen . Perioden /95-1995/96 betalades ca 10 miljoner kronorut till . av medlen kanaliserades genom BITS och stödet via SARECmotsvarar 36 %.För tekniskt samarbete via BITS har ca betalats ut underden här aktuella perioden, varav har avsett industrisektorn. Stödet tillforskningssamarbete via SAREC har uppgått till ca . Genomenskilda organisationer har förmedlats till .