yttr · GJ05AU4Y · 1996-01-01 00:00:00 — Vid beräkningen av utgifterna på området har som framgått ovan beaktats att utbetalningarna enligt de olika strukturfondsprogrammen ökar. Programstödet bygger på principen om nationell medfinansiering. Utgifterna kompenseras som redan nämnts av ett återflöde från EG:s fonder. I sammanhanget skall nämnas att utskottet behandlar proposition 1995/96:201 om vissa regionalpolitiska frågor. I den föreslås bl.a. vissa förändringar i reglerna för landsbygdsstöd. Liksom i fråga om de andra utgiftsområdena vill utskottet understryka att ramen för utgiftsområde 19 grundas på preliminär beräkning. Bl.a. kommer regeringen att se över olika former av företagsstöd inom regionalpolitiken med anledning av kommande förslag från . Det är således inte för fråga om att binda sig för en kostnadsram. Utskottet anser att regeringens beräkning kan godtas tills vidare, vilket innebär att propositionen bör tillstyrkas i motsvarande del. Det innebär också att motionerna Fi78 yrkande 5 delvis, Fi80 yrkande 6 delvis och Fi81 yrkande 4 delvis bör avstyrkas av finansutskottet. Sammanfattningsvis innebär arbetsmarknadsutskottets ställningstaganden ovan i fråga om utgiftsområdena 13, 14 och 19 att propositionens förslag om utgiftstak bör kunna tillstyrkas, såvitt det baserar sig på den preliminära beräkningen för dessa utgiftsområden. Det innebär också att motionerna Fi78 yrkande 4, Fi79 yrkande 3, Fi80 yrkandena 3-5, Fi81 yrkandena 2 och 3 samt Fi82 yrkande 6 bör avstyrkas, samtliga i motsvarande delar. Det generella jämställdhetsdirektivet m.m. Med utgångspunkt i det s.k. generella jämställdhetsdirektivet (dir. 1994:124) framför kritik mot propositionen för dess avsaknad av ett könsperspektiv (Fi80 yrk. I motionen för ett längre resonemang om generell välfärd och ekonomisk demokrati. När samhället i allt större utsträckning tog över ansvaret för skola, sjukvård och social omsorg blev det också kvinnornas största arbetsmarknad, eftersom arbetsuppgifterna ansågs som typiskt kvinnliga. De normer som redan gällde för socialförsäkringssystemen var utformade för män och förändrades inte, utan kompletterades med t.ex. föräldraförsäkringen. Omfördelningen mellan könen påverkades inte, och därigenom skedde inte heller någon förskjutning av makten. Jämställdheten har hanterats för sig och inte påverkat vare sig makt eller demokrati. Makt är inte bara representation. Ekonomisk makt handlar bl.a. om beroendet av offentliga transfereringar. Eftersom kvinnorna är mer beroende av socialförsäkringarna är det också de som drabbats av nedskärningspolitiken. 100 000 kontorsadministratörer har försvunnit, men uppmärksamheten har riktats mot ROT-program för män. Man säger att det är kvinnorna som är beroende av den offentliga sektorn när det i själva verket är barnen, ungdomarna, de äldre och de sjuka - männen i lika stor utsträckning som kvinnorna - som är de beroende. Om regeringen hade granskat budgeten ur ett könsperspektiv skulle den enligt ha funnit att fattigdomen feminiserats, och att nedskärningspolitiken drabbar grunden för jämställdheten mellan könen. Utskottet vill anföra följande med anledning av synpunkter. Det är som utskottet ser det en självklarhet att jämställdhetsperspektivet får en allsidig belysning i offentliga utredningar och propositioner som tar upp frågor av betydelse för eller beröring med könsperspektivet. Utskottet kan också notera en ökande medvetenhet om vikten av s.k. mainstreaming på detta område. har det lagts fram en utredningsrapport på området, Hälften vore nog - om kvinnor och män arbetsmarknad (SOU 1996:56). Syftet var att kartlägga situationen på arbetsmarknaden för kvinnor och män och lågkonjunkturen . Framför allt skulle konsekvenserna belysas av neddragningar på kvinnodominerade områden på arbetsmarknaden. Utredaren kom fram till att kvinnorna stärkt sina positioner på arbetsmarknaden . finns det klara orosmoln. Sysselsättningen har fallit , och undersysselsättningen har ökat starkt. Prognoser tyder på högre arbetslöshet för kvinnor på kort sikt. Utredaren bedömer att beredskapen hos myndigheter och regeringen förefaller svag. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och myndigheternas politik på jämställdhetsområdet verkar inte helt förberedda på den nya arbetslösheten. Utredaren anser därför att regering och myndigheter bör strama upp och prioritera frågan om jämställdhet på arbetsmarknaden tydligare. Dessutom behöver forskningen stödjas. utgår från att denna rapport kommer att vara ett mycket värdefullt underlag vid kommande ställningstaganden av regering och riksdag på det arbetsmarknadspolitiska området. Något uttalande härutöver kan inte anses påkallat med anledning av det nu berörda motionsyrkandet, som därför bör avstyrkas. Tilläggsbudget för /96 Datortek infördes fr.o.m. för arbetslösa ungdomar i åldern (prop. 1994/95: 218, bet. AU15, rskr. Åtgärden syftar till att arbetssökande skall få möjlighet att lära sig använda informationsteknik som ett hjälpmedel inom olika yrken och verksamheter parallellt med arbetsmarknadsinriktade projektarbeten. Fler grupper bland de arbetssökande än ungdomsgruppen behöver kunskap om den nya informationstekniken. Det gäller såväl äldre män som kvinnor. Verksamheten med datortek föreslås bli tillgänglig även för personer som fyllt . Utvidgningen bör ske inom ramen för de medel som anslagits till verksamheten för innevarande budgetår. Moderata samlingspartiet i kommittémotion Fi84 betraktar datortekverksamheten som en positiv satsning som väl överensstämmer med partiets intentioner för att skapa ett samlat program för unga arbetssökande. Mot bakgrund av att regeringens förslag innebär att outnyttjade datortekplatser fylls inom ramen för redan anvisade medel, har motionärerna inget att invända mot att också erbjuda arbetslösa möjlighet att delta i verksamheten. I motionen framhålls emellertid att arbetslösa ungdomar även framgent skall utgöra en prioriterad målgrupp för datortekverksamheten. Motionärerna kan inte acceptera en utveckling där arbetslösa från den prioriterade målgruppen tvingas stå tillbaka för arbetslösa som är eller äldre (yrk. I motionen riktas vidare kritik mot att valt att bedriva datortekverksamheten i egen regi. Verket borde ha upphandlat, inte bara datautrustningen, utan också utbildningen i konkurrens. Motionärerna anser att agerandet har berövat många privata småföretag som erbjuder datautbildning en stor marknad. Motionärerna delar den kritik som riktat mot detta förhållande (yrk. i motion Fi80 föreslår inom ramen för en särskild ungdomssatsning att ett uppföljningsprogram genomförs för dem som genomgått datortekutbildning. Programmet föreslås omfatta arbetslösa ungdomar upp till och innebär att ungdomarna med ett rekryteringsstöd skall kunna arbeta i små företag där det ofta finns ett stort behov av att utveckla kunnandet i informationsteknik och datoranvändning. Som en andra del i ett ungdomsprogram föreslår Vänstern att medel ges till kommuner för att förstärka arbetet med (yrk. För att finansiera det nämnda ungdomsprogrammet och ett extra sysselsättningsinitiativ, som tas upp under ett miljöavsnitt i motionen, föreslår Vänstern en tillfällig inleverans av från statliga företag . Utskottet noterar att partierna ställer sig bakom förslaget att verksamheten med datortek, inom ramen för de medel som anslagits, skall bli tillgänglig även för personer som fyllt . Den av regeringen föreslagna förändringen av datortekverksamheten bör således godkännas. Det finns inget i propositionen som tyder på annat än att datortekplatser i första hand kommer att fördelas bland ungdomar i åldern och att personer som är eller äldre bereds plats i den mån det finns outnyttjade resurser. Något uttalande om detta från sida förefaller därför obehövligt. Den moderata motionen Fi84 får anses tillgodosedd med vad utskottet nu anfört och avstyrks därmed i motsvarande del. Utskottet anser inte att det finns skäl för att i detta sammanhang uttala en mening om sätt att sköta upphandlingen i samband med datortekverksamheten. Motion Fi84 bör därför avstyrkas också i den delen. Utskottet anser självklart att det är viktigt att den som genomgått datortek-utbildning får möjlighet att tillämpa sina nyvunna färdigheter. Det av i motion Fi80 skisserade uppföljningsprogrammet skulle i det sammanhanget givetvis ge en sådan möjlighet för dem som efter sin utbildning inte får ett reguljärt arbete. Utskottet anser emellertid att man genom de befintliga åtgärderna rekryteringsstöd och arbetsplatsintroduktion kan tillgodose det uppföljningsbehov som Vänstern talar om. Utskottet är heller inte berett att ställa sig bakom förslaget om ytterligare medel till kommunerna för arbetet med . Utskottet anser att motion Fi80 i berörd del bör avstyrkas. Arbetsplatsintroduktion (API), Utbildningsvikariat Arbetsplatsintroduktion (API) infördes fr.o.m. . Åtgärden riktar sig till arbetslösa personer som har fyllt och består av praktik . För att en arbetslös skall anvisas en introduktionsplats skall arbetsgivaren ha åtagit sig att betala ett finansieringsbidrag till staten på . Undantag från skyldigheten att betala finansieringsbidrag kan göras beträffande vissa kategorier arbetslösa, bl.a. för dem som deltar i praktikperioder i vägledningssyfte. För att delfinansiera den av regeringen föreslagna utbildningssatsningen föreslås att finansieringsbidraget vid API höjs till för praktik som påbörjas fr.o.m. . skall undantaget att betala finansieringsbidrag för praktikperioder i vägledningssyfte omfatta högst . Förslaget beräknas innebära en inkomstförstärkning på ca för tiden den 1 juli-den 31 december 1996. Som ytterligare delfinansiering av den nämnda utbildningssatsningen föreslås att de avdrag från arbetsgivaravgiften som en arbetsgivare får göra vid utbildningsvikariat skall sänkas. Förslaget gäller utbildningsvikariat som påbörjas eller . Avdraget från arbetsgivaravgiften för den vikarie som anställs i stället för en anställd som utbildar sig sänks från till per dag. Avdraget från arbetsgivaravgiften för arbetsgivarens utbildningskostnader för den som utbildas sänks från högst till högst . Det totala avdraget i det sistnämnda avseendet sänks slutligen från högst till högst för varje anställd som deltar i utbildning. Förslaget beräknas innebära en inkomstförstärkning på ca för tiden den 1 juli-den 31 december 1996. avvisar i motion Fi 80 regeringens förslag om ett höjt finansieringsbidrag (yrk. 18) vid arbetsplatsintroduktion. Motionärerna framhåller att man är kritisk till finansieringsbidraget som sådant, bl.a. eftersom det bör vara en bestämd skillnad mellan anställning med rekryteringsbidrag och praktik som inte får inkräkta på ordinarie verksamhet. Bidraget leder också till administrativt merarbete. Det skulle vidare vara olyckligt, sägs det i motionen, om ett höjt bidrag skulle minska den åtkomliga praktikvolymen hos arbetsgivare med begränsad betalningsförmåga. avvisar i den nämnda motionen också regeringens förslag att försämra villkoren för utbildningsvikariat (yrk. Förslaget kommer, sägs det i motionen, att leda till att åtgärden ytterligare minskar i omfattning när den i stället borde öka. Det strider mot inriktningen i en kompetensinriktad arbetsmarknadspolitik.Vänsterpartiet bedömer att AMS för innevarande budgetår kommer att få en reservation på på A 2-anslaget. I motionen föreslås att av reservationen används för att finansiera förslaget om oförändrade villkor när det gäller utbildningsvikariat och arbetsplatsintroduktion (yrk. 21 delvis). Regeringen föreslår i proposition 150 en större varaktig utbildningssatsning. Förslaget beskrivs närmare i avsnitt 6.4 i förslag till tilläggsbudget. Fullt genomförd beräknas enligt propositionen, avsnitt 4.2.4, satsningen höja utgiftsnivån med ca . Förslaget innebär ytterligare platser bl.a. inom komvux, folkhögskola och inom universitet och högskola. Utskottet anser att utbildningssatsningen genom en starkt sysselsättningsskapande profil kommer att få stor betydelse i kampen mot arbetslösheten . Det är rimligt att satsningen delfinansieras på det sätt regeringen föreslagit, dvs. genom regeländringar i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Ingreppen i de nu aktuella åtgärderna får i relation till den betydande utbildningssatsningen betraktas som begränsade. Utskottet vill också erinra om den kritik som framförts av () mot utbildningsvikariatens nuvarande utformning. Verket anser att åtgärdens konstruktion i form av ett avdrag på arbetsgivaravgiften är olycklig och förordar i stället ett bidrag till arbetsgivaren för utbildningskostnader. Enligt vad utskottet erfarit överväger regeringen mot bakgrund av RRV:s kritik en reformering av åtgärden. Vad utskottet nu anfört innebär att regeringens förslag om höjt finansieringsbidrag vid arbetsplatsintroduktion och om avdragsbegränsning för arbetsgivare vid utbildningsvikariat bör godkännas. Det sagda innebär också att utskottet anser att förslaget till lag om ändring i lagen (1995:411) om tillfällig avvikelse från lagen (1981:691) om socialavgifter bör tillstyrkas. Motion Fi80 i här berörda delar avstyrks följaktligen. aktualiserar i motion Fi80 den prekära situationen för arbetshandikappade som följd av de besparingsåtgärder som riktats mot lönebidragen. Arbetslösheten bland arbetshandikappade ökar, och antalet anställningar med lönebidrag har minskat med flera tusen . Bristen på lönebidragsmedel försvårar enligt motionen också övergångar från till den reguljära arbetsmarknaden liksom anställningar efter vägledning och rehabilitering inom arbetsförmedling och . Motionärerna anser att den förda politiken gentemot de arbetshandikappade är orimlig med hänsyn till de stora välfärdsförlusterna och med hänsyn till att någon samhällsekonomisk besparing inte uppkommer till följd av försämringarna i lönebidragssystemet. Möjligheten till bidrag måste enligt motionen återinföras som ett alternativ till uppsägning. Medel måste också anvisas som medger högre volymer lönebidrag redan under innevarande budgetår (yrk. Enligt motionen bör av den nämnda reservationen på A 2-anslaget överföras till anslaget B 4 för att användas till lönebidrag (yrk. 21 delvis). Utskottet delar oro över utvecklingen med varsel och uppsägningar av arbetshandikappade anställda med lönebidrag. Det övervägande antalet varsel om uppsägning förekommer, enligt vad utskottet erfarit, inom de allmännyttiga organisationerna. Målsättningen skall vara att genomförandet av beslut om att sänka högsta bidragsnivån anställning så långt det är möjligt skall genomföras på ett sätt som begränsar riskerna för att arbetshandikappade förlorar arbetet. Ambitionen skall vara att arbetshandikappade oavsett vilken arbetsgivare de har skall ha en tryggad anställning. Det genomsnittliga lönebidraget hos flertalet arbetsgivarkategorier ligger betydligt av lönekostnaden. Det gäller t.ex. arbetsgivare inom kommuner, landsting, affärsdrivande verk och enskilda företag. Beslutet om en sänkning till av den högsta bidragsnivån torde därför i regel inte betyda så mycket för arbetsgivare som tillhör dessa kategorier. Bidragsnivåer återfinns hos statliga myndigheter och likställda institutioner, samt allmännyttiga organisationer. Utskottet utgår från att offentliga arbetsgivare, där arbetshandikappade med de högsta bidragsnivåerna finns, agerar på ett socialt ansvarsfullt sätt och att uppsägningar av arbetshandikappade inte bör förekomma. När det gäller de allmännyttiga organisationerna är utskottet medvetet om att dessa kan ha begränsade möjligheter att bära den ökning av lönekostnaden för den anställde som ett lägre lönebidrag innebär. Utskottet har (1995/96:AU15), i avvaktan på en långsiktig lösning av frågan, tagit initiativ till en temporär insats för att förhindra uppsägningar av lönebidragsanställda inom allmännyttiga organisationer. Utskottet föreslår att lönebidrag för en handikappad, som varit anställd med bidrag och för vilken bidrag lämnas med av lönekostnaden, i samband med omförhandling skall kunna lämnas med oförändrat belopp året ut. Förslaget berör ca 8 000 arbetshandikappade och finansieras genom en omfördelning av innevarande budgetårs anslagsmedel. Utskottet anser inte att begäran om ytterligare medel till högre volymer lönebidrag bör tillmötesgås. Utskottet har i andra sammanhang uttalat att fler lönebidragsanställningar i första hand skall åstadkommas genom en sänkning av den genomsnittliga bidragsnivån. Utskottet vidhåller denna uppfattning. fanns i genomsnitt mellan 42 000 och 43 000 arbetshandikappade anställda med lönebidrag. inleddes en kraftig expansion av volymen, och vid utgången av /95 uppgick antalet lönebidragsanställda till över 50 000. Volymökningen skedde som den genomsnittliga bidragsnivån totalt sett snarare hade ökat än minskat. Resultatet blev en kraftig obalans i lönebidragssystemet, och överskred under /95 det anvisade anslaget. Obalansen i systemet medförde också att utrymmet för att bevilja nya bidrag blev mycket begränsat, vilket föranledde att omfördela till nya anställningar. Antalet lönebidrag har minskat till ca 48 000, och fortsätter arbetet med att anpassa volymen till anvisade medel. Under innevarande år planeras, enligt vad utskottet erfarit, en successiv neddragning av ca 3 200 platser. Mot bakgrund av vad sålunda anförts anser utskottet att motion Fi80 i berörda delar bör avstyrkas i den mån motionen inte tillgodosetts av utskottets ovan redovisade initiativ. Ekonomisk vårproposition och ändrade anslag för /96