yttr · GJ05AU6Y · 1996-01-01 00:00:00 — Möjligheterna att hitta de effektivaste lösningarna på lokal nivå måste enligt utskottets bedömning öka om arbetsförmedlingsnämnderna sätts samman så, att ordföranden och en majoritet av ledamöterna i dessa utses efter förslag av kommunen. Enligt utskottet är det rimligt att kommunen har ett avgörande inflytande över nämndens verksamhet. Tonvikten på lokal förankring leder till slutsatsen att nämnden också skall innefatta representanter för det lokala näringslivet och arbetstagarorganisationer. Som arbetsmarknadsutskottet anför i annat sammanhang skall den offentliga arbetsförmedlingen även vara anslagsfinansierad, heltäckande och avgiftsfri. En effektiv arbetsmarknadspolitik kräver ett samspel med den ekonomiska politiken och stabiliseringspolitiken som bara staten kan svara för. Därför skall arbetsförmedlingen inte enbart ha ett kommunalt perspektiv utan måste kombinera detta med ett regionalt och nationellt perspektiv. Därigenom kan individens valmöjligheter öka och lediga platser tillsättas snabbare. Enligt utskottets uppfattning är det alltså inte fråga om att ett utökat lokalt ansvar kommer att innebära att man överger den nationella arbetsmarknadspolitiken. I stället kommer den att kompletteras med värdefulla kunskaper och erfarenheter genom ett ökat lokalt engagemang. Motion Fi122 (yrk. 2, 3) avstyrks därmed. Utskottet har ingen annan uppfattning än motion Fi116 (yrk. 25) att den arbetsmarknadspolitiska ambitionen måste vara den förhärskande när arbetsmarknadspolitikens lokala förankring utvecklas. Den reguljära arbetsmarknadens behov och effektivitet skall stå i fokus för arbetsförmedlingsnämndernas verksamhet. Utskottet utgår från att det institut som föreslås inrättat under kommer att följa utvecklingen även beträffande det utökade lokala ansvaret för arbetsmarknadspolitiken. Vidare förutsätter utskottet att, även framgent, företrädare för länsarbetsnämnd och arbetsförmedling skall ingå i arbetsförmedlingsnämnd. anser att regeringens förslag om sammansättningen av arbetsförmedlingsnämnderna och om att det bör finnas en arbetsförmedlingsnämnd i varje kommun (yrk. 16, 17) bör godkännas. Motion Fi116 (yrk. 25) bör avstyrkas. Aktivitetsstöd (s. 7.21) Verksamheten inom AMV styrs av regeringen genom krav på mål- och resultatuppfyllelse i stället för genom regelstyrning. Medlen för verksamheten har slagits samman till allt färre anslag och ekonomiska restriktioner har slopats i betydande omfattning. Genom införande av arbetsplatsintroduktion (API) har flera praktikåtgärder slagits ihop till en. AMV:s verksamhet har blivit mer decentraliserad och mer resultatinriktad på alla nivåer. Uppföljningen vad gäller resultat och ekonomi har blivit bättre. framhåller vidare i sitt slutbetänkande (SOU 1996:34) Aktiv arbetsmarknadspolitik, liksom AMS i sin anslagsframställning för , att regelförändringar och färre åtgärder är ett verksamt medel att uppnå en större effektivitet inom arbetsförmedlingen. Bidragen till en enskild som deltar i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd lämnas i form av utbildningsbidrag. Det sker bl.a. vid arbetsmarknadsutbildning och arbetsplatsintroduktion (API) samt vid deltagande i datortek och arbetslivsutveckling (ALU). Bidragen vid åtgärderna regleras i egna lagar eller förordningar trots att de huvudsakliga bestämmelserna är gemensamma för åtgärderna. Som ytterligare steg i en regelförenkling föreslås att reglerna för ersättning vid de individinriktade åtgärderna slås ihop till en stödform; aktivitetsstöd. Reglerna om stödet skall samlas i en förordning och skall gälla från . En arbetslös som deltar i en av arbetsförmedling/ar-bets-marknadsinstitut erbjuden aktivitet får ett aktivitetsstöd. Stödet lämnas i form av utbildningsbidrag. Ett beslut om aktivitetsstöd får i normalfallet omfatta högst men kan i vissa fall förlängas. Ersättningen lämnas med samma belopp som den arbetslöse skulle ha fått från arbetslöshetskassa eller KAS. Tekniken kommer i detta avseende att likna den som gäller vid ALU. Någon uppräkning av dagpenningbeloppet skall således inte göras. Det lägsta utbildningsbidrag som lämnas skall vara KAS-beloppet, per dag. Den föreslagna regelförändringen beräknas leda till en besparing på för . i motion Fi116 (yrk. 26) godtar att ersättningen i de individ-inriktade stödformerna slås ihop till ett aktivitetsstöd. Partiet avvisar emellertid den föreslagna nivån på stödet. Som följd härav avvisas också regeringens förslag till besparing genom det föreslagna aktivitetsstödet (yrk. 50 delvis). Besparingens innebörd är enligt mening oklar. Budgetmässiga prioriteringar bör dessutom, framhåller man, göras i ett sammanhang och således invänta den ordinarie budgetprocessen. Utskottet anser att skall godkänna regeringens förslag om att sammanföra bidragen till deltagare i arbetsmarknadspolitiska åtgärder till ett aktivitetsstöd och nivån på detta stöd (yrk. bör godkänna regeringens förslag till besparing i fråga om aktivitetsstödet (yrk. 26 delvis). Motion Fi116 (yrk. 26, 50 delvis) avstyrks därmed. De arbetsmarknadspolitiska programmens omfattning (s. 7.23-7.24) Mot bakgrund av bl.a. regeringens mål att halvera den öppna ar-betslösheten, är det av största vikt att arbetskraftens rörlighet och flexibilitet förstärks. I propositionen poängteras detta. De arbetslösa måste ges ökade möjligheter att er-hålla relevanta kunskaper genom utbildning och praktik. Därigenom mins-kar sök- och vakanstiderna. Riskerna för inflationsdrivande flaskhalsar kan undvikas. Enligt regeringen bör under minst 230 000 personer i genomsnitt få utbildning och sysselsättning genom konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det mer ex-akta medelsbehovet för dessa åtgärder och fördelningen av medlen på anslag kommer att redovisas i budgetpropositionen för . Genom effektivisering av användning av åtgärderna skall sparas under . Moderata samlingspartiet förordar i motion A49 (yrk. 41 delvis) att de huvudsakliga arbetsmarknadsinsatserna skall inriktas mot dem som är, eller löper stor risk att bli, arbetslösa . Kristdemokratiska samhällspartiet förordar i motion Fi118 (yrk. 16, 17) att AMS som en central myndighet ytterligare minskas ner till förmån för fältarbetet på arbetsförmedlingarna. Vidare bör ett nytt utvärderingssystem tillskapas som också ser till kvaliteten i de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas utförande. Med en sådan helhetssyn bör kvantiteten mätas i intervall. bör intervallet vara 190 000-240 000 åtgärdsplatser. Med hänsyn till det försämrade läget på arbetsmarknaden och ambitionen att uppnå målet att halvera den öppna arbetslösheten finns enligt utskottet inte skäl att göra hårdare prioriteringar beträffande de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Det förslag som läggs fram i propositionen måste i dagens läge bedömas som rimligt och realistiskt. Utskottet noterar att det mer ex-akta medelsbehovet för åtgärderna och fördelningen av medlen på anslag kommer att redovisas i budgetpropositionen för . Utskottet delar den uppfattning som förs fram i motion, nämligen att man i utvärderingar måste se till såväl kvantitet som kvalitet. Självfallet är det av stort intresse att i utvärderingar också belysa hur sannolikheten att få ett fast eller temporärt arbete påverkas av olika typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder respektive öppen arbetslöshet. En rad studier av denna karaktär har också genomförts i den svenska arbetsmarknadspolitiska forskningen . Dessa studier finns redovisade i en expertbilaga till Arbetsmarknadspolitiska kommitténs betänkande (SOU 1996:34). Utskottet utgår från att såväl kvantitativa som kvalitativa studier kommer att göras inom ramen för den intensifierade utvärdering av arbetsmarknadspolitiken som förespråkas i propositionen. Det finns exempelvis anledning att anta att det föreslagna inom arbetsmarknadspolitiken även kommer att göra studier av kvalitativa aspekter på arbetsmarknadspolitiken och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Motionerna A49 (yrk. 41 delvis) och Fi118 (yrk. 16, 17) avstyrks härmed. Den enskilde individen i centrum (s. 7.24-7.26) Den enskilde skall stå i centrum för de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Målinriktade individuella handlingsplaner som tydliggör den arbetslöses och myndigheternas ansvar skall upprättas efter en viss tids arbetslöshet. Hand-lingsplanen skall vara ett ömsesidigt kontrakt mellan arbetsför-med-ling/och den arbetssökande. Handlingsplanen skall först och främst klarlägga vilka åtgärder som skall vidtas och vilka kontakter som skall tas av arbetsförmedlingen/ar-bets-mark-nadsinstitutet och andra berörda aktörer respektive den arbetssökande för att den arbetslöse så snabbt som möjligt skall komma i arbete. Individuella och målinriktade handlingsplaner är ett centralt hjälpmedel för att nå fram till en tillfällig eller fast anställning. Den som är arbetslös måste ha ett klart ansvar för sin situa-tion och aktivt och målmedvetet arbeta för att få en anställning. Stödinsat-serna från berörda myndigheter måste inriktas mot dem som allra bäst behö-ver stöd. Arbetsförmedlingen skall verka för en snabb återgång från arbetslöshet till nytt arbete. Här är enligt regeringen de individuella handlingsplanerna ett viktigt hjälpmedel. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste vidare ge utrymme för och starkare stimulera den arbetslöse till mer målinriktade ak-tiviteter för att finna arbete. Med åtgärderna finns det möjlighet att inom ra-men för den individuella handlingsplanen varva insatser i form av utbildning och praktik. Alla behöver inte omfattas av en individuell handlingsplan, men alla lång-tidsarbetslösa skall ha en sådan. Arbetsförmedlingen/arbetsmarknadsinstitu-tet avgör vem eller vilka som skall ha en handlingsplan och när den skall upprättas. Handlingsplanen, som är till för att följas, skall inriktas på att motverka långtidsarbetslöshet, rundgång och utförsäkring. ger i motion Fi116 sitt fulla stöd till arbetssättet med individuella handlingsplaner. Förslaget förutsätter dock tillräckliga personalresurser liksom att det tydligt klarläggs vad den sökande och arbetsförmedlingen är överens om. Det normala borde vara att en genuint arbetslös arbetssökande, som inte har särskilt goda förutsättningar på arbetsmarknaden, mycket snart borde omfattas av en handlingsplan. Regeringens förslag om att alla långtidsarbetslösa skall ha en sådan är otillräckligt. Regeringen borde också utarbeta klarare riktlinjer om vad en handlingsplan skall innefatta samt klarlägga vissa form- och ansvarsfrågor. Propositionen har enligt inte tillräckligt belyst rättstryggheten för den enskilde. Det är viktigt att tolkningen av "kontraktet" och vad som händer vid "kontraktsbrott" från endera parten noga övervägs. Inga oklarheter får råda om detta. Regeringen bör därför återkomma med ett bättre preciserat förslag i budgetpropositionen (yrk. Ett centralt hjälpmedel för ett mer målinriktat arbetssökande är individuella handlingsplaner. En individuell handlingsplan kan generellt beskrivas som en kombinerad utbildnings- och jobbsökarstrategi för den arbetssökande och utformas i samråd mellan den arbetssökande och arbetsförmedlingen. Det finns enligt arbetsmarknadsforskningen belägg för att individuella handlingsplaner ökar möjligheterna att få en fast förankring på arbetsmarknaden. EFA, Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier, har exempelvis konstaterat att tillfälligt arbete inom en plan är den avgjort bästa strategin för att få eller vara på god väg mot ett fast arbete inom ett önskat yrkesområde (SOU 1993:43). Arbetsmarknadsforskningen kan emellertid inte ge något bestämt svar på frågan vilka åtgärder som bör användas inom ramen för individuella handlingsplaner. Det visar expertstudien av arbetsmarknadspolitik -en översikt av svensk empirisk forskning (Aktiv arbetsmarknadspolitik. SOU 1996:34). Enligt studien leder intensifierade förmedlingsinsatser till förkortade arbetslöshetstider och medför inte inlåsning i arbetslöshet. Detta är enligt studien en viktig observation eftersom just förmedlingsinsatser är ett centralt inslag i de individuella handlings-planerna. Det är enligt expertstudien viktigt att det finns en betydande flexibilitet när det gäller vilka arbetsmarknadspolitiska åtgärder som bör komma i fråga för en arbetssökande som har en målinriktad strategi för att få arbete. En sådan flexibilitet kan uppnås inom ramen för individuella handlingsplaner där betoningen på "individuell" garanterar att åtgärderna kan ges en flexibel utformning efter den arbetssökandes behov. Enligt utskottets uppfattning är det väsentligt att arbetssättet med individuella handlingsplaner utformas på ett sådant sätt att den önskvärda flexibiliteten kan erhållas. Att i en situation där AMV:s verksamhet allt tydligare inriktas på målstyrning och friare utnyttjande av åtgärdsmedel skulle detaljreglera eller utarbeta närmare riktlinjer för vad en individuell handlingsplan skall innefatta vore enligt arbetsmarknadsutskottets uppfattning motsägelsefullt. Utskottet bedömer att AMV på basis av erfarenheter av hittillsvarande verksamhet med individuella handlingsplaner, empiriska forskningsresultat kring sådana planer samt inte minst den utveckling av arbetsformer som skall ske med särskilda medel, har förutsättningar att använda individuella handlingsplaner på ett effektivt sätt. Ineffektivitet och onödig byråkrati skulle kunna bli följden om slog fast närmare riktlinjer för vad en handlingsplan skall innefatta. Individuella handlingsplaner skall enligt propositionen upprättas mellan arbetsförmedling/och den arbetssökande. Frågor om rättstrygghet vid användning av individuella handlingsplaner påtalas i motion Fi116 (yrk. 29) där det sägs att inga oklarheter får råda om vad som händer vid "kontraktsbrott". Om den arbetssökande inte fullföljer sina åtaganden enligt handlingsplanen omprövas ersättningsrätten, något som också berörs nedan i anslutning till övervägandena om sanktionssystemet i arbetslöshetsförsäkringen. På motsvarande sätt måste enligt utskottets uppfattning ett ansvar läggas på förmedlingen att fullfölja sina åtaganden enligt "kontraktet". Regeringen bör skyndsamt närmare överväga formerna för detta. Motion Fi116 (yrk. 29) avstyrks därmed. Platsförmedlingen - arbetsförmedlingens grundläggande upp-gift (s. 7.26-7.28) Den offentliga arbetsförmedlingen skall enligt propositionen även i framti-den vara anslagsfinan-sierad, heltäckande och avgiftsfri. Platsförmedlingen är arbetsförmedlingens grundläggande uppgift och tillika en av hörnstenarna i den aktiva arbets-marknadspolitiken. Det är av stor vikt att alla får infor-ma-tion om lediga platser och, om behov finns, tillgång till arbetsmarknads-poli-tiska åtgärder. Enligt propositionen kan arbetsförmedlingen få utökat ut-rymme att arbeta med arbetsförmedling genom att de arbetsmarknadspoli-tiska åtgärderna samordnas och kommunernas roll i genomförandet tydlig-görs. Moderata samlingspartiet anser i motion A49 att det fortfarande finns restriktioner i den privata förmedlingsverksamhet som etablerats sedan arbetsförmedlingens monopol upphörde . Mycket talar enligt motionen för att dessa restriktioner gör det onödigt svårt för arbetslösa att hitta en lämplig och intresserad arbetsgivare. Något tvång att anmäla lediga platser till den ena eller andra arbetsförmedlingen skall inte finnas. Olika konkurrerande förmedlingar är en bättre garanti för effektivitet än administrativa regleringar. Motionen föreslår att kvardröjande hinder för privat arbetsförmedling undanröjs redan från (yrk. beslutade (prop. 1992/93:218, AU16, rskr. 345) att det s.k. arbetsförmedlingsmonopolet skulle avskaffas fr.o.m. . Avregleringen skedde genom att kravet på tillstånd från AMS för att under vissa förutsättningar få bedriva arbetsförmedlingsverksamhet slopades. Det enda undantag som därefter fanns kvar avsåg arbetsförmedling för sjömän, som inte får bedri-vas mot ersättning. som arbetsförmedlingsmonopolet avskaffades gjordes också vissa lättnader i de restriktioner som gällde vid verksamhet som innefattar uthyrning av arbetskraft. Den dittillsvarande fyramånadersgränsen för uthyrning av enskild arbetstagare slopades. beslutade att vid såväl arbetsförmedling som uthyrning av arbetskraft skall gälla ett straffsanktionerat förbud att ta betalt av arbets-sökande eller arbetstagare. Enligt propositionen (1992/93:218) om avreglering av arbetsförmedlingsmonopolet skall en utvärdering av lagstiftningsändringarna ske . Då bör man enligt propositionen särskilt beakta bl.a. avregleringens effekter på den offentliga arbetsförmedlingen och informationen om lediga platser (platsanmälningslagen). Förberedelserna för utvärderingen pågår i . I avvaktan på resultatet av utvärderingen anser arbetsmarknadsutskottet att inte bör göra något uttalande i den aktuella frågan. Utskottet vill dock i sammanhanget betona att man bör eftersträva samverkan och samarbete mellan den offentliga förmedlingen och alternativa förmedlingsformer. Detta kan bidra till att öka arbetsmarknadens effektivitet. Mot denna bakgrund avstyrks motion A49 (yrk. Arbetsmarknadsutbildning (s. 7.28 f.) Arbetsmarknadsutbildning skall vara anpassad till den arbetssökandes behov och förutsättningar samt till kraven på arbetsmarknaden. Den arbetsmarknadspolitiska profilen markeras av att utbildningsvalet skall ske inom bestämda ramar och skall syfta till att stärka den enskildes möjligheter att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsmässiga hänsyn skall väga tyngre än de rent utbildningsmässiga. Avvägningen mellan val av arbetsmarknadsutbildning och reguljär utbildning bör ske inom ramen för den individuella handlingsplan som af/ami arbetar fram i samråd med den arbetssökande. Arbetslösa personer kommer att prioriteras inom ramen för den extra utbildningssatsning som kommunerna skall ansvara för. Arbetsmarknadsutbildning är ett viktigt instrument för att invandrare skall komma in på den svenska arbetsmarknaden eller för att bidra till att den arbetssökande får en förvärvskompetens vid en eventuell återvandring. Arbetsmarknadsutbildning skall också kunna användas för att kursdeltagarna skall få möjlighet att utveckla egna affärsidéer i syfte att starta egna företag eller kooperativ. Utbildningen skall också kunna användas för att utveckla nya utbildningar, t.ex. miljöinformatörsutbildning. Regeringen kommer att överväga vilka utbildningar som skall kunna vara öppna för en förmånlig studiefinansiering. Enligt nuvarande system kan studier upp till 40 poäng inom högskolan beviljas som arbetsmarknadsutbildning. Arbetsmarknadsutbildning där praktikperioder varvas med teoretiska inslag bör få ett större utrymme. Utbildningen bör upphandlas från ordinarie utbildningsanordnare eller från företag. Den varvade utbildningen kan bli ett slags lärlingsutbildning för dem som fyllt . Det kan vara en framkomlig väg för att stärka vissa grupper. Företagen får också möjlighet att anpassa utbildningen till sina behov. Af/ami och kommunen bör kunna svara för att utbildningen får en regional och en bredare arbetsmarknadsanpassad profil. Utbildningen skall vidare ha hög kvalitet och vara anpassad till efterfrågan på arbetsmarknaden. Ett utökat samarbete med kommunerna samt med de lokala arbetsmarknadsparterna bör utgöra grunden för val av inriktning för arbetsmarknadsutbildningen. Kunskaperna om kompetensbehovet på den lokala arbetsmarknaden finns där. Insatser inom ramen för verksamhet kan ha positiva effekter på tillväxt och sysselsättning. Regeringen avser att i regleringsbrevet för AMV för ge AMS möjlighet att som arbetsmarknadsutbildning särskilt upphandla exportsäljarutbildning. Inte minst invandrare med språkkunskaper och annan kompetens som kan vara av intresse för exportmarknaden utgör en målgrupp för utbildningen. Regeringen avser att inom ramen för upphandlad arbetsmarknadsutbildning göra en besparing motsvarande som delfinansiering av utbildningssatsningen. Grupperna arbetshandikappade respektive utomnordiska medborgare har ofta behov av längre och mer omfattande utbildning. Av de arbetshandikappade inskrivna vid af/ami hade en högre utbildning än grundskola, medan för samtliga arbetssökande hade en högre utbildningsbakgrund än grundskola. En jämförelsevis stor andel av utomnordiska medborgare har endast förgymnasial utbildning. För att hjälpa dessa svårt utsatta grupper att få jobb på den reguljära arbetsmarknaden föreslås att, som ett undantag från principen att arbetsmarknadsutbildning som regel inte skall utgöras av allmänt behörighetsgivande utbildning, det skall vara möjligt för de nämnda grupperna att studera inom det reguljära utbildningsväsendet inom ramen för arbetsmarknadsutbildning. Af/ami föreslås således vid behov kunna erbjuda utomnordiska medborgare som varit arbetslösa och inskrivna vid arbetsförmedlingen eller längre samt arbetslösa arbetshandikappade möjlighet att studera på grundskole- och gymnasienivå inom det reguljära utbildningsväsendet inom ramen för arbetsmarknadsutbildning. Moderata samlingspartiet i kommittémotion Fi122 (yrk. 4) kritiserar förslaget om att utomnordiska invandrare och arbetshandikappade skall få möjlighet att studera på a-kassa inom det reguljära utbildningsväsendet på grundskole- och gymnasienivå. Motionärerna befarar motsättningar olika grupper emellan och att besvärande orättvisor blir följden. Motionärerna betraktar förslaget som ogenomtänkt och förordar att skickar tillbaka förslaget till regeringen för ytterligare överväganden - bl.a. bör förslag beaktas. i motion Fi116 (yrk. 50 delvis) anser att bör avslå förslaget till besparing på i fråga om upphandlad arbetsmarknadsutbildning. Det finns enligt motionen inte något beslutsunderlag varigenom man kan bedöma hur en eventuell växling kan ske gentemot satsningen på vuxenutbildning. Frågan bör därför prövas i budgetprocessen. Utskottet anser att skall godkänna regeringens förslag om utomnordiska medborgares och arbetshandikappades rätt att studera inom det reguljära utbildningsväsendet motsvarande grundskole- och gymnasienivå inom arbetsmarknadsutbildning (yrk. Detsamma gäller förslaget till besparing i fråga om upphandlad arbetsmarknadsutbildning (yrk. 26 delvis). Motionerna Fi116 (yrk. 50 delvis) och Fi122 (yrk. 4) avstyrks därmed. Arbetsplatsintroduktion (API) (s. 7.33) Arbetsplatsintroduktion är en praktikåtgärd som får beviljas arbetslösa det år de fyller . För ungdomar får åtgärden, med vissa undantag, bara beviljas om den följs av en anställning som varar . Anställningskravet föreslås slopat . Anställningskravet uppges missgynna ungdomar i åldern eftersom motsvarande regel inte finns vare sig för äldre eller för dem som är och har praktik inom ramen för det kommunala uppföljningsansvaret. Förändringen motiveras också av utvecklingen med en minskning av antalet lediga platser. föreslår i motion Fi118 (yrk. 18) att anställningskravet vid API slopas . i motion Fi116 (yrk. 21) uppmärksammar situationen för arbetslösa akademiker utan arbetslivserfarenhet och invandrare. Dessa grupper kan få API . I motionen föreslås att utvidgas till . Utskottet anser att skall godkänna regeringens förslag att anställningskravet vid arbetsplatsintroduktion (yrk. 20) slopas fr.o.m. . Motionerna Fi116 (yrk. 21) och Fi118 (yrk. 18) avstyrks. Datortek/aktivitetscenter (s. 7.33) Verksamheten innebär att arbetssökande tränar grundläggande datakunskaper på halvtid och deltar i arbetsmarknadsinriktade projektarbeten på den andra . Datortekens arbetsmarknadsinriktade projektdel ingår som ett utvecklingsområde i det svenska programmet för insatser inom EU:s Mål 3-program. Fr.o.m. öppnas datorteken även för dem som har fyllt . Härigenom blir verksamheten tillgänglig även för äldre som saknar dataerfarenhet. Möjligheten för invandrare att kombinera datautbildning med t.ex. träning i svenska språket bör tas till vara inom datortekverksamheten. Det är viktigt att eftersträva att den uppnådda jämna könsfördelningen mellan kvinnor och män bland deltagarna i datorteken bibehålls.