yttr · GJ05JOU4Y · 1996-01-01 00:00:00 — har berett jordbruksutskottet m.fl. utskott tillfälle att avge yttrande över regeringens skrivelse 1995/96:30 jämte motioner, i de delar respektive utskotts beredningsområde berörs. I skrivelsen lämnas en redogörelse för förberedelsearbetet inför samt för vissa principiella ställningstaganden i de frågor som konferensen kan komma att behandla. Samarbetet inom EU grundar sig främst på fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (Parisfördraget), fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (), fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) och fördraget om Europeiska unionen (). De tre förstnämnda fördragen utgör den s.k. första pelaren i vilken medlemsstaterna har överlåtit vissa beslutsbefogenheter till gemenskaperna. Genom har samarbetet utvidgats till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (andra pelaren) och till det rättsliga och inrikespolitiska området (tredje pelaren). Fördragsändringar kräver enighet mellan företrädare för medlemsstaternas regeringar. Ändringarna måste godkännas av samtliga medlemsstater i enlighet med deras konstitutionella bestämmelser. Enligt skall en regeringskonferens sammankallas för att undersöka vilka bestämmelser i fördraget som skall revideras i enlighet med de mål som anges i fördragets inledning. En grupp bestående av personliga representanter för medlemsländernas utrikesministrar (reflektionsgruppen) har i uppgift att förbereda regeringskonferensen. Gruppens rapport skulle enligt skrivelsen föreligga till Europeiska rådets möte i den 15(. I ett inledande avsnitt med rubriken målsättningar anför regeringen bl.a. - såvitt avser jordbruksutskottets ansvarsområde - att medborgarna runt om i kräver en bättre miljö. Ett gränsöverskridande samarbete är ett oundgängligt medel för att uppnå detta mål. Skall miljösamarbetet bli effektivt bör fler beslut kunna fattas med majoritet, och miljöhänsyn bör slå igenom på samtliga politikområden. Vidare anförs att EU står inför flera viktiga beslut som inte direkt kommer att diskuteras vid regeringskonferensen men som ändå är centrala för EU-samarbetets fortsatta utveckling. Hit hör bl.a. reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) och regionalpolitiken. I ett avsnitt med titeln anförs (s. 15) att bör pröva möjligheten att vid konferensen ta upp till behandling frågan om djurskydd i ett etiskt perspektiv. Under rubriken anför regeringen bl.a. följande: innebar en förstärkning av det europeiska miljösamarbetet. Men för att på ett effektivt sätt kunna arbeta för de områden som prioriteras av och för att kunna kombinera tillväxt med miljöhänsyn bör ytterligare åtgärder vidtas i syfte att stärka såväl den gemensamma miljöpolitiken som förpliktelsen att väga in miljön vid beslut inom andra politikområden. Ett övergripande svenskt mål är att inte skall behöva sänka miljöstandarden samt att vi skall vara drivande i EU:s miljöpolitik så att nya miljöregler sätts på en så hög skyddsnivå som möjligt. Miljöreglerna bör huvudsakligen vara minimibestämmelser som ger länder möjlighet att gå före i miljöpolitiken. Regeringen studerar också frågan att stärka miljöns ställning i Euratomfördraget. om miljö och utveckling, UNCED, ägde rum i . Vid konferensen antogs Rio-deklarationen, som fastslår ett antal gemensamma principer för arbetet med att säkerställa en hållbar utveckling. En handlingsplan för detta arbete, , beslutades också. ägde rum efter att beslutades. Det är viktigt att de principer för en hållbar utveckling som man enades om vid konferensen på ett tydligare sätt än som sker återspeglas i . Kravet på att miljöhänsyn integreras i övriga politikområden - nuvarande och eventuellt tillkommande - bör förstärkas. Detta är också en av grundtankarna bakom den vid antagna handlingsplanen. Sek-torsansvaret är i detta sammanhang av stor vikt. Ett exempel är jordbrukspolitiken. Regeringen avser att vid regeringskonferensen föreslå att ett miljömål för den gemensamma jordbrukspolitiken förs in i artikel 39. Vidare skulle det kunna införas en skyldighet för kommissionen att göra miljökonsekvensbedömningar av sina förslag. Andra viktiga områden som kan aktualiseras vid konferensen är: att än tydligare framhäva att skall utgå från en hög skyddsnivå, att verka för att den i gällande substitutionsprincipen blir accepterad som norm i gemenskapen, att stärka miljökraven i artikel 100a i , att betona medborgarnas rätt till en god miljö och förbättra tillgången till miljöinformation, att förbättra efterlevnaden av , att tillämpa majoritetsbeslut på områden där det krävs enhällighet. Ett flertal yrkanden i följdmotionerna berör bl.a. miljöfrågorna, den gemensamma jordbrukspolitiken och djurskyddsfrågorna. De yrkanden som redovisas i det följande har framställts i partimotioner från samtliga partier. Motion U23 (m) innehåller ett samlat yrkande att ger regeringen till känna vad som anförs om inriktningen av hållning vid regeringskonferensen. Beträffande miljöfrågorna anser Moderata samlingspartiet att det internationella samarbetet redan har stor betydelse för att förbättra miljön i . Ur svensk synvinkel är det angeläget att EU fortsätter att fatta konkreta beslut i en rad miljöfrågor i syfte att förhindra gränsöverskridande miljöproblem. är det viktigt att på nationell nivå kunna ta hänsyn till specifikt känsliga förhållanden och det nödvändiga i att ett land skall kunna besluta om egna, strängare miljöregler än EU:s gemensamma minimiregler. kan inte miljön tas till intäkt för protektionistiska åtgärder. Nationella regler som hindrar det fria varuflödet måste även i fortsättningen kunna prövas, i sista hand genom en juridisk prövning i . Syftet med prövningen skall vara att fastställa om medlemslandet har sakliga miljöskäl och om dessa väger tillräckligt tungt i förhållande till principen om fri rörlighet. I fråga om ekonomiska styrmedel, t.ex. en miniminivå för koldioxidbeskattningen, är det angeläget att länderna kommer överens. Fördragen bör inte ändras så att de möjliggör majoritetsbeslut om harmonisering av skatter. I anslutning till regeringens bedömningar angående konsumentfrågorna anför motionärerna att djurskyddet inte primärt är en konsumentfråga. Till en del är reglerna om djurskydd redan täckta inom ramen för för den gemensamma jordbrukspolitiken och den inre marknaden. De grundläggande djurskyddsreglerna bör vara lika inom hela EU. Enligt motionen bör därför införlivas en klar hänvisning till grundläggande bra djurskydd i fördraget. I motion U23 berörs även jordbrukspolitiken, men endast som exempel på viktiga arbetsuppgifter som ligger utanför regeringskonferensen. Den gemensamma jordbrukspolitiken behöver i ökad grad marknadsanpassas, vilket kräver avreglering och neddragning av subventioner. I motion U25 (c) yrkandena 10, 11 och 14(16 berörs bl.a. jordbrukspolitiken och miljöfrågorna. bör aktivt verka för att djurskyddslagstiftningen skärps. De minimikrav som finns bör göras om till bindande regler. I artikel 39 om målen för den gemensamma jordbrukspolitiken bör tillföras ett stycke om nödvändigheten av att tillförsäkra en god omsorg om jordbrukets produktionsdjur. Ett särskilt avsnitt om djurskydd bör införas i fördraget som innebär att politiken på jordbruks-, transport- och forskningsområdet skall ta full hänsyn till kraven på gott djurskydd. Detsamma gäller politiken för att förverkliga den inre marknaden. Det är oacceptabelt att subventionera långa transporter av levande djur före slakt. För hanteringen av levande djur skall särskilda regler gälla jämfört med andra regelområden som avser varor och produkter. Beslut inom djurskyddsområdet skall fattas med kvalificerad majoritet med parlamentets bestämmande. Varje land skall ha rätt att bibehålla eller införa strängare regler för djurskydd. Under rubriken anför att artikel 2 i bör ändras så att det framgår att en huvuduppgift för EU är att främja en hållbar utveckling, såväl i medlemsstaterna som globalt. Artikel 100a bör stärkas så att inte enbart en hög skyddsnivå utan också den s.k. försiktighetsprincipen skall tillämpas när rådet fattar beslut om harmonisering av lagar och författningar i syfte att upprätta den inre marknaden. Enskilda medlemsländers rätt att gå före och införa strängare regler för varor skall förstärkas. Artikel 100a.4 skall formuleras om så att alla beslut i miljöfrågor, såväl för miljöförstörande utsläpp från fasta anläggningar som för handel med varor, skall vara minimiregler. Bevisbördan bär åläggas kommissionen och beviskraven skärpas i de fall kommissionen anser att strängare miljökrav i ett medlemsland innebär godtycklig diskriminering eller förtäckta handelshinder. På kemikalieområdet har regeringen en viktig uppgift att aktivt verka för en skärpning av EU:s gemensamma miljöregler så att de når upp till minst gällande svensk nivå. Om den nivån ej uppnås måste verka för att dispenserna på miljöområdet förlängs ytterligare. Det är viktigt att markera att inte kommer att sänka sina ambitioner på miljöområdet. Beslut om att införa gemensamma ekonomiska styrmedel bör kunna fattas med kvalificerad majoritet. bör vid konferensen driva att kravet på enhällighet för beslut om miljöskatter enligt artikel 130s.2 avskaffas. Varje land skall i enlighet med artikel 130t ha möjlighet att införa högre miljöskatter. I ett avsnitt om den gemensamma jordbrukspolitiken anför bl.a. att bör verka för att CAP ges utrymme vid regeringskonferensen och att arbetet med riktlinjerna för en fortsatt CAP-reform nu inleds. En reformering bör utgå från att marknadsregleringarna successivt avvecklas. I stället skall ersättning utgå för bl.a. de miljöinsatser som jordbrukarna utför genom sin produktion. Liksom för spannmål och kött bör gränsskyddet sänkas på alla produkter. Exportstödet bör trappas ned mer än vad dagens kräver och kopplas till de handelsliberaliseringar som bör bli resultatet av kommande förhandlingar inom WTO. En övergång skall ske från prisstöd till ett direktstöd som bör vara så enhetligt som möjligt. Den gemensamma jordbrukspolitiken bör också stimulera produktion av bioråvaror till industrin och biomassa för energiproduktion. Målet med en ny jordbrukspolitik skall vara en ökad marknadskontakt, att använda jordbruket i miljöarbetet samt att ge jordbrukaren ökad frihet och ökat ansvar. bör vid regeringskonferensen verka för fördragsändringar som inleder den fortsatta reformeringen av CAP och för en resolution där riktlinjerna för en reformering läggs fast. Däremot får östutvidgningen inte villkoras med att en omfattande jordbruksreform först genomförs. Enligt motion U19 (fp) kan och bör EU spela en viktig roll för att förbättra allas vår gemensamma livsmiljö. Att ta in de öst- och centraleuropeiska länderna som medlemmar är också ett led i miljöarbetet. Det bästa exemplet på en fråga där det är viktigt att tillämpa majoritetsbeslut är ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. bör verka för att det till miljöbestämmelserna i artikel 130s tillfogas en ändring som gör det möjligt att med kvalificerad majoritet inför avgifter för att motverka gränsöverskridande miljöproblem. Det bör ankomma på regeringen att utreda vilka föroreningar som skall beröras, men koldioxid och försurande och gödande utsläpp till luft och vatten bör ingå. Förstärkningen av miljöpolitiken måste komma till uttryck genom att viktiga principer skrivs in i fördragstexten. Besluten från i innebär ett åtagande att verka för en hållbar utveckling. Principen måste komma till uttryck i fördragstexten genom ett tillägg till artikel 2 om hållbar utveckling och medborgarnas rätt till en god miljö som ett av EU:s mål. En skatteväxling bör genomföras mellan utsläpp av koldioxid och skatt på arbete, en s.k. grön skatteväxling (yrkandena 2(4). konstaterar i motion U22 att en utvidgning av EU får stora konsekvenser. Med all sannolikhet måste jordbrukspolitiken och strukturfonderna reformeras radikalt. Det finns inga enkla lösningar på dessa problem. Vi vet att EU:s jordbrukspolitik i grunden måste förändras. De ökande transporterna av livsmedel leder till stora miljöproblem. Regeringen bör kräva att det i regeringskonferensens sluttext markeras att utvidgningen med nya medlemsländer förutsätter en reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken (yrkande 11). Under rubriken bl.a. att EU inte får hindra medlemsländerna att ställa hårdare krav i internationella miljösammanhang. När det gäller skatteväxling, miljödeklarationer av varor och processer, miljöstandarder, miljöforskning m.m. kan EU göra viktiga insatser i och . Mellanstatliga avtal om miniminivåer på energi- och miljöskatter skall kunna ingås. Vad gäller substitutionsprincipen är det viktigt att få den fördragsfäst. Principen skall gälla inte bara under miljöområdet enligt artikel 130r utan också enligt artikel 100a.4. Artikel 2 bör ändras så att ett uthålligt, kretsloppsbaserat samhälle blir unionens överordnade mål. Miljön skall anges som grund för nationella särregler i artikel 36. Artikel 100a4 skall förstärkas så att den blir en verklig rätt att ha nationellt hårdare krav. Den skall omfatta rätten att skärpa kraven, inte bara behålla de befintliga. Den skall omfatta miljö, konsumentskydd, hälsa och säkerhet. Den skall kunna användas oavsett hur det berörda landet röstat i den aktuella frågan i tidigare omröstningar i rådet. Miljöhänsynen måste få en överordnad roll i EU:s jordbrukspolitik. Därför måste de relevanta artiklarna (38 och följande) få en tydligare miljöprofil. Artikel 129 om transeuropeiska nätverk måste ändras så att trafiksektorn åläggs ett ansvar för luftföroreningar, buller, markintrång och säkerhet. Miljöorganisationerna måste utnyttjas som remissorgan i samtliga fall där miljö, hälsa och säkerhet hotas. En speciell artikel för djurskydd, som klargör att levande djur inte är varor, bör skrivas in i fördraget. Artikeln skall ha sin utgångspunkt i att djur är kännande varelser som inte skall behandlas på ett plågsamt sätt. Alla djurskyddsregler, även transportbestämmelser, skall vara minimiregler som tillåter ett land att ställa hårdare krav. Beslut om minimiregler för djurskydd skall fattas med kvalificerad majoritet (yrkandena 24, 32(35 och 38(41). yrkar i motion U29 att den gemensamma jordbrukspolitikens subventions- och bidragsmönster bör förändras kraftigt innan EU utvidgas. Regeringen bör verka för att jordbrukspolitiken förändras radikalt så att utvecklingen styrs mot ett ekologiskt hållbart jordbruk (yrkandena 14 och 31). Förklaringen vid förra regeringskonferensen om djurskydd skall skrivas in i fördragstexten. Regeringen bör verka för att hänsyn till djurens välbefinnande skall vara grundläggande vid utformning av gemenskapslagstiftning om jordbrukspolitiken, transporter, den inre marknaden och forskning samt att detta förs in i traktatstexten. Varje medlemsstat skall ha en oomtvistad rätt att ställa högre djuretiska krav än vad EU föreskriver på såväl inhemsk produktion som vid import (yrkandena 24 och 25). anser att uthållig utveckling bör bli det primära målet i unionsfördraget. Under rubriken att regeringen bör driva kravet att en lägsta energi- och koldioxidskatt skall införas obligatoriskt och på en nivå som ligger i fas med vad föreslagit (yrkande 35). vitbokens idéer om skatteväxling skall påskyndas som del av ett mellanstatligt samarbete (yrkande 34). Varje enskilt medlemsland skall ha en oomtvistad rätt att införa en mer stringent lagstiftning för miljö-, hälso- och djurskydd än vad unionen kräver (yrkande 27). EU:s miljöpolitik måste stärkas så att de harmoniseringsregler som finns successivt skärps så att de når upp till den högsta nivå av miljöskydd som råder i någon av medlemsstaterna (yrkande 30). I motion U21 (kds) yrkas att bör arbeta utifrån en klar miljöstrategi för att skärpa EU:s miljöpolitik. Enskilda medlemsländer skall ha möjlighet att utöver fastställda miniminivåer tillämpa hårdare miljöregler. Miljöpolitiken skall integreras inom den ekonomiska politiken genom att EU ges möjlighet att fatta beslut med kvalificerad majoritet om ekonomiska styrmedel på miljöområdet. bör arbeta för en stärkt miljögaranti, skatteväxling för miljö och jobb samt ett nytt energifördrag (yrkandena 44(47). Utskottets yttrande omfattar ett trettiotal yrkanden om främst miljöfrågorna, den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) och djurskyddsfrågorna. Som en allmän synpunkt bör framhållas att de flesta motionsyrkandena berör frågor som är viktiga för det fortsatta samarbetet inom EU. I flera andra sammanhang, bl.a. i anslutning till regeringens skrivelse 1994/95:167 om inriktning och genomförande av det svenska miljöarbetet i EU, har utskottet gjort uttalanden om det europeiska samarbetet som ligger väl i linje med motionerna (1994/95:JoU23). I några fall är motionsyrkandena redan tillgodosedda genom de överväganden som regeringen gör i den nu aktuella skrivelsen. I övrigt ansluter sig utskottet till synpunkterna i flera motioner om behovet av ett fortsatt aktivt agerande från sida i bl.a. djurskydds- och miljöfrågorna. Som närmare framgår av det följande anser utskottet att insatser inom olika politikområden inte nödvändigtvis behöver knytas till regeringskonferensen. I flera fall kan det vara lämpligt att anlägga ett mer långsiktigt perspektiv på det svenska agerandet i avvaktan på t.ex. resultatet av pågående nationella utredningar. I andra fall förutsätter utskottet att frågorna tas upp i det löpande samarbetet inom EU:s institutioner och över huvud taget inom ramen för det allmänna globala och europeiska miljösamarbetet. Den gemensamma jordbrukspolitiken m.m. Utskottet konstaterar att den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) är ett av de ämnen som inte direkt kommer att diskuteras vid regeringskonferensen men som ändå är centrala för EU-samarbetets fortsatta utveckling. I finns en betydande politisk enighet om att CAP måste reformeras. i regeringens skrivelse 1994/95:167 om inriktning och genomförande av det svenska miljöarbetet i EU (1994/95:JoU23). Enligt skrivelsen, som i denna del godtogs av de flesta partierna i , borde aktivt driva en revidering av CAP i syfte att miljöanpassa jordbruket och främja en omställning mot ett ekologiskt hållbart jordbruk inom unionen. En utgångspunkt för revideringen bör vara att subventionerna till det konventionella jordbruket minskas kraftigt. Arbetet med en reformering av CAP bereds på nationell nivå. En parlamentarisk kommitté har inrättats med uppgift att utarbeta en svensk strategi för denna reformering (dir. 1995:109). En analys skall göras av den förda jordbrukspolitiken och vilka konsekvenser en utvidgning mot skulle få för CAP. Uppdraget skall slutföras till . En särskild utredare har dessutom tillkallats för att i ett mer kortsiktigt perspektiv analysera frågor om en revidering av CAP. I avvaktan på resultatet av dessa utredningar anser utskottet inte att nu i detalj vare sig kan eller bör ange hur en sådan reform bör utformas. Utskottet delar dock den allmänna uppfattning som framförs i flera motioner att den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU bör reformeras grundligt i flera avseenden. I det arbetet bör tyngdpunkten läggas på bl.a. ökad hänsyn till miljön och kraven på ett långsiktigt och ekologiskt hållbart jordbruk. Subventions- och bidragssystemet bör omprövas. Jordbrukets resurser och möjligheter att producera bioråvaror och tillhandahålla tjänster eller produktionsmetoder som gynnar miljövårdens och naturvårdens intressen måste beaktas. I perspektivet av en utvidgning av unionen med flera nya länder i t.ex. framstår en radikal reform av jordbrukspolitiken som nödvändig. Enligt utskottets mening bör dock inte utvidgningen göras villkorad av en sådan reform. Härvidlag instämmer utskottet i vad som anförs i motion U25 yrkande 16 och avstyrker därmed motion U22 yrkande 11, i den mån motionen ej tillgodoses med det anförda. När det gäller kraven på fördragsändringar som innebär att den gemensamma jordbrukspolitiken tillförs ett uttryckligt miljömål vill utskottet erinra om att det genom slagits fast att miljöskyddskraven skall integreras i utformningen och genomförandet av gemenskapens politik på övriga områden (artikel 130r.2). Principen innebär i själva verket att miljöskyddskraven skall beaktas på alla stadier i planeringen, förberedandet och genomförandet av gemenskapens åtgärder inom andra områden. Utskottet vill vidare särskilt peka på att regeringen, enligt vad som framgår av skrivelsen, vid regeringskonferensen ämnar föreslå att ett miljömål för den gemensamma jordbrukspolitiken införs i artikel 39. Härigenom tillgodoses i första hand motionerna U23 i motsvarande del och U25 yrkande 16 delvis. Enligt utskottets mening är även motionerna U22 yrkande 38, U23 i motsvarande del, U25 yrkande 16 i återstående del samt U29 yrkandena 14 och 31 i huvudsak tillgodosedda med vad utskottet här anfört. Utskottet ansluter sig till synpunkterna i motionerna U22, U23, U25 och U29 så till vida att djurskyddsfrågorna bör få en mer framträdande ställning i gemenskapen. I skrivelsen anförs under rubriken intressen att bör pröva möjligheten att vid konferensen ta upp till behandling frågan om djurskydd i ett etiskt perspektiv. Utskottet anser för sin del att djurskyddsfrågorna bör bedömas i ett vidare perspektiv, där de grundläggande etiska frågorna om hänsyn till djuren som levande varelser beaktas men också såväl konsumentintressen som producentintressen. En grundläggande regel i svensk djurskyddslagstiftning är att djuren skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinn eller pälsar skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Dessa principer bör vara vägledande för det svenska djurskyddsarbetet inom EU. Utskottet har haft anledning att inhämta särskild information om vissa konkreta djurskyddsfrågor inom EU, såsom t.ex. användningen av hormoner och antibiotika, uppfödningen av köttdjur med egenskaper som betecknats som genetiska defekter, transporter av djur samt uppfödning av kalvar. I dessa frågor har drivit en konsekvent och målmedveten linje, och vissa förbättringar, om än otillräckliga, har efter hand åstadkommits inom gemenskapen. Många problem återstår emellertid att lösa. Enligt utskottets mening är det viktigt att djurskyddsarbetet drivs vidare och att djurskyddsintresset får en starkare ställning inom gemenskapen. Ett sätt att uppnå detta är att kraven på en god djuromsorg förs in i . Med utgångspunkt i en sådan grundläggande bestämmelse bör även i fortsättningen verka för att gällande EG-rättsliga bestämmelser om djurmiljö, uppfödning och transporter m.m. successivt skärps. Varje medlemsland bör dock, såsom är fallet, ha rätt att bibehålla eller införa strängare nationella regler för den inhemska animalieproduktionen. Utskottet föreslår att med anledning av motionerna U22 yrkande 41, U23 i motsvarande del, U25 yrkande 9 och U29 yrkande 24 som sin mening ger regeringen till känna vad ovan anförts. Motion U29 yrkande 25 avstyrks i den mån den ej tillgodoses genom utskottets ställningstagande. Som framgår av vad utskottet anfört är djurskyddsbestämmelserna i princip minimiregler och utgör ej hinder för enskilda medlemsländer att ställa strängare krav. Utskottet vill inledningsvis hänvisa till behandlingen av den redan tidigare nämnda skrivelsen 1994/95:167 om inriktning och genomförande av det svenska miljöarbetet i EU (skr. 1994/95:167, JoU23). I detta sammanhang uttalades att huvuduppgiften var att medverka till en långsiktigt hållbar utveckling i i linje med slutsatserna från . skulle vara pådrivande i omställningen av sådan produktion och konsumtion som utgör ett hot mot miljön. I första hand gällde det omställningen inom tre för det ekonomiska livet centrala områden, nämligen transporter, energiförsörjning och livsmedelsområdet i vid mening.