yttr · GJ05NU9Y · 1996-01-01 00:00:00 — Näringspolitikens syfte är - enligt näringsutskottets uppfattning och i likhet med vad som anförs i propositionen - att stödja företagens möjligheter att utvecklas och förnyas. Därvid måste både personalens kompetens och de möjligheter som ställs till förfogande av ny teknik utnyttjas. Näringspolitiken måste inriktas dels på att ge befintliga småföretag goda möjligheter att växa, dels på att underlätta framväxten av nya småföretag. vill vidare framhålla vikten av att det skapas sunda och fasta spelregler för näringslivet. Det gäller t.ex. det allmänna regelverket för företagen, skattesystemet och energipolitiken. Insatserna inom näringspolitiken bör främst vara av generell karaktär och avse områden där marknaden har lyckats mindre väl. I vissa fall kan också behov av mer selektiva, branschinriktade åtgärder uppstå. Näringspolitiken måste vara inriktad på att stärka konkurrens och konkurrensförmåga. En väl fungerande konkurrens är nödvändig för att upprätthålla omvandlingstrycket i ekonomin och därmed åstadkomma den erforderliga strukturomvandlingen. För en öppen ekonomi som den svenska är en effektiv konkurrens särskilt betydelsefull. Som redovisats pågår en rad översyner på konkurrensområdet, och näringsutskottet kommer att göra en förnyad prövning av konkurrensfrågorna när resultaten härav föreligger. Det bör också framhållas att inom EU har varit och är pådrivande i fråga om behovet av avregleringar och konkurrens på skilda områden. Frågan om privatisering av statliga företag som tas upp i vissa av de här aktuella motionerna är, som tidigare påpekats, föremål för behandling inom näringsutskottet med anledning av proposition 1995/96:141 om aktiv förvaltning av statens företagsägande jämte motioner, som innehåller liknande yrkanden. Till denna fråga återkommer utskottet i betänkande 1995/96:NU26. Med det anförda avstyrker näringsutskottet samtliga här aktuella motioner i berörda delar. övergår så till att behandla frågan om utgiftsområde 24 Näringsliv. tillstyrker regeringens förslag till ram för utgiftsområdet för åren 1997(1999 och avstyrker de här aktuella motionerna i berörda delar. När det gäller de i propositionen nämnda besparingarna på forskningsanslagen får näringsutskottet anledning att återkomma till denna fråga i samband med behandlingen av förslag på utskottets område i den forskningspolitiska propositionen . Energipolitikens inriktning och utgiftsområde 21 Energi Beträffande energipolitiken sägs i finansplanens avsnitt (3.3) om den ekonomiska politikens inriktning att ett nytt energisystem skall utvecklas. Avvecklingen av kärnkraften bör inledas och därefter fortsätta i jämn takt, sägs det. Den skall ske på ett sådant sätt att den elintensiva industrins konkurrensläge inte äventyras. På grundval av energiöverenskommelse, betänkande (SOU 1995:139) och remissvaren på detta kommer samtliga riksdagspartier att inbjudas till överläggningar om energipolitiken, meddelas det. Regeringen eftersträvar en bred parlamentarisk majoritet kring frågan om omställningen av energisystemet. En proposition om energipolitiska riktlinjer m.m. planeras . Regeringens förslag avseende utgiftsområde 21 Energi framgår av avsnitt 4 i propositionen (s. 63, 73 och 94). Utgiftsområdet omfattar anslag för energiforskning och energiteknisk utveckling inklusive bioenergiforskning samt stöd till upphandling av energieffektiv teknik. Inom ramen energipolitiska program för ny energiteknik, som avslutas under innevarande år, stöds genom bidrag investeringar i vindkraftverk, solvärmeanläggningar och biobränsleeldade kraftvärmeverk. Verksamheten med de olika programmen bedrivs i huvudsak inom . Viss verksamhet bedrivs även inom och för byggnadsforskning. Utgiftsområdet omfattar också och . De totala utgifterna för utgiftsområdet uppgår till ca . Preliminärt föreslås ramen uppgå till , till och till . Ramen kan komma att påverkas av beslut i den energipolitiska propositionen , varvid de åtgärder som föreslås förutsätts vara statsfinansiellt neutrala, sägs det i propositionen. Motion 1995/96:Fi78 (m) innehåller ett särskilt avsnitt (6.10) om kärnkraften och energipolitiken. Regeringens energipolitik är skadlig för såväl miljön som sysselsättningen och tillväxten, anför motionärerna. De menar att inriktningen att börja avveckla kärnkraften kommer att öka behovet av fossila bränslen och åsamka folkhushållet stora kostnader. Det är omöjligt att avveckla kärnkraften och slå vakt om den energiintensiva industrins konkurrenskraft, hävdas det. En bra energipolitik är en av de viktigaste förutsättningarna för att åstadkomma en hög tillväxt i ekonomin; den är också av central betydelse för att den önskvärda tillväxten skall kunna komma till stånd i former som är så skonsamma som möjligt för miljön, anför motionärerna vidare. De avvisar bestämt varje tanke på att framtvinga en avveckling av kärnkraften . En ersättning av kärnkraften med eldning av fossila bränslen och biobränslen ökar utsläppen av miljöskadliga ämnen, sägs det. En viktig utgångspunkt är att staten inte skall detaljplanera energisystemets utveckling, utan statens uppgift skall i stället vara att fastställa ramar och villkor som innebär att hushåll och företag ges långsiktigt hållbara spelregler, anser motionärerna. De menar att regeringen, som säger sig eftersträva en energipolitik i bred enighet, kan åstadkomma en sådan uppgörelse med Moderata samlingspartiet och , vilken skulle få stöd av svenskt näringsliv och fackliga organisationer, bl.a. LO. Beträffande utgiftsområdet 21 Energi föreslås i den nämnda motionen ingen förändring av regeringens förslag. Eftersom utgångspunkten för motionärerna är att staten inte skall detaljplanera energisystemets utveckling, anser de att behovet för att staten skall ta på sig stora kostnader för investeringar i ny energiteknik minskar. Staten anses dock ha ett stort ansvar när det gäller energiforskning. Motionärerna delar regeringens bedömning att kommande energipolitiska åtgärder bör vara statsfinansiellt neutrala och avvisar därför planer på en avvecklingsskatt på kärnkraften. I motion 1995/96:Fi79 (fp) finns ett särskilt avsnitt (6.8) med . Där sägs att eftersträvar politisk samling kring en realistisk energipolitik. har tydligt visat att de energipolitiska mål som fastställt är oförenliga, anför motionärerna och anser att det skulle ha oacceptabla miljömässiga och ekonomiska konsekvenser att avveckla all kärnkraft . Detsamma gäller stängning av ett aggregat under innevarande mandatperiod. I fråga om utgiftsområde 21 Energi konstateras i motionen att regeringen inte har räknat med någon budgetbelastning till följd av en förtida avveckling av kärnkraften. Eftersom regeringen planerar för att stänga ett aggregat och därefter fullfölja avvecklingen i vad som betecknas som jämn takt, torde betydande påfrestningar för samhällsekonomin och de offentliga finanserna uppkomma, anför motionärerna. Om det ( som regeringen anger ( inte skall bli någon försämring av de offentliga finanserna, måste finansiering antas ske med högre skatter, vilket i sin tur skulle få negativa effekter på ekonomins utvecklingskraft, heter det. När det gäller utgiftsområde 21 Energi noteras i motion 1995/96:Fi80 (v) att regeringen i den ekonomiska vårpropositionen anger att de förslag som kommer i den aviserade energipropositionen skall vara statsfinansiellt neutrala. Med hänsyn till regeringens uttalande om att en kärnkraftsreaktor bör tas ur drift under innevarande mandatperiod och till de kostnader som därmed kan beräknas uppkomma, ställer motionärerna frågan hur kostnaderna skall finansieras. Storleken på kostnaderna bestäms självfallet av vilken reaktor som ställs av, konstateras det. Eftersom utgiftsramen för området är upptagen med endast ca , torde regeringen få återkomma med annan finansiering för att hålla avvecklingslöftet, anför motionärerna. I motion 1995/96:Fi81 (mp) anförs beträffande energipolitikens inriktning att betydande insatser krävs för att miljöanpassa energiförsörjning. riksdagsbeslut att kärnkraften skall avvecklas till måste fullföljas, anser motionärerna och menar att användningen av fossila bränslen måste begränsas och på lång sikt avvecklas. Energikällor såsom vind, sol och biobränslen måste utnyttjas i betydligt större utsträckning, och energieffektiviseringen måste förstärkas, anför motionärerna vidare. De anser att det främsta styrmedlet för en omställning av energiförsörjningen bör vara en prispolitik, där icke förnybara och miljöstörande energislag beläggs med väsentligt högre energiskatter än vad som gäller, som en del av en skatteväxling. Detta kommer att leda till att aktörerna på energimarknaden tar initiativ till att starta omställningen, hävdas det. När det gäller utgiftsområde 21 Energi beräknas i motionen att det, förutom de nyssnämnda åtgärderna, kommer att behövas kompletterande insatser i form av statliga investerings- och utvecklingsbidrag . Jämfört med regeringens förslag föreslås en ökning av ramen med under vardera . Preliminärt föreslås följande fördelning av stödet: investeringsbidrag till vindkraftverk ( , utvecklingsbidrag till vindkraftverk ( , investeringsbidrag till solenergi ( , utvecklingsbidrag till solenergi ( , investeringsbidrag till biovärme och kraftvärme ( samt utvecklings- och investeringsbidrag till konvertering av elvärme ( . I ett avsnitt (4.5) om miljöpolitik för tillväxt och långsiktigt hållbar utveckling i motion 1995/96:Fi82 (kds) berörs energipolitikens inriktning. Där sägs att inom miljö- och energiområdet kommer arbetstillfällena att öka högst avsevärt när ett resursbevarande och ekologiskt synsätt etableras. Omställningen av energisystemet till förmån för eleffektivisering och energihushållning samt utveckling av förnybar elproduktion är en viktig faktor för tillskapandet av nya "gröna jobb", anför motionärerna. Beträffande utgiftsområde 21 Energi föreslås i den nämnda motionen inga förändringar jämfört med regeringens förslag. Det anförs att i aktivt har medverkat till att förutsättningar har skapats för en bred parlamentarisk uppgörelse om omställningen av energisystemet. Motionärerna framför förhoppningen att kommande partiledaröverläggningar skall leda till stabila spelregler för aktörerna på energimarknaden till gagn för såväl miljön som tillväxten. behandlade frågan om riklinjer för energipolitiken i sitt yttrande till finansutskottet över tillväxtpropositionen (prop. 1995/96:25). Utskottet (1995/96:NU3y) avstyrkte då ett motionsyrkande med hänvisning till att slutbetänkande och remissutfallet därav borde avvaktas innan politiska markeringar och ställningstagande gjordes. I en avvikande mening (m) förordades att skulle göra ett uttalande om att energipolitiken bör utformas så att tillväxt och sysselsättning främjas och miljöskadliga utsläpp begränsas samt att en förtida avveckling står i strid med en sådan politik. Ställningstagandena i finansutskottet (bet. 1995/96:FiU1) anslöt till de i näringsutskottet. beslöt i enlighet med finansutskottets förslag. ser posititvt på att regeringen avser att inbjuda samtliga riksdagspartier till överläggningar om energipolitiken. Som sägs i propositionen och i motion 1995/96:Fi82 (kds) är det angeläget att en bred parlamentarisk majoritet kan skapas kring frågan om omställningen av energisy- Utskottet tillstyrker regeringens förslag till utgiftsram för utgiftsområde 21 Energi och noterar att regeringen anger att de åtgärder som kan komma att föreslås i den energipolitiska propositionen förutsätts vara statsfinansiellt neutrala. Med detta avstyrker näringsutskottet samtliga här aktuella motioner i berörda delar För innevarande budgetår har till geologiska undersökning (SGU) för geologisk undersökningsverksamhet anvisats ca . I besparingssyfte föreslog regeringen i budgetpropositionen 1995 (prop. 1994/95:100 bil. 13) att den maringeologiska verksamheten vid SGU skulle avvecklas. Kostnaderna för denna verksamhet beräknades till för det förlängda /96. Mot bakgrund av motioner (s; m; c; fp; v; mp) bedömde på näringsutskottets förslag att SGU:s maringeologiska verksamhet är av sådan betydelse att en nedläggning inte borde komma i fråga (bet. 1994/95:NU18). Vidare konstaterades att användningsområdena för den aktuella informationen har relevans för flera departementsområden, och att det därför vore naturligt om en samfinansiering mellan berörda departement kunde införas. Regeringen anmodades att ta fram förslag med denna innebörd. För att förhindra att den maringeologiska verksamheten skulle upphöra och i avvaktan på ett förslag av regeringen beslöt att anslaget till SGU skulle ökas med jämfört med regeringens förslag och sålunda uppgå till ca . Eftersom det anvisade beloppet inte var tillräckligt för att verksamheten skulle kunna bedrivas under hela det förlängda /96, anmodades regeringen att under innevarande budgetår återkomma till med förslag som säkerställer verksamheten på . Som en tillfällig, engångsvis finansiering av det anvisade extra beloppet beslöt att engångsvis för /96 skulle föras från Energiteknikfondens innestående medel i till inkomsttitel på statsbudgeten. Det underströks att denna överföring av medel inte var någon bestående finansiering. Regeringen anmodades att återkomma till med förslag om en bestående finansiering, varvid denna skulle utformas så att en ökning av budgetunderskottet inte uppstår. Regeringen föreslår nu att de ökade kostnaderna för den maringeologiska verksamheten under det förlängda /96 skall finansieras genom indragning av reservationsmedel och anslagssparande, uppgående till ett belopp om . Till den av förordade samfinansieringen mellan berörda departement avser regeringen att återkomma i den kommande budgetpropositionen. I propositionen anges, som nämnts, att finansiering av den föreslagna ökningen av anslaget med skall ske genom indragning av reservationsmedel och anslagssparande. Någon precisering av vilka reservationsmedel eller vilket anslagssparande som avses görs emellertid inte i propositionen. Enligt vad utskottet har inhämtat avses anslagssparandet beröra två anslag, nämligen ramanslaget (C 8) för /95 och ramanslaget (C 9) för samma budgetår med vardera . noterar att regeringen har valt att ta i anspråk anslagssparande från två ramanslag. Anslagstypen ramanslag infördes för att ge myndigheterna bättre incitament att genomföra verksamheten effektivt och att hushålla med anslagsmedlen. Detta antas främjas av att ramanslaget ger en flexibilitet kring budgetårsskiftena som ökar den finansiella handlingsfriheten genom att både en sparmöjlighet och en kreditmöjlighet kopplas till anslaget. har begränsat anslagskrediten till högst av anslagsbeloppet, medan det för anslagssparandet inte finns någon begränsning. Den tilltänkta besparingen av reservationsmedlen finns inom två andra anslag. Det ena är reservationsanslaget () Teknisk forskning och utveckling för /95, där det finns en anslagspost (6) Till förfogande. Denna anslagspost står i regleringsbrevet upptagen med , varifrån skall användas för delfinansiering av den maringeologiska verksamheten. Det andra reservationsanslaget är Insatser för utbyggnad av fjärrvärmenäten (E 10) för /94, varifrån skall tas i anspråk. gjorde, som nämnts, den bedömningen att den maringeologiska verksamheten vid SGU är av sådan betydelse att en nedläggning inte bör komma i fråga. anmodade regeringen att återkomma med förslag som skulle säkerställa verksamheten under hela det innevarande budgetåret. Regeringen har föreslagit att ytterligare skall anvisas för ändamålet, vilket näringsutskottet tillstyrker. I riksdagsbeslutet framhölls, som tidigare redovisats, att den tillfälliga, engångsvisa finansieringen med inte var någon bestående finansiering, och att regeringen skulle återkomma med förslag om en bestående finansiering som säkerställer verksamheten på . konstaterar att regeringen inte lägger fram något sådant förslag i den nu aktuella propositionen. förutsätter att regeringen i den kommande budgetpropositionen återkommer med ett förslag om en varaktig finansiering av den maringeologiska verksamheten. () har i en skrivelse till regeringen redogjort för sin planerade medverkan i ett projekt avseende uppförande och förvaltning av en likströmslänk mellan och . Enligt planerna skall projektet genomföras av ett tilltänkt polskt-svenskt aktiebolag, som till skall ägas av , till av och till av det polska företaget (). Avsikten är att det polska företaget skall öka sin andel i bolaget som ägarandel skall minska. Likströmslänken planeras ha en effekt på . Den totala investeringen bedöms uppgå till ca . Enligt skrivelsen avser att finansiera sin medverkan, motsvarande ca , genom att dels teckna borgen för sin andel i de lån som bolaget för projektet tar upp, dels lämna delägarlån till bolaget från internt genererade medel. I skrivelsen hemställer om att med egna medel få lämna delägarlån om till bolaget och om bemyndigande att, intill ett belopp om , teckna borgen för verkets andel av bolagets lån. Fördelningen mellan borgen och delägarlån föreslås kunna bestämmas av . Genom beslut (prop. 1991/92:133, bet. NU30) fastställdes riktlinjer för verksamheten med det svenska storkraftnätet. Enligt riktlinjerna skall storkraftnätet och de statligt ägda utlandsförbindelserna förvaltas av en från kraftproducenterna fristående organisation, . Vidare angavs att skall äga och förvalta en tillräckligt stor andel av utlandsförbindelserna för att säkerställa svenska konsumenters och producenters möjlighet att sluta avtal om kraftaffärer med köpare och säljare utomlands. I samband med beslutet om införande av en ny ellagstiftning angavs att ( i syfte att tillgodose samhällets intresse av långsiktig försörjningstrygghet i elsystemet ( en strävan bör vara att tillkommande utlandsförbindelser ägs och förvaltas av staten (prop. 1994/95:222, bet. 1995/96:NU1). I en reservation (m, fp) anfördes att det är onödigt att statsmakterna uttalar att tillkommande utlandsförbindelser skall ägas och förvaltas av staten; staten ansågs genom den nya ellagstiftningen ha det inflytande över utrikeshandeln med el som erfordras. tillkallades en särskild utredare, f.d. kommunalrådet , med uppdrag att bl.a. pröva behovet av och möjligheterna att genom en lagreglering tillgodose denna strävan i fråga om ägandet av utlandsförbindelser. Utredningen har avlämnat sitt betänkande Regler för handel med el (SOU 1996:49). Där konstateras beträffande ägandet och förvaltandet av tillkommande utlandsförbindelser att staten redan med gällande lagstiftning har ett stort inflytande över etablerandet av dessa. Betänkandet kommer att remissbehandlas, varefter sedvanligt beredningsarbete sker. Det är angeläget att staten genom tillförsäkras ett bestämmande inflytande över en eventuell likströmslänk mellan och , anförs det i propositionen. Ett genomförande av projektet förutsätter koncession enligt lagen (1902:71, s. 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (den s.k. ellagen). Ansökan om koncession för utlandsförbindelse skall enligt lagen prövas av regeringen. Enligt är avsikten att det aktuella bolaget skall lämna in en ansökan om koncession för likströmslänken till regeringens prövning. har beslutat om bl.a. Svenska kraftnäts investerings- och finansieringsplan för åren 1995(1997 (prop. 1994/95:100 bil. 13, bet. Denna plan skall enligt förslaget nu utökas med för , varvid finansiering skall ske med verkets egna medel. Projektet förutsätter också att staten tecknar borgen för lån till det tilltänkta bolaget för Polen-förbindelsen intill högst , alternativt utfärdar kreditgarantier intill högst motsvarande belopp - för vilket regeringen begär bemyndigande. Det planerade bolaget bör ses som ett dotterbolag till , konstateras det i propositionen. Regeringens förslag avvisas i motion 1995/96:Fi81 (mp) med motivering att det är illa genomtänkt. Export av svensk el till skulle kunna försvåra en kärnkraftsavveckling i och strider därmed mot tidigare beslut, anför motionärerna. De påpekar att import av polsk el till sannolikt skulle innebära ökade svavelutsläpp och ökat kärnkraftsberoende i . En likströmskabel mellan och bör inte läggas ut inom överskådlig framtid, anför motionärerna. I stället anser de att betydande satsningar bör göras på ökad effektivitet i energianvändningen och på ökad användning av förnybar energi som ersättning för kärnkraft och fossila bränslen i såväl som . tillstyrker regeringens förslag rörande . Som redovisats avser att lämna in en ansökan om koncession till regeringen, varefter en prövning i enlighet med gällande lagstiftning kommer att göras. Farhågorna som framförs i motion 1995/96: Fi81 (mp) finner utskottet mot bakgrund härav obefogade; motionen avstyrks i berörd del av näringsutskottet.