yttr · GJ05AU3Y · 1996-01-01 00:00:00 — har berett arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 1995/96:30 jämte motioner som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Utskottet yttrar sig i det följande över skrivelsens avsnitt 5 Jämställdhet, 7.1 Sysselsättning och 7.6 Arbetstagarnas rättigheter samt motionerna U19 av m.fl. (fp), yrkande 4, U20 av (), U21 av m.fl. (kds), yrkandena 5, 43, U22 av m.fl. (v), yrkandena 10, 17, 18, 26, 28, 42, 43, U23 av m.fl. (m), U24 av m.fl. (s), yrkande 1, U25 av m.fl. (c), yrkandena 4, 7, 17, U29 av m.fl. (mp), yrkandena 12, 18, 32. Skrivelsen, avsnitt 5 Jämställdhet Vid Europeiska rådets möte i och underströk stats- och regeringscheferna att jämställdhet mellan kvinnor och män liksom kampen mot arbetslösheten skall vara ett överordnat mål för EU och dess medlemsländer. avser att arbeta för att förstärks vad gäller jämställdhet mellan kvinnor och män i syfte att bl.a. göra frågan till ett centralt mål för unionens arbete och att klargöra att jämställdhetsperspektivet måste beaktas i alla gemenskapens aktiviteter. Moderata samlingspartiet framhåller i motion U23 (delvis) att diskriminering i samhällslivet på grund av nationalitet, kön, ras och religion är ett allvarligt problem och att det är viktigt att EU klart slår fast principen om icke-diskriminering. stöder i motion U25 (yrk. 7) regeringens ambition att förstärka fördraget utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Partiet vill särskilt betona kvinnors möjlighet att kombinera förvärvsarbete eller företagande med föräldraskap. Kvinnors arbetsmarknad måste breddas och göras mer flexibel. Dagens miniminivå för föräldraledighet bör enligt förlängas och omfatta båda föräldrarna. Kvinnors möjlighet att starta företag måste stödjas. EU:s utbildningsprogram och strukturstöd bör i högre grad riktas till kvinnor som vill starta företag. Det behövs vidare stöd till nätverk för företagande kvinnor och en skattepolitik som behandlar kvinnor och män lika. bör överväga en förstärkning och utvidgning av såväl principen om lika lön för lika arbete i artikel 119 som den allmänna principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. Jämställdhetsperspektivet bör enligt genomsyra all politik och alla program inom EU. Kvinnors representation i EU:s institutioner måste öka. En positiv särbehandling bör kunna användas för att utjämna orättvisor mellan könen. liberalerna förordar i motion U19 att vid regeringskonferensen bör föra fram förslag om att unionsfördraget kompletteras med ett stycke om medborgarnas grundläggande rättigheter och ett förbud mot all sorts diskriminering. i motion U22 (yrk. 10) anser när det gäller jämställdhet att konvergenspolitiken och EMU-förberedelserna försvårar en politik för full sysselsättning och pressar landet till nedskärningar inom den offentliga sektorn. Det innebär enligt motionen i praktiken en anpassning i riktning mot de lägre nivåer på offentlig service, kvinnlig förvärvsfrekvens och sociala trygghetssystem som finns i andra EU-länder. Enligt raseras därmed grunden för jämställdheten mellan könen. En jämställdhetspolitik som endast inriktas på fler kvinnor i beslutande församlingar, fler kvinnliga chefer, ökade utbildningsinsatser osv. riskerar att bli begränsad till välutbildade och välavlönade kvinnor. Regeringens ambitioner på jämställdhetsområdet är enligt vällovliga men saknar realism med hänsyn till den pågående utvecklingen inom EU. Det är dock bra att regeringen verkar för förstärkta skrivningar om jämställdhet i fördragen. de gröna i motion U29 (yrk. 12) är kritiskt till att regeringen i skrivelsen till beträffande jämställdhetsfrågan inte ger konkreta besked i sak om vilka åtgärder man avser att driva och vilka krav som kommer att ställas vid regeringskonferensen. anser att bör driva kravet om könskvotering inom EU:s institutioner. I regeringens skrivelse sägs i fråga om jämställdhetsarbetet att en central utmaning för regeringskonferensen är att inrikta EU-samarbetet mer på människors behov och problem i vardagen för att på så sätt öka unionens medborgerliga förankring. Utskottet anser att det är en riktig bedömning och att EU bör göra mer för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Redan i fastslogs i artikel 119 att kvinnor och män skall ha lika lön för lika arbete. Likalöneprincipen infördes i fördraget främst på grund av att lönediskriminering av kvinnor sågs som en potentiell källa till snedvriden konkurrens mellan medlemsländerna. Efter hand har artikel 119 utvecklats till en viktig bas för EU:s jämställdhetspolitik. Jämställdhetsfrågan som är en del av EU:s sociala dimension omfattar numera direkt lagstiftning (direktiv) men också rekommendationer inom olika områden samt insatser av olika slag inom ramen för olika jämställdhetsprogram. Europeiska unionens råd antog ett nytt - det fjärde - handlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män för . Det syftar främst till erfarenhetsutbyte, stöd till projekt och till att sprida goda exempel. Därutöver aviseras bl.a. ökade insatser för att övervaka att befintlig lagstiftning på jämställdhetsområdet genomförs i medlemsländerna. Programmet syftar också till att främja att jämställdhetsaspekter genomsyrar alla politikområden. Genom avgöranden har en relativt omfattande rättspraxis vuxit fram kring artikel 119, och genom avgörandena har likalöneprincipen givits direkt effekt i medlemsländerna. Artikel 119 i grundar således rättigheter och skyldigheter inte bara för medlemsländerna utan också för enskilda människor. EU:s lagstiftning på jämställdhetsområdet omfattar ett antal direktiv. En särställning bland dessa intar det s.k. likalönedirektivet (75/117/EEG) som ger ytterligare riktlinjer för hur medlemsländerna skall närma sin nationella lagstiftning till likalöneprincipen i artikel 119. Övriga direktiv behandlar frågor om likabehandling av kvinnor och män när det gäller anställning, yrkesutbildning, befordran och arbetsvillkor (76/207/EEG), likabehandling på socialförsäkringsområdet (79/7/EEG) samt i fråga om kollektiva försäkringar i arbetslivet (86/378/EEG) och, slutligen, likabehandling av kvinnliga och manliga egenföretagare (inklusive jordbrukare) (86/613/EEG). Till jämställdhetsdirektiven får även anses höra direktivet (92/85/EEG) om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatser för arbetstagare som är gravida, har fött barn eller ammar. Den lagstiftning som finns inom EU på jämställdhetsområdet utgörs av minimikrav, och det är i många fall fullt möjligt för enskilda länder att föra en politik med längre gående ambitioner. Utskottet bedömer att det finns betydande skillnader mellan EU:s medlemsländer i fråga om jämställdhet och att det allmänt sett finns goda skäl för att verka för en höjning av ambitionsnivån. I ett internationellt perspektiv betraktas ofta och övriga nordiska länder som föregångare i arbetet för att nå jämställdhet mellan kvinnor och män. Det gäller den förhållandevis höga andelen kvinnor i politiska och andra beslutande församlingar liksom de mycket goda möjligheterna för kvinnor att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap. starka ställning i dessa frågor ställer krav på insatser i det internationella samarbetet - inte minst inom ramen för EU-samarbetet. Det skapar enligt utskottets mening också förväntningar bland många medlemsländer om att aktivt skall bidra till utvecklingen på social- och jämställdhetsområdet i . Detta kan ske på många olika sätt, i det politiska samarbetet liksom genom deltagande i EU:s expertkommittéer, nätverk m.m. Det kan också ske genom att tydligare markera jämställdhetsfrågans betydelse i . Utskottet ser med tillfredsställelse att vid den kommande regeringskonferensen kommer att arbeta för att öka samarbetet på jämställdhetsområdet genom att förstärka fördragen i detta hänseende och genom att verka för att jämställdhet blir ett centralt mål för unionens arbete och genom att det klargörs att jämställdhetsperspektivet måste beaktas i alla gemenskapens aktiviteter (s.k. mainstreaming). "Aktiva åtgärder" och "jämställdhet mellan kvinnor och män" är inga EG-rättsliga begrepp. Enligt utskottets uppfattning bör artikel 119 i om lika lön ändras så att den omfattar också andra frågor i arbetslivet. Det viktigaste är dock att artikeln slår fast att jämställdhet mellan kvinnor och män skall främjas och att aktiva åtgärder därvid är tillåtna. En fördragsändring enligt denna modell skulle enligt utskottets mening höja jämställdhetsfrågornas status och tydliggöra dem. måste dock subsidiaritetsprincipens betydelse på jämställdhetsområdet markeras. Utskottet noterar med tillfredsställelse den gemensamma grundsynen partierna emellan i frågan som manifesteras i de motioner som väckts. motion innehåller en rad detaljerade förslag om jämställdhetsarbetets inriktning i EU som utskottet i de flesta fall sympatiserar med. Några förslag - t.ex. förslaget om positiv särbehandling av kvinnor - är inte okomplicerade och kräver noggranna överväganden. Frågan om positiv särbehandling, eller könskvotering, tas även upp i motion. Utskottet erinrar om dom som aktualiserar förutsättningarna för könskvotering och positiv särbehandling i EU-länderna. Enligt domen strider nationella regler som garanterar kvinnor absolut och ovillkorlig företrädesrätt vid tjänstetillsättning mot det ovan redovisade direktivet 76/207 om likabehandling av kvinnor och män i fråga om anställning, yrkesutbildning, befordran och arbetsvillkor. Enligt utskottets bedömning bör en positiv särbehandling av icke tvingande slag kunna godtas som en åtgärd för att främja jämställdhetssträvandena. Motion U25 i här aktuell del får anses huvudsakligen tillgodosedd med vad utskottet anfört. I övrigt bör motionen liksom motion U29 i berörd del inte föranleda någon åtgärd. Moderata samlingspartiet och vill vidga inriktningen vid konferensen till att gälla frågan om ett allmänt diskrimineringsförbud. Utskottet kan i och för sig känna sympati för de tankar som förs fram i motionerna men befarar att jämställdhetsfrågan med en sådan inriktning lätt kommer bort i diskussionen. Utskottet anser att det vid en konferens av aktuellt slag är en fördel att driva frågor som är klart avgränsade till sin omfattning. Diskussionen om ett allmänt diskrimineringsförbud kan lätt komma att fokuseras på avgränsningen, dvs. frågan om vilka kategorier som skall omfattas och vilka diskriminerande beteenden som skall omfattas av förbudet. Utskottet är vidare inte övertygat om att den utvidgning av överstatligheten på området som ett allmänt diskrimineringsförbud skulle innebära enbart är av godo eftersom det sker på bekostnad av nationell självbestämmanderätt. Ett allmänt diskrimineringsförbud i innebär att förbudets omfattning exklusivt avgörs av med allt vad det innebär av svåröverblickbara konsekvenser. Utskottet anser sammanfattningsvis att jämställdhetsfrågan i sig är så viktig att den utan att blandas ihop med andra vidare frågor skall drivas vid konferensen. Utskottet avstyrker med det anförda motion U23 i motsvarande del. Utskottet är ense med om ambitionen att jämställdhetsarbetet inom EU inte endast skall inriktas på välutbildade och välavlönade kvinnor. Utskottet kan å andra sidan inte dela uppfattning att EMU-processen skulle rasera grunden för jämställdhetsarbetet. De konvergenskriterier som åsyftas i motionen är enligt utskottets mening ett uttryck för vad som bör känneteckna en sund och stark ekonomi. Enligt utskottets uppfattning är en sund och stark ekonomi snarare en förutsättning än ett hinder för jämställdhetsarbetet. Motion U22 i motsvarande del avstyrks därmed. Skrivelsen, avsnitt 7.1 Sysselsättning Hög tillväxt och hög sysselsättning är centrala mål för gemenskapen enligt artikel 2 i . Inför regeringskonferensen måste frågan ställas om fördraget i övriga delar betonar de mål som anges i artikel 2 i tillräcklig grad och om fördraget tillhandahåller tillräckliga medel för att uppnå dessa mål. Ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitik i fördraget skulle ge frågan en större tyngd i ett mer långsiktigt perspektiv. Avsnittet skulle slå fast gemensamma mål, gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer för sysselsättningspolitiken. I fördraget bör starkare mekanismer skapas för samordning mellan finans- och arbetsmarknadsministrarna och en särskild sysselsättningskommitté upprättas med företrädare på statssekreterarnivå från Finans- och Arbetsmarknadsdepartementen. En ökad samordning av den ekonomiska politiken bör eftersträvas för att nå en högre och jämnare tillväxt och sysselsättning. Inom ramen för den s.k. multilaterala övervakningen finns procedurer för övervakning av medlemsländernas ekonomiska politik. Övervakningen av sysselsättningen har emellertid inte samma tyngd och konkretion som övervakningen av andra aspekter av den ekonomiska politiken. Ändringar i fördraget bör göras för att stärka procedurerna för övervakning av medlemsländernas och gemenskapens åtgärder för sysselsättningen. i motion U23 (delvis) kritiserar regeringens förslag om en sysselsättningsunion som man inte anser bör fullföljas vid regeringskonferensen. Förslaget är illa underbyggt och har endast presenterats på ett osammanhängande sätt. har inte fått ett tillräckligt seriöst underlag för att kunna göra en meningsfull studie av idén. I motionen sägs att regeringens avsikt med förslaget torde vara att medlemsländerna skall samordna sin ekonomiska politik för att genom ökade statsutgifter försöka minska arbetslösheten. Det finns enligt motionen en tro inom socialdemokratin att det var denna politik som som ledde till välstånd och utveckling i bl.a. och att en sådan politik skulle kunna föras på en gemensam europeisk nivå. Resonemanget bygger enligt motionen på myter och missuppfattningar. Tanken att föra en s.k. neo-keynesiansk ekonomisk politik på EU-nivå möts med stor tveksamhet och motstånd från de flesta medlemsländerna. I regeringens skrivelse förringas eller förtigs det arbete som gjorts i EU för att bringa ned arbetslösheten. om tillväxt, konkurrenskraft och arbete liksom Essendeklarationen nämns inte. Enligt motionen kommer ett fullföljande av den inre marknaden och en stabil gemensam valuta i kombination med att medlemsländerna fullföljer Essen-deklarationens rekommendationer att ge de bästa förutsättningarna för att nya riktiga jobb skapas. Arbetet får inte försinkas genom att regeringskonferensen ägnar sig åt frågor om helt nya strukturer. Att på konferensen ta upp det illa genomtänkta förslaget om en sysselsättningsunion leder inte framåt och kan i värsta fall urholka samarbetet. En gemensam valuta och den därav följande gemensamma penningpolitiken innebär betydande fördelar för . I arbetet med att förenkla och förtydliga EU:s fördragstexter kan det vara motiverat att tydliggöra de övergripande målen för samarbetet. I motionen framhålls därvid målet att underlätta den ekonomiska utvecklingen i medlemsländerna - vilket leder till ökad sysselsättning. Den moderata politiken står enligt motionen för en strävan till uthålligt låg arbetslöshet och goda reallöner i kontrast till den socialdemokratiska politiken kännetecknad av låga reallöner och hög arbetslöshet. framhåller i motion U25 att den höga arbetslösheten tillsammans med hoten mot vår gemensamma miljö är värsta gissel. I motionen sägs att regeringens ambitioner om att införa ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitik i är väl värda att pröva. Förslaget får enligt motionen dock inte bara bli ord utan det är viktigt att samarbetet görs operativt. stöder regeringens förslag om att inrätta en procedur för att övervaka genomförda åtgärder för att stimulera sysselsättningen. Partiet anser vidare att det finns anledning att öka samordningen mellan finans- och arbetsmarknadsministrarna exempelvis som regeringen föreslagit genom att upprätta en särskild sysselsättningskommitté. I motionen sägs att rekommendationerna i enhetsrapporten och från Europeiska rådets möte i visar den nödvändiga inriktningen av sysselsättningspolitiken såväl på nationell som europeisk nivå. Här rekommenderas medlemsländerna att prioritera utbildning, flexibel arbetsorganisation och arbetstid, översyn av indirekta arbetskostnader, aktiva åtgärder för sysselsättning i stället för passiva åtgärder för arbetslösa, lokala sysselsättningsinitiativ samt hög effektivitetsnivå i trygghetssystemen på ett sätt som inte motverkar aktivt arbetssökande. Enligt motionen delar kommissionens uppfattning i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning att skatteväxling är ett verksamt medel för att stimulera fler arbeten. En framgångsrik sysselsättningspolitik kräver enligt ett företagarvänligt klimat (yrk. i motion U19 anser att arbetslösheten är det största sociala, ekonomiska och mänskliga problemet i . Med rätt politik kan länder häva långtids- och massarbetslösheten och hävda sig i konkurrensen med områden med snabb tillväxt i och . Ekonomin är starkt internationaliserad, och isolerade insatser från enskilda länder ger inte längre tillräckliga effekter. Samarbete mellan länder ger bättre instrument och handlingskraft för att lösa problemen och utveckla ekonomier mot tillväxt och ökad sysselsättning. I motionen understryks att ekonomisk politik, sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik har fått en högre prioritet inom EU och att en gemensam strategi för tillväxt, jobb, ekonomisk stabilitet och låg inflation har formulerats. Samordnade insatser i fråga om infrastruktur, framför allt informationsteknologi, miljö och energi, framhålls i motionen som områden där EU har en viktig roll att spela i ansträngningarna att öka sysselsättningen i . I motionen kritiseras regeringens blygsamma ambitioner med det ekonomiska samarbetet som sägs syfta till att skapa opinion för en arbetsmarknadspolitik enligt svenskt mönster i övriga medlemsländer. En aktiv arbetsmarknadspolitik är i och för sig viktig och kan ge positiva effekter men räcker inte för att långsiktigt lösa tillväxt- och konkurrensproblem. Det är tydligt att regeringens förord för en s.k. sysselsättningsunion inte kan väntas ge några positiva bidrag till förmåga till tillväxt. strategi för ökad sysselsättning utgörs av mer än arbetsmarknadspolitik, och i motionen föreslås ett tillkännagivande till regeringen om en skatteväxling för jobben och miljön (yrk. Enligt partiets bedömning kommer nettotillskottet av nya arbeten att komma i den privata tjänstesektorn, där småföretagen är starkt dominerande. En klok strategi för är därför att stimulera till fler arbeten i den privata tjänstesektorn genom lägre beskattning av arbete. bör därför verka för att EU ändrar sina regler för mervärdesskatt så att lägre tjänstemoms kan införas i de medlemsländer som så önskar. En positiv särbehandling av tjänstesektorn är också motiverad ur jämställdhetssynpunkt eftersom det i den sektorn finns många jobb som av tradition främst intresserar kvinnor. delar i motion U22 regeringens uppfattning att arbetslösheten är den största politiska utmaningen inom EU och att sysselsättningsfrågan bör ges högsta prioritet vid regeringskonferensen. Partiet anser dock att regeringens strategi för en s.k. sysselsättningsunion inte är trovärdig. Enligt motionen skall kampen mot arbetslösheten ha mellanstatlig karaktär, och det behövs mer av samarbete för att få ned arbetslösheten. Samarbetet måste dock bygga på en helt annan ekonomisk-politisk grundval än EMU-processens konvergenskriterier och det uppgivna tänkande som dominerar bl.a. EU:s arbetsmarknadspolitik. Regeringens förslag om en samordning mellan arbetsmarknadsministrarnas och finansministrarnas åtgärder och inrättande av en särskild sysselsättningskommitté kan enligt motionen vara ett steg på vägen. Ambitionsnivån måste enligt höjas radikalt. Syftet med en sysselsättningskommitté bör vara att utveckla och genomföra en samordnad politik mot arbetslösheten och därmed garantera en uthållig och socialt balanserad ekonomisk utveckling. Procedurerna för övervakning av medlemsländernas och gemenskapens åtgärder bör stärkas, och en diskussion bör föras om hur länderna skall finansiera åtgärder mot arbetslöshet utan att konkurrensförhållandena försämras. Enligt motionen är det vidare rimligt att det politiska samarbetet mot arbetslösheten får kvantitativa mål som bör genomföras (yrk. Målen som kan preciseras i ett särskilt protokoll kan t.ex. vara: en kraftigt förhöjd kvinnlig förvärvsfrekvens, en halvering av arbetslösheten, garanterad sysselsättning för ungdomar , garanterad sysselsättning för ungdomar efter hundra dagars arbetslöshet, minst en praktikant per påbörjat femtiotal anställda i företag med minst 25 anställda, sex timmars arbetsdag bör eftersträvas, arbetsgivare skall avsätta minst för organiserad kompetensutveckling. Enligt motionen skall slutligen varje medlemsland garantera alla medborgare tillgång till allmännyttiga tjänster som sjukvård, utbildning, äldre- och barnomsorg samt post- och teletjänster till rimliga kostnader (yrk. kritiserar i motion U29 regeringen för att automatiskt koppla ihop ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. ifrågasätter vidare om det innebär något nytt och leder till låg arbetslöshet att föra in ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitiken i fördraget. Sysselsättningsfrågan tas redan upp i , och de flesta medlemsländerna har redan sysselsättningsmål. Det nya avsnittet om sysselsättningen skall enligt skrivelsen innehålla gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer för sysselsättningspolitiken. ställer sig undrande om Socialdemokraterna skulle ha varit inne på samma linje om det varit en borgerlig regering som hävdat att ståndpunkt var att följa principer om ökad lönespridning, urholkad arbetsrätt och subventionerade hemarbeten. motsätter sig överstatliga principer för sysselsättningspolitiken eftersom principerna inte kan rubbas även om medborgarna i ett medlemsland i val väljer en annan politisk inriktning (yrk. Partiet är dessutom mycket oroat över vilka principer för att minska arbetslösheten som kan komma att beslutas. Kristdemokratiska samhällspartiet stöder enligt motion U21 regeringens vilja att åstadkomma en gemensam politik för ekonomisk tillväxt och nya arbeten - en sysselsättningsunion. Enligt motionen bör emellertid en sysselsättningsunion bara skapas om den får en sådan utformning att den kan generera nya riktiga arbeten. pekar på att i med stor samstämmighet definierat vilka åtgärder som måste vidtas för att långsiktigt och varaktigt vitalisera den europeiska arbetsmarknaden. Enligt rådet skall kampen mot arbetslösheten fokuseras kring: utbildning, sysselsättningsintensiv tillväxt, minskade indirekta lönekostnader, ökad arbetsmarknadspolitisk effektivitet och förstärkta insatser för utsatta grupper. Enligt motionen kräver regeringens trovärdighet i sysselsättningsfrågan att man på hemmaplan inte bedriver en ideologisk à la carte-politik utan försöker leva upp till alla punkterna i Essenöverenskommelsen. Regeringen bör alltså föra en politik som också innebär minskade indirekta lönekostnader, arbetsmarknadspolitisk flexibilitet och sysselsättningsintensiv tillväxt. Det är, framhålls i motionen, anmärkningsvärt att regeringen i frågan stannat för ett svagt och mellanstatligt samarbete. anser att behöver nya företag och företagare. Ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag och för nyföretagande i är av största vikt i kampen mot arbetslösheten. För att åstadkomma en verkningsfull tillväxt och en sysselsättningsunion måste enligt motionen de fem Essenpunkterna få en fast institutionell ram (yrk. EU kan inte lösa alla problem, och den huvudsakliga ansträngningen för att utveckla fler utvecklingskraftiga företag måste enligt motionen göras nationellt genom olika tillväxtfrämjande åtgärder. Utskottet har ovan ställt sig bakom uppfattningen att en övergripande målsättning för regeringskonferensen bör vara att öka unionens medborgerliga förankring.