yttr · GJ05JOU4Y · 1996-01-01 00:00:00 — I EU-arbetet skulle förena insatserna för en bättre miljö med åtgärder för att skapa nya arbetstillfällen. Med hänsyn till miljöfrågornas stora betydelse var det naturligt att den fortsatta utvecklingen av EU:s miljöpolitik diskuterades vid regeringskonferensen . Regeringen hade för avsikt att lyfta fram miljöfrågorna i samband med översynen av de grundläggande fördragstexterna. Utskottet uttalade i detta sammanhang för sin del bl.a. att regeringen borde verka för att principen om en hållbar utveckling införs i fördragstexten. Vidare ansåg utskottet att borde verka för en gemensam miniminivå för beskattning av koldioxidutsläpp och vara aktivt i det arbete som pågår i EU i fråga om skatteväxling. Enligt skrivelsen ankom det på medlemsländerna själva att ta initiativ på skatteväxlingsområdet. Det kan tilläggas att regeringens skrivelse 1995/96:120 Vår miljö, med redovisning av miljöarbetet , också innehåller ett avsnitt om utgångspunkterna för miljöarbetet i EU. Skrivelsen behandlas i utskottets betänkande 1995/96:JoU17. Grundläggande principer om hållbar utveckling m.m. Utskottet delar regeringens allmänna bedömning att innebar en förstärkning av det europeiska miljösamarbetet. Medborgarna i kräver en bättre miljö, och ett gränsöverskridande samarbete är ett oundgängligt medel för att uppnå detta mål. Ytterligare åtgärder måste vidtas i syfte att stärka såväl den gemensamma miljöpolitiken som förpliktelsen att väga in miljön vid beslut inom andra politikområden. I likhet med regeringen anser utskottet det viktigt att de principer för en hållbar utveckling som man enades om vid på ett tydligare sätt återspeglas i fördragstexten. Vidare finns det starka skäl som talar för att tillgången till en god miljö som en medborgerlig rättighet markeras i någon av de grundläggande artiklarna. Utskottet utgår från att tar upp frågan om ändring av fördragstexten utan att gör något uttalande härom i enlighet med motionerna U19 yrkande 3, U22 yrkande 33 och U25 yrkande 10. Mot bakgrund av regeringens överväganden förutsätter utskottet också att arbetar utifrån en klar miljöstrategi för att skärpa EU:s miljöpolitik i enlighet med yrkande 44 i motion U21. Ett övergripande svenskt mål enligt skrivelsen är att inte skall behöva sänka sin miljöstandard samt att vi skall vara drivande i EU:s miljöpolitik så att nya miljöregler sätts på en så hög skyddsnivå som möjligt. Miljöreglerna bör i huvudsak vara minimibestämmelser som ger länder möjlighet att gå före i miljöpolitiken. Utskottet ansluter sig till denna bedömning. Vad särskilt beträffar den s.k. miljögarantin enligt artikel 100a.4 vill utskottet understryka att artikeln är av grundläggande betydelse när det gäller möjligheten för enskilda medlemsländer att gå före i miljöarbetet och införa eller bibehålla strängare nationella regler. Av domar i hithörande mål är det svårt att dra några säkra slutsatser om hur långt ett medlemsland kan gå när miljökraven kommer i konflikt med t.ex. kraven på varors fria rörlighet. Den nuvarande utformningen av fördragstexten innebär otvivelaktigt att medlemsländerna åläggs flera begränsningar i detta avseende. Utskottet delar den uppfattning som framförs i flera motioner att artikeln bör ses över med en klar inriktning mot att miljöintresset får en starkare ställning och att enskilda länders möjligheter till nationella och mer långtgående regler utökas. Också i detta sammanhang anser sig utskottet kunna utgå från att regeringen driver frågan i enlighet med motionerna U21 yrkande 45, U22 yrkande 35, U25 yrkande 11 och U29 yrkande 27. Motionerna bör kunna lämnas utan vidare åtgärd med dessa uttalanden. Utskottet gör samma bedömning beträffande motion U29 yrkande 30. Motion U22 yrkande 34 om räckvidden av artikel 36 har nära samband med artikel 100a.4 och bör inte föranleda något särskilt uttalande av . Det kan tilläggas att miljöskydd i ordets vidare bemärkelse inte tillhör de allmänna intressen som uppräknas i artikel 36 och som utgör grund för nationella särregler för handel m.m. Däremot omfattas sådan miljölagstiftning som berör skyddet av den mänskliga hälsan, av djur och av växter. Utskottet utgår från att artikel 36 inte kan lämnas utanför diskussionerna när artikel 100a blir föremål för överväganden. Vid en eventuell fördragsändring måste sådana överväganden givetvis omfatta den grundläggande frågan om hur avvägningen mellan den inre marknadens funktioner respektive miljöskyddsintresset skall göras. Ekonomiska styrmedel, skatteväxling m.m. Som redovisats ovan ansåg utskottet i betänkande 1994/95:JoU23 att borde verka för en gemensam miniminivå för beskattning av koldioxidutsläpp och vara aktivt i det arbete som pågår i EU i fråga om skatteväxling. Enligt utskottets mening är frågan om koldioxidutsläppen och andra klimatpåverkande gaser av den största betydelse både från europeisk och global synpunkt. Enligt beräkningar gjorda av har koldioxidutsläppen ökat , och gjorda prognoser tyder på svårigheter att uppfylla det nationella målet att stabilisera koldixidutsläppen . Utformningen av en global strategi förbereds nu i i anslutning till Klimatdelegationens och klimat förändras (SOU 1995:96). Utskottet anser det angeläget att regeringen kraftfullt driver denna fråga i både nationella och internationella sammanhang. Av skrivelsen framgår att regeringen förutser att frågan om majoritetsbeslut på områden där det nu krävs enhällighet kan tas upp på regeringskonferensen. Till dessa områden hör bl.a. skatter och andra ekonomiska styrmedel. Utskottet delar regeringens bedömning att fler beslut bör kunna fattas med majoritet om miljösamarbetet skall bli effektivt. Det gäller inte minst på de områden som aktualiseras i motionsyrkandena om olika miljöpåverkande utsläpp. När det gäller skatteväxling kan det enligt utskottets mening vara lämpligt att avvakta resultatet av det nationella utredningsarbetet för att få en fastare grund för eventuella konkreta förslag inom gemenskapen. Utskottet är utöver det anförda inte berett att föreslå något uttalande från sida med anledning av motionerna U19 yrkandena 2 och 4, U21 yrkandena 46 och 47, U22 yrkande 24, U23 i motsvarande del, U25 yrkande 15 och U29 yrkandena 34 och 35. Liksom koldioxidutsläppen är frågorna om kemikaliekontroll exempel på angelägna miljöfrågor som med fördel kan drivas även i andra sammanhang än vid regeringskonferensen. Enligt tidigare riksdagsbeslut är kemikaliekontrollen ett prioriterat område i miljösamarbetet inom EU. Som framgår av skrivelse 1995/96:120 (s. 45) driver ett aktivt kemikaliearbete inom EU. I enlighet med anslutningsfördraget arbetar kommissionen med att se över sin kemikalielagstiftning så att den höjs till den svenska nivån för hälso- och miljöskydd. EU skall ha genomfört förändringar som motsvarar de svenska undantagen. driver nu aktivt på arbetet i och i kommissionen. En särskild utredning inom arbetar med frågor angående de svenska undantagen i fråga om vissa kemikalier. Av den nu aktuella skrivelsen framgår att regeringen ämnar verka för att den i gällande substitutionsprincipen blir accepterad som norm i gemenskapen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna U22 yrkande 32 och U25 yrkande 14, i den mån motionerna ej blivit tillgodosedda. Återstående yrkanden i motion U22 avser dels trafiksektorns ansvar för miljön, dels att miljöorganisationerna utnyttjas som remissorgan i samtliga fall där miljö, hälsa och säkerhet hotas (yrkandena 39 och 40). Som anförs i skrivelse 1995/96:120 (s. 59) måste arbetet med trafikens miljöanpassning drivas vidare på ett kraftfullt sätt. Huvudinriktningen för arbete med trafik- och miljöfrågorna i EU är att medverka till utvecklingen av ett mer miljöanpassat transportsystem i . I sak innebär det bl.a. skärpta miljökrav på fordon och bränslen, att investeringar i infrastrukturen bidrar till ett miljöanpassat transportsystem och samordnas med övriga planer för markanvändning och att miljökonsekvensbeskrivningar utvecklas. Utskottet instämmer med det allmänna syftet i motionen och förutsätter att arbetet med trafikens miljöanpassning drivs fortsatt aktivt inom ramen för det allmänna miljösamarbetet inom EU. Den närmare innebörden av yrkande 40 om miljöorganisationernas funktion som remissorgan framstår som oklar för utskottet. Om yrkandet syftar på förslag som framläggs inom EU:s institutioner förefaller det naturligt att miljöorganisationerna i samtliga medlemsländer enligt motionen skulle fungera som remissorgan när förslag framläggs som berör miljö, hälsa och säkerhet. Utskottet ifrågasätter för sin del om detta är en realistisk proce-durordning. I arbetar med frågor angående miljöorganisationernas rättsliga ställning i miljöarbetet. Innan frågan reglerats slutgiltigt på nationell nivå kan knappast föra fram långtgående krav om dessa organisationers ställning i Europasamarbetet. Utskottet avstyrker således yrkande 40 i motion U22. När det gäller den grundläggande rätten att ta del av miljöinformation anser utskottet att följande uppgifter kan vara av intresse. Allmänhetens rätt till miljöinformation finns reglerad inom EU i ett antal av gemenskapens rättsakter rörande skydd av skilda miljösektorer. Rådet antog ett direktiv i detta ämne (EEG 90/313). Direktivet grundas på artikel 130s och innehåller bl.a. en artikel som tillförsäkrar fri tillgång till och spridande av sådan miljöinformation som innehas av offentliga myndigheter. Direktivet förpliktar medlemsstaterna att dels tillförsäkra individen fri tillgång till miljöinformation, dels vidta nödvändiga åtgärder för att förse allmänheten med allmän information om miljötillståndet genom återkommande publikation av rapporter.