yttr · GJ05AU6Y · 1996-01-01 00:00:00 — Såväl av propositionen som av motionerna framgår att arbetsmarknaden för de äldre är problematisk. Mot denna bakgrund anser utskottet att det är värt att pröva initiativ av olika slag för att de äldre arbetslösa skall kunna komma till sin rätt på arbetsmarknaden. Utskottet kan därför ställa sig bakom föreliggande regeringsförslag om offentliga tillfälliga arbeten för äldre. Det är naturligtvis ett slöseri att inte utnyttja den erfarenhet och kompetens i arbetslivet som de äldre besitter. Med hänsyn till olika personalneddragningar inom den offentliga sektorn ser utskottet fördelarna med att de resurser som de äldre arbetslösa inte får användning för på annat sätt utnyttjas för att höja kvaliteten inom den offentliga sektorn. Arbetsuppgifterna får dock inte undantränga ordinarie verksamhet, utan de skall vara ett nettotillskott. Därför skall arbetsgivaren med berörda arbetstagarorganisationer träffa överenskommelse om vilka uppgifter som skall kunna utföras som offentliga tillfälliga arbeten och hur många personer som skall kunna omfattas av dessa. Åtgärden med offentliga tillfälliga arbeten är planerad som en kortvarig åtgärd i syfte att minska problemen för de arbetslösa äldre i en svår arbetsmarknadssituation. Det får naturligtvis inte vara fråga om att erbjuda dessa personer arbeten som de inte har förmåga eller lämplighet för. Utskottet förutsätter att anvisningarna sker omdömesgillt. För att inte "låsa in" personerna i offentliga tillfälliga arbeten omprövas arbetsförmedlingens anvisning till sådant arbete minst en gång . Det förutsätts att personerna fortsätter att söka jobb på den öppna marknaden. Utskottet utgår från att åtgärden blir föremål för en noggrann utvärdering vad gäller effekterna för såväl personerna i åtgärden som de arbetsplatser och branscher som berörs. I likhet med avvisar i motion Fi117 den föreslagna 55-årsgränsen och tvekar om det alls behövs någon nedre gräns. I motion Fi127 begärs att egenföretagare och deras närstående skall få bättre möjligheter att utnyttja åtgärden offentliga tillfälliga arbeten. Utskottet menar att i ett svårt arbetsmarknadsläge och under hårda budgetrestriktioner kommer man inte ifrån att prioriteringar måste göras. I föreliggande fall har en klar och tydlig prioritering gjorts till förmån för de äldre arbetslösa, vilket utskottet ställer sig bakom. Sammanfattningsvis anser arbetsmarknadsutskottet att bör godkänna regeringens förslag (yrk. 24) att äldre arbetslösa skall ges möjlighet till viss sysselsättning inom offentliga sektorn (avsnitt 7.4.2). bör avslå motionerna Fi116 (yrk. 38), Fi 117 (yrk. 46), Fi118 (yrk. 21 delvis), Fi122 (yrk. 5), Fi123 (yrk. 3 delvis) samt Fi127 (yrk. Regeringens förslag till lagreglering behandlas senare i utskottets yttrande. I detta sammanhang tar utskottet upp förslag till åtgärd för lokalt bundna långtidsinskrivna i motion Fi116. Enligt utskottets uppfattning är åtgärden utformad på ett sätt som kan väntas skapa inlåsningseffekter. avstyrker därför motion Fi116 (yrk. Beträffande förslag om utredning av lokala arbetsmarknader i motion Fi117 anser utskottet att det finns goda möjligheter att vinna erfarenheter av ett likartat system som systemet med offentliga tillfälliga arbeten skall tillämpas. Dessutom har utskottet förordat att en noggrann utvärdering görs. avstyrker därför motion Fi117 (yrk. Arbetshandikappade på arbetsmarknaden (s. I syfte att studera hur hela det offentliga stödet till arbetshandikappade fungerar avser regeringen att se över effektiviteten i de arbetsmarknadspolitiska medel som avsätts till lönebidrag samt till . Moderata samlingspartiet skisserar i motion A49 ett mer ändamålsenligt rehabiliteringssystem än dagens som ombesörjs av flera institutioner. Mest omfattande är den verksamhet som bedrivs av . Motionärerna förordar ett rehabiliteringssystem som bygger på mera direkt samarbete med företagen. I samband med införandet av ett sådant system anser motionärerna att verksamhet liksom lönebidragen bör bli föremål för extern utvärdering (yrk. i kommittémotion Fi123 (yrk. 7) vill i enlighet med sitt budgetalternativ, utöver vad regeringen föreslagit , anslå av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder till lönebidrag. i motion Fi116 framhåller att regeringen tolkat beslut med anledning av arbetsmarknadsutskottets initiativ, i fråga om lönebidragsanställda i allmännyttiga organisationer, så att det bara är vid omförhandlingar efter som ett oförändrat bidrag kan lämnas året ut. Det framgår av den ändring som regeringen gjort i lönebidragsförordningen med anledning av initiativet. Det var, sägs det i motionen, knappast andemeningen i beslut. bör ge regeringen till känna behovet av en ändring i lönebidragsförordningen på den här punkten (yrk. anser vidare att den numera slopade bestämmelsen i 17 a § i lönebidragsförordningen skall återinföras (yrk. Bestämmelsen innebar att arbetsförmedlingen i samband med omförhandling av ett lönebidrag särskilt skulle beakta risken för att den arbetshandikappade förlorade arbetet. föreslår i motion Fi118 (yrk. 22 delvis) att en paragraf motsvarande den förutvarande 17 a § i lönebidragsförordningen skall införas. Bestämmelsen skall innebära att en sänkning av lönebidraget inte skall ske om det finns risk för att den arbetshandikappade sägs upp. Möjligheten till oförändrat bidrag skall enligt motionen även gälla dem som redan fått nya beslut . Slutligen föreslår att möjligheten att lämna lönebidrag av lönekostnaden i ideella organisationer skall gälla även . och begär i motion Fi130 (s) ett tillkännagivande om behovet av en diskrimineringslag i arbetslivet avseende funktionshindrade. m.fl. i motion Fi124 (fp) föreslår att i ett tillkännagivande till regeringen redovisar det bekymmersamma läget för till följd av de ekonomiska krav statsmakterna ställt på bolaget alltsedan bolagiseringen 1992 (yrk. Motionärerna föreslår vidare att skall besluta tillföra ytterligare för . Medlen föreslås tas från de AMV föreslås få för tillfälliga personalförstärkningar vid af/ami (yrk. Utskottet har i sitt yttrande 1995/96:AU4y till finansutskottet med anledning av den ekonomiska vårpropositionen avstyrkt förslag om att satsa mer än regeringen föreslagit till lönebidrag. Utskottet ser inga skäl att frångå denna bedömning. Motion Fi123 (yrk. 7) bör därför avstyrkas. Utskottet anser inte att den förutvarande 17 a § i lönebidragsförordningen bör återinföras. Utskottet erinrar om att bestämmelsen bara gällde vid omprövning av beslut om lönebidrag som fattats före . Bestämmelsen hade betydande nackdelar genom att skapa en oklarhet om vilka bidragsnivåer som skall gälla. Den var härigenom svår att hantera för arbetsförmedlingen. Enligt utskottets mening kan regeln ha bidragit till att motverka vissa av de av uppsatta målen med det flexibla lönebidraget. Utskottet anser att motionerna Fi116 (yrk. 49) och Fi118 (yrk. 22 delvis) bör avstyrkas. Med anledning av motionsyrkandena om att lönebidragsförordningen skall ändras, så att beslut om oförändrade lönebidragsnivåer inom allmännyttiga organisationer också skall omfatta lönebidrag som omförhandlats före , gör utskottet följande bedömning. Syftet med beslut att omfördela lönebidragsmedel (bet. 1995/96:AU15, rskr. 276) var att i största möjliga utsträckning, i avvaktan på en långsiktig lösning av frågan, förhindra uppsägningar av lönebidragsanställda inom allmännyttiga organisationer. Lönebidrag för en arbetshandikappad som varit anställd med bidrag får lämnas med högst av lönekostnaden. beslut innebar att en arbetshandikappad som var anställd i en allmännyttig organisation och för vilken lönebidrag lämnades med av lönekostnaden i samband med omförhandling skulle kunna lämnas med ett oförändrat belopp året ut. Genom den förändring som regeringen vidtagit i lönebidragsförordningen med anledning av beslut gäller rätten till oförändrat lönebidrag i de fall där omförhandling sker efter . Utskottet anser att beslutet härutöver bör omfatta fall där lönebidrag i samband med omförhandling lämnats med högst av lönekostnaden och där ett högre bidrag kan förhindra att den arbetshandikappade förlorar arbetet. Ett oförändrat bidrag skall däremot inte kunna utgå till en arbetsgivare som vid omförhandling accepterat ett lägre bidrag utan att säga upp den anställde. Den åtgärd utskottet nu föreslår bör rymmas inom den finansiering som redan beslutat om. bör som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet anfört om lönebidragsmedel inom allmännyttiga organisationer. Motionerna Fi116 (yrk. 48) och Fi118 (yrk. 22 delvis) avstyrks i den mån de inte är tillgodosedda med vad utskottet nu anfört. Frågan om hur lönebidragsreglerna skall utformas efter utgången av 1996 bör anstå i avvaktan på att den av regeringen tillsatta utredningen, med uppgift att se över det offentliga stödet till arbetshandikappade, blir klar. Med detta bör motion Fi118 (yrk. 22 delvis) avstyrkas. Med hänsyn till det nämnda inledda översynsarbetet anser utskottet det inte vara påkallat med ett uttalande från sida om en extern utvärdering av och lönebidragen. Motion A49 (yrk. 54) avstyrks därmed. Inte heller motionsyrkandet om ett tillkännagivande rörande behovet av en diskrimineringslag för funktionshindrade behöver enligt utskottets mening föranleda något uttalande från . Som framhålls i motionen är det inom pågående arbetet på området långt framskridet. Med detta avstyrks motion Fi130. Utskottet är väl medvetet om vilka ekonomiska krav som ställs på . Utskottet har i det nämnda yttrandet AU4y till finansutskottet uttalat att de samlade besparingskrav som ställs på företaget kan få stora konsekvenser för verksamheten, vilket måste vägas in i regeringens fortsatta budgetberedning. Utskottet vidhåller denna bedömning och utgår från att arbetshandikappade så långt det är möjligt inte skall behöva riskera uppsägning. Något uttalande från sida om situationen vid som begärs i motion Fi124 (yrk. 1) förefaller obehövligt, och motionen bör avstyrkas i den delen. Frågan om att omdisponera medel till bör prövas i den pågående budgetberedningen, och utskottet avstyrker därför bifall till motionen också i den delen (yrk. Nya former för sysselsättning åt arbetslösa (s. 7.49-7.50) Parallellt med att vissa grupper saknar en reguljär anställning finns det många meningsfulla arbetsuppgifter som behöver utföras i lokalsamhället. Det kan vara korta vikariat, tillfälliga arbeten eller olika uppdrag i enskilda hushåll. Företag som tillhandahåller kortvariga tjänster över ett så brett fält finns knappast. Många avstår kanske därför från att köpa en sådan tjänst. Regeringen ser det som angeläget att arbetsförmedlingsnämnderna tar initiativ till att finna lokala former för att ta vara på de tillfälliga arbeten som finns på den lokala arbetsmarknaden. Enligt propositionen finns det skäl att lokalt pröva nya former där en kommersiell verksamhet för tillfälliga arbeten kan varvas med olika arbetsmarknadspolitiska program. Exempel på en sådan verksamhet är ett kommunalt eller kooperativt lokalt arbetscenter som säljer utbildning för arbetslösa till arbetsförmedlingen. Sådan utbildning (eller praktik) skulle kunna omfatta av dagen för en arbetslös, medan resterande ägnas åt tillfälligt arbete där utbildningen kan prövas i verkligheten. Det lokala arbetscentret tar ansvar för att tillfälliga jobb blir utförda med kompetent arbetskraft till marknadsmässiga priser. Arbetstagaren är anställd hos det lokala arbetscentret när uppdragen utförs och anvisad till arbetsmarknadspolitisk åtgärd med aktivitetsstöd (mot-sva-rande arbetslöshetsersättningen) . I motion A49 (yrk. 43) av anförs att de huvudsakliga arbetsmarknadspolitiska insatserna skall riktas mot dem som är, eller löper stor risk att bli, arbetslösa . Enligt motionen bör ett nytt stödsystem upprättas för de långtidsarbetslösa. Företagen bör engageras, eventuellt med stöd, för att långtidsarbetslösa skall kunna erbjudas ett subventionerat arbete under . avvisar i motion Fi123 (yrk. 4) principen om lokala arbetscentrer för långtidsarbetslösa. Motionärerna delar den kritik som framförts från både arbetsgivarna och vissa fackliga organisationer att lokala arbetscentrer riskerar att slå sönder ordinarie företag med hjälp av skattemedel. Även är emot förslaget på grund av risken för undanträngningseffekter och inlåsningseffekter. (alternativa åtgärd behandlas i avsnittet Offentliga tillfälliga arbeten för äldre.) i motion Fi117 (yrk. 30) och i motion Fi118 (yrk. 25) tar upp arbetsdelning som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. anser att en utredning bör göras om möjligheterna till arbetsdelning enligt den danska s.k. sopåkarmodellen. Denna innebär att tre heltidsanställda delar sina arbeten med en arbetslös. De tre lönerna och en a-kassa läggs ihop och delas i fyra delar. Samtliga arbetar av fyra. begränsar sitt förslag till arbetsdelning inom offentlig verksamhet och säger att finansiering bör ske inom ramen för de särskilda insatser som regeringen föreslår för omstruktureringen i den kommunala verksamheten. Under förutsättning av bifall till motionsförslag om sänkt arbetstid begär i motion Fi117 (yrk. 48) förslag om tidsbegränsade arbetsmarknadspolitiska åtgärder i befintlig verksamhet enligt den s.k. Kalmarmodellen. Den innebär att personer inom ramen för arbetsmarknadsåtgärd skall göra i princip samma jobb som de tidigare utfört till en ersättning bestående av av tidigare lön i form av a-kassa och av tidigare lön från kommunen. Metoden är dock inte problemfri utan bör ses som en akutlösning under samtidig anpassning av normalarbetstiden. föreslår i motion Fi117 (yrk. 49) att regeringen tillsätter en utredning om sammanslagna lokala organisationer inom ramen för ett genomgripande reformarbete. En översyn och samordning bör ske av berörda ersättningssystem och av en samordning/sammanslagning av i första hand arbetsförmedling, försäkringskassa och den del av kommunens socialtjänst som handlägger socialbidragen. Principen om lokala arbetscentrer för långtidsarbetslösa kritiseras i motion Fi123 för att ett genomförande av förslaget kan innebära risk för snedvridning av konkurrensen. Enligt arbetsmarknadsutskottets uppfattning är dock risken för detta inte så stor som antyder. Åtgärden innebär enligt propositionen att det lokala arbetscentret skall utföra uppdrag och jobb med kompetent arbetskraft till marknadsmässiga priser. Arbetstagaren är enbart anställd för tid när uppdrag och jobb utförs. Utskottet vill vidare erinra om att tanken med lokala arbetscenter bygger på frivillighet och att de lokala parterna på arbetsmarknaden måste känna ett ansvar för att finna formerna för denna "blandade" åtgärd. Utskottet avstyrker därmed motion Fi123 (yrk. Utskottet övergår härefter till att behandla vissa övriga motionsförslag angående nya former för sysselsättning åt arbetslösa. förslag i motion A49 baseras på att program för långtidsarbetslösa utvecklas tillsammans med företagen, dvs. förslaget har vissa likheter med nuvarande rekryteringsstöd. Resultaten av rekryteringsstöd är mycket goda i jämförelse med övriga åtgärder; får arbete direkt efter åtgärden. anser inte att åtgärdsarsenalen bör utökas på det föreslagna sättet och avstyrker därmed motion A49 (yrk. En inriktning på arbetsdelning föreslås av i motion Fi117 samt av i motion Fi118. "Sopåkarmodellen" har prövats i såväl av sopåkare som av budtrafiken i , brevbärare, det danska , polisen m.fl. Modellen praktiseras emellertid inte längre i sin ursprungliga form. Den har aldrig varit officiellt erkänd av , vilket är en bidragande orsak till att någon utvärdering inte har gjorts. Utskottet menar att sopåkarmodellen kan förefalla tilltalande på kort sikt men att nackdelarna synes överväga i långa loppet. Den innebär att a-kassa används för att delfinansiera en permanent verksamhet, vilken med tiden kommer att förutsätta motsvarande bidrag. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker arbetsmarknadsutskottet motionerna Fi117 (yrk. 30) och Fi118 (yrk. Under förutsättning av ett riksdagsbeslut om sänkt arbetstid föreslår i motion Fi117 att den s.k. Kalmarmodellen snabbutreds. är medvetet om att det finns risker i ett långvarigt utnyttjande av Kalmarmodellen genom att kommunerna kan utnyttja systemet i syfte att övervältra kostnader på staten. är av samma uppfattning. Därmed avstyrks motion Fi117 (yrk. Med hänvisning till förslaget i motion Fi117 om utredning av sammanslagna lokala organisationer vill arbetsmarknadsutskottet genmäla att en viss utveckling pågår i den riktning som motionärerna föreslår. Utskottet har i sitt av godkända betänkande 1995/96:AU13 uttalat att det kan vara av intresse att pröva om en försöksverksamhet med förbättrad samverkan och en ännu starkare lokal förankring av arbetsmarknadspolitiken skulle kunna leda till en ökad träffsäkerhet och en förbättring av kvaliteten i åtgärderna. Regeringen har utsett 40 kommuner som får möjlighet att ingå i ett försöksprojekt där kommunerna friare skall få använda arbetsmarknadspolitiska medel i syfte att minska arbetslösheten. Kommunerna är spridda från i söder till i norr. En förutsättning är att kommunerna själva ställer upp av kostnaden. Utvärdering av försöksprojekten förutsätts. I avvaktan på att erfarenheter kan dras av den nu inledda försöksverksamheten bör ytterligare åtgärder med denna inriktning inte vara aktuella. Motion Fi117 (yrk. 49) avstyrks därmed. Näringslivets ansvar för ungdomar (s. 7.50-7.52) Alla kommuner har tecknat avtal med länsarbetsnämnderna om att ta ett samlat ansvar för de arbetslösa ungdomarna under . omfattas nära 15 000 ungdomar av detta ansvar. Eftersom kommunerna ansvarar för verksamheten kan de också anpassa åtgärderna efter lokala behov. IMU-Testologen har gjort en uppföljande undersökning av ungdomar inom det kommunala uppföljningsansvaret . Av de ungdomar som ej längre hade kvar sin praktikplats var en större del sysselsatt med studier, tillfälligt eller fast arbete. Andelen arbetslösa ungdomar uppgick till av det totala antalet ungdomar i undersökningen. Ungdomarnas syn på praktikplatsen var positiv; däremot var de inte nöjda med ersättningens storlek. Regeringen understryker vikten av att ungdomar även får denna möjlighet till praktik. Näringslivet har tagit ett stort ansvar för de arbetslösa ungdomarna genom att erbjuda praktikplatser inom olika program. Regeringens höga ambition kvarstår: samtliga ungdomar skall efter det att de anmält sig till arbetsförmedlingen erbjudas arbete, utbildningsplats eller en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Vidare har regeringen målsättningen att gymnasiestuderande som söker feriearbete skall kunna erbjudas ett sådant arbete. Fler praktikplatser måste fram i alla branscher och yrken, anser , som i motion Fi116 (yrk. 40) föreslår inrättande av ett system med obligatoriska praktikplatser grundade på praktikantavtal mellan parterna. Dessa praktikplatser skall omfatta ungdomar samt invandrare. Utgående från stora och medelstora företag kan förslaget beräknas medföra 50 000 praktikplatser. För att få fler ungdomar i arbete anser Kristdemokratiska samhällspartiet i motion Fi118 (yrk. 24) att lönebildningen för ungdom måste bli mer flexibel och ingångslönerna lägre. föreslår i motion Fi116 praktikplatser för ungdomar och invandrare inom ramen för ett obligatoriskt system. Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är angeläget att berörda parter på arbetsmarknaden tar initiativ och visar engagemang i denna fråga. Till skillnad från anser dock utskottet att man bör fortsätta den inslagna vägen beträffande ungdomarnas praktikplatser, nämligen att näringslivet och kommunerna tar ansvar för praktikplatser utan tvingande regler. Enligt propositionen har näringslivet tagit ett stort ansvar för landets arbetslösa ungdomar. Vidare vill utskottet erinra om åtgärden arbetsplatsintroduktion, vilken från ersatt bl.a. invandrarpraktik, ungdomspraktik och ungdomsintroduktion. uppgick antalet personer i arbetsplatsintroduktion till ca 42 000. I föreliggande proposition föreslås att anställningskravet för ungdomar i åldern vid arbetsplatsintroduktion upphör. Förslaget behandlas på annan plats i detta yttrande. Ett genomförande av förslaget kan förväntas ytterligare öka antalet personer i åtgärden. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker arbetsmarknadsutskottet motion Fi116 (yrk. Enligt arbetsmarknadsutskottets uppfattning är det underlag som presenterar i motion Fi118 inte tillräckligt som grund för ett uttalande om lönebildningen. Motion Fi118 (yrk. 24) avstyrks därmed. Insatser för att öka kvinnors företagande och projektverksamhet för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden (s. 7.52-7.53) För att minska arbetslösheten för kvinnor som varit anställda inom den offentliga sektorn samt för att öka kvinnors företagande och ta till vara deras särskilda kompetens föreslår regeringen att ett särskilt starta-eget-bidrag/aktivitetsstöd införs för denna grupp. Ett sådant stöd skall kunna utgå till de kvinnor som har varit inskrivna på arbetsförmedlingen . Bidraget avser att stödja kvinnor som vill starta eget företag eller kooperativ. Särskilt invandrarkvinnornas möjligheter bör tas till vara. Vidare skall enligt propositionen kompletterande insatser kunna erbjudas i form av vägledning, utbildning och stödjande nätverk. För varje deltagare bör finnas en handlingsplan. Ett viktigt inslag är att erbjuda kvinnor som fått bidrag att ingå i nätverk för idéspridning och kunskapsöverföring. Insatserna för att främja kvinnligt företagande skall kunna finansieras genom medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder och genom medel från Europeiska socialfondens mål 3. /96 fick AMS (18 månader) till projekt som syftade till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden samt för att höja kompetensen hos de egna medarbetarna i samband med projekten. Ett trettiotal projekt har haft som tydligt mål att få kvinnor och män att bryta in på otraditionella områden. Ett femtontal projekt har syftat till att få kvinnor att starta eget. Vissa projekt har särskilt vänt sig till invandrarkvinnor. Flera positiva effekter av projekten har rapporterats. Mot bakgrund av angelägenheten av att fortsätta utveckla arbetet för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden avser regeringen att återkomma i budgetpropositionen om medelsbehovet för denna projektverksamhet. avvisar i motion Fi122 (yrk. 6) regeringens förslag i fråga om aktivitetsstöd/starta-eget-bidrag till arbetslösa kvinnor. Förslag om utvidgat eller specialdestinerat starta-eget-bidrag biträds inte bl.a. med hänvisning till att villkoren för företagande bör förbättras genom lägre skatter och en modern arbetsrätt. Därtill har i motion A49 (yrk. 52) föreslagit att ett program för att främja kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden utvecklas. En upplösning av dagens offentliga monopol bör utgöra ett huvudinslag i programmet, vilket bör redovisas för . Bakgrunden är den starkt könssegregerade arbetsmarknaden av de förvärvsarbetande kvinnorna inom den offentliga sektorn. ställer sig i motion Fi123 (yrk. 5) positivt till förslaget om att arbetslösa kvinnor skall få ökade möjligheter att starta företag. Stödet bör dock kunna utgå till alla kvinnor som är långtidsarbetslösa och inte bara främst till dem som har jobbat i offentlig sektor. understryker i motion Fi117 (yrk. 57) vikten av att en rättvis andel av AMS medel för arbetslöshetsåtgärder tilldelas kvinnor. Bl.a. bör målet vara att en rättvis andel av det stöd som utgår från staten till nya företagare riktas mot kvinnligt företagande. Utskottet inleder detta avsnitt med en kort redovisning av kvinnornas sysselsättning inom offentliga sektorn. Den statliga sektorn minskade från 392 000 till 234 000 personer . Kvinnornas andel av minskningen uppgick till . Den totala sysselsättningsminskningen i den kommunala sektorn uppgick till drygt 140 000 personer, varav kvinnorna svarade för . sysselsatte kommuner och landsting ca 1 miljon kvinnor mot ca 900 000 .