yttr · GJ05UU3Y · 1996-01-01 00:00:00 — I yrkande 1 (berörd del) konstateras också att vissa utsläpp i minskar. Detta beror emellertid till stor del på att verksamheter tvingas stänga på grund av bristande lönsamhet. Både av arbetsmarknadsskäl och miljöskäl finns det nu behov av en "gigantisk och kraftfull" satsning på svenska miljöinvesteringar i . Bara i vårt närområde - , och - finns det potential för miljardinvesteringar i ny teknik och kunskap. Dylika skulle skapa både arbetstillfällen och bättre miljö i alla inblandade stater. kommittémotion Jo15 innehåller bl.a. yrkanden om redovisningen av det svenska agerandet på internationell nivå i miljöfrågor (yrkande 3) och om förberedelserna inför det s.k. Visbymötet (yrkande 4). I det första av dessa yrkanden framför motionärerna kritiska synpunkter på regeringens beskrivning av agerande i internationella fora. Det är svårt att med enbart "regeringens egna, uppskattande, ord se hur andra stater agerat och få en uppfattning om på vilket sätt " kan anses ha gjort de för frågan avgörande insatserna. Motionärerna yrkar att det bör ges regeringen till känna att en tydligare redovisning görs framgent av det svenska agerandet på internationell nivå. Förberedelsearbetet inför den s.k. mellan regeringschefer tas upp i motionens yrkande 4. Motionärerna framför där uppfattningen att regeringen misslyckats med att få till stånd ett förberedande miljöministermöte. De anser att konsekvensen därav blir att miljödelen av blir svagare och sämre förankrad än vad som ursprungligen var planerat, eftersom fortsatta åtgärder på flera sakområden är beroende av det numera inställda miljöministermötet. bör mot denna bakgrund ge till känna att regeringen skyndsamt återkommer till med en redovisning av hur Visbymötet genomförts och hur man hanterar den i motionen nämnda bristen i planeringen. Miljöhoten måste mötas gemensamt av det internationella samfundet. Det är därför angeläget att internationella avtal träffas och följs samt att samarbetet såväl regionalt som globalt fortlöpande utvecklas. Utskottet har tidigare framhållit den vikt det härvidlag fäster vid ett resultatinriktat svenskt engagemang för att motverka miljöförstörelse och för att förbättra miljön. I föreliggande skrivelse redovisas tillståndet i miljön och det miljöpolitiska arbetet . Av det avsnitt i skrivelsen som rör internationella förhållanden framgår att arbetet med de globala miljöfrågorna, t.ex. föroreningen av haven, klimatfrågan, ozonskiktet och den biologiska mångfalden, har krävt ökade insatser , vilket också inneburit att framsteg gjorts. I motion Jo15 (c) yrkande 3 anförs att regeringen i kommande skrivelser tydligare bör redovisa det svenska agerandet på internationell nivå. Motsvarande krav framförs i motion Jo14 (v) yrkande 1 (berörd del). Regeringens skrivelse täcker ett mycket brett område, och den behandlar miljöfrågor alltifrån ett lokalt till ett globalt perspektiv. Mot denna bakgrund anser utskottet att detaljeringsgraden i redovisningen är väl avvägd. Utskottet konstaterar vidare att regeringen i olika sammanhang givit redogörelser av det slag motionärerna efterlyser. Således redovisas exempelvis i den s.k. blåboken ("generalförsamling 19XX." Aktstycken utgivna av . Ny serie I:A) insatser i generalförsamlingsarbetet. Frågor rörande behandlingen av miljö och hållbar utveckling inom FN-systemet behandlas även i regeringens skrivelse 1995/96:40 FN . Regeringen har också i olika propositioner och skrivelser till , senast i proposition 1995/96:42 om godkännande av FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning, redovisat svenskt agerande på olika specialområden. Miljöfrågorna inför (IGC) behandlas i regeringens skrivelse 1995/96:30. I föreliggande skrivelse säger regeringen att den har för avsikt att i en särskild skrivelse, som beräknas bli lämnad till , redovisa sin syn på arbetet med de globala miljöfrågorna och strävan mot en hållbar utveckling. I årets propositionsförteckning har regeringen även anmält en skrivelse om internationella utvecklingssamarbete för hållbar utveckling, vilken, enligt vad utskottet erfarit, bl.a. kommer att beröra miljöfrågor. Mot denna bakgrund anser utskottet att det är obehövligt att tillmötesgå motionärernas krav på ett tillkännagivande. I motion Jo15 (c) yrkande 4 krävs att regeringen skyndsamt återkommer till med en redovisning av hur det s.k. Visbymötet genomförts och hur regeringen hanterar vad motionärerna anser vara brister i planeringen. Utskottet utgår från att regeringen i kommande redovisningar av miljöarbetet följer upp vad som i föreliggande skrivelse sägs om Visbymötet och därvid redogör för de resultat som framkommer. Inom ramen för , , utarbetas en tredje rapport om tillståndet i . Denna rapport, som beräknas vara klar , kommer att vara mera omfattande än närmast föregående rapport . Utskottet har vid föredragning i detta ärende erfarit att ett miljöministermöte planeras äga rum , vid vilket såväl rapporten om tillståndet i som resultaten från kan beaktas. Utskottet menar mot denna bakgrund att motionen inte behöver föranleda någon åtgärd. I flera motioner berörs frågor med anknytning till . Sålunda anförs bl.a. i motion Jo14 (v) yrkande 1 (berörd del) att miljösituationen i och bör uppmärksammas. Med anledning härav får utskottet konstatera att regeringen i skrivelsen talar om hela innanhavet och att skrivelsen innehåller konkreta uppgifter om förhållandena i . Utskottet utgår från att regeringen i Östersjösammanhang även fortsättningsvis beaktar förhållandena i och . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionärernas önskemål i detta avseende redan kan anses vara tillgodosedda. I samma yrkande begärs att regeringen tar fram en strategi för hur skall agera i internationella fora vad avser frågor som rör vattenhantering. I anledning av yrkandet i denna del noterar utskottet att miljöministern i ett frågesvar i redovisat regeringens syn på lämplig strategi för att komma till rätta med problem rörande den miljön. Miljöministern anförde därvid bl.a. att erfarenheten pekar på att regionala havsmiljöavtal, sådana som Helsingforskonventionen, har större förutsättningar att bli framgångsrika än avtal med global täckning. Regionala olikheter och skilda förutsättningar att klara miljöbelastning, bl.a. mellan i-länder och utvecklingsländer, talar för regionala avtal. har därför i internationella sammanhang i första hand prövat möjligheten att få till stånd regionala avtal. På detta sätt har vi agerat internationellt för att förbättra skyddet av havet, bl.a. mot utsläpp från landbaserade källor. Detta har främst skett inom ramen för , och den s.k. . Miljöministern framhåller emellertid i sitt svar att satsningen på regionala avtal inte utesluter en global konvention. Hon nämner också att visst gemensamt nordiskt agerande förekommit när det gäller en global konvention. Regeringens bedömning är dock att möjligheten att enas om ett allmänt, globalt, juridiskt bindande instrument för skyddet av havsmiljön, utöver havsrättskonventionen som trädde i kraft , är mycket liten. Utskottet noterar i sammanhanget att, sedan miljöministern lämnade sitt svar, vid sitt möte i antagit ett globalt handlingsprogram för reglering av de landbaserade aktiviteternas påverkan på den miljön. Utskottet konstaterar också att regeringen kommer att förelägga en proposition om tillträde till havsrättskonventionen. Det finns inte någon global strategi för skydd av färskvattenresurserna, trots att dessa i allt högre grad hotas av miljöförstöring och överutnyttjande. Vid session av CSD (FN:s kommission för hållbar utveckling; Commission on Sustainable Development) tog därför initiativ till en utvärdering av de globala vattenresurserna genom vilken de globala vattentillgångarna och deras utnyttjande skall klarläggas. Avsikten är att de framkomna resultaten skall utgöra underlag för ett förslag till en global strategi och för åtgärder för ett hållbart utnyttjande av vattenresurserna. Enligt vad utskottet erfarit har () fått i uppgift att i nära samverkan med berörda FN-organ göra utvärderingen, vilken skall presenteras vid CSD 1997 inför FN:s generalförsamlings specialsession 1997. har (Ds 1995:83) angivit att prioriterar följande frågor för att uppnå ett hållbart utnyttjande av färskvattenresurser: - Den globala vattenstrategin bör inte isolerat omfatta dricksvatten och sanitet utan även t.ex. frågor om vatten för jordbruksändamål och vatten för industriella ändamål. Samtliga sektorers behov och utnyttjande av vattenresurserna bör beaktas. - Det är viktigt att samverkan mellan effekter på mark, luft och vatten analyseras. - I ljuset av den globala vattenutvärderingen inför CSD 1997 kan det finnas anledning att se över det internationella regelsystemet och det globala samarbetet gällande färskvattenfrågor. Avsikten med det miljömål som finns för det svenska biståndet är att integrera miljöaspekterna i allt bistånd så att det i sin helhet bidrar till en hållbar utveckling. Detta gäller både det bilaterala och det multilaterala biståndet. Inom biståndet görs insatser vad avser såväl marin miljövård som vattenresurser. I samband med vattensymposium föreslog UNDP och att ett "Global Water Partnership" (GWP) skulle bildas. Utgångspunkten var att den ökande insikten att färskvatten är en bristvara och att utnyttjandet av denna resurs måste utgå från tillgången därav och inte, som , enbart efterfrågan. Syftet är främst att stödja den fattiga majoriteten av världens befolkning genom att medverka till en effektivare användning av världens vattenresurser i enlighet med de riktlinjer som anges i . Vid ett möte som arrangerades i samarbete mellan Sida, UNDP och i uttrycktes ett starkt stöd för förslaget att bilda GWP som ett förstärkt nätverk. Vid mötet deltog ett sjuttiotal representanter från 54 multilaterala och bilaterala biståndsorganisationer, enskilda organisationer, yrkesorganisationer och utvecklingsländer. Sida åtog sig att stå som värd för det sekretariat som kommer att samordna GWP:s inledande verksamhet. Finansiella bidrag till övriga aktiviteter väntas från andra biståndsgivare, främst . GWP kommer att arbeta med att öka utbytet mellan givare och andra intressenter för att samordna riktlinjer och policies för nyttjande av vatten. För del innebär, som framhålls i regeringens skrivelse 1994/95:167, EU-medlemskapet nya möjligheter att delta i det europeiska arbetet. Det skapar även nya förutsättningar när det gäller sättet att arbeta med globala miljöfrågor. Inom EU förhandlas ofta fram gemensamma ställningstaganden inför agerande i olika internationella sammanhang. Det har, enligt utskottets uppfattning, stor betydelse vid förhandlingar i globala sammanhang att EU enat kan driva en linje som nära överensstämmer med svenska intressen. Enligt vad utskottet erfarit pågår ett arbete med att ta fram en svensk hållning i frågor som rör EU:s framtida vattenpolicy. Syftet är att utarbeta en principiell bas för svensk hållning i framtida diskussioner om kommande direktiv eller revidering av befintliga direktiv. Utskottet vill betona vikten av att arbetet med frågor rörande vatten, främst färskvatten, är mycket angeläget. Utskottet anser därför det vara av central betydelse att det svenska agerandet på området utgår från en genomarbetad grundsyn. Det arbete som pågår, vad avser såväl planering som genomförande, synes ligga väl i linje härmed. Enligt utskottets uppfattning kan motion Jo14 (v) yrkande 1, i den del som rör en strategi för hur skall agera i internationella fora vad avser frågor som rör vattenhantering, anses besvarad med vad utskottet ovan anfört. I motionerna Jo12 (mp) yrkande 5 och Jo14 (v) yrkande 1 (delvis) reses frågor om omfattningen av insatserna för miljösamarbetet inom ramen för samarbete med staterna i . I den förstnämnda motionen behandlas också frågan om kärnsäkerhet. Utskottet vill med anledning härav inledningsvis konstatera att en av målsättningarna för det svenska samarbetet med från första början har varit att stödja åtgärder för att förbättra miljön. Åtgärderna har främst syftat till att höja kärnsäkerheten, främja vattenrening och motverka luftföroreningar. Miljösamarbetet har också varit prioriterat i det regionala och internationella samarbetet. Redan för perioden /91-1994/95 anvisades för miljöinsatser i . De största insatserna har utformats inom ramen för det av () utarbetade åtgärdsprogrammet för . Där spelar även det nordiska finansieringsbolaget för miljöinvesteringar (NEFCO), som bidrar med finansiering av företag som tillverkar miljöutrustning och tillhandahåller miljötjänster i , en viktig roll. Sedan ett nytt program om totalt inrättats för samarbete med under budgetåren 1995/96-1998, varav för det förlängda /96 (18 månader; av detta belopp kanaliseras via EU), har ytterligare medel för miljöinsatser anvisats. Mot bakgrund av det växande investeringsbehovet har det ansetts befogat att på miljöområdet ge möjlighet till investeringsstöd på förmånliga villkor. För /96 anslås ca för sådana investeringar, i första hand inom ramen för det av Östersjöstaterna gemensamt antagna Östersjöprogrammet. Prioritet skall ges åt anläggningar för avloppsrening, men även luftreningsåtgärder skall kunna komma till stånd om sådana insatser kan möjliggöras via bl.a. samfinansiering. Ett betydande engagemang från finansieringsinstitutioner som och utgör en viktig förutsättning för ett framgångsrikt miljöarbete, inte minst i . Sammanlagt har anslagits för miljöinsatser (exklusive medel för kärnsäkerhetshöjande åtgärder). Som utskottet tidigare anfört (bet. 1994/95:UU16) är det en realistisk utgångspunkt för de internationella insatserna på kärnsäkerhetsområdet att de aktuella kärnkraftsreaktorerna spelar en betydande roll i elförsörjningen och att de därför kan behöva drivas framöver. Det står klart att inga insatser, varken från svenskt eller internationellt håll, görs i central- och östeuropeiska kärnkraftverk för att förlänga deras tekniska livslängd. Syftet är uteslutande att åstadkomma en så säker driftsituation som möjligt under den överblickbara tid som dessa verk måste drivas på grund av energisituationen i berörda stater. Parallellt med säkerhetssatsningar i kärnkraftverk är det mot denna bakgrund angeläget att hjälpa staterna i att planera för och utveckla alternativ, säker och miljöanpassad energiproduktion och framför allt att åstadkomma effektivare och resurssnålare energianvändning. Sida har att utarbeta förslag avseende energiinsatser i . har för innevarande budgetår sammantaget anvisat för kärnsäkerhet och strålskydd. Utöver för miljöinsatser och för kärnsäkerhetshöjande åtgärder har anvisats för NEFCO. Totalt utgör dessa poster av hela samarbetsramen exklusive kärnsäkerhet eller om kärnsäkerheten inkluderas. Enligt vad utskottet erfarit vid föredragning i ärendet har Sida på uppdrag av regeringen överlämnat en skrivelse med förslag på investeringar till ett värde av att beslutas under innevarande budgetår. Det kan i sammanhanget tilläggas att beslutat medge en fördubbling av kapitalet i för en sexårsperiod. För innebär detta en kostnad på . Försöksverksamhet skall också inledas med en särskild nordisk på förmånliga villkor med internationella finansieringsinstitutioner. Den svenska kostnaden beräknas bli ca . Vid utarbetandet av de landstrategier som vägleder samarbetet med berörda stater betonas vikten av att inom områdena miljö, kärnsäkerhet och strålskydd beakta den internationella samordning som finns inom ramen för Environment for Europe-processen. Utskottet vill framhålla att insatsernas effekter på miljön inte bara är en fråga om hur stora belopp som satsas utan också på mottagarkapacitet och inställning i de berörda staterna. Erfarenheterna visar att det gått relativt långsamt att ta fram och bygga upp de ofta större investeringsprojekt som ingår i Östersjöprogrammet. Utformningen av samarbetets institutionella ramar har också krävt sin tid. Efter hand som nationella strategier tas fram i mottagarländerna får samarbetet en annan stadga . Som resultat härav prioriterar dessa länder alltmer s.k. mjuka insatser (policyutveckling, institutionella frågor, utbildning etc.), vilka är nödvändiga förutsättningar för en hållbar utveckling. Begränsningarna i mottagarkapaciteten kan bero på olika saker. Vanligast är institutionella svårigheter samt att idéer och uppslag inte omsatts i framtagna projektplaner. Genomförandemöjligheterna för olika projekt beror, förutom på förutsättningarna i mottagarländerna, också på möjligheterna till internationell finansiering i de enskilda fallen och på koordineringen på givarsidan. Sammanfattningsvis pekar dessa faktorer på att de belopp som, inom ramen för östbiståndet, lämpligen bör avsättas för miljöbistånd kommer att variera över tiden. Enligt utskottets mening är det väsentligt att stödet för miljösamarbetet i även fortsättningsvis får hög prioritet. Det är härvidlag angeläget att också EU gör kraftfulla insatser. Utskottet noterar i sammanhanget att EU:s Tacis-program nu innehåller ett miljömål. Även inom Phare finns en miljöstrategi, och miljökomponenten inom det programmet uppgår till i storleksordningen . Enligt utskottets uppfattning kan motionerna Jo12 (mp) yrkande 5 och Jo14 (v) yrkande 1 (delvis) besvaras med vad som ovan anförts.