yttr · GJ05KU4Y · 1996-01-01 00:00:00 — Som tidigare redovisats skall i den nya lagstiftningen utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska överväganden fälla utslaget i ärendena. Enskilda intressen skall alltså inte vägas in vid prövningen av en ansökan. Det förhållandet att prövningen hos beslutsmyndigheten inte skall omfatta enskilda intressen motiverar att sådana intressen inte heller kan göras gällande genom en möjlighet att överklaga dessa beslut till en högre instans. När det gäller beslut om återkallelse av tillstånd gör sig trygghetsaspekter gällande på ett annat sätt än vid beslut om att avslå en ansökan eller att meddela ett förbud, vilket enligt propositionen talar för att återkallelsebeslut bör vara möjliga att överklaga till allmän förvaltningsdomstol. artikel 6 ställer krav på att det i en del liknande fall skall finnas möjlighet till domstolsprövning. Av hänsyn till rättssäkerheten bör också avgiftsbeslut kunna överklagas. Ett regeringsbeslut bör enligt propositionen kunna överklagas bara om det avser återkallelse av ett tillstånd att tillverka krigsmateriel eller återkallelse av ett tillstånd att tillhandahålla krigsmateriel. Överprövningen görs då av Regeringsrätten enligt lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut. Beslut att avslå en framställning om att få ta del av en handling hos den nya inspektionen får överklagas till kammarrätten enligt de allmänna regler om detta som finns i sekretesslagen. Några remissinstanser har lämnat synpunkter på det föreslagna regelverket för överprövning. utesluter inte att krav på tillgång till domstolsprövning gäller också vid beslut om att avslå en ansökan eller att meddela ett förbud. Länsrätten i är kritisk till att tillämpningen av regler om överlämnande av ärenden till regeringen blir avgörande för vilka ärenden som skall prövas på myndighetsnivå och därmed för möjligheten att överklaga ett återkallelsebeslut. Länsrätten ifrågasätter också om inte beslut att förbjuda att en anbud lämnas eller att ett avtal ingås bör kunna överklagas på samma sätt som återkallelsebeslut. Näringslivsrepresentanterna bland remissinstanserna anser att det bör finnas en möjlighet till överprövning av beslut att avslå en ansökan om exporttillstånd för dual use-produkter. Lagrådet har framfört att det råder en viss oklarhet om räckvidden av krav på tillgång till domstolsprövning och att det kan bli nödvändigt att se över reglerna om överprövning. I motion 1995/96:U12 yrkande 9 (mp) hemställs att beslut på myndighetsnivå om att återkalla ett tillstånd eller att bestämma en årlig avgift får överklagas hos regeringen i stället för hos en allmän förvaltningsdomstol. Utskottet har ingen avvikande mening i förhållande till propositionens förslag när det gäller möjligheterna till omprövning av myndighetens beslut. En ledande princip i förslaget är att enskilda intressen inte skall vägas in i prövningen. Sådana intressen bör enligt propositionen inte heller göras gällande genom en möjlighet att överklaga myndighetens beslut till en högre instans. En annan princip som ligger till grund för överklagningsmöjligheterna är att endast beslut som gäller återkallande av tillstånd att tillverka eller att tillhandahålla krigsmateriel (beslut på regeringsnivå) eller återkallande av ett tillstånd, dock inte avtal som redan ingåtts, samt beslut att bestämma en årlig avgift (beslut på myndighetsnivå) får överklagas. I dessa fall är det främst trygghetsaspekter och rättssäkerhetsaspekter som gör sig gällande. Utskottet ansluter sig till bedömningarna och förslagen i propositionen i denna del. Motion U12 yrkande 9 (mp) avstyrks. Utskottet noterar att Lagrådet framfört farhågor när det gäller hur långt krav på tillgång till domstolsprövning sträcker sig i fall av överprövning av myndighetens beslut. Enligt utskottets mening finns det, som utskottet framhållit i det föregående, skäl att noga följa vad som händer på detta område, då myndigheten etablerats, och vid behov ompröva regelsystemet för överprövning. I linje med vad som gäller för andra myndigheter med tillståndsprövning och tillsyn som huvuduppgifter bör enligt propositionen den nya myndigheten organiseras enligt en enrådighetsmodell, vilket innebär att myndighetschefen i princip ensam skall ha beslutsansvaret. Den nuvarande rådgivande bör enligt propositionen ombildas till ett råd för samråd i exportkontrollfrågor. Rådet bör ha ett vidare verksamhetsområde än rådgivande nämnden, innefattande även frågor om kontroll av andra strategiskt känsliga produkter än krigsmateriel. Arbetet i rådet skall sikta inte bara på samråd utan skall också tillföra myndigheten sakkunskap och kontinuerlig inblick i relevanta utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska frågor. Rådet bör däremot inte ha till uppgift att bistå myndigheten i teknisk-vetenskapliga frågor. Regeringen bör utse rådets ledamöter efter förslag från de partier som är företrädda i utrikesnämnden. I motion 1995/96:U12 yrkande 5 (mp) hemställs att rådet bör få ta del av underlagsmaterialet och att konsensusprincipen skall gälla vid rådets rekommendationer. I samma motion yrkandena 7 och 8 hemställs att alla ärenden bör föregås av samråd och att endast sådana utförselärenden som tillstyrkts av samtliga partier kan bli föremål för positiva beslut. Utskottet har inga invändningar mot förslaget att ombilda den rådgivande nämnden till ett råd för samråd med myndigheten med delvis nya och utvidgade uppgifter. Utskottet utgår från att det arbetssätt som utvecklats under de som rådgivande nämnden funnits kommer att fortsätta och att det faktum att en större krets av partier kommer att vara med inte kommer att utgöra något hinder för ett smidigt arbetssätt. Utskottet tillstyrker förslaget i denna del och avstyrker motion U12 yrkandena 5, 7 och 8 (mp).