yttr · GJ05AU2Y · 1996-01-01 00:00:00 — har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1995/96:25 En politik för arbete, trygghet och utveckling jämte motioner som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet yttrar sig i det följande över propositionens avsnitt 4.3 Lönebildningen och 4.4 Arbetsmarknadspolitiken samt avsnitt 6.1 Starkare betoning av arbetslinjen i arbetslöshetsförsäkringen och avsnitt 6.2 Upprättade lagförslag samt motionerna Fi15 av m.fl. (m), yrkandena 27-29, 36 Fi16 av m.fl. (fp), yrkandena 4, 18, 19, 22, 24, 25, 27 Fi17 av m.fl. (v), yrkandena 3-5, 12-14, Fi18 av m.fl. (kds), yrkandena 11, 25, 34-38, Fi23 av och (), yrkandena 1, 4, 5, Fi24 av och (), Fi49 av (m.fl.) (v), yrkande 1, Fi50 av (m.fl.) (v). Propositionen, avsnitten 4.3 och 4.4 Regeringen anser att det är nödvändigt att sysselsättningen kan öka utan att löner och priser utvecklas på ett sätt som är oförenligt med prisstabilitet på god europeisk nivå. Såvitt nu kan bedömas kommer Edingruppens lönenorm att överskridas. Regeringen meddelar sin avsikt att ta kontakt med arbetsmarknadens parter för att få deras syn på den framtida lönebildningen. En politik för tillväxt och sysselsättning förutsätter ett samhälle där förmågan till omvandling och förnyelse är stark. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken spelar en central roll. Målet är att göra en hög och full sysselsättning möjlig. Uppgiften att undvika arbetslöshetsfällan är gigantisk. Återhämtningen har påbörjats, och regeringen räknar med att antalet sysselsatta ökar med 75 000 personer i genomsnitt . Detta är en historiskt sett mycket hög ökningstakt, dubbelt så snabb som genomsnittet i EU. Den öppna arbetslösheten reduceras därmed från till . Att sysselsättningsökningen inte motsvaras av en lika snabb minskning av arbetslösheten beror på att allt fler söker sig ut på arbetsmarknaden och att arbetstiden ökar när ekonomin återhämtar sig. Arbetslösheten är fortfarande alltför hög och minskar alltför litet. Därför är behovet av att utveckla och förnya arbetsmarknadspolitiken som störst . En fokusering måste ske på korta vakanstider, minskad långtidsarbetslöshet och mobilisering av arbetskraften, sägs det i propositionen. I propositionen redovisas en rad beslutade åtgärder i syfte att effektivisera arbetsmarknadspolitiken: förstärkt arbetsförmedling och förenkling av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna genom att flera åtgärder ersatts av en arbetsplatsintroduktion. Denna politik har kompletterats med en utbyggd reguljär utbildning. Arbetslinjen har stärkts. Personer som riskerar en permanent utslagning har prioriterats. Arbetslöshetsförsäkringen har ändrats i syfte att tydliggöra dess karaktär av omställningsförsäkring. Regeringen betonar att den dramatiska utvecklingen på arbetsmarknaden utsatt arbetsmarknadspolitiken för stora påfrestningar. Läget är väsentligt annorlunda än när huvuddragen utformades. Därför måste reformeringen fortgå. En god arbetsmarknadspolitik innebär ett ömsesidigt åtagande mellan samhället och medborgaren. Samhället ikläder sig skyldigheter gentemot individen endast i den mån individen uppfyller sitt ansvar. Det ansvaret består i att utveckla kompetensen och att aktivt söka arbete. Omställningsförmåga och flexibilitet kan inte kommenderas fram utan måste nås i samspel mellan de möjligheter som samhället erbjuder och individens eget ansvar. Det framhålls att även arbetsgivaren har ett ansvar för de anställdas utbildning. För att våga fatta de ibland mycket svåra beslut som man står inför är en försäkring som skyddar mot inkomstbortfall central. Tryggheten är viktig. Men arbetslöshetsförsäkringen får inte omvandlas från en omställningsförsäkring till en långsiktig försörjning. Då hotas grundbulten i arbetsmarknadspolitiken - arbetslinjen. Regeringen anför att det finns tecken på att arbetsmarknadspolitiska åtgärder används endast för kvalificering för en ny ersättningsperiod. Detta måste tas på allvar av hänsyn till den enskilde och inför risken att arbetsmarknadspolitiken nedgraderas. Åtgärderna skall vara en del i en individuell handlingsplan för återgång till den reguljära arbetsmarknaden. Det finns skäl att tydliggöra försäkringens roll som omställningsförsäkring. Det måste, som saken uttrycks i propositionen, finnas en bortre parentes. Det ställer ökade krav framför allt på samhällets del av det ömsesidiga åtagandet i form av snabba och kraftfulla åtgärder och ökade möjligheter till utbildning och kompetenshöjning. I syfte att stärka arbetslinjen läggs det fram konkreta förslag till förändringar av arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS). Utskottet återkommer till detta i det följande. Regeringen tar också upp kritiken mot oklara gränsdragningar och bristande samordning mellan olika politikområden, t.ex. mellan arbetsmarknadsutbildning och reguljär utbildning. En tydligare gräns behövs. Arbetsmarknadsutbildningen skall i första hand ses som en omställningsutbildning och renodlas mot yrkesutbildning. Regeringen skall återkomma med förslag om en tydligare skiljelinje, vilket kan behöva följas av anpassningar i studiefinansieringssystemet. Det finns enligt propositionen vidare skäl att överväga ytterligare steg mot en ökad roll för kommunerna i arbetsmarknadspolitiken. Samverkan mellan kommuner, försäkringskassa och arbetsförmedling skulle kunna leda till en effektivare arbetslöshetsbekämpning. Regeringen avser att medverka till att särskilda projekt kan genomföras i ett antal kommuner för att uppnå bättre samordning. En ökad decentralisering är dock inte invändningsfri. Möjligheten att erbjudas arbetsmarknadspolitiska åtgärder och kvaliteten i dem får inte vara avhängig av var man bor. Lokal förankring kan bidra till större träffsäkerhet och mindre risk för överutnyttjande. En förutsättning för ett effektivt bekämpande av fusk är att arbetsmarknadens parter medverkar aktivt. Den som starkast försvarar ett väl utbyggt välfärdssamhälle är den som har störst anledning att vara noggrann med att det inte missbrukas, sägs det i propositionen. Regeringen kommer att noggrant bevaka utvecklingen och eventuellt återkomma med ytterligare förslag. I propositionen redovisas också det omfattande utredningsarbete som pågår: , Utredningen om arbetslöshetsförsäkringen och liksom andra utredningsuppdrag som berör arbetsmarknadspolitiken. Regeringen meddelar att den avser att be utredarna att redovisa överväganden och förslag i centrala frågor . Därefter skall regeringen återkomma till med förslag till en fortsatt förnyelse av arbetsmarknadspolitiken. framhåller i sin motion Fi15 att arbetsmarknaden måste göras mer dynamisk och flexibel om tillväxten skall kunna främjas och arbetslösheten pressas tillbaka genom flera riktiga arbeten. Man måste framöver utgå från en högre omställningshastighet och lägre grad av förutsebarhet. I kännetecknas arbetsvillkoren av hög grad av standardisering genom centrala kollektivavtal och omfattande lagstiftning. Möjligheterna till lokala och individuella avvikelser är begränsade. Till denna ordning hör trygghetssystem och trygghetsföreställningar. Föränderlighet uppfattas som otryggt i stället för berikande. Utanför arbetsmarknaden står närmare en miljon människor som skulle vilja arbeta men som inte finner någon arbetsgivare som kan eller vill betala. Tillväxt i sig kan inte bidra till att arbetslöshetsproblemet blir löst. Om inte arbetsmarknaden fungerar bättre än kommer dessutom tillväxten att bli lägre än annars. Arbetsmarknadspolitiken bör omstruktureras bl.a. genom starkare incitament till ett aktivt arbetssökande. Konkurrerande institutioner skulle kunna skapa större förnyelse i åtgärderna. Lönebildningen måste främja större lönevariation. Enklare arbeten skall kunna utföras till rimliga löner, medan hårt arbete, kunnande och skicklighet skall premieras. Centrala avtal fungerar inte på en alltmer varierad arbetsmarknad. Den lönerigiditet som regeringen visar leder till högre arbetslöshet och risk för kompetensunderskott eller kompetensflykt. Med en fungerande lönebildning får de unga signaler om lämplig utbildning. Staten och kommunerna har en betydelsefull uppgift att skapa en mer ändamålsenlig lönebildning genom att avveckla de regler, bl.a. inom lagstiftningen om kollektivavtal, som motverkar ett modernt synsätt, och genom att konkurrensutsätta offentlig verksamhet som i praktiken drivs som monopol. Huvudorsaken till företagandets stagnation under ligger i en alltför hårt reglerad arbetsmarknad. Att inte arbetslösheten exploderat tidigare förklaras av den offentliga sektorns tillväxt, vilket nu är en huvudorsak till den ekonomiska stagnationen. En annan förklaring ligger i att en växande arbetslöshet dolts av socialförsäkringssystemen. Arbetslagstiftningen måste förenklas i två steg. Först bör de regler återinföras som gällde före så att förutsättningarna för nyanställning blir bättre. Detta bör ske redan nu (yrk. Därefter måste en mera genomgripande avreglering komma till stånd. Förenkling och avveckling bör ske. De grundläggande villkoren i arbetslivet bör regleras i en enda lag. Avtalen bör göras mer individuella - därigenom reduceras kollek-tiv-avtalen i betydelse. Arbetsrätten har utvecklats till en privilegielagstiftning för dem som har arbete, med påföljd att ungdomar utestängs till men för åldersstrukturen på arbetsplatsen. Man måste lämna föreställningen att en permanent anställning är det enda normala tillståndet (yrk. I den av partiet angivna strategin för kunskap och kompetens förordas ett system med utbildningskonton till vilka avsättning görs både från den enskilde och arbetsgivaren. Avdragsrätt bör medges för bägge (yrk. liberalerna lägger fram synpunkter på arbetsmarknadens funktionssätt i motion Fi16. Arbetsmarknaden förändras, medan dess institutioner och regelsystem däremot förändras mycket långsamt. Partiet säger sig ha tilltro till den aktiva arbetsmarknadspolitiken och arbetslinjen, men ser det som uppenbart att politiken bär en alltför stor börda och därmed inte uppfyller nödvändiga effektivitetskrav. Anslagen till arbetsmarknadspolitiken bör därför begränsas. Partiet kommer också in på lönebildningen. Det är parterna som har ansvaret, sägs det i motionen, men det bör vara tillåtet att framföra värderingen att kompetens och utbildning premieras och att lönebildningen inte får försvåra ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Utvecklingen på arbetsmarknaden ställer krav på förändringar i lagstiftningen. Till en början bör en återgång ske till de regler i LAS och MBL som fyrpartiregeringen införde men som återställdes av Socialdemokraterna (yrk. En parlamentarisk arbetsrättskommitté bör sedan tillsättas med uppdrag att snabbt komma med förslag i fråga bl.a. om lagstiftningen om arbetsmiljö, medbestämmande och anställningsskydd. En verklig tillväxtpolitik förutsätter att företagaren kan anställa medhjälpare på rimliga villkor. Det finns anledning att ta upp vissa av de förslag som diskuterades i den arbetsrättskommitté som avsattes av Socialdemokraterna efter valet, t.ex. en tydligare ställning för uppdragstagare och en förstärkning av den enskildes ställning på vissa punkter. Om människor kan anlitas på många olika sätt för att utföra avlönat arbete förbättras flexibiliteten (yrk. 4, 19). framför också synpunkter på flexibla arbetstider. På det individuella planet måste det vara de egna preferenserna som avgör avvägningen mellan arbetstid och fritid, medan grundprincipen för samhället måste vara att det skall löna sig ekonomiskt att arbeta. Det verkliga problemet är att människor inte får arbeta så mycket som de önskar. Det finns anledning att välkomna experiment med nya grepp i fråga om arbetstider. Starka skäl finns sannolikt för att decentralisera just avtal om arbetstider (yrk. Slutligen kommer partiet in på behovet av kompetensutveckling, som sträcker sig utanför vad dagens olika system kan tillgodose. Möjligen ligger lösningen i individuella utbildningskonton, sägs det i motionen (yrk. ser det i motion Fi18 som om regeringen resignerat inför arbetslösheten. Den traditionella arbetsmarknadspolitiken har inte lösningen på problematiken, anförs det i motionen. Arbetsmarknadspolitiken måste reformeras och stimulera samhällets strukturomvandling. Som så mycket annat måste den utgå från subsidiaritetsprincipen. Regeringens politik har misslyckats. Ett lärlingssystem med treårig utbildning bör utvecklas. Det är ett sätt att garantera ungdomar arbetsmöjligheter och framtida anställning (yrk. Arbetsmarknadsutbildningen bör styras till det reguljära utbildningsväsendet och bli en del av det. Regeringen bör lämna förslag på inriktningen och omfattningen av 1996/arbetsmarknadsmedel för utbildning (yrk. bör effektiviseras och delas upp i regionala verk. är verket en otymplig cen-tral planeringskoloss. Arbetsförmedlarna bör omvandlas till aktiva "jobbsökarcentra". Förmedlarna bör huvudsakligen ägna sin tid åt att finna jobb som passar till de sökande (yrk. Resurser bör tas från arbetsmarknadsmedlen för att bekosta ett sabbatsår för personer . Detta skulle ge många möjlighet att komma in på en ny yrkesmässig bana som vikariaten skulle minska arbetslösheten (yrk. Partiet framför vidare att ökade krav på flexibilitet i arbetslivet också ställer allt större krav på fortlöpande kompetensutveckling. Olika stimulansmetoder måste prövas. vill pröva möjligheten att införa avdragsrätt för avsättningar till individuella utbildningskonton som kan användas för att finansiera studieperioder. Anställda och arbetsgivare bör fortlöpande kunna avsätta medel, som den anställde sedan kan ta ut för att finansiera ett livslångt lärande (yrk. Arbetsrätten är enligt till framför allt för att värna den anställde i förhållande till arbetsgivaren. En stark arbetsrätt ger trygghet för den anställde, vilket är en styrka för företagen. Men på vissa områden fungerar arbetsrätten som ett hinder för expansion. Partiet förordar en återgång till vad som gällde . Därutöver borde man dels pröva möjligheten till visstidsanställning upp till (yrk. 11), dels halvera den tid, , under vilken arbetsgivaren vid nyanställning är skyldig att återanställa uppsagd personal. anger i motion Fi17 de punkter som krävs för att skapa sysselsättning och få ned arbetslösheten; miljöomställning av produktion om konsumtion, ökad produktivitet, begränsning av övertiden och kortare arbetsdag samt välfärdspolitik som upprätthåller sysselsättning inom vård, skola och omsorg. Sysselsättningsminskningen på nästan 100 000 personer inom den offentliga sektorn måste förhindras. Regeringens strategi att förändra de grundläggande trygghetssystemen genom lägre ersättningsnivåer och osäkrare ersättningperioder får destruktiva effekter enligt . De stärker inte den offentliga ekonomin i någon större utsträckning, men de minskar tryggheten och välfärden. Personer med låg ersättningsnivå eller helt utan ersättning kan tvingas acceptera arbeten med mycket låga lönenivåer, vilket skapar de lågproduktiva tjänstejobb som regeringen i annat sammanhang säger sig vilja avvisa. Med en ny låglönesektor som pressar den allmänna lönenivån blir resultatet ytterligare ökade klassklyftor med invandrare och lågutbildade kvinnor som ny underklass. anser i fråga om lönebildningen att det är regeringen som har det avgörande ansvaret för att de nominella löneuttagen hamnar på en nivå som är ekonomiskt hållbar. Det är fel att utpeka fackföreningsrörelsen som ansvarig för regeringens misslyckade försök att få ner arbetslösheten. 3 i motsvarande del). föreslår att övertiden begränsas, vilket skulle ge omedelbara sysselsättningseffekter. Förhöjda arbetsgivaravgifter skulle tas ut . Arbetstiden bör sänkas stegvis, först till och . Även andra skäl kan anföras; jämställdhet, arbetsmiljö, hälsa och livskvalitet. Partiet föreslår också att en stödfond inrättas för arbetsgivare som deltar i försök med minskad arbetstid och ersätter tidsbortfallet med nyanställningar. För detta anvisas (yrk. Rätten till kompetensutveckling är en av dagens största fördelningspolitiska frågor enligt . Kvinnornas underordning i detta sammanhang är central. För att minska utslagningen krävs regelbunden och ständigt återkommande kompetensutveckling som når alla. Det är arbetsgivarens ansvar att så sker. Förslag läggs fram om ett framtidsfondssystem med finansiering via vinstavsättningar. Arbetstagare med störst behov skall prioriteras, och på alla nivåer skall löntagarinflytandet vara starkt. I avvaktan på ett vinstdelningsprogram sker finansiering genom höjd bolagsskatt som beräknas ge (yrk. I arbetsmarknadspolitiken krävs en helt annan ambitionsgrad, större resurser och bättre precision i åtgärderna än vad regeringen presenterat, anser . Belastningen har varit för hård första år, vilket lett till att aktiva åtgärder har fått stå tillbaka. De resurser som avsätts för att hävda arbetslinjen är otillräckliga liksom åtgärderna inriktade mot utsatta grupper. Äldre arbetskraft måste få pröva nya yrken. Arbetsgivarnas ekonomiska ansvar för rehabilitering, handikappade och praktikplatser måste öka. Ett modernt lärlingssystem bör diskuteras. Kopplingen mellan arbetsliv och utbildningsväsende måste skärpas. Om alla de kvinnor som förlorar sina arbeten skall ges möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden krävs en bred och djup kompetenssatsning. Partiets tidigare framförda förslag om ett särskilt kompetensutvecklingsprogram för dessa grupper måste aktualiseras på nytt (yrk. Motion Fi23 av och , (båda fp), har som utgångspunkt att ett mer jämställt samhälle är tillväxtbefrämjande. De anser att regeringen återigen undvikit jämställdhetsperspektivet i sitt grundläggande arbete (yrk. Det kunskapslyft som behövs måste till stor del koncentreras på kvinnorna. En viktig förutsättning för att få kvinnor att satsa på studier och förkovran är att få bort de orättvisa löneskillnaderna. En kommission bör tillsättas för att ta ett helhetsgrepp på frågorna (yrk. Motionärerna framhåller också betydelsen för kvinnor av att de offentliga monopolen bryts (yrk. och () lägger i motion Fi24 fram förslag om en kommission för arbetsvärdering av kvinnliga yrken. Jämställdhetsproblemet handlar inte om privat eller offentlig sektor. Den grundläggande frågan är hur kvinnors yrkesarbete värderas. En förutsättning för att könsmönstret på arbetsmarknaden skall kunna brytas är att mönstret för den traditionella lönebildningen ändras. Propositionen berör inte alls problemet, anför motionärerna. m.fl. (v) refererar i motion Fi49 till det generella utredningsdirektivet (dir. 1994:124) om jämställdhetsperspektivet i statligt utredningsarbete. Analys och redovisning av det slag som skall ingå i utredningarna saknas , t.ex. i förslaget om reformerat pensionssystem. Direktivet är enligt motionärerna ett av de viktigaste för jämställdheten. Varje sittande utredning och kommitté och de utredningar som föreslås i propositionen måste få tilläggsdirektiv att följa jämställdhetsdirektivet (yrk. En bestående hög arbetslöshet är en av orsakerna till en hotande ond cirkel i ekonomin. Samhällets resurser låses fast i insatser för de arbetslösa, som de offentliga inkomsterna blir otillräckliga. Arbetslösheten är fortfarande mycket hög, trots att utvecklingen vänt och trots att sysselsättningen ökar kraftigt. En förklaring till detta är fortsatt ökad medelarbetstid och stark produktivitetsökning. I takt med att ekonomin återhämtar sig söker sig också allt fler ut på arbetsmarknaden. Ett annat mycket oroande tecken är att andelen långtidsarbetslösa kvarstår på en efter svenska förhållanden hög nivå, av de arbetslösa. I propositionen görs bedömningen att den öppna arbetslösheten kommer att falla från 1994 till 1996, delvis till följd av att antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder ökar. En långsiktig hållbar ekonomisk tillväxt är av grundläggande betydelse för samhällets fortsatta utveckling. Att den kommer till stånd genom ökad sysselsättning är, såsom sägs i propositionen, avgörande för möjligheterna att främja jämställdhet och att motverka växande ekonomiska och sociala klyftor. Enligt propositionen skall politiken inriktas på att bibehålla en stark makroekonomisk grund för tillväxten, att ge goda förutsättningar för näringslivet samt att ge individerna möjligheter att stärka sina kunskaper och sin kompetens. Regeringen avstår i stora delar från att lägga fram konkreta förslag. Propositionen presenteras i stället som en redovisning av dagordningen för regeringens arbete . I de delar av propositionen som särskilt rör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde vill regeringen ha godkännande endast i fråga om förändringar i arbetslöshetsersättningen. I motionerna av , liberalerna, och utvecklar partierna sin syn på tillväxtens förutsättningar och faktorer som kan verka tillväxthämmande. En rad frågor berörs: lönebildning, arbetsmarknadspolitik, arbetslöshetsförsäkring, utbildning och kompetensutveckling, arbetsrätt, arbetstider, jämställdhet m.m. Konkreta förslag och yrkanden läggs fram, och partierna begär i många hänseenden att godkänner förslagen. har flera skäl att inte närmare gå in på alla de frågor som tas upp i motionerna. Utskottet har behandlat liknande förslag, vissa så sent som för . På flera av de områden som förslagen rör arbetar statliga utredningar, och förslag från flera av dessa väntas . Några sakområden avser utskottet att behandla med anledning av motioner som väcktes under allmänna motionstiden . Utskottet vill nämna några av de utredningar som kommer att lämna förslag . Den arbetsmarknadspolitiska utredningen (A 1994:01) tillsattes av fyrpartiregeringen med det mycket omfattande uppdraget att se över arbetsmarknadspolitiken roll, omfattning, inriktning och avgränsning. Den skall också föreslå de förändringar av struktur som förslagen kan föranleda (dir. 1993:132) . Vissa huvudfrågor urskiljs, som senare ytterligare accentuerats genom den socialdemokratiska regeringens tilläggsdirektiv till utredningen (dir. 1995:33), så t.ex. hur arbetsmarknadspolitiken bör utformas för att främja en balanserad tillväxt och sysselsättning i hela landet, hur den bättre kan stödja kompetensutveckling i arbetslivet samt främja expansion i näringslivet, bidra till ny- och småföretagande och till ökad flexibilitet på arbetsmarknaden. Kommissionen om den svenska arbetsrätten (A 1995:02) skall söka lösningar på de problem som arbetsmarknadens parter anser finns på arbetsrättens område. Syftet är att kommissionen under medverkan av parterna skall finna former för hur de själva i så stor utsträckning som möjligt genom kollektiv-avtal kan utforma de arbetsrättsliga reglerna så att de fungerar väl i praktiken och blir så enkla och effektiva som möjligt (dir. 1995:30). Vidare har en utredare (1995:2) i uppdrag att lämna förslag till hur en ny arbetslöshetsförsäkring skall utformas. Reglerna skall enligt direktiven (1995:92) utformas så att försäkringen blir ett tydligt inslag i en tillväxtpolitik. tillsattes med uppdraget att analysera de långsiktiga konsekvenserna av alternativa arbetstidsförkortningar och undersöka på vilket sätt flexibla arbetstidsregler kan införas (dir. 1995:6). Nämnas bör också den s.k. , som enligt direktiven (1995:67) har till uppgift att föreslå mål för ett nationellt kunskapslyft för vuxna. I direktiven framhålls att utbildningen spelar en central roll för att stimulera den ekonomiska tillväxten. Utskottet har under hand erfarit att regeringen bett utredarna att redovisa sina överväganden och förslag i centrala frågor . I det följande kommer arbetsmarknadsutskottet i skilda avsnitt in på några av de områden som berörs i partimotionerna. Utskottet noterar regeringens avsikt att ta kontakt med arbetsmarknadens parter för att få deras syn på den framtida lönebildningen. Som sägs i propositionen är lönebildningen avgörande för att den ekonomiska politiken skall bli framgångsrik och för att en varaktig hög sysselsättning skall kunna uppnås.