bet · GK01LU13 · 1997-03-04 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett fyrtiotal motionsyrkanden om olikakonsumentpolitiska spörsmål. Motionsyrkandena rör konsumentpolitikens mål ochinriktning, konsumentpolitiken i ett EU-perspektiv, konsumenterna och miljön,olika marknadsföringsfrågor samt frågan om ökat konsumentskydd, bl.a. vidbetaltjänster och hemförsäljning.Med hänvisning till tidigare ställningstaganden samt pågående berednings-och utredningsarbete avstyrker utskottet bifall till samtliga motioner.Till betänkandet har fogats tio reservationer och tre särskilda yttranden. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /971996/97:L701 av och () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighetatt deponera skälig avgift till vid tvist om tele-, el- ochvattenräkning m.m.1996/97:L702 av m.fl. (m) vari yrkas att hosregeringen begär förslag till ändring av produktsäkerhetslagen i enlighet medvad som anförts i motionen.1996/97:L703 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omvikten av att värna svensk konsumentlagstiftning vad gäller reklam riktad tillbarn samt alkohol- och tobaksreklam samt verka för att den gemensammakonsumentlagstiftningen inom EU utformas enligt denna linje.1996/97:L704 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om en avveckling av monopolet förutfärdande av miljömärkning med Svanen respektive Blomman.1996/97:L705 av m.fl. (mp) vari yrkas att hosregeringen begär förslag om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam.1996/97:L706 av m.fl. (m) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att lagen(1970:417) om marknadsdomstol skall upphöra att gälla.1996/97:L707 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om skyddet för konsumenten närdet gäller elektroniska pengar.1996/97:L708 av m.fl. (c) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utvidgning av de konsumentskyddande lagarna att även gällakontokorten,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om tillsättande av en utredning med uppdrag att se hur den nyatekniken kan användas för att sprida produktinformation till konsumenterna,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en ändring av hemförsäljningslagstiftningen från en ångervecka ångermånad,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet att belysa ett betalningssystem med betalkort inom EU föratt få ett lagligt skydd för konsumenterna inom detta område.1996/97:L709 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den framtida konsumentpolitikens mål och inriktning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om verksamhet och framtid,3. att hos regeringen begär förslag om privatisering av delar avKonsumentverkets verksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att hos regeringen begär en utredning om Konsumentombudsmannensställning i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om frivilliga organisationers betydelse för konsumenternas inflytande,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den konsumenträttsliga lagstiftningens inriktning mot ökadvalfrihet för konsumenterna,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konsumentpolitikens roll i ett EU-perspektiv.1996/97:L711 av () vari yrkas att hos regeringenbegär lagförslag med innebörden att kommuner ges rätt i lag attförbjuda hemförsäljning via dörrknackning om olämpliga metoder används vidförsäljningen.1996/97:L712 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om hur miljömärkningenskyndsamt skall bli fullständig, begriplig och standardiserad,3. att hos regeringen begär förslag om hur det kan ske ensanering av miljöargumenten i marknadsföring,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inrätta ett grönt informationskontor som informerar om hurkonsumenten kan handla miljövänligt.1996/97:L713 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en konsumentpolitik som sätter pris på miljöförstöring,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att förslagen i offentliga utredningar och propositioner skallbeakta förväntade effekter på hushållens miljöpåverkan,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen till skall redovisa hur miljömåletutvecklas,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att regeringen skall inrätta en delegation för miljö- ochkonsumentfrågor,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall ha huvudansvaret för utbildning ochinformation riktad till konsumenter i frågor om konsumtion och miljö,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utbildnings- och förslagsverksamhet skall varamyndighetsuppgifter för ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att pröva huruvida TV-direktivets bestämmelser införlivas genommarknadsföringslagen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör pröva fall av vilseledande reklam motmarknadsföringslagen,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bör verka för att praxis för TV-programmetAnslagstavlan utvecklas så att också information om miljö och livsstil kansändas,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att reglerna för användning bör utvecklas så attenskildas önskemål om att slippa reklam kan vidarebefordras till andraregisterhållare.1996/97:Jo727 av m.fl. (c) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om miljömärkning.1996/97:Jo759 av m.fl. (fp) vari yrkas23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att ge miljöfrågorna en mer framskjuten roll i konsumentpolitiken.1996/97:N204 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om hälsoaspekter på bra miljöval.1996/97:N223 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att anmoda att särskilt granskasanningshalten i reklamkampanjer framöver,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om eventuellt behov av miljöutbildning för medtillhörande stab.1996/97:N254 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av riktlinjer för sponsring och att regeringen återkommermed förslag till åtgärder,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om produktplacering och att regeringen återkommer med förslag på hurman kan motverka detta.1996/97:N270 av m.fl. (mp) vari yrkas28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att konsumentens ställning skall stärkas,29. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett större konsumentinflytande i EU.Motion väckt med anledning av proposition 1996/97:3 Kulturpolitik1996/97:Kr4 av m.fl. (mp) vari yrkas35. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att begreppet konsumentmakt i mediesammanhang bör utredas och attmöjligheten att spärra TV-apparaten för vissa typer av programutbud bör sesöver. Konsumentpolitikens mål och inriktningVerksamhet som har till syfte att stödja konsumenter har en lång tradition iSverige. bedrevs sådan verksamhet av olikakonsumentorganisationer. Först bildades halv- ellerhelstatliga institutioner med konsumentstödjande uppgifter inriktade på atthjälpa hushållen att utnyttja sina resurser så väl som möjligt. Under senaredelen av inleddes försök med lokal konsumentverksamhet, initieradeav bl.a. fackliga organisationer, som nya statliga organ medkonsumentpolitiska uppgifter bildades. kom tillår 1968, och () och , nuvarandeMarknadsdomstolen, inrättades . Året därefter blev Konsumentverketcentral förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor. fick verket sinnuvarande uppbyggnad, vilket bl.a. innebar att chef ocksåblev (). Verkets uppgifter framgår av förordningen(1995:868; omtryckt 1995:1057) med instruktion för Konsumentverket.Inom näringslivet har utvecklats en omfattande verksamhet meds.k. egenåtgärder, vilka syftar till att lösa eller förebygga olikakonsumentproblem. Flertalet av dessa har en inriktning på god sed imarknadsföringen och förekommer i form av branschvisa ellerbranschövergripande regler samt undervisning och information angående gällanderegler. Många branscher har fortlöpande utvecklat olika program för internreklambevakning, reklamationshantering, tvistlösning och annan kundinriktadverksamhet. Konsumentpolitisk verksamhet bedrivs sålunda - förutom avenskilda konsumenter - av staten, kommunerna, frivilliga organisationer ochnäringslivet. Verksamheten är bred och mångfasetterad och är inriktad både påövergripande och individuella frågor.I början av 1970-talet kom lagstiftning i allt högre grad till användningför att stärka konsumenternas ställning, och en mängd nya lagar, både påcivilrättens och marknadsrättens område, har tillkommit under det senastekvartsseklet. Den första marknadsrättsliga lagstiftningen var lag omotillbörlig marknadsföring, som syftade till att förhindra otillbörligamarknadsföringsåtgärder mot konsumenter. Denna lag ersattes av en nymarknadsföringslag, som sedan ett drygt år tillbaka är ersatt med en helt nylag. En annan marknadsrättslig lagstiftning som kom var lagen omavtalsvillkor i konsumentförhållanden (avtalsvillkorslagen). Syftet medavtalsvillkorslagen var att skydda konsumenterna mot oskäliga avtalsvillkor.En ny avtalsvillkorslag trädde i kraft . Den förstahemförsäljningslagen kom . Lagen syftade till att ökakonsumentskyddet vid köp i samband med säljares hembesök. Genom lagen infördess.k. Även denna lag är ersatt med en ny lag. Den nyahemförsäljningslagen omfattar även köp vid telefonförsäljning. En annan lagsom syftar till att skydda konsumenterna är produktsäkerhetslagen från år1989. Lagen ger möjligheter till olika slag av ingripanden mot farliga varoroch tjänster. utvidgades produktsäkerhetslagens tillämpningsområdetill att omfatta också produkter som tillhandahålls i offentlig verksamhet.Konsumentpolitiska riktlinjer har fastställts av vid fyratillfällen. De nuvarande riktlinjerna, som fastställdes genom riksdagensbeslut , är avsedda att ange målen för och inriktningen av denkonsumentpolitik som behövs för att möta de förändringar som sker och stärkakonsumenternas ställning. Målen för konsumentpolitiken skall vara atthushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andraresurser effektivt, att konsumenterna skall ha en stark ställning påmarknaden, att konsumenternas hälsa och säkerhet skyddas samt att sådanakonsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna påmiljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. De två förstnämndamålen innebär inga ändringar i förhållande till vad som gällde tidigare. Detvå sistnämnda målen - skyddet för hälsa och säkerhet samt miljömålet - ärdäremot helt nya. Enligt nuvarande riktlinjer skall vissa områden varaprioriterade. Dit hör hushållens baskonsumtion och stöd till konsumentgruppersom är ekonomiskt eller socialt utsatta eller som av andra skäl har behov avsärskilt stöd. Det gäller också åtgärder som främjar konsumentintressena i detinternationella samarbetet (prop. 1994/95:140, bet. LU32).De övergripande målen för och inriktningen av verksamhethar anpassats till de beslutade nationella målen förkonsumentpolitiken. Verkets arbetsuppgifter består bl.a. i att utarbetariktlinjer och föreskrifter samt tillsynsarbete. är verketuppdelat i fyra olika verksamhetsgrenar: hushållning, produktkvalitet,kunskapsförmedling och KO-funktionen. KO handlägger ärenden enligtmarknadsföringslagen (1995:450), avtalsvillkorslagen (1994:1512) ochproduktsäkerhetslagen (1988:1604).Rolf m.fl. (m) behandlar i motion L709 övergripande frågor rörandeden framtida konsumentpolitikens mål och inriktning. I motionen framhålls attdet främst är en väl fungerande marknadsekonomi med fasta spelregler ochkonkurrens på lika villkor som ger konsumenterna makt. Motionärerna värjer sigmot en konsumentpolitik som primärt syftar till att ge fördelningspolitiskaeffekter. Vidare anser motionärerna att konsumentpolitiska åtgärder skallvidtas i statlig regi bara när det är väsentligt och åtgärderna inte kanutföras bättre av andra aktörer. Statens roll bör enligt motionärernas meningtonas ned och begränsas till att säkerställa individers och gruppers säkerhetsamt se till att marknaderna kan fungera på ett smidigt sätt. Också för att defrivilliga organisationerna skall kunna verka på ett tillfredsställande sättär det enligt motionärerna nödvändigt att minimera de offentliga insatserna. Imotionen begärs tillkännagivanden om vad som sålunda anförts (yrkandena 1 och5).I motion L709 framförs vidare principiella synpunkter på den konsument-rättsliga lagstiftningen. Motionärerna menar att lagstiftningen skall säker-ställa att fria och självständiga konsumenter och producenter kan mötas på demarknadsplatser och på de villkor som de själva väljer. Det viktiga är attlagarna utformas på ett sådant sätt att individernas valfrihet främjas, vilketenligt motionärerna skall göras med beaktande av erforderliga säkerhetskrav.Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen härom (yrkande 6).I samma motion framställs tre yrkanden som rör och verksamhet. Motionärerna menar att uppgifter förnärvarande är alltför omfattande och leder till att verksamheten splittras.Konsumentverkets myndighetsuppgifter bör därför enligt motionärerna skiljasfrån verkets andra uppgifter och roller i syfte att effektiviseraverksamheten. Vidare bör, anför motionärerna, verkets myndighetsfunktionerrenodlas. Den renodlade verksamheten bör omfatta produktkontroll och tillsynöver att den konsumenträttsliga lagstiftningen efterlevs. Ickemyndighetsbetingad verksamhet, t.ex. förlagsverksamhet samt provnings- ochforskningsverksamhet, bör däremot överlåtas till privata aktörer. Möjlighetenatt privatisera delar av verksamhet bör, enligt motionärernasmening, utredas närmare (yrkandena 2 och 3). Vidare anser motionärerna att KObör ges en mer självständig ställning gentemot . Motionärernapekar på att KO kan åberopa regler som han själv, i egenskap avgeneraldirektör för verket, har utarbetat. Enligt motionärernas mening kan detifrågasättas om en sådan ordning är helt förenlig med grundlägganderättsstatliga principer, enligt vilka medborgarna skall garanteras opartiskheti rättsliga förfaranden. I motionen yrkas att hos regeringen skallbegära att KO:s framtida ställning blir föremål för utredning (yrkande 4).Som utskottet redovisat inledningsvis har den svenska konsumentpolitiken enlång tradition, och vid en internationell jämförelse måste den förda politikenanses ha varit framgångsrik. Flera olika statliga organ har inrättats för atthjälpa hushållen att utnyttja sina resurser effektivt och stärkakonsumenternas ställning på marknaden. Arbetet har lett till ett väl utvecklatstöd och skydd för konsumenterna. Den svenska modellen för konsumentpolitisktarbete bygger på ett betydande offentligt engagemang och ett starkt inflytandefrån konsumenterna och deras organisationer. Modellen bygger också på attföretagen tar ansvar för de problem som konsumenterna möter på marknaden.Utskottet erinrar om att , i samband med att denuvarande konsumentpolitiska riktlinjerna fastlades, på utskottets hemställanavslagit motionsyrkanden med samma innehåll som de nu aktuella (se bet.1994/95:LU32). I sitt av godkända betänkande framhöll utskottet attutgångspunkten bör vara att konsumentpolitiken är en del av välfärdspolitiken.Vidare ansåg utskottet att konsumentpolitiken har stor betydelse för enfungerande marknad och att konsumentpolitiskt betingade regler bidrar till eneffektiv konkurrens på sunda villkor. Det konsumentpolitiska arbetet bör,anförde utskottet, syfta till att stödja konsumenterna både i deras roll somaktörer på marknaden och som brukare av varor och tjänster.Utskottet vidhåller nu uppfattningen att det är av stort värde attsamhällets organ engagerar sig i de viktiga välfärdsfrågor som ryms inomkonsumentpolitikens ram och kan därför inte ställa sig bakom motionärernaskrav om att statens framtida ansvar på konsumentområdet skall ifrågasättas.Inte heller vill utskottet förorda ett tillkännagivande om en sådan inriktningav lagstiftningen på konsumentområdet som förordas i motionen. mening bör lagstiftningen även i fortsättningen vara ett viktigtkonsumentpolitiskt medel för att stärka konsumenternas rättsliga ställning.Mot bakgrund av utskottets ställningstagande i fråga om statens ansvar påkonsumentområdet kan utskottet inte se att det föreligger någotbehov av ytterligare utredning såvitt avser eller KO:sframtida organisation och verksamhet.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L709 yrkandena 1-6.Mål för det svenska arbetet med konsumentfrågor i EUDet övergripande målet för arbete med konsumentfrågorna i EU skallvara att ge konsumenterna en stark ställning på marknaden, att främjakonsumenternas intressen och inflytande i ett integrerat och attsamtidigt kunna bibehålla och utveckla nivån på svensk konsumentpolitik (skr.1995/96:181, bet. Den grundsyn på konsumentpolitikens syfte somriksdagen gett uttryck för konsumentpolitiska beslut ligger såledesockså till grund för vad som skall gälla för arbetet inom EU.I två motioner behandlas frågor som gäller konsumentpolitiken och EU. RolfDahlberg m.fl. (m) anför i motion L709 att konsumentpolitiken kommer attmisslyckas om den i första hand och huvudsakligen skall ses som ettfördelningspolitiskt instrument. En fri och effektivt konkurrerande marknadutan förtäckta handelshinder är i stället enligt motionärernas mening detbästa för konsumenterna. En väl fungerande marknad ger konsumenternavalfrihet, och en sund konkurrens gynnar konsumenterna genom lägre priser.Motionärerna anser att så många beslut som möjligt bör fattas av medborgarnasjälva. Först när ett gemensamt mål bättre kan uppnås genom åtgärder på lokal,regional, nationell eller gemenskapsnivå bör besluten fattas av någon annan änenskilda medborgare. Vidare anser motionärerna att endast de viktigastefrågorna, och de som i genuin mening kräver gemensamma lösningar, börprioriteras om man vill nå framgång. Mot denna bakgrund förespråkarmotionärerna att det svenska arbetet med konsumentpolitiken i EU ges en annanhuvudinriktning, varvid den allt överskuggande uppgiften bör vara att se tillatt den inre marknaden fungerar. I motionen begärs ett tillkännagivande om vadsom anförts om konsumentpolitikens roll i ett EU-perspektiv (yrkande 7).I motion N270 av m.fl. (mp) begärs ett tillkännagivande omett större inflytande för konsumenterna i EU. Motionärerna betonar atthänsynen till konsumenterna och miljön måste sättas före hänsynen tillmarknaden, och i motionen förespråkas förbättringar bl.a. när det gällertillgången till information och i fråga om miljömärkningen (yrkande 29).Motionsyrkanden med samma innehåll som de nu aktuella behandlades ochavstyrktes av utskottet i samband med behandlingen av den ovannämnda skrivelsen om konsumentpolitiken i EU. Utskottet ansåg i likhet medregeringen att utgångspunkterna för de svenska insatserna i EU skall vara demål som gäller för den svenska konsumentpolitiken. Utskottet har i dagalltjämt denna uppfattning. Vad särskilt gäller motion L709 vill utskottetånyo stryka under att konsumentpolitiken i EU i huvudsak måste vara inriktadpå annat än att se till att den inre marknaden fungerar och påkonkurrensfrågor. När det gäller motion N270 har utskottet svårt att se attdet föreligger några avgörande motsättningar mellan motionärernas önskemål ochde mål för arbetet med konsumentpolitiken i EU som har ställt sigbakom. I det övergripande målet för arbete med konsumentfrågor i EUingår, som tidigare nämnts, att ge konsumenterna en stark ställning påmarknaden och att främja konsumenternas intressen och inflytande i ettintegrerat . Vidare har regeringen i skrivelsen om konsumentpolitiken iEU särskilt framhållit att bör verka för att konsumenterna och derasorganisationer får ökade möjligheter till inflytande i EU. Härutöver kannämnas att regeringen har utfäst sig att vid verka förett ökat konsumentinflytande samt att det skall vara ett uttryckligt mål förgemenskapens konsumentpolitik att utveckla sådana produktions- ochkonsumtionsmönster som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till enlångsiktigt hållbar utveckling. Ett tillkännagivande i enlighet med vad sombegärs i motion N270 kan enligt utskottet mot den angivna bakgrunden inteanses meningsfullt.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till yrkande 7 i motion L709 ochyrkande 29 i motion N270.Miljö och konsumtionDet nuvarande miljömålet för konsumentpolitiken innebär att sådanakonsumtions- och produktionsmönster skall utvecklas som minskarpåfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling.Miljömålet svarar mot många krav och behov som finns hos konsumenterna, ochdet har motiverats bl.a. av att medvetenheten om sambandet mellan miljö ochkonsumtion stadigt har ökat och att människor är villiga att ta ettstörre ansvar för miljön (prop. 1994/95:140, bet. LU32).I ett stort antal motioner framförs olika synpunkter som rör området miljöoch konsumtion. m.fl. (mp) begär i motion L713 i flera yrkandentillkännagivanden om olika åtgärder för att nå en hållbar konsumtion. Imotionen anförs att miljömålet kan stå i konflikt med andra konsumentpolitiskamål, varför det bör vara ett mål för konsumentpolitiken att sätta ett pris påmiljöförstöring (yrkande 1). Motionärerna anser vidare att förslagen ioffentliga utredningar och propositioner bör beakta förväntade effekter påhushållens miljöpåverkan (yrkande 2). Regeringen bör, enligt motionärernasmening, redovisa till hur miljömålet utvecklas (yrkande 3)och dessutom inrätta en delegation för miljö- och konsumentfrågor som kansamordna insatserna från olika samhällssektorer (yrkande 4). Vidare påpekas imotionen att konsumenternas miljömedvetande bör förbättras. Motionärernaföreslår att skall ha huvudansvaret för utbildning ochinformation till konsumenter i frågor om konsumtion och miljö (yrkande 5) samtatt utbildnings- och förslagsverksamhet skall vara myndighetsuppgifter förKonsumentverket (yrkande 6). I motionen begärs också att regeringen prövar omTV-direktivets bestämmelser införlivats genom marknadsföringslagen (yrkande9), att satsar ytterligare resurser på att pröva fall avvilseledande miljöargument i reklamen enligt marknadsföringslagen (yrkande 10)samt att verkar för att TV-programmet utvecklasså att information om miljö och livsstil kan sändas (yrkande 11). Vidarebegärs i motionen att reglerna för användning utvecklas så attenskildas önskemål om att slippa reklam kan vidarebefordras till andraregisterhållare (yrkande 12).I motion N270 av m.fl. (mp) anförs att det marknadsekonomiskasystemet förutsätter kritiska och kunniga konsumenter som kan göra medvetnaval. I motionen begärs ett tillkännagivande om att konsumenternas ställningbör stärkas. Som exempel nämns konsumentforskning, produktinformation,miljövarudeklarationer och förbud mot direktreklam (yrkande 28).I motion N223 av () hänvisas till bilindustrinsreklamkampanj rörande miljön, och motionären begär tillkännagivanden dels omen anmodan till KO att särskilt granska sanningshalten i reklamkampanjer(yrkande 1), dels om behovet av miljöutbildning för KO (yrkande 2).Hanna m.fl. (v) hemställer i motion L712 att hosregeringen begär förslag om hur miljöargumenten i marknadsföringen skall kunnasaneras (yrkande 3).