yttr · GJ05AU6Y · 1996-01-01 00:00:00 — Denna politik syftar till god tillväxt, full sysselsättning och stabila priser. Målet är att halvera den öppna arbetslösheten från till . För att nå detta mål presenteras i proposition 1995/96:222 ytterligare en rad åtgärder som främjar tillväxt och sysselsättning. vill inledningsvis hänvisa till följande uttalande i proposition 1995/96:207. Arbetsmarknadspolitiken har en central roll i den ekonomiska politiken. Den skall främja tillväxt och sysselsättning genom att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden, motverka inflationsdrivande flaskhalsar, stärka arbetskraftens kompetens och förebygga utslagning av individer från arbetslivet. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken har traditionellt vilat på arbetslinjen, dvs. aktivitet framför passivitet. har det blivit alltmer uppenbart att kompetenshöjning måste vara ett centralt inslag i strategin för att återföra arbetslösa till reguljärt arbete. tar regeringen steget fullt ut. Arbetslinjen utvecklas till att bli arbets- och kompetenslinjen. Utskottet delar denna uppfattning men upprepar vad utskottet sagt: En aldrig så effektiv arbetsmarknadspolitik kan i sig inte skapa arbete och tillväxt. Insatserna på det arbetsmarknadspolitiska området kan inte isoleras från andra politikområden. I ett läge där alla bedömare är eniga om att läget på arbetsmarknaden är allvarligt måste flera politikområden samverka för att nå målet att minska arbetslösheten. Särskilt allvarligt är arbetsmarknadsläget för invandrare och flyktingar. Mycket oroande är att andelen långtidsarbetslösa kvarstår på en mycket hög nivå. Som framgår av den föregående redovisningen hade av de arbetslösa varit arbetslösa mer än . Även det stora antalet långtidsinskrivna - ca 200 000 personer - är mycket oroande. I proposition 207 pekar regeringen på att den ekonomiska utvecklingen varit något svagare än enligt de prognoser som redovisades i vårpropositionen. Ett särskilt problem är enligt regeringen att sysselsättningen inte har utvecklats fullt så positivt och att arbetslösheten inte har minskat i den takt som då förväntades. Minskningen av antalet sysselsatta är oroande. Denna utveckling hänger delvis samman med den fördjupade och utdragna avmattningen av den internationella konjunkturen. Sedan propositionerna 207 och 222 presenterades har AMS kommit med en reviderad prognos för utvecklingen på arbetsmarknaden. AMS räknar med att arbetslösheten i genomsnitt kommer att uppgå till . Det är omkring en procentenhet högre än vad regeringen räknade med i vårpropositionen. Vidare uppvisar sysselsättningen en tydlig nedgång. Antalet nya lediga platser minskar också. Utvecklingen för är enligt AMS svår att förutse i detalj, men en uppgång i konjunkturen är sannolik. Den öppna arbetslösheten bedöms sjunka till . Även () kommenterar i sin junirapport läget på arbetsmarknaden och konstaterar att utvecklingen har varit mycket svag. KI räknar med att antalet sysselsatta minskar med drygt 30 000 , men att en återhämtning sker . Den totala arbetslösheten, dvs. öppet arbetslösa och personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, minskar bara obetydligt . De åtgärder som föreslås i sysselsättningspropositionen bidrar till att den öppna arbetslösheten kan minska från av arbetskraften. Mot bakgrund av vad sålunda redovisats om det allvarliga läget vill utskottet understryka behovet av en nationell kraftsamling för att framgångsrikt kunna bekämpa arbetslösheten. Alla måste ta ett gemensamt ansvar. Samtliga oppositionspartier som har motionerat delar regeringens uppfattning att arbetslösheten måste pressas ned. Det råder bred enighet om behovet av samverkan mellan flera politikområden för att härigenom pressa ned arbetslösheten. Det gäller insatser inom områden som utbildningspolitiken, näringspolitiken, miljöpolitiken, regionalpolitiken och jämställdhetspolitiken. Det råder också bred enighet om att sysselsättningsökningen i huvudsak måste komma i de små och medelstora företagen. Liksom regeringen anser utskottet att förutsättningarna för att kampen mot arbetslösheten skall lyckas är en god samhällsekonomisk grund, en förbättrad och utbyggd utbildning samt goda förutsättningar för företagen. Även i denna del finns en betydande samsyn mellan partierna. , är emellertid kritiska till att regeringens ambitioner inte sträcker sig längre än till att halvera den öppna arbetslösheten. De menar att ambitionen måste vara att pressa ned den totala arbetslösheten. Utskottet har ingen annan mening än motionärerna när det gäller önskvärdheten att få ned den totala arbetslösheten. Men redan målet om att halvera den öppna arbetslösheten är enligt utskottets mening ett mycket ambitiöst mål i det arbetsmarknadsläge som råder. Det ställs stora krav på den politik som skall föras för att nå målet att pressa ned den öppna arbetslösheten till , i all synnerhet som utvecklingen varit svagare när det gäller sysselsättning och arbetslöshet än vad som förutsågs när behandlade vårpropositionen. De förslag till åtgärder som presenteras bedöms minska den öppna arbetslösheten med 40 000 personer. Den fortsatta utvecklingen är emellertid svårbedömd. Som sägs i proposition 207 måste den ekonomiska tillväxten bli högre och ekonomin fungera bättre för att det uppsatta målet skall nås. Även om kommunerna föreslås få ett tydligare uppdrag i arbetet med att bekämpa arbetslösheten är det utskottets uppfattning att arbetsmarknadspolitiken alltjämt skall vara en nationell angelägenhet. Genom den lokala förankringen skapas emellertid förutsättningar för en effektivare användning av de arbetsmarknadspolitiska medlen. Motionärerna skjuter in sig på att de åtgärder som presenteras är otillräckliga. Utskottet vill emellertid erinra om att förslag rörande arbetsmarknadspolitiken - arbetstider, arbetsrätt, arbetsorganisation och arbetsmiljö - kommer att redovisas i andra sammanhang när pågående utredningsarbete respektive beredningsarbete är slutfört. Utskottet återkommer i den följande framställningen med en närmare redovisning av förslagen i proposition 222 och de med anledning därav väckta motionsyrkandena. De åtgärder som föreläggs för beslut kommer att kompletteras med ytterligare förslag till insatser för att få ned arbetslösheten. I proposition 207 understryks nödvändigheten av ytterligare insatser. Sålunda uttalas att den ekonomiska tillväxten måste bli högre och att svensk ekonomi måste fungera bättre för att det uppsatta målet skall nås. Det behövs en helhetssyn i den ekonomiska politiken för att nå en hållbar utveckling och sysselsätt-nings-ökning, heter det i nyssnämnda proposition, som fortsätter med följande uttalande. En grundläggande förutsättning är att återupprätta sunda offentliga finanser och vidmakthålla prisstabilitet. Vidare krävs åtgärder som främjar tillväxten på lång sikt. Det gäller både åtgärder som stärker individens kompetens och åtgärder som förbättrar ekonomins funktionssätt. Slutligen behövs i dagens läge även åtgärder som relativt snabbt stimulerar produktionen. Som utskottet uttalade i sitt yttrande till finansutskottet med anledning av vårpropositionen (1995/96:AU4y) måste lönebildningen förbättras om arbetslösheten skall kunna pressas tillbaka och kostnadsutvecklingen hållas på en nivå som ligger i linje med jämförbara länder. Flera av oppositionspartierna framhåller nu liksom då betydelsen av en väl fungerande lönebildning och pekar på olika brister. Utskottet vidhåller uppfattningen att lönebildningen måste förbättras. Ansvaret vilar på arbetsmarknadens parter. Utskottet kan nu lika litet som då ansluta sig till den av framförda tanken att en ökad lönespridning skulle vara ett sätt att komma till rätta med problemen på arbetsmarknaden. Arbetslösheten måste bekämpas utan att det skapas ökade löneklyftor och social otrygghet. I de ovan redovisade motionerna lägger partierna fram sina respektive förslag om hur sysselsättningen skall kunna öka och arbetslösheten pressas ned. I flera avseenden skiljer det sig mellan partierna. Något samlat alternativ till regeringens inriktning och förslag beträffande den framtida arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken finns emellertid inte. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att med anledning av de skilda motionsyrkandena göra några närmare uttalanden om den framtida inriktningen av politiken såvitt avser utskottets beredningsområde. Motionsyrkandena härom avstyrks följaktligen. Det gäller motionerna A45 (yrk. 2 delvis), A46 (yrk. 1 delvis, 13 delvis), A49 (yrk. 1 delvis, 2, 3, 41 delvis, 55), Fi116 (yrk. 1), Fi117 (yrk. 1-5, 44, 45) och Fi123 (yrk. Övergripande mål och verksamhetsmål för AMV (s. 7.14-7.17) De övergripande målen för AMV följer målen för den aktiva arbetsmarknadspolitiken och innebär för att vakanstiderna för lediga platser skall hållas nere, att långtidsarbetslösheten skall minskas och att långa perioder utan reguljärt arbete skall motverkas. AMV:s insatser skall styras av tydliga mål och förutsättningar som ges av regering och riksdag. Hörnstenen i denna politik är arbetslinjen, vilken utvecklats till arbets- och kompetenslinjen. Därtill finns generella riktlinjer för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten i förordningarna (1988:1139) och (1987:405). Av dessa framgår såväl det stabiliseringspolitiska som det tillväxt- och fördelningspolitiska uppdrag som AMS har. Jämställdhetsuppdraget är också tydligt. AMV:s grundläggande uppgift är att med god kvalitet förmedla arbetssökande till de lediga platserna. Korta vakanstider motverkar inflationsdrivande flaskhalsar. Rörligheten på arbetsmarknaden skall stimuleras. De långtidsarbetslösa skall prioriteras när AMV skall ge möjlighet för i genomsnitt 230 000 personer att delta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Därtill kommer - vid genomslag fullt ut av regeringens förslag - 40 000 personer i offentligt tillfälligt arbete. Regeringen aviserar att tydligare verksamhetsmål kommer att sättas för AMV i regleringsbrevet för . De övergripande målen kommer att brytas ned i ett antal verksamhetsmål, vilka skall vara enkla, tydliga och uppföljningsbara enligt propositionen. Regeringen kommer vidare att ställa krav på skärpt uppföljning i regleringsbrevet. begär i motion Fi123 (yrk. 2 a) ett tillkännagivande om att regeringen bör presentera en utvärdering av hur AMV:s mål har uppnåtts. anser i motion Fi116 (yrk. 23) att målet att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden bör föras in som ett fjärde konkret övergripande mål för AMV. Enligt förordning (1987:405) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten skall arbetsmarknadsmyndigheterna verka för kvinnors och mäns rätt till arbete på lika villkor och motverka en könsuppdelad arbetsmarknad (7 §). Det innebär att målet att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden ingår som en röd tråd i AMV:s samtliga verksamheter. I regleringsbrevet för /96 (18 månader) konkretiseras jämställdhetsmålet på följande sätt: Arbetet med att uppnå jämställdhet på arbetsmarknaden skall intensifieras. För att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden måste en attitydförändring ske. Genom väglednings-, utbildnings- och informationsinsatser riktade till både arbetssökande och arbetsgivare skall kvinnor och män ges utökade möjligheter till ett vidgat yrkesval. Utskottet anser att det är viktigt att få ökade kunskaper om de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett könsperspektiv och ser därför positivt på det uppdrag till RRV att göra en översyn av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ur ett jämställdhetsperspektiv. Motion Fi116 (yrk. 23) kan därmed i viss mening anses vara tillgodosedd och avstyrks därmed. efterlyser en utvärdering av hur AMV uppnått målen . Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller önskvärdheten av uppföljning och utvärdering av uppsatta mål. har regeringen i budgetpropositionen relativt detaljerat redovisat av AMV uppnådda resultat i förhållande till uppställda mål. förutsätter för sin del att dessa redovisningar kommer att presenteras även i fortsättningen. Som utvecklas närmare i avsnittet Uppföljning och utvärdering kommer ytterligare insatser att göras för att skapa bättre förutsättningar för uppföljning och utvärdering, bl.a. utveckling av mått- och mätmetoder samt inrättande av ett nytt utvärderingar av arbetsmarknadspolitiken. Föreliggande utvärderingskrav bör därför enligt arbetsmarknadsutskottets mening inte påkalla något uttalande. Motion Fi123 (yrk. 2 a) avstyrks sålunda. Uppföljning och utvärdering (s. I propositionen konstateras att förutsättningen för en väl fungerande mål- och resultatstyrd organisation är att det finns en omfattande styrnings-, upp-följnings- och utvärderingsverksamhet. AMS och länsarbetsnämndernas nya organisation skall skapa bättre förutsättningar för detta. Fler utvärderings- och forskningsuppdrag skall läggas på fristående organisationer, myndigheter och universitet. En bredare utvärdering är angelägen när kom-munernas roll i genomförandet av den nationella arbetsmarknadspolitiken ökar. Regeringen avser att ytterligare utveckla mått och mätmetoder som be-skriver resultaten i arbetsmarknadspolitiken. Vidare avser regeringen att inrätta ett nytt institut under Arbetsmarknads-departementet som får i uppdrag att göra löpande utvärderingar av arbets-marknadspolitiken. Moderata samlingspartiet förespråkar i motion A49 att arbetsmarknadspolitiken i allmänhet och AMS i synnerhet blir föremål för kontinuerlig, noggrann och oberoende revision. Vid en sådan revision bör grundligt prövas om den förda arbetsmarknadspolitiken alls haft några positiva effekter som inte skulle ha uppstått i alla fall. 41 delvis). ser positivt på förändringarna inom AMV:s verksamhet med målstyrning och friare utnyttjande av åtgärdsmedel. Det förutsätter enligt motion Fi116 också större lokalt inflytande samt ställer större krav på uppföljning och utvärdering. Det finns behov av en instans för utvärdering som står fri från regeringsmakten vare sig det sker inom ett samlat institut eller inom olika institutioner (yrk. motsätter sig en placering direkt under departementet. Enligt i motion Fi118 är propositionens förslag om inriktning på uppföljning och utvärdering riktig. Det innebär att utvärderings- och forskningsuppdrag läggs på fristående organisationer, myndigheter och universitet. bör avslå förslaget om inrättande av ett nytt institut direkt underställt (yrk. Det finns som framhållits också i det föregående starka skäl till att ytterligare bygga ut verksamheten med utvärdering och uppföljning av arbetsmarknadspolitiken. Utskottet delar propositionens uppfattning att det erfordras en omfattande styrnings-, uppföljnings- och utvärderingsverksamhet för att en mål- och resultatstyrd organisation skall fungera väl. Kontinuerliga och kvalificerade utvärderingar av arbetsmarknadspolitiken liksom AMS och länsarbetsnämndernas nya organisation kan bidra till detta. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget med studier av såväl mer översiktlig karaktär rörande den aktiva arbetsmarknadspolitikens effekter på sysselsättning, löner och tillväxt i ekonomin som mer detaljerade studier och jämförelser av olika typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder i skilda regioner och kommuner. Utskottet ser positivt på att fler utvärderings- och forskningsuppdrag skall läggas på fristående organisationer, myndigheter och universitet. Detta är värdefullt inte minst med tanke på att en bredare utvärdering är angelägen när kommunernas roll i arbetsmarknadspolitiken accentueras. Som framgår av propositionen avser regeringen att ytterligare utveckla mätmetoder som beskriver resultaten i arbetsmarknadspolitiken. Ett sådant utvecklingsarbete måste enligt utskottet kontinuerligt ske i en mål- och resultatstyrd organisation. Bl.a. mot den bakgrunden finns det uppenbara fördelar med att placera ett utvärderingsinstitut under . Därigenom ökar förutsättningarna för att resultaten av institutets arbete tas till vara i den konkreta och praktiska utformningen av den framtida arbetsmarknadspolitiken. Utskottet ser därför positivt på regeringens initiativ om att inrätta ett nytt institut under med uppgift att fortlöpande göra olika typer av utvärderingar av arbetsmarknadspolitiken. Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrks motionerna A49 (yrk 41 delvis), Fi116 (yrk. 24) och Fi118 (yrk. Den offentliga arbetsförmedlingen (s. 7.18-7.19) Ökade resurser till arbetsförmedling och I propositionen föreslås att godkänner regeringens förslag att un-der högst av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får användas för tillfälliga personal-för-stärkningar vid arbetsförmedlingen och arbetsmark-nadsinstituten (yrk. I en rad olika sammanhang i propositionen poängteras vikten av individuella handlingsplaner. Planerna skall ha god kvali-tet och utgöra ett tydligt kontrakt mellan den enskilde och samhället. Arbets-förmedlingar och arbetsmarknads-institut måste enligt propositionen ges reella förutsättningar att höja ambi-tionen och kvaliteten i det individuella arbetet med den arbetssökande. Av de föreslagna medlen för tillfälliga per-sonal-för-stärk-ningar vid arbetsförmed-lingen och arbetsmarknadsinstituten bör få användas för projekt i syfte att stimulera ef-fektivare arbetsformer som skall främja ar-betsförmedlingens och arbets-marknadsinstitutens arbete med individuella handlingsplaner. Effektivare arbetsformer i plats-för-med-lingen ökar möjlig-heterna till långsiktiga lös-ningar på den reguljära ar-bets-marknaden för de arbetslösa. Personalen vid förmedlingar och institut kommer att ha en viktig roll i arbetet med att hal-vera den öppna arbetslösheten fram . vill i motion Fi123 inte förneka att ett resurstillskott i detta läge är ofrånkomligt men anser att av de av regeringen föreslagna bör anslås till lönebidrag. föreslås därför godkänna att högst av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får användas till tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsinstituten (yrk. En uppföljning av personalförstärkningarnas effekter bör göras (yrk. 2 b). Denna bör redovisas för före utgången av . Som framgår i yttrandets inledande del har arbetsmarknadsläget försvagats . Minskningen av antalet sysselsatta är, som anförts i den tidigare framställningen, oroande. Att i detta läge i likhet med innevarande budgetår förstärka arbetsförmedlingar och synes utskottet välbetänkt. Genom en sådan resursförstärkning ökar också möjligheterna att förverkliga intentionerna med de individuella handlingsplaner som utskottet behandlar närmare i den följande framställningen. Studier som har genomförts vid tidigare personalförstärkningar vid arbetsförmedlingen visar i allmänhet att betydande förbättringar för olika sökandegrupper kan uppnås med enbart intensifierade förmedlingsinsatser. Detta konstateras i expertstudien av arbetsmarknadspolitik - en översikt av svensk empirisk forskning (Aktiv arbetsmarknadspolitik. SOU 1996:34). Mot denna bakgrund anser arbetsmarknadsutskottet att regeringens förslag om att högst av medlen under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får användas för tillfälliga personalförstärkningar vid arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsinstituten under bör godkännas (yrk. Av medlen får användas för att ytterligare utveckla och effektivisera arbetssättet med de individuella handlingsplanerna. Motion Fi123 (yrk. 2 b, 6) avstyrks därmed. Beträffande förslag i motion Fi123 om ytterligare medel till lönebidrag återkommer utskottet till denna fråga nedan under avsnittet Arbetshandikappade på arbetsmarknaden. Utökad lokal samverkan i arbetsförmedlingsnämnderna (s. 7.19-7.21) Kommunerna har fått en allt mer krävande roll när det gäller att genomföra den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Trots ökade statliga insatser i arbetsmarknadspolitiken har kommunernas kostna-der för olika typer av insatser för arbetslösa vuxit snabbt. Kommunerna har ett stort intresse och engagemang i arbetsmarknadsfrågor, vilket bl.a. kommit till uttryck i ett omfattande intresse för att delta i försök med utökad lokal samverkan (prop. 1995/96:148, AU13, rskr. En statligt dimensionerad och styrd arbetsmarknadspolitik i nära samverkan med lokal kompetens, leder till bättre lösningar för de enskilda individerna. Enligt propositionen är det angeläget att ta till vara det stora intresse och en-gagemang som kommunerna har i arbetsmarknadsfrågor. är ett organ för sam-arbete i lokala arbets-mark-nads-frågor. Den har till uppgift att utforma den arbetsmarknadspoli-ti-ska verksamheten utifrån lokala förutsättningar och behov. Enligt instruktion (1988:1139) bör länsarbetsnämnden delegera till ar-betsförmedlingsnämnden frågor som detta lokala organ lämpligen bör pröva. Regeringen föreslår att instruktionen för AMV ändras så att där framgår att det bör finnas en arbetsförmedlingsnämnd i varje kommun (yrk. föreslås godkänna regeringens förslag i fråga om sam-mansättningen av arbetsförmedlingsnämnderna (yrk. Förslaget innebär att ordföranden och en majoritet av ledamöterna i arbetsförmedlingsnämn-den utses efter förslag av kommunen, vilket innebär att kommunen får ett avgörande inflytande över nämndens verksamhet. I nämn-den skall också finnas representanter för det lokala näringslivet och arbets-tagarorganisatio-ner. Moderata samlingspartiet hävdar i sin motion A49 att en kommunalisering av arbetslösheten innebär en riskfylld strategi och kan leda till en tredje arbetsmarknad med eviga bidragsjobb i regi. Erfarenheterna av den försöksverksamhet som beslutat om bör enligt motion Fi122 först prövas. Regeringens förslag om att förändra kommunernas roll i arbetsmarknadspolitiken avstyrks. Mot denna bakgrund bör avslå regeringens förslag dels i fråga om sammansättningen av arbetsförmedlingsnämnderna (yrk. 2), dels att det bör finnas en arbetsförmedlingsnämnd i varje kommun (yrk. Staten bör även bära det ansvar som de föreslagna arbetsförmedlingsnämnderna skulle få. liberalerna uttrycker som ovan redovisats i motion Fi123 sin positiva syn på att den lokala arbetsförmedlingen får ett större ansvar än tidigare men varnar för kommunalisering av arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken bör förbli en statlig angelägenhet. har i motion Fi116 inget att erinra mot förslagen om ytterligare lokal förankring samt ändring av arbetsförmedlingsnämndernas ställning och sammansättning. Partiet vill dock framhålla att det i den allmänna debatten tycks förekomma missförstånd om vad reformen i realiteten innebär. Några stora medelstillskott kommer inte kommunerna till del. Enligt måste arbetsmarknadspolitiken ses som en del av den ekonomiska politiken och ansvaret utkrävas av regeringen. Den lokala arbetsmarknaden måste kunna gå utanför kommungränserna. Individer får inte "låsas in" i kommunala sysselsättningsprojekt. skulle lokal samverkan och lokalt ansvar kunna effektivisera arbetet förutsatt att arbetsmarknaden är expansiv och resurserna tillräckliga. Den arbetsmarknadspolitiska ambitionen måste vara den förhärskande, inte endast den socialpolitiska (yrk. Ett förslag från i motion Fi117 (yrk. 49) om tillsättande av en utredning om sammanslagna lokala organisationer behandlas nedan i avsnittet Nya former för sysselsättning. har genom olika beslut understrukit kommunernas ansvar och roll i arbetsmarknadspolitiken. Det har bl.a. inneburit att kommunerna har fått ett samlat ansvar för ungdomar . De statliga arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har begränsats till att i första hand gälla personer . I samband med besluten har betonat att en fastare samverkan mellan kommuner, försäkringskassa och arbetsförmedling skulle kunna leda till effektivare arbetslöshetsbekämpning. har beslutat om försöksverksamhet med lokal samverkan mot arbetslösheten (prop. 1995/96:148, AU13, rskr. Den allvarliga situationen på arbetsmarknaden har medfört att kommunernas engagemang i arbetsmarknadspolitiken ökat väsentligt. Denna utveckling har medfört ett växande behov av lokal anpassning av arbetsmarknadspolitiken.