bet · GL01NU2 · 1997-12-02 00:00:00 — Huvuddelenav förslagen i utredningsbetänkandet låg till grund för de ändringar ikärntekniklagen som på regeringens förslag beslutade om i december1992 (prop. 1992/93:98, bet. Utredningens förslag beträffande 6 §berördes dock inte i den aktuella propositionen.Energikommissionen - som tillsattes - kom inte att beröra frågan omförbudet i sina överväganden och förslag (SOU 1995:139). Dock anförderepresentanterna för Moderata samlingspartiet och i ett särskilt yttrande att den aktuella bestämmelseninnebär en inskränkning i medborgerliga fri- och rättigheter. Denna begränsningstår inte i rimlig proportion till motiven, sades det, och lagstiftningen bordedärför ändras på denna punkt.I samband med det energipolitiska beslutet anförde företrädarna iutskottet för Moderata samlingspartiet, och i enreservation (bet. 1997/98:NU12 s. 105) att det nämnda förbudet om inte direktså indirekt kan verka hämmande på den tekniska utvecklingen inomkärnteknikområdet. Förbudet utgör, sades det, ett artfrämmande inslag ikärntekniklagen och borde därför utmönstras ur lagen. De nämndapartiföreträdarna framhöll att förbudet i praktiken inte har någon egentligfunktion, då det enligt kärntekniklagen gäller att tillstånd för att uppföranya kärnkrafts-aggregat inte får lämnas. I stället är bestämmelsen, sades det,ett uttryck för förmyndartänkande från statens sida; förbudet hör inte hemma ien demokrati och bör tas bort.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sin uppfattning att det saknas skäl för attompröva det nu aktuella förbudet i kärntekniklagen (6 §) mot vissa förberedandeåtgärder. Förbudet skall ses som ett komplement till bestämmelsen i lagen (5 §)om att tillstånd att uppföra nya kärnkraftsreaktorer inte får lämnas. Som redannämnts är dess funktion att motverka att personer i en åsyftad begränsad kretsvidtar något slags resurskrävande, förberedande åtgärder med avsikt att uppföraen viss kärnkraftsreaktor. Av den redogörelsen framgår attbestämmelsen inte inkräktar vare sig på det tekniska utvecklingsarbetet,forskningsverksamheten eller på möjligheterna till fri opionsbildning. Attbestämmelsen skulle vara ett hot mot den akademiska friheten är sålunda heltfelaktigt. Möjligheten till forskningsverksamhet och energiteknisktutvecklingsarbete, inklusive fusionsforskning, inom kärnkrafts- ochkärnteknikområdet begränsas alltså inte av den aktuella paragrafen ikärntekniklagen.Med det sagda avstyrker utskottet samtliga här aktuella yrkanden.Säkerhetskrav i kärntekniklagenMotionernaDet är inte ekonomiska utan försäkringstekniska skäl som i praktiken förhindrarreaktorägarna att teckna fulla ansvarsförsäkringar för sin verksamhet, sägs deti motion 1997/98:N223 (m). Motionärerna bejakar dock en ordning där varjeenergislag bär sina egna kostnader. Det är bra, anförs det, om olika s. k.externa kostnader som kan uppstå vid produktionen av en vara, t.ex. i form avmiljöförstöring, också återspeglas i dess pris. Om kärnkraftens kostnaderhänvisas i motionen till rapporter framtagna dels av , dels påuppdrag av i , som indikerar genomgåendelåga externa kostnader för kärnkraftsproducerad el i jämförelse med motsvarandekostnader för olja, kol och bioenergi.En annorlunda syn på kärnkraftens kostnadstäckning anmäls i motion 1997/98:N6(mp). Här intas ståndpunkten att kärnkraften är subventionerad; ett förhållandesom motionärerna anser måste upphöra. Två slags subventioner uppfattasi motionen komma reaktorägarna till godo: dels står de inte i sin helhet för deriskkostnader som är förknippade med verksamheten, dels svarar de inte fullt utför de miljö- och hälsokostnader som uppstår som följd av produktionen. Denbedömning som görs i motionen är att kärnkraften i princip skulle avveckla sigsjälv om kärnkraftsproducenterna ålades att fullständigt täcka kostnaderna inämnda hänseenden.I samma motion ifrågasätts också om säkerhetskravet i kärntekniklagen ipraktiken är uppfyllt. Det faktum, säger motionärerna, att aldrigklart uttryckt vilken säkerhetsnivå som krävs av den svenska kärnkraften talarför att kärntekniklagen borde preciseras och skärpas så att den mer detaljeratuttrycker vilken säkerhetsnivå som skall krävas av de svenska kärnkraftverken.Den begäran som framförs i motionen är att denna säkerhetsnivå bör definieras ivetenskapliga termer och uttryckas i lagform. Formuleringarna i lagen på dennapunkt borde entydigt uttrycka värdering i säkerhetsfrågan.Motionärernas uppfattning är att säkerhet är en fråga om värdering och skallkomma till uttryck genom politiska beslut.I motion 1997/98:N269 (mp) begärs likaledes en skärpning av säkerhetskraven ikärntekniklagen. Den nya kunskapen och medvetenheten om de risker kärnkraftenmedför gör det nödvändigt att kärntekniklagen uppdateras, lyder budskapet.Vissa kompletterande uppgifterI kärntekniklagen läggs allt ansvar för säkerheten på den som har tillstånd attbedriva kärnteknisk verksamhet. I lagen anges vilka säkerhetsåtgärder som skallvidtas. Villkoren för det enskilda tillståndet bygger på säkerhetskrav, ochverksamheten som omfattas av tillståndet står under fortlöpande kontroll ochtillsyn av berörda myndigheter.För att uppnå kravet på säkerhet och strålskydd krävs en sammanhållenbedömning - ett systemtänkande - av verksamheten. Säkerheten bestäms inte baraav utformningen av tekniska system m.m. utan även av organisatoriska,administrativa och personella faktorer. Avsikten är att en avvägning skallgöras av samtliga ingående komponenter i verksamhetskedjan i syfte att uppnå enoptimal säkerhetsnivå. Även om kunskaperna om de risker som är förbundna medanvändningen av kärnenergi har fördjupats och utvecklats, anses det intemöjligt att enkelt och i kvantitativa termer ange en godtagbar säkerhetsnivåsom kan infogas i lagstiftningen. Bestämmelserna om säkerhetskrav har mot denbakgrunden getts en mera allmän formulering i kärntekniklagen som tar hänsyntill utvecklingen i säkerhetstänkande och säkerhetskrav.I en nyligen avlämnad departementspromemoria (Ds 1997:55) om ändringar iatomansvarighetslagen (1968:45) (utredare: kammarrättslagmannen ) föreslås att det i denna lag införs bestämmelser med ett obegränsatskadeståndsansvar för innehavare av anläggningar i . Promemorian skallremitteras och en proposition avses enligt uppgift att föreläggas riksdagenunder våren 1998.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill med hänvisning till den lämnade redogörelsen beträffandeuppbyggnaden av kärntekniklagen erinra om de komplikationer som ansetts varaförknippade med att i lagen ange de säkerhetsnivåer som efterlyses i motionerna1997/98:N6 (mp) och 1997/98:N269 (mp). De berörda yrkandena med krav påskärpning av kärntekniklagen bör enligt utskottets mening inte föranleda någonåtgärd från sida.Utskottet delar inte den uppfattning som framförs i motion 1997/98:N223 (m)om kärnkraftens externa kostnader. Det går aldrig - vilket utskottet framhöllvåren 1997 (bet. 1996/97:NU12 s. 38) - att bortse från kärnkraftens risker. Ettreaktorhaveri skulle kunna få förödande konsekvenser för människor och miljöunder . Vidare ger kärnkraften upphov till restprodukter som är farligaför människor i hundratals generationer.Utskottet konstaterar vidare att den departementspromemoria som nyligenavlämnats innehåller förslag om ett obegränsat skadeståndsansvar enligtatomansvarighetslagen för anläggningsinnehavare. Regeringens avsikt är, somnämnts, att efter avslutad remissbehandling lägga en proposition till riksdageni ärendet.Med det sagda avstyrker utskottet samtliga under detta avsnitt framlagdamotionsyrkanden.Kärnkraftens avfallshanteringskostnaderMotionernaI motion 1997/98:N260 (c) beskrivs principerna bakom lagen (1992:1537) omfinansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. (den s.k.finansieringslagen). Motionären pekar på att finansieringen av kostnaderna förhantering och slutförvaring av kärnkraftens avfall sker med fondmedel ochförvaltas av en särskild myndighet, Kärnavfallsfonden. Finansieringen av en delav de beräknade avfallshanteringskostnaderna, som tidigare täckts av inbetaladeavgifter till fonden, har ersatts med garantier och säkerheter. Fondmedlenskall, påpekas det, täcka de kostnader som med stor säkerhet kan beräknas. Dekostnader som kan uppstå därutöver skall täckas genom att kärnkraftsföretagenlämnar säkerheter eller garantier. I motionen erinras om att garantierna intefår utgöras av säkerheter eller inteckningar i kärnkraftsanläggningar. Ett inteosannolikt antagande är, menar motionären, att det i stället ärvattenkraftsanläggningar och andra anläggningar för elproduktion som kommer attintecknas. Slutsatsen i motionen är att en sådan övervältring av kostnadernaför kärnkraftens avfall står helt i strid med principen att kärnkraften skallbära sina egna kostnader. Motionären yrkar därför att lagen ändras så attutnyttjande av sådana säkerheter förhindras.I motion 1997/98:N258 (mp) - med - varnasför att den höjning av havsytans nivå som orsakas av växthuseffekten innebärrisk för en långsam vatteninträngning i kärnkraftverkens byggnader. Ävengrundförhållandena kan försvagas och resultera i mark- och nivåförändringar.Motionärerna frågar sig om riskerna har analyserats och kontrollerats så attäven avställda kärnkraftverks säkerhet kan garanteras om havsytan höjs.Vissa kompletterande uppgifterEnligt finansieringslagen skall reaktorinnehavarna ställa fullgoda säkerhetertill Kärnavfallsfonden. Med fullgoda säkerheter avses till exempel borgen,kreditförsäkringar och fastighetsinteckningar. Av en bestämmelse ifinansieringslagen framgår att en fastighet på vilken det bedrivs kärntekniskverksamhet inte får utgöra säkerhet.Det är regeringen som prövar säkerheterna. Denna prövning äger rum varje årsedan kostnadsberäkningen fullgjorts enligt lagens bestämmelser. I dennaprövning ligger att bedöma om säkerheterna som sådana är godtagbara,tillräckliga till belopp och om den beräkning som lämnas av reaktorinnehavarnakan godtas. skall till regeringen yttra sig i fråganom de säkerheter som har ställts är fullgoda.Regeringen beslutade - i samband med nyssnämnda prövning - attuppdra åt att utarbeta förslag på hur säkerheter sommotsvarar de kostnader som anges i finansieringslagen bör utformas. Syftet äratt med fullgod uthållighet kunna trygga finansieringen av framtida utgifterför använt kärnbränsle. skall särskilt inrikta sig på desäkerheter som skall ställas med avseende på de kostnader som anges ifinansieringslagen. I uppdraget ingår även att utarbeta förslag till sådanarapporteringsrutiner som kan behövas för att staten skall kunna följa defaktorer som påverkar säkerheternas värde. Förslag till författningsändringarsom förslagen föranleder skall lämnas. Under utredningsarbetet skall samråd skemed och reaktorinnehavarna. Förslagen skallredovisas senast i maj 1998.I kärntekniklagen anges att den som har tillstånd till kärnteknisk verksamhetskall svara för att åtgärder vidtas som behövs för att på ett säkert sätthantera och slutförvara i verksamheten uppkommet kärnavfall eller däriuppkommet kärnämne som inte används på nytt. Lagen föreskriver vidare atttillståndshavaren på ett säkert sätt skall avveckla och riva anläggningar ivilka verksamhet inte längre bedrivs. I kärntekniklagen anges att om etttillstånd återkallas eller ett tillstånds giltighetstid går ut kvarstårskyldigheterna enligt lagen till dess de fullgjorts eller befrielse från demmedgivits. Befrielse kan medges av regeringen eller av den myndighet regeringenbestämmer.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att den fråga som tas upp i motion 1997/98:N260 (c)beträffande säkerheter för att täcka kostnaderna för kärnkraftensavfallshanteringskostnader är under övervägande i form av ett uppdrag tillRiksgäldskontoret. I avvaktan på slutförandet av denna utredning är inteutskottet berett att nu närmare gå in på frågan huruvida vattenkrafts- ochandra elproduktionsanläggningar bör få utgöra säkerheter enligtfinansieringslagen. Med det sagda avstyrker utskottet motionen.Utskottet avstyrker också motion 1997/98:N258 (mp). Enligt utskottets meningföreligger ingen oklarhet om ansvarsförhållandena. Som framgått av den nysslämnade redogörelsen kvarstår de skyldigheter som enligt kärntekniklagen följermed det lämnade tillståndet till kärnteknisk verksamhet till dess de fullgjortseller befrielse från dem medgivits. De av motionären påtalade omständigheternaomfattas alltså av de nämnda skyldigheterna.Vissa bränslefrågorMotionernaI motion 1997/98:N273 (mp) framläggs starkt kritiska synpunkter på användningenav s.k. MOX-bränsle (mixed oxide fuel). MOX-bränsle består av plutonium och95 % uran. Enligt ett avtal skall ca använt kärnbränslefrån () upparbetas vid Sellafieldanläggningen iEngland. Vid denna upparbetning kommer enligt motionärerna ca plutoniumatt produceras. I motionen sägs att planerar att söka myndigheternastillstånd att få använda plutoniet till MOX-bränsle. Det är mycket farligt attutnyttja MOX-bränsle, anför motionärerna och framhåller att många länder ser enmöjlighet att göra goda affärer med detta bränsle. Skälet till detta är att manräknar med att minska plutoniumberget genom att använda MOX-bränsle. Mensanningen är, anför motionärerna, att det i slutändan blir mer plutonium iomlopp beroende på att i en bränsleblandning där MOX-bränsle ingår är dessandel endast en tredjedel medan två tredjedelar är vanligt kärnbränsle.Visserligen minskar plutoniumhalten i MOX-bränslet, men växer dettaämne i det andra bränslet, förklarar motionärerna.I motion 1997/98:U412 (mp) kritiseras användningen av uran i det svenskaenergisystemet. Uranet används i för kärnbränsleproduktion och inom EUför kärnvapenprov. Det enda sättet att bli av med denna miljöförstöring är attstoppa all kärnkraft och stoppa importen av uran, argumenterar motionärerna. Imotionen begärs en utredning utförd av oberoende expertis med uppdrag attspecificera användningen av uran i det svenska energisy-stemet, i synnerhet iden svenska kärnbränsleproduktionen. Utredningen bör, menar motionärerna,omfatta mängden använd uran, inblandade uranbrytningsföretag, urankällorspecificerade enligt ursprungsland samt miljö- och hälsoriskbedömningar frånuranbrytning till aska.I samma motion yrkas att skall ta initiativ för enkärnkraftsavveckling internationellt. Skälet till detta är att , detinternationella atomenergiorganet, verkar aktivt för att sprida kärnkraften ivärlden. Det är felaktigt och ologiskt, anser motionärerna, att Sverigeokritiskt deltar i verksamhet. I stället bör verka förinrättandet av en inom FN, heter det.Vissa kompletterande uppgifterBeträffande MOX-bränslet har miljöminister i ett frågesvar(1996/97:740) i redogjort för bakgrunden till OKG AB:s användabränsle i upparbetningsanläggningen i i . Av svaret framgåratt regeringens inställning är att MOX-bränsle i princip inte skall användas isvenska reaktorer. har alltså inte tillstånd att använda MOX-bränsle isina reaktorer. För att kunna göra det krävs särskilt tillstånd av regeringen.Även för överlåtelse av plutoniet för att låta något annat kärnkraftföretagtillverka MOX-bränsle krävs regeringens tillstånd. har att inkomma meden ansökan om tillstånd om man skulle vilja använda MOX-bränsle i någon avOskarshamnsreaktorerna eller om man vill överlåta plutoniet. En ansökan omtillstånd kommer att beredas av () och () samt prövas av regeringen. I frågesvaret nämns ocksåatt regeringen har föreskrivit i tidigare meddelade regeringstillstånd omutförsel att skall samråda med SKI innan direktiv ges till () - som förestår upparbetningsanläggningen iSellafield - angående förflyttning av det använda bränslet eller därur utvunneturan eller plutonium.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det av nyssnämnda frågesvar framgår att användningen avMOX-bränsle i är omgärdad med hårda restriktioner. Den berednings- ochkontrollprocess som utövas av de svenska kontrollmyndigheterna är enligtutskottets mening till fyllest. Principen är, som framgått av den tidigarelämnade redogörelsen, att MOX-bränsle inte skall användas i svenska reaktorer.Om avsikt finns att använda ifrågavarande bränsle i svenska reaktorer, skall enansökan därom inlämnas till regeringen som har att pröva frågan efter ennoggrann beredning utförd av SKI och SSI. De aktuella yrkandena i motion1997/98:N273 (mp) avstyrks med det sagda.Vidare avstyrker utskottet här behandlade yrkanden i motion 1997/98: U412(mp). I motionen efterfrågas en utredning med uppdrag att specificeraanvändningen av uran i det svenska energisystemet. Utskottet vill påminna omatt det genomförts en internationell utvärdering av tillsynen i Sverigeav kärnteknisk verksamhet (SOU 1996:73). Denna utvärdering gav ett gott betygtill de svenska tillsynsmyndigheterna SSI och SKI. Utskottets slutsats avutvärderingen är att de berörda tillsynsmyndigheterna har en god överblick överurananvändningen i svenska kärntekniska anläggningar och att en särskildutredning om detta framstår som obehövlig. Mot denna bakgrund ser utskottetingen anledning att tillmötesgå denna begäran i motionen.Beträffande det svenska deltagandet i , det internationellaatomenergiorganet, ser utskottet ingen anledning att ompröva detta deltagande.Enligt utskottets mening är det av stor vikt att det finns en effektivinternationell organisation som syftar till att säkerheten vid kärnkraftensfredliga användning skall främjas och spridning av kärnenergi för militäraändamål motverkas.Vissa biobränslefrågorAnvändning av skogsråvaraMotionenOmställningen av energisystemet skapar möjligheter att utnyttja skogsråvara föruppvärmning, värme- och elproduktion samt framställning av fordonsbränslen,förutses det i motion 1997/98:N266 (s). Det är viktigt för både skogslänen ochSveriges ekonomi och sysselsättning att skogsråvaran utnyttjas maximalt. Urmiljösynpunkt torde det vara bättre att använda skogsråvaran till papper ochträprodukter innan den eldas upp, framhålls det. För att eldningen av biomassaskall ge maximalt utbyte är det viktigt med ökade forsknings- ochutvecklingsinsatser inom området småskalig elproduktion. Motionärernaunderstryker vikten av att det satsas på ny teknik som gör småskaligelproduktion konkurrenskraftig, vilket är en förutsättning för att många mindreorter i skogslänen skall få acceptabel ekonomi i sina fjärrvärmenät. En mängdföretag och forskningsinstitutioner i skogslänen arbetar nu för att utvecklaenergiteknik som är baserad på eller nära knuten till skogsråvara, sägs det.Det är viktigt, fortsätter motionärerna, att stödet till utveckling ochinstallation av ny energiteknik utformas på ett sådant sätt att konkurrensenmellan olika tekniker blir rättvis. Risken är annars att det uppstår en minskadefterfrågan i väntan på politiska besked om stödens utformning.Utskottets ställningstagandeI det omställningsprogram som regeringen föreslagit och som godkändevåren ingår förstärkta insatser för utveckling av teknik för framtidensenergisystem. Det är viktigt för att skall kunna upprätthålla en högteknisk kompetens på energiområdet och för att en ny miljöanpassad teknik medutsikter till lönsamhet skall kunna introduceras på marknaden. Det arbete somnu har påbörjats i skogslänen, som omnämns i motion 1997/98:N266 (s), för attutveckla energiteknik som är baserad på eller nära knuten till skogsråvara ärenligt utskottets uppfattning värdefullt. De statliga insatserna bör stödja nyteknik, genom att bl.a. medverka till en reducerad risk för företagen när detgäller att utveckla ny teknik i full skala och demonstrera den införkommersiell användning. Enligt utskottets uppfattning är ett nära och aktivtsamarbete mellan staten och näringslivet en grundläggande förutsättning för attde statliga insatserna för forskning och utveckling skall ge långsiktigtuthålliga resultat. Utskottet vill också erinra om det nya energiteknikbidragetsom skall användas för att reducera risken för företag som vill prova ny tekniki större skala inför kommersiell användning.Med det anförda avstyrker utskottet i detta avsnitt berörda yrkanden i dennämnda motionen.Storskalig biobränsleanvändningMotionernaBiobränsleanvändning har en stor fördel eftersom den inte bidrar tillväxthuseffekten, påpekas det i motion 1997/98:N223 (m). Emellertid går det inteatt bortse från att biobränslen kan leda till utsläpp av cancerframkallande,polyaromatiska kolväten och andra miljö- och hälsoskadliga substanser, anförmotionärerna. Om bioenergi motsvarande elproduktionen vid kärnkraftverket iBarsebäck skulle odlas i skulle nästan hela åkerarealen i Skånebehöva tas i anspråk. Enligt motionärerna framförs det farhågor för att denbiologiska mångfalden i de svenska skogarna kan komma att hotas vid enforcerad, storskalig användning av biobränsle. Alla slag av energiproduktionhar sina fördelar men också nackdelar. I motionen yrkas därför att riksdagenhos regeringen skall begära en miljökonsekvensbeskrivning av en storskaligtökad biobränsleanvändning.Även i motion 1997/98:N216 (kd) begärs en miljökonsekvensanalys om effekternaav ett kraftigt ökat biobränsleuttag från skogen. Ett sådant uttag måste, menarmotionärerna, ske på sådant sätt att den biologiska mångfalden ocksåfortsättningsvis garanteras.Utskottets ställningstagandeNär utskottet behandlade motsvarande motionsyrkanden i det energipolitiskabetänkandet (bet. 1996/97:NU12 s. 79) framhölls att det behövs ökadkunskap om de begränsningar av uttaget av biobränslen som krävs för attmiljömålen i skogen skall kunna uppnås. Som exempel på viktigaforskningsområden nämndes frågorna om resurser, ekonomi och miljöpåverkan idelar av biobränslekedjan, inklusive hantering och nyttiggörande av askor.Enligt utskottets bedömning är det viktigt att ökningen avbiobränsleanvändningen i energisektorn kan ske i en sådan takt att miljö- ochhälsomässiga konsekvenser kan beaktas. Utskottet menar att den utbyggnad avbiobränslebaserad kraftvärme som ingår i omställningsprogrammet skall kunnagenomföras på ett miljöacceptabelt sätt. Den lagstiftning och de regler som finns för den aktuella typen av anläggningar bedömer utskottet som en godgrund för att utbyggnaden kan ske miljöanpassat. Någon särskildmiljökonsekvensutredning finner utskottet inte påkallad; den miljöbevakning somfrån olika utgångspunkter utförs av tillsynsmyndigheter inom miljö- ochskogsområdet, t.ex. , , länsstyrelser etc.,samt från forskarsamhället t.ex. , säkerställeratt den bevakning av effekterna på skogen som motionärerna efterlyser kommeratt bli utförd.Med det sagda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena.Anslag m.m. inom utgiftsområde 21 EnergiInledningRiksdagen har på finansutskottets förslag (prop. 1997/98:1, bet. FiU1)fastställt ramarna för de olika utgiftsområdena. För utgiftsområde 21 Energiinnebär det att utgiftsramen för är fastställd till ca 1 583 miljonerkronor. I ett yttrande till finansutskottet (1997/98:NU1y) förordadesminskningar av utgiftsramen av företrädarna för Moderata samlingspartiet (med956 ), () och (). En höjning av ramen (med )förespråkades av representant i utskottet.I det följande redovisas regeringens förslag till olika anslag inomutgiftsområdet och motsvarande förslag i aktuella motioner. Därefter redovisasutskottets ställningstagande samlat i ett avslutande avsnitt. Ensammanställning av regeringens och oppositionspartiernas förslag till anslaginom utgiftsområdet redovisas i bilaga.Energimyndighet: Förvaltningskostnader (A 1)PropositionenFörslag Beräknat1998 1999 2000138,0 125 128 (milj. )Som tidigare nämnts har beslutat att en ny central energimyndighetskall inrättas. Härigenom tydliggörs och förstärks myndighetsfunktionen inomenergiområdet. Till energimyndigheten förs myndighetsuppgifterna inomtillförsel- och distributionsområdet, energiberedskapen och den kommunalaenergiplaneringen samt vissa myndighetsuppgifter med anknytning tillnaturresursplaneringen.Energimyndigheten skall svara för planering och utredningsverksamhet inomområdena energimarknaderna och energisystemets utveckling.