yttr · GJ05FIU3Y · 1996-01-01 00:00:00 — har beslutat bereda finansutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 1995/96:30 om jämte motioner i de delar som berör utskottets beredningsområde. Avgränsning av finansutskottets yttrande till utrikesutskottet Tyngdpunkten i skrivelsen ligger inom områden som behandlar frågor rörande den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, samarbete i rättsliga och inrikes frågor och institutionella frågor. De frågor som kan anses falla inom finansutskottets beredningsområde återfinns i kapitel 7 Tillväxt, sysselsättning, inre marknaden, miljöfrågor m.m., avsnitten 7.1 om sysselsättningen och 7.2 om den ekonomiska och monetära unionen. Därtill kommer kapitel 10 om institutionella frågor, avsnitt 10.5 Revisionsrätten. I motionerna tas en mängd frågor upp utöver dem som behandlas i regeringens skrivelse. De motionsyrkanden som har anknytning till finansutskottets beredningsområde är följande. Inriktningen av den ekonomiska politiken för att minska arbetslösheten 1995/96:U21 av m.fl. (kds) vari yrkas 42. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skapa ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag i , 43. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de så kallade Essen-punkterna erhåller en institutionell ram för att på så sätt främja tillväxt och sysselsättning i . 1995/96:U22 av m.fl. (v) vari yrkas 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om preciserade kvantitativa mål för sänkt arbetslöshet, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om internationellt samarbete och en rättvis ekonomisk världsordning. 1995/96:U23 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av hållning vid . 1995/96:U25 av m.fl. (c) vari yrkas 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sysselsättningspolitik inom EU. 1995/96:U29 av m.fl. (mp) vari yrkas 17. att begär att regeringen under regeringskonferensen skall verka för att sysselsättningskrav och krav på miljöskulden förs in i de s.k. konvergensreglerna, 18. att begär att regeringen under regeringskonferensen skall verka för att sysselsättningsfrågorna inte ges den överstatliga natur som regeringen föreslår i enlighet med vad som anförts i motionen. Den ekonomiska och monetära unionen 1995/96:U22 av m.fl. (v) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om EMU-processen och arbetslösheten, 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av realbehandling av EMU-processen på regeringskonferensen, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omprövning av , 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svenskt undantag från deltagande i EMU:s tredje steg. 1995/96:U25 av m.fl. (c) vari yrkas 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om EMU:s tredje steg. 1995/96:U26 av () vari yrkas 1. att begär att regeringen för upp EMU på dagordningen vid med syftet att EU-länderna beslutar avveckla EMU, 2. att hos regeringen begär förslag om Lag om folkomröstning om EMU att hållas innan kronan knyts till och innan tar ställning till EMU:s tredje fas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konvergenskraven. 1995/96:U29 av m.fl. (mp) vari yrkas 16. att begär att regeringen under regeringskonferensen skall ver-ka för att det i fördraget skrivs in att medlemskap i avgörs av varje medlemsstat i enlighet med vad som anförts i motionen. 1995/96:U30 av () vari yrkas 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att skall verka för att EU omprövar sin extrema stabiliseringsinriktning. 1995/96:U31 av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den bör verka för att EMU:s tredje steg inte blir verklighet. 1995/96:U23 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av hållning vid . 1995/96:U24 av m.fl. (s) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vid bör ta initiativ till en översyn av den omfattande regleringen inom EU. Finansieringen av EU:s verksamhet 1995/96:U21 av m.fl. (kds) vari yrkas 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att EU inte skall erhålla beskattningsrätt och att EU även i fortsättningen finansieras genom avgiften från medlemsländerna. 1995/96:U29 av m.fl. (mp) vari yrkas 21. att begär att regeringen inför regeringskonferensen skall verka för att fördraget skall öppna möjligheter att införa valutaavgifter mellan EU och omvärlden och inom EU i enlighet med vad som anförts i motionen. 1995/96:U29 av m.fl. (mp) vari yrkas 19. att begär att regeringen inför regeringskonferensen skall verka för att lokal upphandling skall tillåtas för att skapa bättre miljö och fler arbetstillfällen, 37. att begär att regeringen inför regeringskonferensen skall verka för att kommuner inom EU skall ges full rätt att vid upphandling ställa högre miljö- och hälsokrav än vad EU står bakom. 1995/96:U25 av m.fl. (c) vari yrkas 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändringar av artikel 102 a samt om upprättande av gröna räkenskaper. beslutade vid sitt toppmöte på att tillsätta en reflektionsgrupp som skulle ha till uppgift att förbereda regeringskonferensen . Reflektionsgruppen presenterade sin slutrapport vid i . I sin rapport till rådet ger reflektionsgruppen mycket hög prioritet åt bl.a. följande två frågor. Den ena frågan rör utvidgningen av unionen till att omfatta de associerade staterna i inkl. de baltiska staterna samt och . Denna kommande utvidgning ger, säger reflektionsgruppen, ett ypperligt tillfälle till ett politiskt återförenande av . Detta är inte bara en politisk nödvändighet för oss européer, utan utgör också det bästa alternativet för stabilitet och för ekonomiskt framåtskridande, inte bara för de ansökande länderna, utan också för i sin helhet. Gruppen understryker att denna utvidgning inte är någon lätt uppgift. Dess inverkan på hur unionens politik utvecklas måste utvärderas. i ett längre perspektiv kan utvidgningen av EU vara av avgörande betydelse för den ekonomiska utvecklingen inom EU. Den andra frågan rör sysselsättningen och den svåra arbetslöshetssituationen inom EU. Inriktningen av den ekonomiska politiken för att minska arbetslösheten Som framhålls i regeringens skrivelse driver den nuvarande mycket höga arbetslösheten fram den hopplöshet och de antidemokratiska tendenser som har fått växtkraft i dagens . Att 18 miljoner människor står utanför den ordinarie arbetsmarknaden är oacceptabelt och ett enormt slöseri med mänskliga resurser. Arbetslösheten är ett hot mot ekonomisk och social stabilitet och ytterst mot vårt demokratiska styrelseskick. Det råder inom EU stor enighet om att den höga arbetslösheten är ett av största problem. I motion U23 (m) anförs att EU måste präglas av uthålligt god tillväxt baserad på utvecklingskraftiga företag. Endast därigenom kan ett högt välstånd, låg arbetslöshet och goda sociala förhållanden uppnås. Det är motionärernas uppfattning att huvuddelen av villkoren bestäms nationellt. EU har dock viktiga uppgifter genom att organisationen kan främja en dynamisk utveckling i medlemsländerna. En fullt ut genomförd inre marknad och en stabil gemensam valuta är de viktigaste bidragen till detta. Motionärerna hänvisar till EU:s program för att främja låg arbetslöshet i medlemsländerna. , konkurrenskraft och arbete bildar underlag och ställer upp ambitionen att länder med hög arbetslöshet åtminstone skall halvera denna . Slutsatserna har konfirmerats av flera toppmöten, särskilt det i . Essenprogrammet anger fem huvudrekommendationer för medlemsländernas politik: - Tillväxtbefrämjande ekonomisk politik - Omfattande och god (yrkes-) utbildning - Sänkta indirekta lönekostnader (löneskatter) För och andra länder med hög arbetslöshet är det, sägs det i motionen, särskilt viktigt att fullfölja Essenriktlinjerna. En viktig faktor, som är en av huvudpunkterna i Essenprogrammet, för att förhindra att arbetslösheten låses fast på en hög nivå är att arbetsmarknaderna i EU:s medlemsländer fungerar väl och kan anpassa sig till förändrade förhållanden. De lagar som fordras för att reglera förhållandena mellan arbetsgivare och arbetstagare liksom mellan arbetsmarknadens parter i syfte att garantera grundläggande rättigheter och trygghet och för att skapa ordning och reda på arbetsmarknaden bör, enligt motionärerna, stiftas på nationell nivå. Gemensam europeisk lagstiftning erfordras enbart i mycket begränsad omfattning, i princip endast i fråga om vissa gränsöverskridande aktiviteter och i syfte att medverka till konkurrensneutralitet. Det som regeringen kraftigast betonat inför regeringskonferensen är det förslag som regeringen kallar sysselsättningsunion. Förslaget är emellertid, menar motionärerna, fortfarande dåligt utvecklat och illa underbyggt och har presenterats på ett osammanhängande sätt. Att föra in ett, som motionärerna ser det, illa genomtänkt förslag om sysselsättningsunion leder enligt deras mening inte framåt och kan i värsta fall leda till en urholkning av samarbetet. Enligt motionärerna har de flesta övriga medlemsländer i dagens läge svårt att förstå den förslag. Förslaget om en s.k. sysselsättningsunion bör inte fullföljas vid regeringskonferensen. I motion U21 (kds) yrkandena 42 och 43 framhålls att ett främjande av tillväxten är en förutsättning för att nå en lösning på sysselsättningsproblemen inom EU. Det är därför nödvändigt att skapa ett gynnsamt klimat för små- och nyföretagande. De fem Essenpunkterna måste därför få en fast institutionell ram. På så sätt kan, menar motionärerna, en verkningsfull tillväxt- och sysselsättningsunion skapas. I motionen understryks emellertid att den huvudsakliga ansträngningen för att få fram fler och utvecklingskraftiga företag vilar på vår egen vilja att lokalt förverkliga tillväxtfrämjande åtgärder. anför i motion U25 (c) yrkande 4 visserligen att regeringens förslag om att införa ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitik i fördraget är väl värda att pröva. Regeringens förslag på sysselsättningsområdet får dock inte bara bli ord, det viktiga är att samarbetet görs operativt. anser att rekommendationerna i enhetsrapporten och från Europeiska rådets möte i väl visar den nödvändiga inriktningen av sysselsättningspolitiken såväl på nationell som på europeisk nivå. Medlemsländerna uppmanas att prioritera utbildningsinsatser, flexiblare arbetsorganisation och arbetstider, att se över de indirekta arbetskostnaderna, satsa på aktiva åtgärder för att främja sysselsättning i stället för passiva åtgärder för arbetslösa, att främja lokala sysselsättningsinitiativ och hålla hög effektivitetsnivå för de sociala trygghetssystemen, men på ett sätt som aldrig motverkar aktivt arbetssökande. anser i likhet med kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning att skatteväxling är ett verksamt medel för att stimulera tillkomsten av flera arbeten. En framgångsrik sysselsättningspolitik kräver ett företagarvänligt klimat. framhåller i motion U22 (v) yrkandena 17 och 19 att kampen mot arbetslösheten skall ha mellanstatlig karaktär. Skrivelsens förslag om en samordning mellan arbetsmarknadsministrarnas och finansministrarnas åtgärder för att få ner arbetslösheten och inrättandet av en särskild sysselsättningskommitté kan vara ett steg på vägen. Ambitionsnivån på detta område måste höjas radikalt. Det politiska samarbetet mot arbetslösheten bör få likartade kvantitativa mål som finns i den monetära unionen. Vidare understryks i motionen att det krävs ett bredare internationellt samarbete för att minska arbetslösheten och för att få en rättvisare ekonomisk världsordning. Detta samarbete måste innehålla världsomfattande avtal om åtgärder mot internationell spekulation, miniminivåer för kapitalskatter, ökad offentlig insyn i privata finansinstitut och en internationell omsättningsskatt på valutatransaktioner. I motion U29 (mp) yrkandena 17 och 18 konstateras att regeringens stora fråga under regeringskonferensen skall vara en s.k. sysselsättningsunion. Vad som menas med detta går inte, enligt motionärerna, att utröna av skrivelsen. Regeringen anser emellertid att ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitiken bör föras in i fördraget. ifrågasätter emellertid om detta skulle medföra något nytt eftersom sysselsättningsfrågan redan tas upp i och de flesta enskilda EU-länder redan har sysselsättningsmål. Det enda motionärerna med klarhet ser är att det inte leder till låg arbetslöshet. motsätter sig överstatliga principer för sysselsättningspolitiken eftersom dessa principer inte kommer att kunna rubbas i de enskilda länderna även om medborgarna efter ett val väljer en annan politik. Motionärerna är dessutom utomordentligt oroade över de principer för att minska arbetslösheten som kan komma att beslutas. I stället bör låg arbetslöshet ingå som en del av de samlade konvergenskraven för EMU. Utskottet vill inledningsvis erinra om att det vid underströk att skapandet av arbetstillfällen utgör det främsta sociala, ekonomiska och politiska målet för Europeiska unionen och dess medlemsstater och uttalade sin fasta beslutsamhet att fortsätta att sätta in alla nödvändiga krafter för att minska arbetslösheten. Utskottet kan emellertid inte dela den syn på arbetslöshetsproblemet som förs fram i motion U23 (m). Utskottet tolkar motionärerna så att åtgärder för att minska arbetslösheten nästan uteslutande måste bestämmas av medlemsstaterna själva. I motionen understryks att en flexibel arbetsmarknad är det avgörande villkoret för en hög sysselsättning och att en gemensam europeisk lagstiftning inom arbetsmarknadsområdet endast erfordras i begränsad omfattning. Som utskottet ser det innehåller det uttalande som gjordes vid toppmötet i flera intressanta punkter som t.ex. en ökad satsning på utbildning och prioritering av åtgärder mot de grupper som drabbats hårdast av arbetslösheten. Men en inom en nationell ram inriktad utbudspolitik är inte tillräcklig för att ändra den svåra arbetslöshetssituation som varit rådande i de flesta av länder och drabbat . Det är utskottets uppfattning att det är möjligt att ett enskilt land ensamt kan bedriva en effektiv politik för att uppnå en varaktig tillväxt med hög sysselsättning. Utskottet delar därför den uppfattning som framförs i regeringens skrivelse att ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitik i fördraget skulle ge frågan en större tyngd i ett mer långsiktigt perspektiv. Ett sådant avsnitt skulle slå fast gemensamma mål, gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer för sysselsättningspolitiken. I fördraget bör starkare mekanismer skapas för samordning mellan finans- och arbetsmarknadsministrarna. En särskild sysselsättningskommitté bör upprättas med företrädare på statssekreterarnivå från finans- och arbetsmarknadsdepartementen. Som anförs i skrivelsen finns inom ramen för den s.k. multilaterala övervakningen procedurer för övervakningen av medlemsländernas ekonomiska politik. Övervakningen av sysselsättningen har emellertid inte samma tyngd och konkretion som övervakningen av andra aspekter av den ekonomiska politiken. I likhet med regeringen förordar utskottet att ändringar i fördraget görs med syfte att stärka procedurerna för övervakning av medlemsländernas och gemenskapens åtgärder för sysselsättningen. Utskottet noterar att i motion U25 (c) yrkande 4 ser det som en fördel att ett nytt avsnitt om sysselsättningspolitik införs i fördragstexten. I motion framhålls på samma sätt som i regeringens skrivelse att den s.k. multilaterala övervakningen också måste omfatta åtgärder som beslutats för att nedbringa arbetslösheten. Vidare understryker motionärerna att det finns anledning att på olika sätt öka samordningen mellan EU:s finans- och arbetsmarknadsministrar - exempelvis i enlighet med regeringens förslag att upprätta en särskild sysselsättningskommitté. Utskottet kan för sin del konstatera att denna inriktning av sysselsättningspolitiken i huvudsak överensstämmer med den som förordas i regeringens skrivelse. I centermotionen framhålls även vikten av att bl.a. sådana åtgärder som utbildningsinsatser och satsning på aktiva åtgärder för att främja sysselsättning i stället för passiva åtgärder för arbetslösa prioriteras. Denna inriktning av sysselsättningspolitiken ligger, som utskottet ser det, väl i linje medvad som framförs i regeringens skrivelse. Utskottet kan också instämma i motionärernas uppfattning att en framgångsrik sysselsättningspolitik förutsätter ett företagarvänligt klimat. Även skatteväxling bör kunna prövas som medel för att stimulera fram fler arbeten. De i motion U21 (kds) framförda yrkandena 42 och 43 är i stort av samma innebörd som yrkande 4 i motion U25 (c). Även i motion U22 (v) yrkande 17 ges stöd till en samordning över landgränserna av sysselsättningspolitiken. Därutöver föreslås att en mängd kvantitativa mål bör anges för sysselsättningen. Ett likartat förslag finns i motion U29 (mp) yrkande 17 där det föreslås att sysselsättningen skall ingå i de s.k. konvergensreglerna. Enligt utskottets mening är det emellertid tveksamt om det är en fördel att precisera en mängd kvantitativa mål för sysselsättningen på det sätt som anges i motionen. EU har i olika sammanhang uttalat att en målsättning för unionen bör vara en halvering av den nuvarande arbetslösheten. Utskottet anser i likhet med vad regeringen anför att de konvergensregler som är fastställda för EMU tillsammans med sysselsättningsmålet uttrycker vad som bör känneteckna en sund och stark ekonomi. Det finns ett klart samband mellan konvergenskriterierna och en framgångsrik sysselsättningspolitik. En kraftig neddragning av arbetslösheten genom en ambitiös sysselsättningspolitik innebär att det blir väsentligt lättare att uppnå EMU:s konvergenskriterier. När det gäller yrkande 19 i motion U22 (v) är det svårt att förstå att någon skulle ha något att invända mot krav på ett bredare internationellt samarbete för att bekämpa arbetslösheten. Motionens förslag till konkreta åtgärder, som t.ex. en internationell skatt på valutatransaktioner, anser utskottet vara en mindre lämplig väg att gå (jfr 1994/95:FiU20 s. 69). Utan att i detta sammanhang närmare gå in på de i motionen konkreta åtgärdsförslagen måste utskottet konstatera att om sådana förslag över huvud taget skall kunna beaktas krävs ett väl fungerande och ingående samarbete mellan olika länder. Ett sådant samarbete byggs upp inom EU. I motion U29 (mp) yrkande 18 avfärdas förslaget om ett mer ingående samarbete mellan länderna inom EU för att minska arbetslösheten i . Utskottet beklagar denna inställning till samarbete mellan EU-länderna och hänvisar i övrigt till vad utskottet tidigare i yttrandet anfört med anledning av motion U23 (m). Med hänvisning till vad som här anförts om inriktningen av sysselsättningspolitiken kan utskottet biträda den uppfattning som redovisas i skrivelsen. Vid det europeiska toppmötet i gjordes ett klart uttalande att bekämpningen av arbetslösheten är en prioriterad fråga. Utskottet anser att det inte föreligger några skäl till att göra några tillkännagivanden till regeringen med anledning av de i detta avsnitt aktuella mo-tions-yrkandena. Den ekonomiska och monetära unionen I motionerna U22 (v), U29 (mp), U26 (c), U30 (s) och U31 (c) riktas stark kritik mot att avser att delta i EU:s monetära union. I motionerna U22 (v) och U29 (mp) krävs att omprövas och lyfts ur . Om förverkligas bör regeringen, framhålls det i motionerna U22 (v) och U29 (mp), vid regeringskonferensen ställa krav på att skall kunna ställa sig utanför den monetära unionen. Den nuvarande utformningen av konvergenskriterierna anses i motionerna vara en omöjlig utgångspunkt för stabiliseringspolitiken. En sådan stabiliseringspolitik leder, menar motionärerna, oundvikligen till att situationen på arbetsmarknaden ytterligare förvärras. I motion U25 (c) yrkande 5 anförs att tidtabellen med ett genomförande av EMU inte håller. Osäkerheten om projektet alls blir av ökar. konstaterar motionärerna att det folkliga stödet för ett svenskt deltagande saknas. Med nu kända förutsättningar måste därför en svensk anslutning till EMU:s tredje steg avvisas. förordar att en folkomröstning skall ligga till grund för beslutet om deltagande i EMU:s tredje steg. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat yrkandena med liknande krav som i här redovisade motioner (1994/95:FiU10 s. 53-57, reservation 20 s. 107-108, 1994/95:FiU1y s. 6-9, avvikande meningar s. 11-14). I regeringens skrivelse framhålls att EMU inte är tänkt att bli ett ämne vid regeringskonferensen. I likhet med regeringen anser utskottet att de konvergenskriterier som utgör ett villkor för ett deltagande i är ett uttryck för vad som bör känneteckna en sund och stark ekonomi. Av skrivelsen framgår att regeringen tillsatt en utredning som skall analysera för- och nackdelar med ett svenskt deltagande i tredje etappen av EMU. Avsikten är att utredningen skall utgöra ett underlag för ställningstagande till frågan om deltagande i tredje etappen av EMU. Under medlemskapsförhandlingarna avgavs från svensk sida en deklaration att ett slutligt ställningstagande avseende övergången från den andra till den tredje etappen kommer att göras i ljuset av den fortsatta utvecklingen och i enlighet med bestämmelserna i fördraget. I samband med förhandlingarna klargjordes också att det är riksdag som ytterst skall ta ställning i frågan om deltagande i den tredje etappen av EMU. Utskottet delar denna uppfattning. Med hänvisning till vad som här anförts anser utskottet att det i detta sammanhang inte finns skäl att göra något tillkännagivande med anledning av här behandlade motioner. Motionerna U23 (m) och U24 (s) tar upp frågor rörande revisionsrätten. Såväl i regeringens skrivelse som i motionerna understryks vikten av en stark revisionsrätt. bör verka för att de nuvarande reglerna för revisionsrättens verksamhet i ses över och förtydligas för att rätten skall få erforderliga befogenheter för att kunna uppfylla sin granskningsrätt. Frågorna om en stark uppföljning och kontroll av gemenskapens medel är en prioriterad fråga för . Att medlen används korrekt och effektivt är av avgörande vikt för förtroendet för EU:s politik och dess kraft för att genomföra den. Mot här angiven bakgrund är något tillkännagivande till regeringen i dessa frågor inte nödvändigt. I tre motioner behandlas frågor rörande finansieringen av EU:verksamhet, offentlig upphandling och gröna nationalräkenskaper. Enligt utskottets mening är det tveksamt om dessa specifika frågor bör behandlas vid regeringskonferensen som främst skall koncentreras till översyn av de grundläggande fördragen i Maastrichtöverenskommelsen. När det gäller finansieringen av EU:s verksamhet - motionerna U21 (kds) yrkande 9 och U29 (mp) yrkande 21 - är det utskottets uppfattning att EU varken skall erhålla beskattningsrätt eller ges rätt att ta ut specifika avgifter. Finansieringen av EU:s verksamhet bör även fortsättningsvis ske genom avgifter från medlemsländerna. Yrkanden med samma innebörd som yrkandena 19 och 37 i motion U29 (mp) om offentlig upphandling har behandlats vid ett flertal tillfällen av utskottet (jfr t.ex. 1994/95:FiU22). Med hänvisning till utskottets tidigare behandling av dessa frågor föreslår utskottet att även nu avslår dessa motionsyrkanden. I motion U25 (c) yrkande 6 föreslås bl.a. att varje medlemsland upprättar s.k. gröna nationalräkenskaper. Inom EU pågår ett omfattande arbete med att bygga upp system för "gröna nationalräkenskaper". Detta arbete beräknas vara avslutat tidigast framåt .