bet · GK01FiU20 · 1997-05-29 00:00:00 — Aktuellekonomisk statistik talar emellertid för att tillväxttakten hittills i årsnarare är högre än i den bedömning som gjordes i vårpropositionen, såväl inomlandet som i och . Likaså innehåller nyligenpublicerade bedömningar från bl.a. Nordbanken tillväxtutsikter för de närmasteåren som ligger betydligt över regeringens prognoser, åtminstone ochframåt. Sammantaget stärker detta utskottets uppfattning om att en gynnsamnationell och internationell utveckling är att vänta de närmaste åren.I Moderata samlingspartiets motion Fi42 framhålls vikten av att det socialaansvar som ett civiliserat samhälle ålägger det offentliga upprätthålls(yrkande 11). Förtroendet för att de grundläggande offentliga åtagandena,bl.a. rättstryggheten och försvaret, skall kunna fullföljas måste återställas.Vidare är det enligt motionärerna viktigt att prioritera kärnverksamheternainom kommuner och landsting. De extra bidrag, på sammanlagt 8 miljarderkronor, som föreslås i propositionen kan enligt motionärerna fåkontraproduktiva effekter genom att fördröja en sådan prioritering avkärnverksamheten.Motionärerna är vidare kritiska mot propositionens förslag om överskotti de offentliga finanserna i genomsnitt över konjunkturcykeln, då denna enligtmotionärerna innebär en omotiverad prioritering av offentligt sparande framförprivat. I stället åberopas att målet bör vara balans i de offentligafinanserna (yrkande 1 delvis). Liknande synpunkter framförs även i motion Fi46(kd).Utskottets uppfattning är i likhet med motionärernas att kärnverksamheterna,dvs. vård, omsorg och skola, skall prioriteras inom kommuner och landsting.Vid utformningen av saneringsprogrammet har en grundläggande princip varit attverksamheter skall prioriteras framför transfereringar. Trots detta harkommuner och landsting utsatts för svåra ekonomiska påfrestningar. Hade åandra sidan ingenting gjorts för att lösa de statsfinansiella problemen hadesnabbt växande räntekostnader för statsskulden trängt undan väsentligautgifter för välfärden. Förslaget om ökade statsbidrag till kommunerna skallses utifrån perspektivet att det råder ett läge med brister ochotillfredsställda behov som hotar att växa om ingenting görs.Resurstillskottet avser bl.a. leda till att väntetiderna i sjukvården blirkortare och att kvaliteten i äldreomsorgen blir högre samt inom skolan attsärskilda satsningar görs inom områdena miljö, teknik och natur och attförstärkta resurser ges till elever med behov av särskilt stöd. Till följd avden demografiska utvecklingen bedöms behoven av verksamhet fortsättaatt öka även . Det är därmed nödvändigt att även ifortsättningen arbeta med att åstadkomma ett bättre utnyttjande av befintligaresurser. Omstruktureringen och effektiviseringen av den kommunalaverksamheten måste därför fortsätta även om statsbidragen ökar. Utskottetanser av dessa skäl att motionärernas oro för kontraproduktiva effekter tillföljd av resurstillskottet är obefogad.Med anledning av vad som i motion Fi42 (m) anförs om det offentligasparandet hänvisar utskottet till redogörelsen i anslutning till motion Fi46(kd).Motion Fi42 (m) är starkt kritisk till förslaget om avveckling av kärnkraften,då man anser att detta kommer att resultera i dyrare energi. Enligtmotionärerna saknar propositionen bedömningar av konsekvenserna för bl.a.energiförsörjningen, miljön och hushållens ekonomi. Dessutom finns storafrågetecken kring finansieringen av den förtida avvecklingen av somenligt motionärerna beräknas kosta omkring 20 miljarder kronor.Utskottet menar att programmet för att ställa om till ekologiskhållbarhet bär i sig en tillväxtpotential och skall därför ses som en del ipolitiken för att stärka konkurrenskraft och öka sysselsättningen.Omställningen medför ett ökat behov av investeringar och utveckling av modernteknik, inte minst på energiområdet. En effektivare energianvändning och ökadanvändning av förnyelsebara energikällor är en avgörande del iomställningsarbetet. För att minska belastningen på den elintensiva industrinläggs elbeskattningen om genom att produktionsskatten på vattenkraft minskar.Det program, omfattande , som ingår i de föreslagnariktlinjerna för energipolitiken i proposition 1996/97:84 syftar till att påett kostnadseffektivt sätt minska användningen av el för uppvärmning, utnyttjadet befintliga elsystemet effektivare och öka tillförseln av el och värme frånförnybara energikällor. I samma proposition framgår att efter avställningen avBarsebäcksverket skall en uppföljning ske av utvecklingen av elpriser,investeringar, miljöpåverkan, sysselsättnings- och fördelningseffekter samtelmarknadens funktionssätt m.m.Slutligen vill utskottet anföra att anledningen till att inga siffrorangetts när det gäller kostnaden för avvecklingen av är att dettainte är meningsfullt innan förhandlingarna med ägarna inletts. Utskottetkonstaterar att det i motionen inte presenteras något beräkningsunderlag somgrund för det nämnda beloppet.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi42 (m) yrkandena 1 i denna deloch 11.I liberalernas motion Fi43 kritiseras den offentliga expansion somföreslås i propositionen genom det s.k. fempunktsprogrammet för arbete ochutbildning. Detta innebär enligt motionärerna att den grundläggande obalansenmellan privat och offentlig sektor förstärks. Vidare föreslås fler besparingaroch skattesänkningar i syfte att få till stånd mindre konjunkturkänslighet ibudgeten och starkare utvecklingskraft i ekonomin (yrkande 1 delvis).Utskottet vill beträffande motionens kritik över den offentliga expansionenpåminna om att de offentliga utgifternas andel av BNP har minskat sedan 1993då de utgjorde av BNP. Därefter har utgiftskvoten sjunkitpåtagligt och väntas stanna vid av BNP. Trots de satsningar somgörs i fempunktsprogrammet för arbete och utbildning prognostiserasutgiftskvotens andel av BNP fortsätta att sjunka , föratt vara nere på av BNP. I övrigt hänvisar utskottet tillsin redogörelse med anledning av motion Fi42 (m) om nödvändigheten avresursförstärkningar inom områden som vård, omsorg och skola.Utskottet avstyrker med det ovan anförda motion Fi43 (fp) yrkande 1 i dennadel.I motion Fi44 förordas en fördelningspolitik för rättvisa ochökad efterfrågan (yrkande 1 delvis). I motionen framhålls vikten av enbalanserad lönebildning men också behovet av en maktförskjutning från kapitaltill arbete (yrkande 15). I s.k. framtidsfonder, som utgör en del avsysselsättningsprogrammet, föreslås de vinstrika företagen avsätta pengar tillatt höja kunskapsnivån för de anställda.I motionen föreslås vidare en parlamentarisk utredning om ekonomisk makt ochdemokrati (yrkande 21). Dessutom betonas att den politiska makten i samhälleti högsta grad är könsbunden, vilket ställer krav på ett kraftfullt program föromfördelning av makt, arbete och inkomster till förmån för kvinnorna (yrkande16). Utredningen om den ekonomiska makten skall enligt motionärerna därföräven ta upp frågan om den könsbundna makten.Kvinnor fortsätter att förvärvsarbeta i nästan lika hög utsträckning som män.Det är enligt utskottets mening en styrka i svensk ekonomi. Arbetsmarknaden äremellertid fortfarande könsuppdelad, vilket bl.a. leder till skilda villkornär det gäller löner och utvecklingsmöjligheter. Utskottet anser det viktigtatt poängtera att jämställdhetsarbetet måste genomsyra alla områden. Deåtgärder som föreslås i propositionen bidrar också på bred front till enminskad könssegregering och ökad jämställdhet mellan kvinnor och män.Exempelvis torde satsningarna inom den kommunala sektorn gynna kvinnorna påflera sätt - dels sysselsättningsmässigt, då den dominerande andelensysselsatta inom kommunerna är kvinnor, dels genom att kvinnorna är de som iförsta hand drar nytta av exempelvis en förbättrad äldrevård och barnomsorgsamt av en utbyggd kollektivtrafik. behöver också fler kvinnligaföretagare. I propositionen aviseras ett tillskott för informationsinsatserm.m. till kooperativt företagande och kvinnors företagande. I anslutning tilldet förlängda starta-eget-bidraget för kvinnor föreslås den tid i arbetslöshetsom nu krävs, 24 månader, kortas till 6 månader.Analyser av saneringsprogrammet visar att nettoeffekterna är i stort settlika för kvinnor och män. Män berörs i högre grad av skatteåtgärderna, kvinnorfrämst av minskade transfereringar. Utskottet vill även betona att den störstafördelningspolitiska orättvisan finns mellan dem som saknar arbete ochdem som arbetar, vilket motiverar att de huvudsakliga ansträngningarna läggsner på detta område.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi44 (v) yrkande 1 i denna delsamt yrkandena 15, 16 och 21.I de grönas motion Fi45 framhålls att ett av de allvarligasteproblemen i svensk ekonomi är att miljökostnaderna inte till fullo tas med iekonomiska bedömningar och att detta leder till en ekologiskt ohållbarutveckling med en växande miljöskuld (yrkande 3). Motionärerna anser attpropositionen visserligen innehåller en del lovvärda insatser på miljöområdet,men att det också krävs en skärpning av miljölagstiftningen och mergrundläggande förändringar i de ekonomiska spelreglerna (yrkande 5). Imotionen förordas en skatteväxling med lägre skatter på arbete och högre påenergi, utsläpp och råvaruförbrukning (yrkande 18, delvis).Motionärerna ifrågasätter vidare att EU-medlemskapet gett några som helstpositiva ekonomiska effekter (yrkande 35).Utskottet vill här anföra att en rad insatser redan har gjorts för attförbättra miljön och hushålla med naturresurserna. Syftet med de föreslagnaåtgärderna på miljöområdet är att öka takten i omställningen till ettekologiskt hållbart samhälle. Det skall ske inom tre områden: åtgärder förnationella investeringar, satsning på lokala investeringar och generellaåtgärder för att påverka arbetet inom alla berörda samhällsområden. Ettinvesteringsprogram på 5,4 miljarder föreslås. Detta skall gåtill investeringar som ökar den ekologiska hållbarheten. Det lokalaperspektivet är av central betydelse, vilket konkretiseras i medel till lokalainvesteringsprogram. Staten skall vara ett föredöme och statsförvaltningenskall bl.a. arbeta med miljörevisorer och miljöledning. Den offentligaupphandlingen skall i större utsträckning gynna miljön. Ekonomiska styrmedelskall användas aktivt. Som anfördes i anslutning till behandlingen av motionFi42 (m) är också effektivare energianvändning och ökad användning avförnybara energikällor en väsentlig del i omställningsarbetet. Omställningenav energisystemet är ett led i strävan att vara ett föregångsland närdet gäller att skapa en ekologiskt hållbar utveckling. En rad generellaåtgärder vidtas. Exempelvis avser regeringen att i budgetpropositionenredovisa hur arbetet på respektive område fortskrider. Indikatorer för enekologiskt hållbar utveckling skall skapas. Propositioner och utredningar avbetydelse skall redovisa effekterna på miljö och resursförbrukning.I motion Fi45 (mp) framhålls vidare att privat sparande bör uppmuntras(yrkande 6). Förutsättningarna för ett sådant privat sparande måste dock blijämnare fördelade genom en mer aktiv fördelningspolitik (yrkande 34). Starkkritik riktas mot den ?bristfälliga fördelningspolitik? som föreslås ipropositionen. Inkomstskillnaderna har enligt motionärerna förstärkts av denstatliga budgetsaneringen.Utskottet vill här betona att saneringsprogrammet utformades efter tregrundläggande principer. För det första skulle det verka så snabbt sommöjligt. För det andra skulle bördorna bäras rättvist. De som hade det bästställt skulle bära den tyngsta bördan. För det tredje skulle vården, omsorgenoch skolan prioriteras framför transfereringar. Med en budgetsanering på 126miljarder kronor på har det varit oundvikligt att ävensvagare grupper fått göra stora uppoffringar. I längden finns det dock ingetutrymme för en rättvis fördelningspolitik, om det saknas en fast grundbestående av sunda finanser. Det är därför de svagare grupperna som har mestatt vinna på stärkta offentliga finanser. Även lägre räntor, prioriteringar avde offentliga kärnverksamheterna samt kraftsamlingen mot arbetslösheten hargynnsamma fördelningseffekter.Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks motion Fi45 (mp)yrkandena 1 i denna del, 2, 3, 5, 6, 18 i denna del, 34 och 35.I motion Fi46 framhålls att hushållssparandet skallprioriteras framför det offentliga sparandet (yrkande 15), och man är därförkritisk till propositionens målsättning om överskott i de offentligafinanserna (yrkande 1 i denna del).Utskottets uppfattning är att ett långsiktigt överskott i de offentligafinanserna innebär ett ansvarstagande för välfärden. Som ovan anförts kommerde offentliga åtagandena att utsättas för en störrebelastning bl.a. genom ett större antal äldre. Den offentliga sektorn måste dåvara beredd att möta denna utveckling utan att detta på nytt skall behöva ledatill stora budgetunderskott med förtroendekriser som följd. Med ett överskottpå finns det dessutom marginal att aktivt motverka konjunkturavmattningar.Ytterligare en faktor som talar för ett överskott i de offentliga finansernaär att tendenser till underskott uppmärksammas snabbt - både internationelltoch inom landet. I synnerhet gäller det för länder som med en storoffentlig skuld. Med de senaste årens erfarenhet av vad förtroendekriser kaninnebära i termer av räntenivåer och valutakurser är det därför av stor viktatt bygga upp starka offentliga finanser. Slutligen utgör en stark offentligsektor och ett gemensamt sparande en garanti för det demokratiska inflytandetöver vård, omsorg och skola.Med anledning av vad utskottet anfört ovan avstyrks motion Fi46 (kd)yrkandena 1 i denna del och 15.Utskottets förslag till inriktning av den ekonomiska politiken såvitt avsersysselsättning och företagandeI Moderata samlingspartiets motion Fi42 kritiseras regeringen för att viljaminska arbetslösheten i huvudsak genom utbudssänkande åtgärder i stället föratt verka för en ökad sysselsättning. En huvuduppgift skall vara attåterupprätta som en nation i arbete (yrkande 1 delvis). Deförbättringar som föreslås i propositionen för t.ex. småföretagare är enligtmotionärerna helt otillräckliga, och i stället krävs betydligt mer långtgåendestrukturella och institutionella förändringar av skattesystemet, arbetsrättenoch lönebildningen (yrkande 9).Utskottet anser det vara en självklarhet att arbets- och kompetenslinjen skallgälla när det gäller att bekämpa arbetslösheten. Arbetslösheten skall minskahuvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning som gerökade möjligheter till arbete. Det finns inget motsatsförhållande i attbefrämja sysselsättningen och att lägga stora resurser på att höja kompetensenoch utbildningsnivån i landet. I ett längre perspektiv är en högutbildningsnivå en förutsättning för att vi skall kunna skapakonkurrenskraftiga produkter och därmed också befrämja en godsysselsättningstillväxt.Beträffande strukturella reformer, i syfte att befrämja företagens villkor,har redan tidigare beslutat om en rad förbättringar som t.ex. sänktasocialavgifter med särskild inriktning på småföretag, lättnader iägarbeskattningen samt förenklingar i skattereglerna. Företagsbeskattningen iSverige är förmånlig i ett internationellt perspektiv. Ytterligarelättnader föreslås i propositionen i syfte att stärka särskilt de små ochmedelstora företagen, bl.a. en utvidgning av nedsättningen avarbetsgivaravgifter till att omfatta en lönesumma på samt enlindring i beskattningen genom att det s.k. löneunderlaget höjs från 70 till100 %.De ytterligare stora skattesänkningar som föreslås i motion Fi42 (m) skullebetyda omfattande inkomstbortfall för staten och därmed också krav på storautgiftsnedskärningar, vilket enligt utskottets uppfattning skulle leda tilloacceptabla fördelningspolitiska konsekvenser. Det skall också poängteras attdet viktigaste för företagandet är förbättringen av de offentliga finansernaoch det därpå ökade förtroendet, de fallande räntorna och den därmed ökandeefterfrågan. En fortsatt ansvarstagande finanspolitik är därför det viktigastebidraget till ett gott företagsklimat.När det gäller arbetsrätten vill utskottet hänvisa till de lagändringar somriksdagen beslutade om och där merparten genomfördesfrån . Lagändringarna kan ses som en anpassning till den förändradearbetsmarknaden. Med de nya reglerna ökar möjligheterna att anställa förbegränsad tid genom en ny anställningsform, ?överenskommenvisstidsanställning?. De nya lagreglerna är utformade så att de särskiltgynnar småföretagen. I ett yttrande från arbetsmarknadsutskottet (AU7y)påpekas att den forskning som gjorts på området inte kunnat visa att olikaanställningsskyddsregler skulle kunna förklara skillnader i arbetslöshetmellan olika länder. Däremot har anställningsskyddsreglerna tydliga effekterpå arbetslöshetens variabilitet över en konjunkturcykel, och ökade möjlighetertill tidsbegränsade anställningar förstärker sannoliktsysselsättningsuppgången vid en högkonjunktur. anseratt de genomförda lagändringarna innebär en rimlig avvägning mellanarbetsgivar- och arbetstagarintressen, och denna uppfattning delas avfinansutskottet. Dessutom anser finansutskottet att försämringar iarbetsrätten enligt förslag skulle skada tillit och trygghet ianställningen, något som i sin tur är avgörande för hushållens efterfrågan.Med anledning av vad utskottet här anfört avstyrks motion Fi42 (m) yrkande 1i denna del och 9.I liberalernas motion Fi43 beskrivs läget på arbetsmarknaden somakut, och man föreslår stora omprioriteringar i budgeten i syfte attåstadkomma fler arbetstillfällen. En generell kritik riktas mot regeringensförslag när det gäller arbetsmarknadspolitiken (yrkande 20). I likhet medmotion Fi42 (m) framhålls kravet på genomgripande strukturella förändringarnär det gäller företagsklimat, lönebildning och skattepolitik (yrkande 1delvis). Liknande krav framför även i motion A49 (.) (yrkande 1). Som exempel på förbättringar av företagsklimatet föreslåsarbetsgivaravgifterna sänkas i första hand för företag inom tjänstesektorn ochpå för alla företag.Utskottet vill när det gäller särskilda satsningar på företag inomtjänstesektorn avvakta remissbehandlingen av det slutbetänkande som nyligenlämnats från . Det pågår även ett arbete för attförenkla skattereglerna för enskilda näringsidkare. I behandlas förnärvarande ett förslag om ett nytt system för skattebetalningar, vilket kommeratt underlätta och effektivisera såväl företagens som skatteförvaltningensarbete.Utskottet anser att en väl fungerande lönebildning är en förutsättning föratt arbetslösheten skall kunna halveras. Konsekvenserna av brister ilönebildningen blir betydligt allvarligare jämfört med under 1970- och1980-talen, då höga löner åtminstone på kort sikt kunde pareras med höginflation. På ledde dock denna inflationsekonomi till storanegativa fördelningspolitiska effekter. Viktiga förutsättningar förlönebildningen bestäms av regeringens och beslut avseende densamlade ekonomiska politiken. Det avgörande direkta inflytandet överlönebildningen ligger emellertid hos arbetsmarknadens parter, som bestämmer deregler som styr avtalsförhandlingar och avtalsinnehåll. gavregeringen i uppdrag åt parterna på arbetsmarknaden att gemensamt komma medförslag på nödvändiga förändringar i förhandlings- och lönebildningssystemet.Uppdraget har resulterat i flera bidrag, och av särskilt intresse är detsamarbetsavtal som ingåtts mellan arbetstagare och arbetsgivare i industrin.Regeringen har också tillsatt en utredning för att arbeta vidare med en delav de konstruktiva förslag som inkommit. Utredningen skall bl.a. undersökamöjligheterna att förstärka medlingsinstitutionen i syfte att främja deövergripande samhällsintressena i avtalsförhandlingarna mellanarbetsmarknadens parter.När det gäller den mer generella kritiken i motion Fi43 (fp) av regeringensförslag rörande arbetsmarknadspolitiken vill finansutskottet hänvisa till ettyttrande från arbetsmarknadsutskottet (AU7y) där det framhålls att en meraktiv och flexibel användning av arbetslöshetsförsäkringen bör ses som enmöjlighet att stärka det lokala inflytandet. Propositionens förslag ligger väli linje med den utveckling i riktning mot ökad lokal förankring som bl.a.kommit till uttryck genom den pågående försöksverksamheten med lokal samverkanmot arbetslösheten och som har ställt sig bakom (prop. 1995/96:148,bet. menar också att förslaget innebär en ökadmöjlighet att hävda arbets- och utbildningslinjen framför det passivakontantstödet.Med det ovan anförda avstyrker utskottet motion Fi43 (fp) yrkande 1 i dennadel och 20 samt motion A49 (fp) yrkande 1.I motion Fi44 anges att ?arbete åt alla? skall vara ettöverordnat politiskt mål. Partiet lägger fram ett förslag om ettsysselsättningsprogram, omfattande . I programmet ingårbl.a. vinstavsättningar till en framtidsfond, satsningar på näringspolitik ochregional utveckling, avgiftslättnader för vissa småföretag och tjänsteföretagoch ytterligare satsningar på aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser (yrkande22). Näringslivets förnyelse förutsätter också att det finns ett stort utbudav tjänster inom offentlig sektor (yrkande 1 delvis).Utskottet anser att de förslag som läggs i propositionen syftar till attåstadkomma en väl avvägd fördelning mellan privat och offentlig sektor.Angående förslaget om s.k. framtidsfonder vill utskottet betona vikten av attbevara företagens konkurrenskraft gentemot omvärlden. Endast genom starkaföretag i en konkurrenskraftig miljö kan fortsätta att utveckla ettgott samhälle med hög tillväxt och välstånd för hela folket. Dessutom harutskottet noterat en utveckling i riktning mot attarbetsmarknadens parter i ökad utsträckning avtalar om att använda delar avvinsterna i kompetenshöjande syfte.I motion Fi44 (v) framhålls att arbetstiderna måste fördelas jämnare i syfteatt få ner arbetslösheten (yrkande 17). Motionärerna ställer också krav pålagstiftning om kortare arbetstid (yrkande 18) och även utvidgadförsöksverksamhet på detta område (yrkande 20). Bl.a. förordas en utredningsom skall arbeta fram en svensk modell i enlighet med en resolution i . Denna bygger på idén med arbetsgivaravgifter som ärdifferentierade med hänsyn till antalet arbetade timmar hos varje anställd(yrkande 19).Enligt utskottets mening är frågan om att använda arbetstidsförkortning isyfte att minska arbetslösheten mycket komplex. En genomgång av en rapportfrån för Ekonomisk Forskning (FIEF, EconomicResearch Report Nr. 39, 1996) visar att resultaten från hittillsvarandeforskning om sysselsättningseffekter av generella arbetstidsförkortningar inteär entydig. En av huvudslutsatserna är att förkortad arbetstid som medel attöka sysselsättningen sannolikt ?fungerar bäst? i kombination med en mycketflexibel arbetsmarknad, dvs. för en ekonomi där arbetslösheten inte är ettdominerande problem. Slutbetänkandet från (SOU 1996:145),som bereds i och som bl.a. haft till uppgiftatt analysera konsekvenserna för sysselsättningen av förkortad arbetstid,visar inte heller det på några entydiga resultat. Utredningen konstaterar attdet med utgångspunkt i nationalekonomisk teoretisk forskning inte är möjligtatt förorda en generell arbetstidsförkortning i syfte att ökasysselsättningen. De empiriska resultaten är däremot mer skiftande, och påmånga håll där arbetstidsförkortningar genomförts visar resultaten på positivasysselsättningseffekter.