bet · GL01NU5 · 1997-12-04 00:00:00 — Lag om kärnkraftens avveckling 1997/98NU5ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1996/97:176 om lag om kärnkraftens avveckling,dels - helt eller delvis - fyra motioner som väckts med anledning avpropositionen.Utskottet har begärt Lagrådets yttrande över det i propositionen framlagdaförslaget till lag om kärnkraftens avveckling. Lagrådets yttrande har fogatstill betänkandet som bilaga 2.Konstitutionsutskottet har yttrat sig i ärendet. Yttrandet (1997/98:KU3y) harfogats till betänkandet som bilaga 3.Företrädare för Närings- och , ,kommun, och har införnäringsutskottet lämnat upplysningar och synpunkter i ärendet. Från de bådadepartementen har också kompletterande promemorior översänts. Under utskottetsberedning av ärendet har vidare Närings- och på begäranöverlämnat tre promemorior som upprättats i anslutning till departiöverläggningar om energipolitiken som föregick regeringens förslag.Härutöver har olika skrivelser inkommit från AB.Förslag i budgetpropositionen (prop. 1997/98:1 utg.omr. 21) jämte motioner ombl.a. riktlinjer för energipolitiken behandlar utskottet i betänkande1997/98:NU2, som avlämnas med föreliggande betänkande. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till en lag om kärnkraftensavveckling. Genom lagen bemyndigas regeringen att under närmare angivnaförutsättningar besluta att rätten att med stöd av tillstånd enligt den s.k.kärntekniklagen driva en kärnkraftsreaktor skall upphöra att gälla vid en visstidpunkt. Ett beslut om upphörande av rätten till reaktordrift ger rätt tillersättning av staten för förlusten. Ersättningsberättigade enligt lagen ärtillståndshavare samt ägare till och innehavare av särskild rätt till fastighetsom har använts vid reaktordrift.Utskottet konstaterar, under hänvisning till det av i juni 1997fattade energipolitiska beslutet, att det efter en avställning av den förstareaktorn vid fordras nya ställningstaganden från riksdagenssida innan ytterligare avställningar av kärnkraftsreaktorer kan genomföras medstöd av den aktuella lagen.Till betänkandet har fogats två reservationer, en med yrkande om avslag påpropositionen (m, fp, kd) och en med yrkande om vissa ändringar i regeringenslagförslag (mp). I proposition 1996/97:176 föreslås att antar de i propositionenframlagda förslagen till1. lag om kärnkraftens avveckling,2. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet.Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet. De motioner som väckts med anledning av proposition 1996/97:176 och sombehandlas här är följande:1997/98:N3 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagen1. avslår regeringens förslag till lag om kärnkraftens avveckling i enlighetmed vad som anförts i motionen,2. avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen om kärntekniskverksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen.1997/98:N4 av m.fl. (kd) vari yrkas att riksdagen1. avslår regeringens förslag till lag om kärnkraftens avveckling och följd-ändringen i lagen om kärnteknisk verksamhet,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominriktning på arbetet med kärnkraftens avveckling.1997/98:N5 av tredje vice talman m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1996/97:176.1997/98:N6 av m.fl. (mp) såvitt gäller yrkandena att riksdagen2. beslutar att lagen om kärnkraftens avveckling 1 § skall ha lydelse enligtförslaget i motionen,3. hos regeringen begär förslag till ändring i lagförslaget i enlighet medvad i motionen anförts om att kärnreaktorns säkerhetsnivå skall utgöra ensärskild grund för ersättningens bestämmande,4. beslutar att ersättningen skall bestämmas utifrån antagandet att enkärnkraftsreaktor inte kan utnyttjas efter den tidpunkt då denförst togs i kommersiell drift,5. hos regeringen begär förslag till ändring i lagförslaget i enlighet medvad i motionen anförts om överskjutande externa kostnader. BakgrundMed utgångspunkt i resultatet av folkomröstningen i kärnkraftsfrågan i mars1980 beslutade detta år om riktlinjer förkärnkraftens roll i energisystemet (prop. 1979/80:170, bet. Enligtbeslutet skall ingen ytterligare kärnkraftsutbyggnad förekomma utöver de tolvreaktorer som då var i drift, färdiga eller under arbete. Kärnkraften skulleavvecklas i den takt som är möjlig med hänsyn till behovet av elektrisk kraftför att upprätthålla sysselsättning och välfärd. Beslutet innebar vidare attsäkerhetssynpunkter skulle vara avgörande för i vilken ordningsföljdreaktorerna skulle tas ur drift.Regeringen hade i den aktuella propositionen inte satt något bestämt slutårför kärnkraftsproduktionen. På förslag av näringsutskottet - i anslutning socialdemokratisk partimotion - beslutade emellertid uttala attden sista reaktorn i skulle tas ur drift . Moderatasamlingspartiets representanter i utskottet stod inte bakom förslaget i dendelen. De anförde dock att det i fråga om avvecklingsperiodens längd inteförelåg någon avgörande skillnad mellan propositionen och den ifrågavarandemotionen.Uttalandet om som slutpunkt för avvecklingsperioden gjordenäringsutskottet efter att ha nämnt att kärnkraftsreaktorernas tekniskalivslängd enligt uppgift i propositionen bedömdes vara . Denna uppgiftkom tillbaka i olika sammanhang. tog utskottet upp den till närmarediskussion (bet. NU 1987/88:40). Därvid konstaterades att avskrivningstiden förde svenska kärnkraftsreaktorerna är men att anläggningarna harkonstruerats för att ha en livslängd av . Hittillsvarande analysermotsäger inte, sade utskottet, det ursprungliga konstruktionsvillkoret att enreaktortanks livslängd är . beslut om en bortre tidpunktför kärnkraftsavvecklingen fick emellertid inte, framhöll utskottsmajoriteten,ses som en ren framräkning grundad på bedömningar om reaktorernas sannolikalivslängd. Grundläggande för beslutet hade varit att utifrån folkomröstningensresultat en väl anpassad tidsram skulle anges inom vilken omställningen avenergisystemet skulle kunna äga rum.Under perioden 1981-1990 förelades vid fyra tillfällenpropositioner med mera övergripande förslag till riktlinjer förenergipolitiken. Dessa gick väsentligen ut på att ett kraftigt minskatoljeberoende skulle uppnås som förutsättningar förkärnkraftsavvecklingen skulle skapas. En successiv utveckling skulle ske motett energisystem i huvudsak baserat på varaktiga, helst förnybara och inhemska,energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. En rad beslut om olikastödformer, beskattningsåtgärder m.m. fattades.En första precisering av en avvecklingsplan beträffande kärnkraften togshösten 1987 (prop. 1986/87:158, bet. NU 1987/88:7) genom en avsiktsförklaringinnebärande att en reaktor skulle kunna tas ur drift under perioden 1993-1995och en andra reaktor . Tillförseln av ny energi ochhushållningens resultat skulle dock, tillfogades det, avgöra när avvecklingenav reaktorerna kunde påbörjas.En ytterligare precisering gjordes (prop. 1987/88:90, bet. NU40).Enligt detta beslut skulle en första reaktor tas ur drift och en andraår 1996, och dessa reaktorer skulle vara en av de två reaktorerna iBarsebäcksverket och en av de fyra i . beslutpräglades av oenighet. Varje oppositionsparti stod för en egen reservation motnäringsutskottets förslag beträffande kärnkraftsavvecklingens inledning.Nya riktlinjer för den långsiktiga energipolitiken antogs av våren1991 (prop. 1990/91:88, bet. Riktlinjerna var grundade på enöverenskommelse mellan företrädare för Socialdemokraterna, . anförde den nytillträdandeborgerliga regeringen att energiöverenskommelsen låg fast (RD 1991/92:6).Enligt riktlinjerna är energipolitikens mål att tryggatillgången på energi på villkor som är konkurrenskraftiga med dem som gäller iomvärlden. Energipolitiken skall utgå från vad natur och miljö kan bära.Landets elförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som i störstamöjliga utsträckning grundas på varaktiga, helst inhemska och förnybara,energikällor samt genom en effektiv energihushållning.Beslutet innebar vidare att de tidigare riktlinjerna förkärnkraftsavvecklingens inledning upphävdes. I stället skulle omställningen avenergisystemet ske med hänsyn till, förutom säkerhetskraven, behovet avelektrisk kraft för upprätthållande av sysselsättning och välfärd. Närkärnkraftsavvecklingen kunde inledas och i vilken takt den kunde genomförasskulle avgöras av resultaten av hushållningen med el, tillförseln av el frånmiljöacceptabel kraftproduktion och möjligheterna att bibehålla internationelltkonkurrenskraftiga elpriser. Frågan om när kärnkraften skulle vara avveckladblev inte föremål för förnyad prövning eller nytt ställningstagande underöverläggningarna som föregick överenskommelsen.Riksdagens beslut innefattade också olika stöd till omställningenoch utvecklingen av energisystemet avseende bl.a. bidrag till inve-steringar ikraftvärmeproduktion med biobränslen samt investeringar i vindkraftverk ochsolvärmeanläggningar. Vidare beslutades om ett program för effektivareanvändning av energi. fram t.o.m. anvisade staten drygt4 miljarder kronor till olika åtgärder för omställningen av energisystemet.Efter beslut av och på förslag av näringsutskottet (bet. 1993/94:NU17) tillsattes en parlamentarisk kommission -- med uppgift att följa upp energipolitiska beslutoch analysera behovet av förändringar och ytterligare åtgärder. Kommissionen(ordförande: numera riksmarskalken ) avlämnade sitt slutbetänkande(SOU 1995:139) . Regeringen inbjöd därefter under våren 1996riksdagspartierna till överläggningar om energipolitiken på grundval av 1991års energiöverenskommelse, betänkande och remissvaren pådetta. Överläggningarna slutfördes efter det att enöverenskommelse träffats mellan företrädare för Socialdemokraterna,. En proposition (prop. 1996/97:84) baserad pådenna överenskommelse avlämnades , vilken i juni 1997biföll på näringsutskottets förslag (bet. 1996/97:NU12).Enligt beslutet skall de två kärnkraftsreaktorerna i ställas av.Bortfallet av el skall kompenseras genom effektivare energianvändning,konvertering från elvärme, hushållning med el samt tillförsel av el från andraenergikällor. Förhandlingar skall upptas med om en stängning av enförsta reaktor i före och en andra reaktor före den 1juli 2001. Ett villkor för avställningen av den andra reaktorn är attbortfallet av elproduktion kan kompenseras genom tillförsel av ny elproduktionoch minskad användning av el. Innan en stängning av den andra reaktorn kangenomföras bör , betonade utskottet, ges möjlighet att pröva attförutsättningen för stängningen av kärnkraftsreaktorn är uppfylld. Enligtbeslutet skall vidare inte längre gälla något årtal då den sistakärnkraftsreaktorn skall ha tagits ur drift. Detta innebär att intelängre gäller som s.k. slutår för kärnkraftsavvecklingen. Före nästkommandemandatperiods utgång skall beslut fattas avseende hur den fortsattaavställningen av kärnkraftsreaktorer skall genomföras.Riksdagen beslutade om omställningsprogram på sammanlagt drygt 9miljarder kronor. Dessa omfattar dels insatser för forskning och utvecklingunder om totalt , dels åtgärder för att kompenserabortfallet av elproduktion från kärnkraftverket i på 3,1 miljarderkronor. I beslutet ingår också att en ny energimyndighet inrättas den 1 januari1998 och att - inom ramen för kravet på affärsmässighet - skallavsätta resurser för utveckling av ny elproduktionsteknik.I reservationer från företrädarna för Moderata samlingspartiet, Folkpartietliberalerna och avstyrktes - från olika utgångspunkter -förslaget om en stängning av kärnkraftverket i . I en reservation avföreträdaren för de gröna förordades en stängning av minst trekärnkraftsreaktorer under de närmaste fem åren.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslår regeringen en särskild lag för att regleraavvecklingen av den kärntekniska energiproduktion som bedrivs med stöd av lagen(1984:3) om kärnteknisk verksamhet (den s.k. kärntekniklagen). Lagförslagetinnebär att regeringen ges rätt att besluta att det till en visskärnkraftsreaktor knutna tillståndet att bedriva kärnteknisk verksamhet skallupphöra att gälla , såvitt avser rätten att driva reaktornför att utvinna kärnenergi.Ett beslut om att rätten att driva en viss kärnkraftsreaktor skall upphöraskall fattas med utgångspunkt i att reaktorn skall ställas av vid den tidpunktsom bäst gagnar syftet med omställningen av energisystemet och dessgenomförande. Vid avgörandet av när en reaktor skall tas ur drift skall hänsyntas till reaktorns geografiska läge. För varje reaktor skall i övrigt beaktasandra särskilda förhållanden såsom reaktorns ålder, konstruktion och dessbetydelse för energisystemet.Om rätten att driva en kärnkraftsreaktor upphör att gälla enligt lagen, hartillståndshavare och fastighetsägare samt innehavare av särskild rätt tillfastigheten rätt till ersättning av staten för förlusten. I fråga om sådanersättning skall stora delar av expropriationslagens (1972:719)ersättningsbestämmelser tillämpas, men vissa särskilda regler ges också.Vid tillämpningen av expropriationslagens ersättningsbestämmelser skallsärskilda förutsättningar gälla angående hur elprisändringar till följd av enavstängning skall beaktas och vilken drifttid som kärnkraftsreaktorerna skallantas ha. Har upphörandet av driften vid en kärnkraftsreaktor medfört inverkanav någon betydelse på priset för högspänd el i , skall ersättningenbestämmas på grundval av det pris som skulle ha gällt om sådan inverkan inteförekommit. Vidare skall ersättningen bestämmas utifrån antagandet att enkärnkraftsreaktor inte kan nyttjas efter den tidpunkt då den försttogs i kommersiell drift.Förfarandet enligt lagen inleds i och med att regeringen beträffande en visskärnkraftsreaktor beslutar att rätten till reaktordrift skall upphöra vid enviss angiven tidpunkt. När det gäller talan om ersättning skall i huvudsakbestämmelserna i expropriationslagen om rättegången i expropriationsmåltillämpas. Detta innebär bl.a. att de regler i expropriationslagen som syftartill att skydda panthavarnas intressen skall tillämpas på innehavare av pant-rätt i en fastighet som används vid reaktordrift.Kärntekniklagen tillämpas i övrigt vad gäller drift och avveckling avverksamheten. Säkerhetsaspekter vid kärnteknisk verksamhet regleras inte ilagen om kärnkraftens avveckling. Kostnaderna för att avveckla och rivakärnkraftsanläggningar finansieras i första hand genom det system avavgiftsmedel och säkerheter som tillhandahålls genom lagen (1992:1537) omfinansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. (den s.k.finansieringslagen).Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.Allmänt om motionernaI tre av de fyra motioner som har väckts i ärendet yrkas avslag påpropositionen, medan det i den fjärde motionen föreslås vissa ändringar i denföreslagna lagen om kärnkraftens avveckling.I motion 1997/98:N3 (m) anförs att den föreslagna lagstiftningen - som enligtmotionärerna är resultatet av ett utpräglat hafsverk - inte överensstämmer medde grundläggande principer som bör gälla i en rättsstat. Lagstiftningen kränkerden enskilda äganderätten, och den riskerar att få stora negativa effektergenom att rubba omvärldens tilltro till rättssäkerheten i . Motionärernayrkar därför avslag på propositionen.I motionen framhålls inledningsvis att den politik som regeringens förslagbygger på uppfattas som destruktiv. Att avveckla lönsam och miljövänligelproduktion i ett läge när brottas med rekordhög arbetslöshet,sviktande företagsklimat och stora strukturella problem är enligt motionärernaorimligt. De anser det vara uppenbart att en förtida avveckling får negativakonsekvenser för miljön, investeringsklimatet och industrisysselsättningen.Samhällsekonomin kommer att påverkas negativt. Trots det, sägs det, har ingabedömningar av förtidsavvecklingens konsekvenser redovisats.En viktig del av kritiken mot regeringens energipolitik gäller denavvecklingslag som föreslås i propositionen, en lag som enligt motionärerna ipraktiken används som ett utpressningsmedel. Energiöverenskommelsen utlovarnämligen att regeringen efter lagens ikraftträdande skall fattabeslut om avställning av de två kärnkraftsreaktorerna i . Samtidigtdriver regeringen förhandlingar eller för samtal med reaktorernas ägare.Ambitionen tycks enligt motionärerna vara att med laghot tvinga ABtill en skenbart frivillig uppgörelse om att stänga kärnkraftverket iBarsebäck. Motionärerna framhåller att den lagstiftande makten inte fåranvändas på det sättet.I motion 1997/98:N5 (fp) sägs att en successiv omställning av energisystemetär att föredra framför kortsiktiga beslut som leder till snabba och kraftigastörningar. Kortsiktiga beslut riskerar att kullkasta förutsättningarna förviktiga delar av industrin, försämra sysselsättning och välfärd, urholka deoffentliga finanserna och försvåra för hushållen. Motionärerna yrkar därföravslag på propositionen.I motion 1997/98:N4 (kd) anförs att den första kärnkraftsreaktorn kan fasasut först när motsvarande elproduktion har tillförts eller sparats bort. Attfatta beslut om att stänga en reaktor utan att veta hur det ska gå till ipraktiken, vilka miljökonsekvenser det får och vilka samhällsekonomiskakostnader det medför är enligt motionärerna en äventyrlig och oansvarigpolitik. Frågan om ersättningen till berörda reaktorägare är inte löst ipropositionen, vilket innebär att förväntas fatta beslut som ledertill kostnader som är okända vid beslutstillfället. Detta är en beslutsordningsom inte kan accepteras, anför motionärerna och avstyrker propositionen.Trots kritiken mot regeringens lagförslag avskriver motionärerna emellertidinte tanken på att lagstiftning kan utgöra en del i en genomtänktavvecklingsstrategi för kärnkraften. Det krävs dock en helhetssyn - med enstrategi för kärnkraftsavvecklingen - för att ett ekologiskt uthålligtenergisystem skall kunna uppnås.I motion 1997/98:N6 (mp) föreslås vissa kompletteringar och ändringar iregeringens förslag till lag om kärnkraftens avveckling, till vilka utskottetåterkommer i ett avslutande avsnitt.Inhämtande av yttrandePå begäran av näringsutskottet har avgett yttrande iärendet (se bilaga 3).Konstitutionsutskottet har prövat om regeringens förslag till lag omkärnkraftens avveckling är förenligt med regeringsformen (RF), den europeiskakonventionen om skyddet för de mänskliga rättigheterna () ochEG-rätten. Under beredningen av ärendet har hållit tvåoffentliga utfrågningar, en med professorerna och en med näringsminister ochrättschefen , Närings- och . Utskrifterav dessa utfrågningar har fogats till betänkandet i bilagorna 4 och 5.En aspekt på den föreslagna lagstiftningens grundlagsenlighet harkonstitutionsutskottet inte tagit upp i detta ärende. Det gäller fråganhuruvida det i 7 kap. 2 § RF föreskrivna beredningskravet är uppfyllt.Konstitutionsutskottet har hänvisat till att beredningen av den nu aktuellapropositionen och av proposition 1996/97:84 om en uthållig energiförsörjninghar anmälts för granskning av utskottet, som avser att återkomma till frågan iett kommande granskningsbetänkande. har därför begränsatsig till att nu ta ställning till om lagförslaget är förenligt med reglerna omegendomsskydd i RF, och EG-rätten.Sammanfattningsvis har ansett att förslaget till lagom avveckling av kärnkraften är förenligt med såväl RF som Europakonventionenoch EG-rätten. Till yttrandet har fogats en avvikande mening av Moderatasamlingspartiets och liberalernas ledamöter. De anser att riksdagenbör avslå propositionen.Frågan om avslag på propositionenInledningUtskottet kommer i det följande att behandla de frågor som aktualiserats genommotionerna eller som eljest har tilldragit sig utskottets intresse. Förstbehandlas avslagsyrkandena, varvid utskottet kommer att ta upp de olika frågorsom väckts i det sammanhanget. Därefter behandlas de motionsyrkanden sominnehåller krav på ändringar i regeringens förslag. Till en början redovisasvissa bestämmelser av intresse i regeringsformen och m.m.Vissa bestämmelser i regeringsformen och m.m.Enligt RF 2 kap. 18 § första stycket är varje medborgares egendom tryggad genomatt ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någonenskild genom expropriation eller annat sådant förfogande eller tåla att detallmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs föratt tillgodose angelägna allmänna intressen. I förarbetena till bestämmelsen(prop. 1993/94:117 s. 48) sägs att det inte är möjligt att i detalj beskrivaden närmare innebörden av uttrycket angelägna allmänna intressen. Vidare angesatt vad som är ett angeläget allmänt intresse till slut i viss mån måste bliföremål för en politisk värdering där hänsyn även måste tas till vad som i ettmodernt och demokratiskt samhälle är godtagbart från rättssäkerhetssynpunkt.Enligt lagrummet (RF 2 kap. 18 § andra stycket) skall den som genomexpropriation eller annat sådant förfogande tvingas avstå sin egendom varatillförsäkrad ersättning för förlusten. Sådan ersättning skall också varatillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark ellerbyggnad på sådant sätt att pågående markanvändning inom berörd del av fastighetavsevärt försvåras eller skada uppkommer som är betydande i förhållande tillvärdet på denna del av fastigheten. Ersättningen skall bestämmas enligt grundersom anges i lag.Enligt artikel 1 första stycket i tilläggsprotokollet tillEuropakonventionen skall envar fysisk eller juridisk persons rätt till sinegendom lämnas okränkt. Ingen må enligt artikeln berövas sin egendom annat än idet allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och avfolkrättens allmänna grundsatser. Vid sin tillämpning av artikeln harEuropadomstolen ansett att de nationella myndigheterna, mot bakgrund av sindirekta kunskap om sitt samhälle och dess behov, i princip är mer lämpade änden internationelle domaren att värdera vad som är i det allmännas intresse.Enligt artikelns andra stycke skall emellertid första styckets bestämmelserinte inskränka en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finnererforderlig för att bl.a. reglera nyttjandet av viss egendom i överensstämmelsemed det allmännas intresse. Bestämmelsen ger uttryck för den s.k.proportionalitetsprincipen. Ett egendomsberövande är berättigat endast om detpå rimliga grunder kan anses att det enskilda intresset bör få vika i detkonkreta fallet.Enligt artikel F punkt 2 i fördraget om den Europeiska unionen() skall unionen som allmänna principer för gemenskapsrättenrespektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras iEuropakonventionen.PropositionenDen föreslagna lagen om kärnkraftens avveckling innebär, som nämnts, attregeringen ges rätt att inom vissa i lagen angivna ramar besluta att det viss kärnkraftsreaktor knutna tillståndet till kärnteknisk verksamhet skallupphöra att gälla såvitt avser rätten att driva reaktornför att utvinna kärnenergi. Att ett beslut enligt lagen får anses innebära ensådan inskränkning i användningen av mark eller byggnad som avses i 2 kap. 18 §RF har inte satts i fråga.I propositionen anförs att riktlinjerna för landets energipolitik sedan längehar beslutats av . Genom det beslut som fattat på grundvalav proposition 1996/97:84 inrättas ett långsiktigt omställningsprogram förutveckling av ett ekologiskt uthålligt energisystem. Avvecklingen avkärnkraften ingår som ett led i omställningsarbetet. Det är enligt regeringensmening uppenbart att genomförandet av omställningen av energisystemet, som harlandets bästa som syfte, måste anses uppfylla kravet på att vara ett angelägetallmänt intresse i RF:s mening. Motsvarande gäller krav påallmänt intresse.Om rätten att driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi upphöratt gälla enligt lagen, skall tillståndshavare och fastighetsägare samtinnehavare av särskild rätt till fastigheten ha rätt till ersättning av statenför förlusten. Vid ersättningens bestämmande skall i stora delarexpropriationslagens (Exl:s) bestämmelser tillämpas.