bet · GL01SfU6 · 1997-11-18 00:00:00 — Han eller hon kommer inte att göra så i fortsättningen. Det kan manvara övertygad om. Men lagstiftningen slår inte till.Jag hittar en annons där det står: ?Anställs: blond, blåögd svenskmedborgare.? Den arbetsgivaren kommer inte att annonsera på det sättet iframtiden efter vår kontakt. Men lagstiftningen slår inte till.Det tredje exemplet. Om i ett anställningsförfarande de fem uppenbarligenmest kvalificerade är invandrare och den fördomsfulle arbetsgivaren därförinte anställer någon utan i stället annonserar ut tjänsten litet senare i litetannan form, är det ett uppenbart fall av etnisk diskriminering. Menlagstiftningen slår inte till.Jag kan fortsätta att ge er exempel av det slaget. Det är en bedrövliglagstiftning. Den måste skärpas, och man måste dessutom inspirera facket att tatag i frågorna.När det har klagats på att det inte har förts tillräckligt många fall tillArbetsdomstolen enligt denna lagstiftning, skall man konstatera ett par saker.Jämställdhetsombudsmannen har en mycket skarpare lagstiftning. Under de fyrasenaste åren kan de fall som förts till Arbetsdomstolen avJämställdhetsombudsmannen räknas på den ena handens fingrar. Flera är detfaktiskt inte. Det här är inte så lätt. Med den lagstiftning som finns på DO:sområde är det näst intill omöjligt. Det visar sig inte minst därav att DO:stalerätt är sekundär. Vi får lov att föra talan bara om facket inte vill ellerkan. Den primära talerätten ligger hos facket. Facket har inte fört fram någrafall. Är facket lika slött som man säger att DO är? Eller är det möjligen såatt lagstiftningen är dålig? Det är min uppfattning. Det har förts fram ettfall av i samråd med DO. Vi tyckte att det var bra attdet fördes fram. Vi förlorade med och brak. Det är den lagstiftning vihar.Alltså: För det första en anständig grundregel. För det andra andra regler ifråga om bevisbördan. Det skall krävas långt mindre innan en arbetsgivare skallvisa att han har rent mjöl i påsen.Jag tror att schysta arbetsgivare inte kommer att ha något problem med ensådan lagstiftning. Jag tror också att det skulle ha andra positiva effekter,nämligen att varje arbetsgivare skulle anstränga sig att inte heller uppfattassom diskriminerande. Många av dem som vänder sig till DO är intediskriminerade, även om de tror det. Med en sådan lagstiftning skulle det blitydligare och klarare i varje enskilt fall.För det tredje är det fråga om aktiva åtgärder. Där är situationen merkomplex. En del aktiva åtgärder är bra, andra kan rentav vara kontraproduktiva.Enligt min mening är det viktigt att man söker den erfarenhet man kan frånandra områden, från jämställdhetsarbetet och från andra länder. Sedan försökerman i görligaste mån få arbetsmarknadens parter att gemensamt bestämma sig förvad som skall finnas i lagstiftning, vad som skall finnas i förarbeten tilllagar, vad som skall finnas i kollektivavtal. Jag säger detta för att jag troratt det är så mycket lättare om arbetsmarknadens parter är överens. Detta omarbetslivet.Några korta ord om straffrätten. Det är ofta för gemene man svårt att skiljaut det ena från det andra. Den grundläggande bestämmelsen i straffrätten finnsi 16 kap. 9 § . Den är - som har sagts här - mycket svår att kommatill rätta med, inte minst för att bevissvårigheterna är mycket besvärande. Detär riktigt att vi skall ha en lagstiftning som säger att vi inte skall fällanågon utan övertygande bevisning. Men lagstiftningen kan förbättras. Den kanskärpas, och den kan förtydligas. skrev till Justitiedepartementetför och påtalade olika saker som vi menade skullekunna leda till förbättringar. Jag skall gärna ställa den skrivelsen tillutskottets förfogande med kommentarer om vad som har hänt . Jag skallge ett par exempel.Enligt nuvarande lagstiftning står det att det avgörande skälet skall varaatt man har tagit hänsyn till ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprungeller trosbekännelse. Det är ett mycket högt hinder att komma över. För min deltycker jag att det vore en självklarhet att det skulle räcka att ennäringsidkare över huvud taget har tagit etnisk hänsyn, att det är eningrediens i hans beslutsunderlag. Det tycker jag skall räcka för att man skallkunna fälla vederbörande.Ett annat exempel är att försök, förberedelse och anstiftan, borde varastraffbelagt. Om t.ex. en restaurangägare försöker förmå en av sina vakter attvägra någon inträde, blir krögarens görande och låtande inte straffbart förräni det ögonblick vakten faller undan för påtryckningarna och vägrar någoninträde. Det tycker jag är konstigt. Det finns ett antal andra fall som jaginte skall gå in på här, men där lagstiftningen skall skärpas.Återigen: Vi skall ha en så bra lagstiftning som möjligt, också påstraffrättens område. Självklart skall vi också påverka dem det handlar om -näringsidkare av alla slag, restaurangägare, fastighetsägare, kreditgivare -att det inte skall spela någon roll om man är svart eller vit, om man är född iSarajevo eller i stället för . I 1997 skall det intefå lov att vara så. Om man tar sådan hänsyn, skall man kunna åka dit. När jagsäger ?kunna åka dit?, är jag inne på det sista jag vill säga.Det handlar inte bara om lagstiftning. Det handlar om att den verkligentillämpas. Mycket av det ni gör i handlar om att ni skärperlagstiftningen hit och dit. Men det verkligt väsentliga är att ökaupptäcktsrisken, öka resurserna för polis och åklagare. På det här området fårDO inte ingripa. Det är en sak för åklagare och polis. Det kan övervägas i enframtid. Vi försöker sparka på poliser och åklagare för att de skall göra enbättre insats.Ingrid Skeppstedt (c): Jag har en fråga till , till ellerMats . Tzeghe tog i sitt inledningsanförande upp en del problemi skolan och jämförde också med studieförbunden. Jag vill höra synpå detta. Sedan vill jag höra några konkreta exempel på hur man tänker sigframtiden och de förslag som finns med i propositionen.Mats : Jag kan börja med att säga något allmänt från skolsidan.Vi uppfattar att enligt DO:s rapport skolan fungerar relativt väl iförhållande till en del andra verksamheter. Det är inte så att man i skolaninte har lika tillgång till utbildning och liknande på grund av etniskbakgrund. Däremot är skolan i hög grad en social miljö som fungerar på olikasätt för olika individer.Barns integration går, som alla vet, ofta väldigt snabbt. De får nya vänneroch de integreras snabbt. De får ett gemensamt språk. fungerar detgrymt, och det uppstår ett utanförskap.Vi ser tendenser till hårdare attityder bland ungdomar. Jag tror inte att detär en typisk ungdomsföreteelse med hårdare attityder till invandringspolitik,brottslingar osv. Det speglar attityder i samhället, men som även finns iskolan.Skolan är i hög grad en del av samhället. Boendesegregation och liknandepåverkar skolan. Vi har gjort stora studier som försöker belysa hur ökademöjligheter att välja skola påverkar på olika sätt. Vi kan tydligt se att detblir en tendens att flytta bort från vissa områden eller skolor. Då uppstår enform av segregation.Vi har också gjort en ganska intressant studie på regeringens uppdrag, somkanske kan vara litet marginell, men som för framtiden är principielltintressant. Vi har studerat hur de fristående skolor som vänder sig tillavgränsade grupper fungerar. Den studien visar att skolorna fungerar ganskaväl. Vi har en stor grupp arabiska skolor, muslimskt inriktade skolor, somväxer snabbt. Vi ser inga skäl att ändra i det regelverk som finns förfristående skolor, men vi ser skäl att noga följa hur de arabiska skolornafungerar i praktiken. Det finns kvalitetsbrister och liknande. Det står där attföräldrarna ofta värnar om att via de arabiska skolorna behålla barnen inom denmuslimska kulturen, medan många skolor försöker arbeta som en brygga mellan detsvenska samhället och dessa grupper. Det är grupper som kännetecknas av ettganska stort utanförskap.Vi fick nya läroplaner för skolsystemet. Där betonasvärdegrunden tydligare . Skolans uppdrag har blivit tydligare.När det gäller att skapa en miljö som fungerar mångkulturellt, kan vi sägaatt skolan är mer mångkulturell. Vi har fått en helt annan skola än vadvi hade för sedan. Det finns naturligtvis olika bilder av attskapa en social miljö som också är mångkulturell och som fungerar för alla. Vihar 6 000 skolor. Det finns skolor där det finns en stor öppenhet och tolerans,man arbetar aktivt med frågorna. Det sker positiva möten. Det finns skolor därdet fungerar betydligt sämre.Nu har en värdegrundsutredning tittat på frågor inte bara om rasism, utanöver huvud taget hur skolan skall arbeta med och förstärka den gemensammavärdegrunden. Som vi förstår kommer regeringen att överlämna utredningen tillSkolverket för att arbeta vidare med den. Detta är litet allmänt sagt omskolsidan. Jag vet inte om skall komplettera med den fråga som gällerinvandrarundervisningen.Mai Beijer: Jag skall svara litet grand om undervisningen.Antalet barn i grundskola och gymnasium med utländsk bakgrund eller med annatspråk som aktivt inslag i umgängesmiljön i hemmet är ständigt ökande, även omvi inte har så stor nyinvandring. Precis som sade har det sketten del förändringar i kursplanerna. Den senaste ändringen är att barnensmodersmål kallas i undervisningssituationen från modersmål. Ämnethar fått en ny benämning. Det har också flyttats från det avsnitt som var ettkapitel om stödåtgärder för olika grupper med särskilt behov av stöd till detkapitel där alla andra ämnen finns. På det sättet är det en markantstatushöjning för ämnet.När det gäller ungdomar, finns det en grupp där skolsituationen är litetbesvärligare. Det är de ungdomar som har kommit relativt sent eller som avandra skäl inte har uppnått godkänd nivå på . De är berättigade attkomma till gymnasieskola. De finns i gymnasieskolans individuella program, ochhar då genom det möjlighet att gå vidare till nationella program. De omfattasav kommunernas uppföljningsansvar.När det gäller vuxenundervisningen, står det mycket skrivet i propositionenom betydelsen av undervisning i svenska. Det framgår att behovet avsvenskkunskaper för nyanlända invandrare och invandrare som har funnits längretid i kan vara olika. Det kan behöva beskrivas på ett bättre sätt.I dagens läge har vi en särskild skolform som heter Svenskundervisning förinvandrare, sfi. I propositionen föreslås att skall överväga att seöver den kursplanen. Problemet, när man läser propositionen och hör debatten omsvenskundervisningen, är nämligen att begreppet sfi används för tre olikasaker. Det är faktiskt inte alltid klart vid diskussionerna vad man egentligenmenar.Självklart är behovet av svenskkunskaper och undervisning i svenska stort förinvandrare. Då kan detta kallas för sfi. Det framgår ipropositionstexten. Men sfi är också en särskild skolform, som är speciell pådet sättet att den faktiskt har ett grundkrav. Man skall kunna läsa medlatinskt alfabet för att vara kvalificerad till den undervisningen. Det innebäratt invandrare som inte är läskunniga kommer att starta sin undervisning i enannan skolform - grundläggande vuxenutbildning. Sedan går man parallellt i tvåskolformer. Det är något förvirrande, både för anordnare och också för dem somdeltar i det hela. Sedan finns det en ytterligare form av sfi, nämligen självakursen som det går att få intyg eller betyg från.Skolverket har låtit göra en stor kartläggning avsvenskundervisningen för vuxna invandrare. Rapporten kom och heter Vemälskar sfi? Några gör det uppenbarligen, och för några är den mycketbekymmersam. Den visar på en del allvarliga svårigheter, bl.a. att dennaskolform fungerar olika på olika ställen.En stor grupp invandrare går in i den utbildningen utan att egentligen ha enmöjlighet att uppnå målen. Man går alltså in i en utbildning som man saknarförutsättningar att klara. Det är bekymmersamt. Man får ett intyg somegentligen talar om att man inte har klarat utbildningen. På det sättet ser viförslaget i propositionstexten, att det skall göras en översyn, som enmöjlighet att komma till rätta med detta och hitta nya former.Ulla (): Jag uppfattade nog att Tzeghe pratade om bristen i lärarnastvärkulturella kompetens, alltså den brist på förståelse som de har för densituation som Tzeghe och hennes barn befinner sig i. Jag skulle vilja höra vadni gör för att rätta till den bristen.Ingrid Skeppstedt (c): Jag vill också höra litet konkret om hur man löserproblemen med själva integrationen. Men jag kan låta frågan gå vidare tillBörje , Rinkebyskolan.Börje : Integrationen är en nyckelfråga i ett invandrartätt område somRinkeby. Vi har diskuterat detta mycket. Integrationen är en fråga både ominflytande och om ansvar. Om man tillsammans vill uppnå mål, måste alla varadelaktiga. Det spelar ingen roll från vilket land eller från vilken landsändaav som man kommer. Alla skall ha lika möjligheter och lika rättigheter.Det är en grundfråga. I en skola måste man i första hand titta på eleverna ochvilka möjligheter till inflytande de har. Självklart måste elevrådet få encentral roll i skolan. Det är den ena delen.Den andra delen är föräldrarna och deras möjlighet till inflytande. harvi möjlighet att ha lokala styrelser med föräldramajoritet på skolorna.Rinkebyskolan har haft . Det är en oerhörd rikedom att ha föräldrarfrån alla världsdelar i en lokal styrelse. Det är en viktig generator, och omman utnyttjar de kunskaperna ger de mycket dynamik till utvecklingen.Många besökare på har ställt frågan: Varför har utvecklingengått så snabbt, och varför ser ut som den gör ? Den senastesom ställde den frågan var , i måndags.Det beror på att vi har tagit till vara den kulturella kompetens som finns,utnyttjat alla olika världsdelars och länders kompetens. Vi har föräldrar från58 olika länder som talar 30 olika språk. Det är någonting som man verkligenbör ta till vara och se som en oerhörd resurs.Men vad har man då inflytande på och ansvar för? Vi kan ta eleverna först. Devill naturligtvis ha inflytande över läroprocessen. Men de vill också hainflytande över sin miljö. Det är oerhört viktigt att miljön är lugn, trygg,hel och ren. Vem skall fixa det? Det är naturligtvis personalen och elevernatillsammans som måste göra det.Eleverna måste, oberoende av vilket land de kommer ifrån, ha respekt för devuxna som finns i skolan. Det lär de sig genom att ta del i arbetet. Vi hargenomfört en intern prao. Om man har lärt sig och i fått städa upppapper efter kompisar som slänger dem i korridorerna, ser man städarna sommänniskor. Det är några som måste kämpa med det man har gjort. Om man har varitmed i matsalen och torkat upp efter kompisar som har kladdat ned med smörgåsaroch annat blir man delaktig på ett annat sätt. Då är det inte fråga om vilketland man kommer ifrån, utan det är fråga om inflytande och ansvar tillsammans.Man kan också diskutera olika religioner. Det är ofta ett sätt att skilja utmänniskor och särbehandla dem. Men så behöver man inte göra. Man kan ha enannan infallsvinkel. Man kan titta på vad alla de religioner som vi har iRinkebyskolan har gemensamt. Man lär sig först om det gemensamma, och med denkunskapen som bas kan man också få respekt för det som skiljer.Det är inte meningen att vi alla skall bli likadana. Vi skall ha vissagemensamma värden, men vi skall också kunna respektera det som skiljer oss åt.Det har vi gjort genom ett projekt som vi kallar barn. Vi fick gåända tillbaka till för att hitta det gemensamma mellan muslimer, judaroch kristna. Det här var ett mycket fruktbart projekt. När alla de härslöjbråken uppkom, hade våra elever den kunskap som behövdes för att kunnarespektera olikheter. Det är okej att den som vill ha slöja har det. Det ärderas sätt att se det. Vi respekterar det därför att vi ändå delar gemensammavärden. Vi kommer alltså även in på värdegrunden här.Det finns också andra sätt att integrera och närma sig samhället. Jag taladeom den interna praon, men minst lika viktigt för våra elever och för vår skolaär den externa praon, dvs. våra elevers besök i företag, våra elevers sätt attlära om svenskt arbetsliv, våra elevers frågor, som de ställer påarbetsplatserna: Hur har du gjort för att få det här jobbet? Vad tycker du ommiljön? Hur skall jag göra för att komma in i det här företaget, om jag ärintresserad? Det här är ett mycket viktigt möte för våra elever när de går ut isamhället. Vi har 150 olika företag som är knutna till . När enklass på 30 elever går ut möter de 30 olika företag. När de kommer tillbaksredovisas precis vad de har mött. Om de har upplevt t.ex. rasism ochmotsättningar redovisas det öppet. Vi vill inte undanhålla våra elevernågonting, utan vi vill att de skall se verkligheten precis som den är iomgivningen. De skall lära sig att hantera också den hårda verkligheten.Samtidigt skall de bli demokratiska och kunna fungera precis som de gör iskolan. Det här var en viktig fråga på lokala styrelsens senaste möte, när vidiskuterade vårt integrationsprogram. Då sade föräldrarna: Se på eleverna, dekan hantera rasism, våld och motsättningar! De har program som de arbetarefter. De respekterar varandra. De spelar i samma fotbollslag, sjunger i sammakörer och är med i samma kulturverksamhet, inte frågar de från vilket land mankommer, inte bekymrar det dem vilken hudfärg man har. De ser varandra somvänner och som medmänniskor. Det här tycker föräldrarna att de vill ta till sigpå något sätt. Föräldrarnas fördomar är ofta mycket starka och svåra att bryta.De är så djupt inrotade i dem.Men jag ser mycket hoppfullt , därför att jag vet att våra eleverockså påverkar föräldrarna. Jag tycker att skolan på något sätt har ennyckelroll när det gäller att åstadkomma integrationen i samhället i framtiden.Ordföranden: Det var en intressant bild av hur man arbetar med frågorna iRinkebyskolan. Tack skall du ha.Mai Beijer: Jag tycker att det var ett bra exempel på att arbetet sker lokalt.Skolverket har ett ganska omfattande lokalt skolutvecklingsprojekt i gång, därdet ingår 350 skolor. De teman som de här skolorna arbetar med är bl.a. skolansvärdegrund, internationalisering och interkulturell undervisning. Precis som påRinkebyskolan finns här många skolor som arbetar positivt, skolor som harhunnit längre, skolor som inte har hunnit så långt. Likaså har vi ett dokument,lagar så att säga, kring det här.Men är det mycket att göra. Men till läroplanen togs det fram ensärskild kommentar som heter Långt borta och nära, där det finns bådeexemplifieringar och en teoribildning kring hur man skall arbeta med detinterkulturella inslaget i skolan.Siw (): Vi hörde förut av att det kom 14 000flyktingar som togs om hand av dem. Men det kommer också 20 000 andra som gårrakt ut i kommunerna. Det har mycket länge varit så att en grupp inte bliromhändertagen direkt av staten eller av någon annan myndighet, utan de barakommer ut i kommunen.Jag vill vända mig till och fråga: Vad får den härpropositionen för betydelse för dem? Hur ser på detta?Mikael : I vissa kommuner har det tyvärr varit så tidigare attstatsbidragen i praktiken har styrt insatserna, inte de största behoven avintroduktionsinsatser. Det ser väldigt olika ut, men vi vet vilken styrmekanismpengarna har. Vår målsättning är att alla nyanlända grupper bör uppmärksammas.Det skall inte vara statsbidragen som styr vilka kommunen uppmärksammar, ävenom de har en speciell introduktionsfas och det finns statsbidrag till det.Propositionen är mycket tydlig på den punkten. Den generella politiken måsteta hänsyn till alla invånare. Den generella politiken får inte skilja mellanmänniskor som har bott länge i , som är födda i , eller som ärnyinvandrade. Det innebär att vi försöker anlägga det synsättet att allanyanlända måste uppmärksammas. Det kommer att ske genom den generellapolitiken, som kommunerna har den största delen i, men även de statligaverksamhetsgrenarna måste ta denna hänsyn.Lennart : Jag tänkte svara på frågan genom att mycket kort redovisa enstudie som vi har genomfört kring kommunplacerade flyktingar. Jag troratt det var den publicerades. Vi kommer att skicka över denhär rapporten till utskottets ledamöter. I den rapporten har vi med hjälp avden samlade statistiken kunnat följa den vägen för de här 19 000 flyktingarnafram till den tidpunkt när statens ersättning till kommunerna upphör, alltsåefter tre och ett halvt år.Den här studien visar med eftertryck vilken svår situation flyktingar har häri landet . av dem som kom har ettarbete. De arbetsinkomster man har är betydligt lägre än den övrigabefolkningens. lever på socialbidrag med betydligt längre bidragstider änden svenska befolkningen. av de totala inkomsterna för den här gruppen ärstatliga och kommunala transfereringar av olika slag.Gruppen har en bra utbildning. När man rensar bort de allra äldsta och deyngre, utan att titta på personlig yrkesverksam ålder, har den här gruppenhögre utbildning än den svenska befolkningen. Likväl har man ingen möjligheteller kraftigt begränsade möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Detvisar mycket tydligt på att det sker en kraftfull diskriminering.Hälften av de personer som har placerats i kommunerna flyttar under de härtre och ett halvt åren. Det skall jämföras av befolkningen i övrigt.Det är en oerhört stor omflyttning. Det leder mig in på svaret på frågan,nämligen att det flyttmönster som finns innebär att folk flyttar väldigt snabbtfrån de kommuner ute i glesbygd, framför allt i , som har förberett sigatt ta emot ett antal personer. De resurser som allokerats, den personal somanställts och den kompetens som har byggts upp kan man inte utnyttja. Medanandra kommuner, och då tänker jag framför allt på storstäder som , men även en del andra städer och kommuner runt om i landet,får ta emot ända upp till dubbelt så många människor som man har förberett sigför. Det här har delvis påskyndats av det fenomen du själv pratar om.Min slutsats är att det är oerhört knepigt att försöka placera ut flyktingarrunt om i landet. De söker sig naturligt till de områden där de tror att detfinns arbete eller där det finns landsmän. Jag tror att man måste hitta ettsystem som i stället ser till att styra resurserna dit folk flyttar på ettannat sätt.Den slutsats vi har dragit - förutom att det sker diskriminering avinvandrare inom arbetslivet i , och då menar jag både inom privatanäringslivet och inom den offentliga sektorn - den avgörande frågan är hurflykt-ingarna skall få arbete och att arbetsmarknadspolitiken här är nyckeln.Vi menar att den typen av arbetsmarknadspolitiska insatser som vi av traditionhar här i landet, med väldigt korta generellt inriktade insatser, inte fungerarför grupper som har svårt att få fäste på arbetsmarknaden. Jag tänker både påungdomar och på invandrare. Jag tror att man i betydligt större utsträckningmåste anpassa och individualisera de här stödinsatserna, så att människor fåren möjlighet att komma ut och visa att de faktiskt är väldigt duktiga och attde är minst tvåspråkiga, trespråkiga. Det är den helt avgörandefrågan.Den typen av introduktionsinsatser kan kommunerna hjälpa till med attgenomföra. Men det kan inte bli som det är , att finansieringen avarbetsmarknadspolitiken alltmer glider över till kommunerna, som får stå förden här betalningen. har vi skattat att det kostar kommunerna ungefär 2miljarder att sköta den här typen av introduktions- ocharbetsmarknadspolitik för enbart flyktingar mottagna . Vi harföljt 19 000 flyktingar, men totalt är det i runda tal 150 000 som har kommittill och som möter den här situationen på arbetsmarknaden. Jag fick ensiffra för någon vecka sedan av , professor i , som säger att30 % av alla som är öppet arbetslösa är födda utrikes. Det tycker jag är ensiffra som kräver eftertanke.Lena Häll : Som jag förstod frågan handlade den egentligen om dem sominte kommer inom ramen för flyktingmottagandet, den andra gruppen invandrare,nämligen anhöriginvandringen. Jag vill bara kort säga att isina anslagsframställningar ett antal gånger har fört fram till regeringen också behöver se över hur kommunerna kan kompenseras för de kostnader somfaktiskt uppstår i samband med anhöriginvandringen.