yttr · GJ05JUU9Y · 1996-01-01 00:00:00 — Utskottet (1994/95:JuU14 s. 7) påpekade att miljöbrottslighet, särskilt i grövre former, ofta utgör ett led i ekonomisk brottslighet som polisen i enlighet med vad regeringen uttalade i budgetpropositionen hade att särskilt prioritera. Utskottet var emellertid inte berett att härutöver ta ställning för att bekämpningen av all miljöbrottslighet skulle prioriteras framför bekämpningen av annan, allvarlig, brottslighet. Utskottet avstyrkte i sitt av godkända betänkande bifall till motionen. Även i samband med riksdagsbehandlingen av budgeten för åklagarväsendet behandlade utskottet en motion vari yrkades en ökning av anslaget till åklagarmyndigheterna för att användas för personalförstärkningar och utbildning när det gäller miljöbrott. Utskottet (1994/95:JuU18 s. 7) anförde inledningsvis bl.a. att samtliga aspiranter som antas till åklagarutbildningen deltar i utbildning i bl.a. miljörätt inför sin juris kandidatexamen, samt att miljöbrottslighet därutöver behandlas under ett eget avsnitt i åklagarkurs 1 i åklagarväsendets aspirantutbildning. Utskottet konstaterade att miljöbrottslighet inte sällan har ett samband med ekonomisk brottslighet och hänvisade till att budgetramen för åklagarväsendet under /95 förstärkts för anställning av 30 ekoåklagare. Utskottet var inte berett att förorda att åklagarmyndigheterna anvisades ytterligare medel utöver regeringsförslaget. Utskottet förutsatte att det inom åklagarväsendet vid de nödvändiga prioriteringar som måste göras avsattes lämpliga resurser för utbildning och utredning av miljöbrottslighet. Utskottet avstyrkte i sitt av godkända betänkande bifall till motionen. Även i samband med att utskottet behandlade regeringens skrivelse om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten (skr. 1994/95:217) avstyrktes en motion som rörde frågan om miljöbrottslighet. I skrivelsen redovisade regeringen sin strategi som innebar att myndigheterna väsentligt skulle fördjupa sitt samarbete för att effektivisera kontroll, utredning och lagföring för att i ökad utsträckning kunna förebygga ekonomisk brottslighet. Samverkan skulle, enligt skrivelsen, omfatta såväl statliga som kommunala myndigheter. I motionen yrkades att de aviserade samordningsåtgärderna också borde gälla miljöbrottsligheten. Utskottet (1994/95:JuU25 s. 24) konstaterade att det inte förelåg någon oenighet i frågan. Miljöbrottslighet kunde, ansåg regeringen i sin skrivelse, också räknas till den ekonomiska brottsligheten och det krävdes också samordning när det gäller åtgärder mot ekobrottslighet i form av miljöbrott. Utskottet ansåg att motionen fick anses tillgodosedd genom regeringens uttalande. I samma ärende avstyrkte utskottet en motion vari efterlystes bättre utbildning för rättsväsendet när det gäller miljöbrottslighet. Utskottet konstaterade att bekämpningen av miljöbrottslighet ställer särskilda kompetenskrav men avstyrkte bifall till motionen mot bakgrund av att regeringen aviserat ett uppdrag till samtliga myndigheter att planera och genomföra kompetensutveckling bl.a. inom åklagarväsendet i fråga om ekonomisk brottslighet. I ett frågesvar i kammare (snabbprotokoll 1995/96:26) om miljöbrott anförde justitieministern bl.a. att en höjning av kompetensen rörande miljöbrott initierats och att särskilda utbildningsinsatser för såväl poliser som åklagare vidtagits sedan i vart fall mitten av 80-talet. Hon anförde vidare att det ges en åtta veckors miljöutbildning för särskilda utredare av miljöbrott. Utbildningen omfattar, förutom lagstiftningen på området, även ekologi och miljövård samt samverkan mellan polis och tillsynsmyndigheter. Inom utredningsväsendet pågår överväganden när det gäller sanktionssystemet på miljöområdet. skall enligt tilläggsdirektiv (1994:134) utreda hur ett nytt sanktionssystem kan se ut. Utredningen skall enligt sina direktiv lämna ett slutbetänkande . Vidare har en särskild utredare tillkallats för att utreda frågor om sanktioner vid brott i näringsverksamhet med syfte att effektivisera bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten (dir. 1995:95). I uppdraget ingår att kartlägga och utvärdera hur reglerna om företagsbot tillämpas. Utredaren skall mot bakgrund av denna utvärdering utarbeta förslag till ett effektivt sanktionssystem såvitt avser brott inom näringsverksamhet. Vid detta arbete skall utredaren överväga om ett system med företagsbot bör ersättas med ett ansvarssystem med straff som riktar sig mot juridiska personer i likhet med vad som finns i vissa andra länder. Utskottet har vidare från Riksåklagaren erfarit att en fördjupad utbildning för åklagare när det gäller brott mot miljölagstiftningen skall genomföras med början . Utbildningens syfte är att ge en första grundläggande beskrivning av den viktigaste miljölagstiftningen samt hur en förundersökning bedrivs. Utskottet kan konstatera att flera utbildningsinsatser redan initieras för rättsväsendets företrädare när det gäller miljöbrottslighet. Utskottet utgår, liksom tidigare, från att det inom åklagarväsendet avsätts lämpliga resurser för utbildning och utredning av miljöbrottslighet vid de prioriteringar som måste göras. När det gäller motionsönskemålet om prioritering av bekämpning av miljöbrottslighet kan utskottet konstatera att denna fråga bör behandlas i samband med beredningen av årets budgetproposition. Utskottet kan vidare konstatera att miljöbrottsfrågorna är föremål för överväganden inom ramen för det miljöbalksarbete som pågår. Ur detta arbete kan det givetvis komma fram en del förslag som effektiviserar det rättsliga förfarandet. Utskottet anser det inte nödvändigt med ett riksdagsuttalande i anledning av nu berört motionsyrkande.