yttr · GJ05SKU5Y · 1996-01-01 00:00:00 — har berett skatteutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 1995/96:30 jämte motioner. I motion U22 av m.fl. (v) anför motionärerna att det krävs ett brett internationellt samarbete för att minska arbetslösheten och att samarbetet bl.a. måste innehålla världsomfattande avtal om miniminivåer för kapitalskatter (yrkande 19 i denna del). Enligt motionärernas mening bör vidare medlemsstaterna inom EU träffa ett avtal som möjliggör utbyte av information om banktillgodohavanden (yrkande 30). har dubbelbeskattningsavtal med närmare åttio länder, och de flesta avtalen innehåller bestämmelser om utbyte av information mellan skatteförvaltningarna. Bestämmelsen om informationsutbyte är normalt utformad i enlighet med modellavtal. De svenska myndigheterna kan erhålla informationen på begäran eller automatiskt enligt särskild överenskommelse. Till följd av ett svenskt initiativ har man inom och utarbetat en konvention om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Konventionen har antagits av 1987 och innehåller bl.a. regler om informationsutbyte. Den har undertecknats av , , , och och trädde i kraft . Inom EU gäller EG:s handräckningsdirektiv (77/799/EEG) som bl.a. innehåller regler om informationsutbyte. Den gemenskapsrättsliga grunden för direktivet är att skatteflykt och undandragande av skatt som sträcker sig över medlemsstaternas gränser leder till budgetförluster och kränkning av principen om rättvis beskattning och är ägnade att åstadkomma snedvridning av kapitalrörelser och konkurrensbetingelser på den gemensamma marknaden. Även om de redovisade instrumenten i många fall ger goda möjligheter att inhämta information om banktillgodohavanden m.m. i utlandet finns det begränsningar. Vissa länder har inte velat träffa avtal om informationsutbyte. När det gäller direktivet finns en motsvarande begränsning genom att medlemsstaterna har rätt att vägra att genomföra efterforskningar eller tillhandahålla information som deras skattemyndigheter inte får utföra eller samla in. En medlemsstat får vidare vägra att lämna ut information om detta skulle leda till röjande av affärshemlighet eller liknande eller om utlämnandet skulle strida mot allmänna grundsatser. Ett alternativ till informationsutbyte när det gäller beskattningen av ränta är att den utbetalande staten innehåller en källskatt. Denna metod tillämpas av när det gäller t.ex. aktieutdelning. Inom EG har man 1989 lagt fram ett direktivförslag om källskatt på ränta. När förslaget inte accepterats av alla stater har man på förslag av och tagit upp frågan om ett blandat system där varje medlemsstat kan välja mellan att ta ut källskatt och att lämna information. Även detta förslag har fallit. Bl.a. anser och att varje form av gemensam räntebeskattning kan innebära att deras position på den internationella kapitalmarknaden äventyras. Frågan har emellertid fått ny aktualitet. I de riktlinjer som det italienska ordförandeskapet presenterat sägs bl.a. att man - om en mer öppen attityd än tidigare visas från några medlemsstaters sida - bör återuppta behandlingen av förslaget till direktiv om ett gemensamt system för källbeskattning av ränteintäkter. En diskussion bör enligt direktiven inledas om detta ämne i syfte att inhämta ministrarnas synpunkter om lämpligheten att bibehålla det nuvarande systemet eller att i stället påbörja ändringar av de gällande systemen. Vid finansministrarnas öppna debatt om det italienska ordförandeskapets riktlinjer stödde finansminister planerna på gemensamma regler för beskattningen av sparande. Finansministern tillade att en lösning på detta problem borde ses som en del av arbetet med att få till stånd den ekonomiska och monetära unionen (EMU). Finansministern pekade också på betydelsen av ett ökat samarbete mellan skatteadministrationerna och av att dessa får tillgång till uppgifter av betydelse för beskattningen. Enligt skatteutskottets mening visar det anförda att regeringen är medveten om de problem som finns när det gäller beskattningen av kapital och att regeringen är pådrivande i dessa frågor. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottets mening inte någon anledning till tillkännagivanden med det innehåll som motionärerna föreslår, och utskottet avstyrker därför motion U22 yrkande 19 i denna del och yrkande 30. I skrivelsen redovisar regeringen sin inställning när det gäller att integrera kravet på miljöhänsyn i olika politikområden. Härvid framhåller regeringen att en viktig förändring som kan aktualiseras vid regeringskonferensen är att tillämpa majoritetsbeslut på områden där det krävs enhällighet. Ett sådant område är beslut på miljöområdet som rör bestämmelser av främst skattekaraktär. I partimotion U23 anför motionärerna att det är viktigt att medlemsländerna kommer överens när det gäller ekonomiska styrmedel och att detta t.ex. gäller den av motionärerna förespråkade miniminivån för koldioxidbeskattningen. Motionärerna anser emellertid inte att bör ändras så att det blir möjligt att fatta majoritetsbeslut om harmoniseringen av skatter. Motionärerna från liberalerna anför i motion U19 att det är viktigt att gå över till majoritetsbeslut när det gäller frågor om ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. De vill att verkar för en ändring av som gör det möjligt att med kvalificerad majoritet införa avgifter för att motverka gränsöverskridande miljöproblem. Av ändringen bör det enligt motionärerna framgå vilka föroreningar som kan avgiftsbeläggas, att intäkten tillfaller det enskilda medlemslandet och att det skall vara fråga om minimiavgifter. Den allmänna skatte- och finanspolitiken faller enligt motionärerna självklart under den nationella kompetensen. I motion U25 anför motionärerna att gemenskapens oförmåga att enas i frågan om en gemensam koldioxidskatt visar på problemet med dagens beslutsregler. EU-samarbetet på miljöområdet bör enligt dessa motionärer koncentreras på att åstadkomma miniminormer i syfte att främja en hållbar utveckling och på att beslut om gemensamma ekonomiska styrmedel skall fattas med kvalificerad majoritet. bör därför enligt motionärerna driva frågan om ett slopande av krav på enhällighet vid beslut om miljöskatter. Också i partimotion U21 anförs att beslut om miljöskatter bör kunna fattas med kvalificerad majoritet. Motionärerna anser att den svenska utgångspunkten måste vara att EU:s miljöprofil skall stärkas, och bör därför under konferensen arbeta för att beslut om miljöskatter skall kunna fattas med kvalificerad majoritet. I motion U22 begärs ett tillkännagivande om att mellanstatliga avtal om miniminivåer för energi- och miljöskatter bör eftersträvas. anför i sin partimotion U29 att regeringen bör verka för att en lägsta energi- och koldioxidskatt införs obligatoriskt. Enligt artikel 99 i krävs enhällighet vid beslut om harmonisering av omsättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter och avgifter. I artikel 130r anges att gemenskapens miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön, att skydda människors hälsa, att utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt och att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. Beslut om vilka åtgärder som skall vidtas för att nå miljömålen skall enligt artikel 130s punkt 1 fattas med kvalificerad majoritet. Enligt punkt 2 i samma artikel krävs dock enhällighet för beslut som rör bestämmelser av främst skattekaraktär, åtgärder som avser fysisk planering och åtgärder som väsentligt påverkar en medlemsstats val mellan olika energikällor och den allmänna strukturen hos dess energiförsörjning. Rådet får genom ett enhälligt beslut definiera de frågor i vilka beslut skall fattas med kvalificerad majoritet. Enligt artikel 130t skall de skyddsåtgärder som antas för att nå miljömålen inte hindra någon medlemsstat från att behålla eller införa strängare skyddsåtgärder om de är förenliga med övriga bestämmelser i . Sådana skyddsåtgärder skall anmälas till kommissionen. Inom EU har pågått ett arbete som syftar till att åstadkomma gemensamma bestämmelser om uttag av energi- och koldioxidskatt. I ett direktivförslag (KOM 92/266) föreslog kommissionen en separat energi- och koldioxidskatt som skulle omfatta såväl mineraloljor som kol, naturgas och elektrisk kraft. Det var en obligatorisk skatt men dess införande skulle bl.a. vara beroende av att andra introducerade liknande skatter. Enighet har emellertid inte kunnat uppnås om detta förslag och andra alternativ har därför diskuterats löpande . har kommissionen presenterat ett reviderat direktivförslag (KOM 95/172). Direktivet skall alltjämt omfatta samtliga fossila bränslen samt elektrisk kraft men skatten skall vara frivillig. Vissa möjligheter till skattelättnader för energiintensiv industri ingår. Det reviderade direktivförslaget har diskuterats vid utan att man har lyckats ena sig om riktlinjer för den rådsarbetsgrupp som arbetar med frågan. Det italienska ordförandeskapet har i sina riktlinjer för vårens arbete angivit att direktivet bör antas efter det att lämnat sitt yttrande. Vid finansministrarnas debatt om ordförandeskapets riktlinjer har finansminister förespråkat en obligatorisk koldioxid- och energibeskattning som integreras med nuvarande gemensamma regler för energibeskattning. Utskottet delar motionärernas inställning när det gäller behovet av att få till stånd gemensamma regler om en minimibeskattning på energiskatteområdet för att på det sättet minska användningen av fossila bränslen och härigenom begränsa koldioxidutsläppen. Det direktivförslag som kommissionen lagt fram och som efter vissa ytterligare revideringar nu diskuteras innehåller inte några minimiskattesatser utan de medlemsländer som så önskar kan övergångsvis använda sig av en nollskattesats. Det finns inte heller några regler om att minimiskattesatser skall införas . Det är med hänsyn härtill nödvändigt att söka få till stånd ändringar i direktivet innan ett beslut fattas. Någon anledning till tillkännagivanden till regeringen om behovet av överenskommelser om miniminivåer för energiskatterna föreligger enligt utskottets mening inte, och utskottet avstyrker därför motionerna U22 yrkande 24 och U29 yrkande 35. När det gäller frågan om en ändrad beslutsordning för skatter på miljöområdet är utskottet inte i nuvarande läge berett att tillstyrka en sådan förändring. Som framgått lägger medlemsländerna stor vikt vid utformningen av regler som har betydelse för den egna ekonomin och förbehåller sig rätten att själva göra avvägningen mellan miljöintresset och andra intressen som risken för ökad arbetslöshet, minskade statsinkomster etc. Utskottet anser inte att det finns skäl att frångå denna ordning och avstyrker därför motionerna U19 yrkande 2, U21 yrkande 46 och U25 yrkande 15. Det finns inte heller någon anledning till ett tillkännagivande om att nuvarande ordning bör bibehållas. Utskottet avstyrker därför även motion U23 i denna del. I flera motioner framställs yrkanden om att bör vara pådrivande när det gäller en växling från skatter på arbete till miljöskatter. Sådana yrkanden framställs i motionerna U19 av m.fl. (fp) yrkande 4, U21 av m.fl. (kds) yrkande 47 i denna del och U29 av m.fl. (mp) yrkande 34. har i uppdrag att undersöka förutsättningarna för en växling från skatter på arbete till miljöskatter. Bakgrunden är bl.a. den vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning som utarbetats av kommissionen och som antagit . Enligt utredningens direktiv skall ett betänkande avlämnas . Enligt skatteutskottets mening är det viktigt att möjligheterna att få till stånd en sänkning av skatten på arbete och en ökad miljörelatering inom skattesystemet tas till vara såväl i som internationellt. Det arbete som bedrivs inom avser att klarlägga förutsättningarna för en sådan omställning och är även inriktat på att reda ut förutsättningarna för att genomföra en skatteväxling inom EU. Enligt utskottets mening bör arbete med dessa frågor avvaktas. Någon anledning till tillkännagivanden till regeringen om behovet av att driva skatteväxlingsfrågan internationellt finns det enligt utskottets mening inte. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. I regeringens skrivelse anförs att syftet med samarbetet i rättsliga och inrikes frågor är att med bibehållen säkerhet och trygghet för medborgarna uppnå fri rörlighet för personer. Det innebär en avveckling av inre gränskontroller och andra åtgärder vilket kommer att underlätta för personer att fritt röra sig över gränserna. Enligt vad som anförs i skrivelsen ställer detta stora krav bl.a. på samarbetet kring brottsbekämpning, inte minst när det gäller den internationella narkotikatrafiken. Det är därför enligt regeringen nödvändigt att i samverkan med andra länder finna nya vägar för att bekämpa illegal narkotikahandel och annan kriminalitet med internationell anknytning. I motion U22 av m.fl. (v) yrkande 48 anför motionärerna att det behövs en fortsatt nationell gränskontroll mot narkotika, vapen och miljöskadliga eller ohälsosamma produkter. I motion U29 av m.fl. (mp) yrkande 45 i denna del anför motionärerna att regeringen bör verka för att gränskontrollerna bibehålls. Frågan om kontrollverksamheten vid inre gräns har utretts av . I avvaktan på att beredningen av utredningens förslag slutförs har befogenheter reglerats i övergångsbestämmelserna till tullagen. Den kontroll av trafiken från annat EU-land som tullmyndigheterna har ålagts gäller förutom narkotika och vapen även vissa andra varor som omfattas av införselförbud, t.ex. injektionssprutor, kanyler, dopningsmedel, ammunition, springstiletter och andra s.k. gatustridsvapen, vissa kulturföremål, hundar och katter samt alkohol och tobak som inte får föras in skattefritt vid inresa till . För detta slags varor har en anmälnings- och uppgiftsskyldighet behållits liksom tullens kontrollbefogenheter enligt vissa bestämmelser tullag. Tullens kontroll gäller även införsel av vissa djur från andra EU-länder. Enligt skatteutskottets mening innebär de beslut som fattats om tullverksamheten inför medlemskap i att tullens funktion i fråga om kontrollen av illegal införsel av bl.a. narkotika och andra varor som omfattas av införselförbud har behållits även vid den inre gränsen. Regeringen har aviserat att en proposition om tullens befogenheter kommer att läggas fram . Utskottet anser att detta förslag bör avvaktas och avstyrker motionsyrkandena. <2Konventionen om användning av informationsteknik för tulländamål I motion U22 av m.fl. (v) anför motionärerna att bör motsätta sig de integritetskränkande inslagen i den undertecknade konventionen om användning av informationsteknik för tulländamål. har EU:s medlemsländer undertecknat en konvention om användning av informationsteknik för tulländamål. Konventionen syftar till att förstärka samarbetet mellan tullmyndigheterna genom att fastställa förfaranden som möjliggör för tullmyndigheterna att agera gemensamt och utbyta personuppgifter eller andra uppgifter som har samband med olaglig handel genom användning av ny teknik. Vilka uppgifter som får föras in i systemet regleras genom en uppräkning i konventionen. Införandet av uppgifter är underställt de lagar som gäller i den medlemsstat som tillhandahåller uppgiften, och särskilda restriktioner gäller för hur uppgifterna får användas. Konventionen träder i kraft efter det att den har ratificerats av samtliga undertecknare. Genom ett särskilt avtal har det dock öppnats en möjlighet att börja tillämpa konventionen redan efter det att åtta medlemsstater ratificerat den. Enligt utskottets mening bör ställningstaganden rörande konventionen lämpligen anstå till dess denna föreläggs för godkännande. Utskottet avstyrker därför motion U22 yrkande 53 i denna del.