yttr · GJ05AU3Y · 1996-01-01 00:00:00 — En sådan målsättning förutsätter enligt utskottets mening att EU kan visa resultat i sysselsättningsfrågan. Den låga sysselsättningen och den höga arbetslösheten är ett av EU:s och de enskilda medlemsländernas allvarligaste problem. Kampen mot arbetslösheten kan inte isoleras till de enskilda medlemsländerna utan måste drivas med högsta prioritet utifrån ett gemensamt europeiskt perspektiv. Utskottet anser att kampen mot arbetslösheten måste ges lika stor tyngd i det europeiska samarbetet som ambitionerna på det monetära området. Det råder som utskottet ser det ingen motsatsställning mellan dessa båda mål, utan tvärtom kan de förstärka varandra. De beslut som fattades vid i är av stor betydelse för kampen mot arbetslösheten, och utskottet fäster mycket stor vikt vid en uppföljning av Essenbesluten. Likaså visar slutsatserna av på det stora engagemang och den vilja som finns i det europeiska samarbetet för att prioritera sysselsättningsfrågan. är det enligt utskottets mening viktigt att understryka att det är en sak för varje medlems-land att bedöma den egna situationen och att välja var tyngdpunkten i det nationella sysselsättningsprogrammet skall ligga. Utskottet ställer sig bakom regeringens vilja att vid regeringskonferensen arbeta för att det i grundfördraget förs in ett avsnitt om sysselsättningspolitik. Avsnittet skall slå fast gemensamma mål, gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer för sysselsättningspolitiken. Utskottet stöder också viljan att skapa starkare mekanismer för samordning mellan finans- och arbetsmarknadsministrarna, upprättandet av en särskild sysselsättningskommitté och strävan till en ökad samordning av den ekonomiska politiken för att nå en högre och jämnare tillväxt och sysselsättning. Utskottet noterar att några av motionerna innehåller detaljerade krav på inriktningen av den svenska positionen under konferensen inbegripet utförliga krav på den sysselsättningspolitik som bör föras inom EU resp. nationellt. Utskottet anser som allmän utgångspunkt att inför konferensen inte bör binda upp regeringen med alltför detaljerade anvisningar. Utskottet noterar den samsyn när det gäller svensk ståndpunkt i sysselsättningsfrågan som redovisas av främst i motion U25, i motion U21 men även i långa stycken av i motion U22. Utskottet delar därvid helt uppfattning om att en framgångsrik sysselsättningspolitik bl.a. förutsätter ett företagarvänligt klimat. Utskottet delar å andra sidan inte syn på motsatsförhållandet mellan den monetära politiken och kampen mot arbetslösheten. Utskottet är heller inte berett att nu förorda att skall binda upp regeringen att vid konferensen driva frågan om sådana kvantitativa mål som föreslår eller kravet om att ett medlemsland skall garantera alla medborgare vissa allmännyttiga tjänster. förslag om att ge Essenpunkterna en fast institutionell ram är alltför vagt för att utskottet skall kunna ha någon definitiv uppfattning i frågan. Utskottet anser inte att det är något behöver uttala sig om inför regeringskonferensen. I den mån motionerna U21, U22 och U25, alla i motsvarande delar, inte tillgodosetts av vad som anförts avstyrker utskottet bifall till dem. i motion U23 och i motion U29 är med litet olika utgångspunkter emot att öka det europeiska samarbetet på det sätt som skisserats ovan för att motverka arbetslösheten. å sin sida anser att det räcker med att fullfölja den inre marknaden, att införa en stabil gemensam valuta och att fullfölja Essenpunkterna. menar vidare att förslaget om en gemensam sysselsättningspolitik är alltför vagt för att genomföras. å andra sidan förefaller att motsätta sig ett överstatligt samarbete på sysselsättningsområdet närmast av demokratiska skäl, dvs. för att den politiska inriktningen inte skall undandras ett medlemslands medborgare. Utskottet hyser för sin del inte minsta tvivel om att sysselsättningsfrågan måste lösas med mer av europeiskt samarbete. kommer arbetsmarknadspolitiken även att vara en nationell angelägenhet. Det är dock av stor vikt att medlemsländerna har en gemensam strategi för att möta arbetslösheten och få till stånd högre sysselsättning. De åtgärder för fram i motionen är enligt utskottets mening inte tillräckliga för att lösa sysselsättningsproblemen i . Utskottet vill vidare framhålla att det pågår ett intensivt arbete med att närmare utreda hur frågan skall hanteras vid regeringskonferensen. Utskottet avstyrker med det anförda bifall till motionerna U23 och U29 i motsvarande delar. Utskottet delar uppfattning att en aktiv arbetsmarknadspolitik i sig inte förslår att lösa vare sig eller sysselsättningsproblem. Utskottet uppfattar för sin del inte heller förslaget om ett ökat europeiskt samarbete i sysselsättningsfrågan som en fråga om mer arbetsmarknadspolitik. Utskottet tror också att nettotillskotten av jobb i allt väsentligt kommer att genereras i tjänstesektorn. förslag om en skatteväxling för att stimulera till fler jobb i tjänstesektorn måste dock sättas in i ett större ekonomiskt sammanhang, och utskottet anser inte att det är nödvändigt för att uttala sig i frågan inför den nu aktuella regeringskonferensen. Motion U19 i berörd del avstyrks med det anförda. Skrivelsen, avsnitt 7.6 Arbetstagarnas rättigheter Om ett land står utanför det sociala protokollet, som rör bl.a. arbetstagarnas rättigheter, kan det innebära en snedvridning av konkurrensförhållandena om landet tillämpar lägre löner och sämre sociala villkor än övriga länder i EU. bör vid regeringskonferensen verka för att det sociala protokollet skrivs in i och därmed kommer att gälla i samtliga medlemsstater. Arbetsmarknadsparterna och kollektivavtalen har en central roll när det gäller att möta de utmaningar som står inför. Kollektivavtalen kan genom sin flexibilitet fungera bättre än lagstiftning, särskilt i ett snabbt föränderligt . Enligt regeringen bör det övervägas om inte sådana fördragsändringar bör genomföras som innebär att kollektivavtal skall kunna jämställas med lagstiftning i de länder där så är möjligt, dvs. där täckningsgraden är hög och där avtalen har rättslig verkan nationellt. Möjligheten för parterna att vidta stridsåtgärder bör även ligga utanför EU:s reglering. Regeringen avser att vid konferensen ta upp frågan om att de enskilda medlemsländerna skall införa nationella regler som möjliggör internationella sympatiåtgärder. i motion U23 (delvis) betonar vikten av en väl fungerande arbetsmarknad inom EU för att förhindra att arbetslösheten låses fast på en hög nivå. Förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare bör huvudsakligen regleras genom nationell lagstiftning. Gemensam lagstiftning erfordras i princip bara i fråga om gränsöverskridande aktiviteter och för att åstadkomma konkurrensneutralitet. Europeisk reglering av det som i praktiken utgör ersättning för arbete riskerar att leda till betydande välfärdsförluster. De reformer som är nödvändiga för att den svenska arbetsmarknaden skall fungera bättre måste beslutas i . Härav följer att stridsåtgärder på arbetsmarknaden bör regleras nationellt. Internationella stridsåtgärder bör medges endast i begränsad omfattning. En stor andel av arbetstagarna i är sysselsatta i offentliga monopol vilket lett till inlåsningseffekter, en könssegregerad arbetsmarknad och dåligt fungerande lönebildning. Det är en angelägen nationell uppgift att bryta de offentliga monopolen. Arbetet med att bryta monopol i ett vidare perspektiv hanteras bäst inom ramen för den gemensamma marknaden och bör bli nästa steg för den inre marknaden. Socialpolitik, socialförsäkringar, sociala transfereringar och utbildningspolitik skall inte vara gemenskapspolitik. i motion U21 (yrk. 5) anser att skall kompletteras med bl.a. sociala stadga och den sociala stadgan som ratificerades av elva medlemsstater. i motion U22 anser att EU:s inre marknad måste reformeras i grunden. Partiet vill bl.a. att gemensamma internationella fackliga och sociala program införs med minimikrav på arbetsrätt, koncernfackligt samarbete osv. Enligt motionen bör regeringen verka för att fördraget tillåter att EU:s direktiv kan implementeras via kollektivavtal (yrk. Det bör också fastslås i fördraget att nationella lagar och avtal gäller arbetstagare från andra länder då de arbetar i det berörda medlemslandet. bör enligt motionen således driva kravet på en mellanstatlig överenskommelse om att en arbetstagare från tredje land skall ha samma rättigheter i unionen som en EU-medborgare (yrk. () i motion U20 begär ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om fördragsändringar för att utveckla den sociala dimensionen. Motionären välkomnar att regeringen avser att verka för ett slut på konkurrens genom social dumpning. Kravet på att internationella sympatiåtgärder skall vara möjliga i hela EU är viktigt eftersom EU har en gemensam arbetsmarknad. Motionären motsätter sig dock att regeringen därvid låst sig för en reglering utanför EU:s ram. Enligt motionen måste frågan övervägas i samband med diskussionen om på vilket sätt grundläggande fackliga och medborgerliga rättigheter skall garanteras inom EU. Enligt motionen måste frågan om att skapa en arbetsrättslig grund för fristående avtal på Europanivå lösas. Motionären anser vidare att regeringen bör verka för att rådet skall kunna fatta beslut om miniminormer inom hela det sociala området med kvalificerad majoritet. Slutligen efterlyser motionären ett resonemang om arbetsmarknadsparternas medverkan. En sådan medverkan förekommer i den s.k. permanenta sysselsättningskommittén. I motionen förordas att trepartssamarbetet - regering, arbetsgivare, arbetstagare - stärks. EU har en hel del gemensamma regler som rör arbetslivets område. Skälet till det är främst den inre marknadens fria rörlighet över gränserna för arbetskraft. Beslut om sådana regler fattas i allmänhet med enhällighet. Regler som gäller arbetsmiljö beslutas dock med kvalificerad majoritet. Genom ett avtal fogat till ett särskilt protokoll till (det sociala protokollet) har alla EU-länder utom enats om att utvidga samarbetet på arbetslivsområdet. Genom det sociala protokollet har 14 av medlemsstaterna ett eget regelverk för att lägga fram lagförslag som rör arbetslivet. Regelverket gör det möjligt att lagstifta inom ett bredare fält än vad medger. Möjligheten att besluta med kvalificerad majoritet är också större. Regler som antas med stöd av protokollet gäller inte i , däremot på brittiska företag verksamma i annat EU-land. Proceduren enligt det sociala protokollet tas bara till om ministerrådet har misslyckats med att fatta enhälligt beslut enligt . De mål som anges i det sociala protokollet är bl.a. att främja sysselsättning, förbättra levnads- och arbetsvillkor, skapa ett fullgott socialt skydd och främja dialogen mellan arbetsmarknadens parter. På följande områden kan, enligt protokollet, beslut fattas med kvalificerad majoritet: - information och samråd med arbetstagare, - jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden, - åtgärder för långtidsarbetslösa. Dessa beslut gäller minimiregler vilka inte hindrar de berörda medlemsländerna att behålla och införa strängare regler. Enhällighet skall fortfarande gälla vid beslut inom följande områden: - social trygghet och socialt skydd för arbetstagare, - skydd för arbetstagare när anställningen upphör, - representation och kollektivt tillvaratagande av arbetstagarnas in-tres-sen (inkl. med-be-stäm-mande), - anställningsförhållanden för medborgare utanför EU, - ekonomiska bidrag till sysselsättningsfrämjande åtgärder. Länderna har i protokollet enats om att inte införa regler på EU-nivå i frågor om löner, föreningsrätt och rätten att vidta stridsåtgärder. Genom det sociala protokollet har kommissionen en skyldighet att samråda med arbetsmarknadens parter innan den lägger fram förslag till nya regler på arbetslivets område. Parterna har på sig att försöka lösa frågan genom kollektivavtal på Europanivå. En medlemsstat kan dessutom överlåta åt arbetsmarknadens parter att införliva regler genom kollektivavtal. Utskottet ställer sig bakom förslaget om att regeringen vid verkar för att det sociala protokollet skrivs in i och därmed kommer att gälla i samtliga medlemsstater. Utskottet anser att det i hög grad är ett svenskt intresse att höga krav på arbetslivets område värnas och att alltför stora skillnader mellan medlemsländernas lagstiftning undanröjs. i motion U23 förespråkar "en väl fungerande arbetsmarknad" och att förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare huvudsakligen bör regleras genom nationell lagstiftning. Utskottet kan konstatera att det sociala protokollet, som redovisats ovan, har för arbetstagarna inneburit att viktiga frågor om sysselsättning, arbetsvillkor och socialt skydd kommit upp på EU-nivå. Det är bra och förhindrar konkurrens genom s.k. social dumpning. Den moderata ståndpunkten är enligt utskottets mening därmed på viktiga områden de facto överspelad. I ett par avseenden delar utskottet den moderata uppfattningen. Löner, föreningsrätten och rätten att vidta stridsåtgärder bör regleras på nationell nivå. Utskottet avstyrker med detta motion U23 i motsvarande del. vill i motion U21 att skall kompletteras med sociala stadga och EG:s sociala stadga . Utskottet anser att frågan behöver utredas. När det gäller EG:s sociala stadga konstaterar utskottet att stadgan är en politisk avsiktsförklaring och att det var för att realisera delar av dess mål som det sociala protokollet tillkom. Utskottet delar motionärernas uppfattning att ett införlivande av den sociala stadgan inte kan ersätta ett införlivande av det sociala protokollet eftersom dokumenten rör olika dimensioner av samarbetet. Vilka fördelar som kan uppnås genom ett införlivande av sociala stadga är mycket oklart och behöver utredas. Klart är att flertalet av EU:s medlemsländer redan har anslutit sig till denna stadga. Utskottet avstyrker med detta bifall till motion U21 i berörd del. uppfattning i motion U22 om att regeringen skall verka för att EU:s direktiv skall kunna implementeras via kollektivavtal förefaller att tillgodoses av vad som sägs i skrivelsen. Partiet förespråkar vidare införandet av gemensamma internationella, fackliga och sociala program med minimikrav på arbetsrätt, koncernfackligt samarbete osv. anser slutligen att regeringen bör driva frågan om en mellanstatlig överenskommelse om att arbetstagare från tredje land skall ha samma rättigheter som EU-medborgare. Utskottet sympatiserar i stort med vad som sägs i motionen och bedömer att de aktuella frågorna i första hand bör hanteras inom ramen för bestämmelserna i det sociala protokollet. Utskottet anser inte att det finns skäl att inför konferensen binda upp regeringen i fråga om hur den sociala dimensionen skall utvecklas . Motion U22 i berörda delar bör inte föranleda någon åtgärd i motion U20 delar regeringens uppfattning om behovet av en gränsöverskridande konflikträtt och rätt till internationella sympatiåtgärder. I motsatts till regeringen menar motionären emellertid att regleringen inte bör ske nationellt utan inom ramen för . Utskottet anser för sin del att möjligheterna för arbetsmarknadsparterna att vidta stridsåtgärder även bör ligga utanför EU:s reglering. Det är dock önskvärt med nationella regler som möjliggör internationella sympatiåtgärder. Motionären tar också upp frågan om behovet av en arbetsrättslig grund på europeisk nivå som skapar garantier för efterlevnaden av avtal mellan europeiska arbetsmarknadsparter. I motionen berörs vidare frågan om att miniminormer skall kunna beslutas med kvalificerad majoritet inom hela det sociala området samt slutligen hur arbetsmarknadsparternas medverkan skall kunna stärkas. Utskottet anser att motionärens frågor är viktiga och bör övervägas vidare. Utskottet anser att inte på det underlag som står till buds bör uttala någon bestämd uppfattning i dessa frågor. Motion U20 avstyrks med det anförda. m.fl. (s) anser i motion U24 (yrk. 1) att regeringskonferensen bör ta initiativ till en översyn och modernisering av EU:s personalpolitik. Översynen bör avse löne- och anställningsförmåner för EU-anställda och förtroendevalda. Syftet bör vara att de anställda förutom förvaltningsmässig kompetens skall ha erfarenhet från andra verksamheter på nationell nivå och en god kontakt med vanliga medborgares verklighet i olika europeiska stater. Systemet med livslånga anställningar som mål för EU:s personalpolitik bör enligt motionen ersättas med personalplaner som underlättar nyrekrytering och en sund personalomsättning. Enligt vad utskottet erfarit regleras personalpolitiken i EU:s institutioner bl.a. av regler i det s.k. fusionsfördraget och av beslut som fattas av rådet. Initiativrätten på området tillkommer exklusivt kommissionen. Förändringar av EU:s personalpolitik kan åstadkommas på två vägar. Antingen genom att medlemsländerna påverkar de inom kommissionen ansvariga tjänstemännen att ta initiativ på området eller genom att medlemsländerna skapar sig en egen initiativrätt över personalpolitiken. Det senare kräver en fördragsändring. Utskottet anser att EU:s personalpolitik med svenska mått mätt förefaller att vara otidsenlig. Huruvida den är ändamålsenlig eller inte och hur den eventuellt skall förändras är frågor som utskottet med det underlag som står till buds inte kan bedöma. Utskottet anser att frågan är viktig och att regeringen därför bör följa frågan. Med detta avstyrks motion U24 i berörd del. framhåller i motion U25 (yrk. 17) att EU:s politik syftar till att främja en harmonisk utveckling inom hela gemenskapen och att gemenskapen enligt artikel 130a särskilt skall sträva efter att minska skillnaderna mellan olika regioner. Fördragsbestämmelsen ger dock inte en heltäckande bild av de särskilda problem som regioner långt från centrum brottas med. förordar att vid regeringskonferensen verkar för att en bestämmelse införs i fördraget i enlighet med den diskussion som förts i reflektionsgruppen om stöd till "regionerna och öarna i Europeiska unionens medlemsstaters yttersta periferi". anser i motion U29 (yrk. 32) att regeringen bör driva frågan om att EU:s regionalpolitiska stöd endast skall utgå till miljövänliga projekt. anser i motion U22 (yrk. 28) att EU:s inre marknad måste reformeras, och partiet föreslår en rad förändringar. En fungerande frihandel förutsätter att länderna agerar på lika villkor, och i motionen föreslås bl.a. att Regionala driftstöd, t.ex. transportstöd, skall vara tillåtna för att uppväga de nackdelar som klimat och geografiska avstånd innebär. Utskottet har ingen annan uppfattning än i motion U25 när det gäller betydelsen av EU:s politik för att främja en harmonisk utveckling inom hela gemenskapen och att minska skillnaderna mellan olika regioner. Utskottet anser dock till skillnad mot motionärerna att innehåller det nödvändiga instrumentet - strukturfonderna - för att förverkliga en bra re-gio-nalpolitik. Utskottet ser inget behov av en fördragsändring och avstyrker bifall till motion U25 i här berörd del. EU:s strukturfondsmedel skall självfallet användas med tillbörlig miljöhänsyn. Något särskilt uttalande härom från sida med anledning av bedömer utskottet inte vara nödvändigt. Motion U29 i berörd del avstyrks med det anförda. kan enligt lämna transportstöd enligt nuvarande regler förutsatt att vissa anpassningar görs . Kommissionen har ännu inte behandlat frågan om tillåtligheten av andra svenska driftstöd i form av sysselsättningsbidrag och nedsatta socialavgifter. De statliga företagsstöden ses över i en offentlig utredning (dir. 1995:124). Utskottet bedömer att inte heller denna fråga bör föranleda något uttalande från sida inför regeringskonferensen. Utskottet avstyrker därför bifall till motion U22 i berörd del.