yttr · GJ05AU6Y · 1996-01-01 00:00:00 — I betänkandet Hälften vore nog - om kvinnor och män arbetsmarknad (SOU 1996:56) redovisas att enligt prognoser från , , och kommer den offentliga sektorn ytterligare att minska med 20 000-40 000 personer netto . Enligt regeringens proposition 1995/96:150 bedöms antalet sysselsatta i kommuner och landsting minska med ca 10 000 personer . Regeringens förslag (yrk. 25) i fråga om aktivitetsstöd/starta-eget-bidrag till arbetslösa kvinnor (avsnitt 7.4.6) har tagits upp av i motion Fi122, i motion Fi123 och i motion Fi117. ser positivt på förslaget som har en inriktning på kvinnor, särskilt invandrarkvinnor. Såsom framgår av ovanstående är kvinnorna särskilt berörda av övertalighetsproblemen inom den offentliga sektorn. Därför anser utskottet att alla möjligheter bör tas till vara att kanalisera de kunskaper och erfarenheter, som dessa personer besitter in i ny meningsfull och lönsam verksamhet. Alltför få kvinnor är företagare. Bidraget avser att stödja kvinnor som vill starta eget företag eller kooperativ. anser mot bakgrund av kvinnors underrepresentation som företagare att stödet kan vara ett viktigt instrument för att få en mer jämställd situation även inom detta område. Utskottet vill betona vikten av vägledning, utbildning och stödjande nätverk, eftersom tidigare erfarenheter visat på goda resultat där starta-eget-bidraget kompletterats med dessa insatser. Vidare utgår arbetsmarknadsutskottet från att företagsidén prövas på sedvanligt sätt. är i grunden positivt till stödet, men anser att det bör utformas på ett bredare sätt och omfatta samtliga långtidsarbetslösa kvinnor och ej främst kvinnor inom offentlig sektor. Enligt utskottets uppfattning är det dock angeläget att åtgärden främst riktas till denna målgrupp. anser att kvinnorna bör få en rättvis andel av de arbetsmarknadspolitiska stöden. Enligt utskottets uppfattning är den föreslagna åtgärden ett led i denna riktning genom att den fokuseras på kvinnors företagande. Det hittillsvarande starta-eget-bidraget har främst gått till mäns företagande; av starta-eget-bidraget gick till män och till kvinnor . startades enligt SCB cirka 30 000 nya företag. Av dessa drivs av kvinnor, av män och resten gemensamt av man och kvinna. Med regeringens förslag finns vissa förutsättningar att kvinnornas företagande ökar. avvisar regeringsförslaget med hänvisning till att villkoren för företagande bör förbättras genom lägre skatter och en modern arbetsrätt. Utskottet vill hänvisa till att föreliggande proposition tar upp en rad initiativ på företagandeområdet. Bl.a. föreslås att ett särskilt treårigt program inrättas för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. Regeringen avser också att satsa på åtgärder för kunskapsöverföring och teknikspridning. Regeringen aviserar en översyn av hur stödet till det kvinnliga företagandet kan förbättras i olika avseenden. Enligt utskottets uppfattning utgör de föreslagna åtgärderna ett bra avstamp för ett ökat kvinnligt företagande. Som framgått av den tidigare framställningen får förändringar inom den offentliga sektorn särskilt stora konsekvenser för kvinnors sysselsättning. föreslår i motion A49 ett program för att främja kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden med upplösning av dagens offentliga monopol som ett huvudinslag. delar inte uppfattning om ett särskilt program i enlighet med föreliggande förslag men vill liksom tidigare betona att det är väsentligt - för såväl samhället som för de enskilda - att kvinnornas kunskaper och erfarenheter tas till vara både inom den offentliga sektorn och inom den privata sektorn. Med hänvisning till vad som anförts bör godkänna regeringens förslag (yrk. 25) i fråga om aktivitetsstöd/starta-eget-bidrag till arbetslösa kvinnor. avstyrker därmed motionerna A49 (yrk. 52), Fi117 (yrk. 57), Fi122 (yrk. 6) samt Fi123 (yrk. Arbetsrätten (s. 7.68-7.69) Arbetsrätten behöver förändras, sägs det i propositionen. Den måste ha en ändamålsenlig utformning och spegla en rimlig avvägning mellan löntagarnas behov av skydd mot godtyckliga och diskriminerade beslut och företagens behov av att kunna anpassa sin organisation och sin arbetsstyrka till förändrade förutsättningar och behov. Arbetsrätten skall vara utformad så att den inte försvårar för företagen att expandera och nysatsa. I propositionen redovisas uppdrag. Kommissionens slutförslag har inte kunnat godtas av vare sig arbetsgivarnas eller arbetstagarnas representanter. Medlare har ställts till parternas förfogande. De skall understödja förhandlingar som syftar till att lösa de motsättningar som föreligger beträffande arbetsrätten. Utgångspunkten är att medverka till åtgärder som kan lösa sysselsättningen. Medlarna skall informera regeringen om resultatet av sitt arbete . Samtliga partimotioner innehåller förslag som rör arbetsrätten. Moderata samlingspartiet utvecklar sin syn på arbetsrätten i motion A49. Partiets utgångspunkt är att det måste vara enklare att anställa. I ett internationellt perspektiv är den svenska arbetsmarknaden extremt reglerad såväl genom lag som genom kollektivavtal, sägs det i motionen. Arbetsrätten ökar företagens osäkerhet och avhåller dem från att anställa. Förhållandena måste nu bringas i samklang med rörlighetens och det växande företagandets krav med slutmålet att medarbetare och företag får ett vidsträckt eget ansvar för sina gemensamma angelägenheter. Arbetsmarknadsorganisationernas roll blir att stödja de enskilda mer än att bära egna rättigheter. Från bör merparten av den arbetsrättsliga lagstiftningen ersättas med ett fåtal indispositiva stadganden, t.ex. om saklig grund vid uppsägning. skall andra villkor kunna läggas till. Det innebär bl.a. att turordningsreglerna avskaffas. De enskilda parterna bör ha det avgörande inflytandet över lönesättningen, vilket leder till en mer varierad lönebildning. Den enskilde, arbetstagare lika väl som arbetsgivare, måste själv få välja om han eller hon vill företrädas av sin organisation, vilket innebär att kollektivavtalens räckvidd begränsas (yrk. - Specialdomstolar bör inte förekomma. Arbetsdomstolens funktioner bör övergå till de allmänna domstolarna (yrk. - motsätter sig att en omodern nationell arbetsrätt flyttas upp på europanivå. För att skall kunna utveckla en angelägen konkurrenskraft bör den inom EU verka för att unionens regelverk på detta område begränsas till vad som kan motiveras av strikta hälso- och säkerhetsskäl (yrk 31). - föreslår vidare att den nuvarande arbetsrättsliga lagstiftningen - som en krisåtgärd - sätts ur kraft för nyanställningar från till i avvaktan på precisering av de ovan angivna riktlinjerna. Denna åtgärd, som blivit nödvändig till följd av att regeringen inte drivit förnyelsearbetet vidare, kan bidra till nyanställningar och är att föredra framför en skräddarsydd lösning för de mindre företagen (yrk. - Härutöver bör de regler som gällde återinföras (yrk 28). - Vidare bör 11 § LAS endast föreskriva en månads uppsägningstid med möjlighet att avtala om . Därigenom underlättas anställningar för äldre för vilka gäller tvingande regler om sex månaders uppsägningstid (yrk. liberalerna kritiserar i motion Fi123 regeringens strategi att förlita sig på en överenskommelse mellan parterna på arbetsrättens område. Lagstiftningen måste förändras och moderniseras. Regeringens "återställare" 1994 var förödande för företagsamheten. Partiet vill ha en omedelbar återgång till lydelse av LAS och MBL (yrk. Motsvarande yrkande framställs i partiets motion A45 (yrk. 2 delvis). Även kritiserar i motion Fi116 regeringens hantering av arbetsrätten, fast från andra utgångspunkter. Det är inte rimligt att överlåta till parterna att i kollektivavtal lösa frågan om yttrandefrihet, ojämn maktbalans m.m. Sådana frågor skall beslutas av genom lag för att få fullt genomslag på arbetsmarknaden. Att bortse från behovet av att förbättra ramlagarna - som parterna sedan genom avtal kan förändra, fördjupa eller förbättra efter branschens förhållanden - innebär i praktiken ett reformstopp. anser att regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning med stort inflytande för parterna och med uppgiften att föreslå en ny lagstiftning som tillgodoser trygghet i anställningen, inflytande och demokrati i arbetslivet och yttranderätten för arbetstagare (yrk. - I två hänseenden bör regeringen återkomma med förslag till lagstiftning utan föregående utredning. Det gäller dels rätten för deltidsarbetslösa till företräde till anställning med fler arbetstimmar (yrk. 46), dels rätten för alla anställda till kompetensutveckling på arbetsplatsen (yrk. anser i motion Fi117 att den framtida arbetsrätten bör ta sikte på regler som direkt stärker arbetstagarnas ställning i arbetslivet som de bidrar till att öka företagens produktivitet och flexibilitet. Något skäl finns inte att ändra de nuvarande reglerna om provanställning på upp (yrk. Följande förändringar bör däremot genomföras. För att motverka övertidsuttag och i stället möjliggöra nyanställningar bör den längsta tiden för visstidsanställning vid arbetsanhopning förlängas från nuvarande (yrk. Småföretagen är starkt beroende av nyckelpersoner och bör därför ha särskilda turordningsregler. Arbetsgivare med högst tio anställda skall kunna undanta två personer från turordningen såvida detta inte innebär könsdiskriminering eller förenings-rätts-kränkning (yrk. Stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag i syfte att träffa kollektivavtal bör förbjudas i enlighet med vad som gällde (yrk. anser i motion A46 att arbetsrätten måste förenklas och moderniseras så att den bättre svarar mot dagens förhållanden. Genom förändringar kan nyanställningarna öka, som det innebär en signal om bättre villkor för företagarna. Beslut bör fattas om en återgång till regler (yrk. bör sedan regeringen återkomma med förslag om ytterligare regeländringar, t.ex. halvering av tiden för återanställningsrätt för personer och förlängd tid för visstidsanställning vid arbetsanhopning till (yrk. instämmer med regeringen i att arbetsrätten behöver förändras. Det skulle ligga ett stort värde i att parterna gemensamt kunde finna lösningar på de problem de upplever. Om lösningarna tillkommer i samförståndsanda ökar förutsättningarna för beständighet i regelsystemet. En annan styrka med lösningar som båda parterna på arbetsmarknaden står bakom är att de kan ge en signal till företagandet om att reglerna inte bara skall behöva uppfattas som problem och hinder. Reglerna blir ett uttryck för vad parterna ser som en rimlig intresseavvägning. Det är därför mycket beklagligt att parterna inte kunnat komma fram till några gemensamma lösningar inom ramen för arbete. Utskottet vill ändå uttrycka förhoppningen att arbetet inom kommissionen inte skall vara utan värde för framtiden. Medlare har i uppdrag att understödja parternas förhandlingar för att lösa de motsättningar som finns. Det återstår att avvakta resultatet av detta medlingsarbete, som skall redovisas för regeringen . skulle se med stor tillfredsställelse på att medlingsarbetet leder till att parterna kommer överens. I avvaktan på medlarnas arbete saknas det anledning att precisera vilka förändringar inom arbetsrätten som kan vara påkallade. Utskottet vill ändå med skärpa ta avstånd från förslag om genomgripande förändringar av arbetsrätten, som innebär en lagstiftning på en miniminivå som är helt främmande för dagens samhälle. Med samma kraft bör även förslaget om att sätta LAS ur kraft för nyanställningar avvisas. Det anförda innebär att arbetsmarknadsutskottet anser att de i detta sammanhang behandlade motionsyrkandena bör avstyrkas. Det gäller motionerna A45 (yrk. 2 delvis), A46 (yrk. 3, 4), A49 (yrk. 26-31), Fi116 (yrk. 45-47) samt Fi117 (yrk. i motion Fi116 framhåller att det nu är dags att initiera en utvidgad försöksverksamhet inom olika sektorer och i olika branscher med förkortad arbetstid. Försöksverksamheten skall delvis eller helt finansieras via avdrag på arbetsgivaravgiften när arbetstidsförkortningen leder till nyanställningar. För att försöksverksamheten skall få volym bör avsättas i enlighet med vänsterns förslag i sysselsättningspaketet (yrk. Enligt motionen bör regeringen ta initiativ till samtal mellan parterna om hur och när en arbetstidsförkortning kan inledas (yrk. Slutligen sägs i motionen att bör ge regeringen i uppdrag att återkomma till med en tidsplan för en generell arbetstidsförkortning. Inriktningen bör enligt motionärerna vara att sänka arbetstiden och på andra sidan (yrk. redovisar i motion Fi117 sin uppfattning att en arbetstidsförkortning skulle kunna bidra till en sänkning av arbetslösheten (yrk. I motionen sägs också att långsiktiga mål är en förkortning av arbetstiden till . Som ett första steg föreslås att en ny arbetstidslag med en normalarbetstid på skall träda i kraft under innevarande mandatperiod (yrk. Den ordinarie arbetstiden skall kunna tas ut på ett flexibelt sätt. Detta kan enligt motionen parterna reglera avtalsvägen, t.ex. i form av en arbetstidsbank. Reglerna om övertid bör också ändras så att övertid får tas ut med högst per kalenderår. För att arbetstidsförkortningen skall få avsedd effekt på arbetslösheten framhålls i motionen vikten av att alla berörda parter gör gemensamma ansträngningar för att genomföra omställningen. Regeringen bör i det syftet inbjuda arbetsmarknadens parter för att sluta ett "kontrakt" om en arbetstidsförkortning i enlighet med vad som föreslagits i motionen (yrk. tog ställning till olika motionsförslag om arbetstidsförkortning i sitt av godkända betänkande 1995/96:AU9 och senare i yttrandet till finansutskottet AU4y med anledning av den ekonomiska vårpropositionen. Utskottet hänvisade till den sittande som bl.a. har till uppgift att analysera konsekvenserna av alternativa arbetstidsförkortningar (dir. 1995:6). Kommittén borde enligt utskottet få granska frågan helt förutsättningslöst. Utskottet står fast vid detta och anser att motionerna Fi116 (yrk. 42-44) och Fi117 (yrk. 26-28) bör avstyrkas. Sysselsättningsfrågan i ett internationellt perspektiv och (båda m) begär i motion Fi125 ett tillkännagivande till regeringen utifrån sin syn på sysselsättningsfrågan i ett nationellt och ett internationellt perspektiv, särskilt ett EU-perspektiv. Motionärerna framhåller vikten av frihandel mellan EU och tredje land, samt den inre marknadens fulla förverkligande och upprätthållande. Motionärerna betonar också vikten av att Essen-deklarationens intentioner förverkligas både i och i . Man kritiserar vidare det socialdemokratiska förslaget om en europeisk sysselsättningsunion som motionärerna karakteriserar som substanslöst. I motionen berörs också behovet av en liberalisering av den sociala stadgan, det sociala protokollet och EU:s reglerings-ambition på arbetsrättens område. Slutligen framförs kravet att vid den pågående regeringskonferensen skall driva kravet på ett fördragsmässigt stöd för en systematisk avreglering av . Den europeiska arbetsmarknaden är, sägs i motionen, generellt sett för stel vilket är en av de allvarligaste konkurrenshämmande faktorerna. Vissa EU-direktiv, bl.a. arbetstidsdirektivet, är så detaljerade och/eller så långtgående att de bidrar till att öka denna stelhet. Enligt motionen bör verka för att arbetstidsdirektivet ersätts med ett betydligt liberalare direktiv eller helt avskaffas. Utskottet har tidigare haft att bedöma flera av de frågor som motion Fi125 tar upp bl.a. i samband med riksdagsbehandlingen av regeringens skrivelse 1995/96:30 och den därvid väckta moderata motionen U23. (1995/96:UU13, AU3y m.fl., rskr. Utskottet finner därför inte skäl att i detta sammanhang penetrera alla de frågor som motionärerna berör. Utskottets uppfattning är att det inte räcker att fullfölja den inre marknaden och att fullfölja Essenpunkterna. Sysselsättningsfrågan bör lösas med mer av europeiskt samarbete. Det är viktigt att EU:s medlemsländer har en gemensam strategi för att möta arbetslösheten och få till stånd ökad sysselsättning. krävs en kraftfull arbetsmarknadspolitik nationellt i . Detta bör alltid vara en högprioriterad angelägenhet. ställde sig i yttrande AU3y bakom regeringens uppfattning att vid regeringskonferensen skulle verka för en s.k. sysselsättningsunion dvs. att det i grundfördragen förs in ett avsnitt om sysselsättningspolitik med gemensamma mål, gemensamma procedurer och ett gemensamt åtagande att följa vissa principer för sysselsättningspolitiken. Utskottets uppfattning är vidare att arbetstagarnas ställning inom EU snarare måste stärkas än försvagas. Av den anledningen förordade utskottet att regeringen vid regeringskonferensen skulle verka för att EG:s sociala protokoll, som rör bl.a. arbetstagarnas rättigheter, skrivs in i . En försämring av arbetstagarnas rättigheter genom en uttunning av det sociala protokollet eller sociala stadga kommer enligt utskottets mening inte att leda till ökad sysselsättning inom EU. har (prop. 1995/96:162, bet. AU9, rskr. 219) beslutat att EG:s arbetstidsdirektiv tills vidare skall genomföras på det sättet att det i arbetstidslagen förs in en bestämmelse om s.k. EG-spärr, dvs. en bestämmelse om att kollektivavtal som slutits med avvikelse från arbetstidslagens regler inte får underskrida direktivets minimikrav. De materiella bestämmelserna i arbetstidslagen och annan berörd lagstiftning skall i princip lämnas oförändrade i avvaktan på att slutför sitt arbete. Av hänsyn till arbete anser utskottet att inte bör uttala någon mening om bestämmelserna i . Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi125. Moderata samlingspartiet förordar i motion A49 en förskjutning av regionalpolitikens tyngdpunkt från stöd till insatser som syftar till att göra orter och regioner mer attraktiva för företagsexpansion på företagens egna villkor. I fråga om de särskilda stödinsatser som trots allt inte kan undvaras förordas en avveckling av det selektiva företagsstödet. Länsstyrelserna bör emellertid ha vissa resurser till sitt förfogande inte minst för att ett konstruktivt EU-stöd skall kunna ges en nödvändig nationell medfinansiering. Motionärerna föreslår en nyordning för anslag till särskilda regionala investeringar. Länsstyrelserna bör därvid ha en huvudroll (yrk. som i mycket stor utsträckning delar regeringens inriktning av den aktiva arbetsmarknadspolitiken anser emellertid att propositionen saknar en regionalpolitisk helhetssyn. I stället för en flyttlasspolitik bör statsmakterna anlägga en sådan helhetssyn. Flyttbidraget bör avskaffas. Aktiva arbetsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder som tillförsäkrar de lokala områdena och regionerna möjligheter till fortsatt sysselsättning är nödvändiga om hela skall leva Fi118 (yrk. Frågan om de regionalpolitiska stödformerna har utretts av som avlämnade sitt betänkande Kompetens och kapital - om statligt stöd till företag (SOU 1996:69). Utskottet anser att beredningsarbetet med betänkandet skall avvaktas och finner inte skäl för att göra något uttalande med anledning av motionerna A49 (yrk. 51) och Fi118 (yrk. 27), som följaktligen avstyrks. Kompetensutvecklingsfrågan tas upp av i motion Fi116 (yrk. förslag innebär att företagen skall avsätta delar av sin vinst till regionala och nationella fonder, s.k. framtidsfonder, vilka sedan används till kompetensutveckling i arbetslivet m.m. Ansvaret för vidareutbildning bör bäras av arbetsgivarna kollektivt i form av sådana fonder. Även i Fi118 (yrk. 26) lägger förslag om kompetensutveckling. Enligt motionen skall utbildning/kompetensutveckling användas i stället för uppsägningar inom kommunernas och landstingens vård och omsorg. Syftet är att förhindra uppsägningar inom denna verksamhet. behandlade för sedan vissa frågor om kompetensutveckling m.m. i sitt av godkända betänkande 1995/96:AU6. Därvid redogjorde utskottet för de utredningsinsatser som pågick eller avslutats. Utskottet hänvisar till detta betänkande. Utskottet konstaterade då att kompetensutvecklingsfrågorna ingick i olika utredningar eller var under beredning i . finner att förhållandena i stort sett är desamma . Liksom tidigare anser arbetsmarknadsutskottet att inte bör binda sig för den framtida inriktningen när det gäller kunskapsbildning och kompetensutveckling i arbetslivet. Beredningsarbetet bör avvaktas. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande och avstyrker bifall till motion Fi116 (yrk. Beträffande kompetensutveckling i stället för uppsägningar vill utskottet anföra följande. De kommunavtal som tidigare slutits med länsarbetsnämnderna i syfte att senarelägga uppsägningar och ge utrymme för kompetensutveckling var i hög grad riktade mot kvinnor. Många avtal har löpt ut. Denna metod har varit positiv . Utskottet är inte berett att i detta sammanhang ta ställning till en fortsatt användning av åtgärden. Med detta avstyrker utskottet motion Fi118 (yrk. Förslag om sabbatsår läggs av och . I motion Fi117 (yrk. 29) anser att hos regeringen bör begära förslag till lag om sabbatsår enligt den danska modellen. En förutsättning för tjänstledigheten bör vara att en arbetslös kan beredas arbete i den tjänstlediges ställe under tjänstledigheten. Ersättningsnivån bör vara av a-kassan. Även vill i motion Fi118 (yrk. 23) ha ett system med sabbatsår. anför följande om sabbatsår som arbetsmarknadspolitisk åtgärd. De åtgärder där ersättning i relation till a-kassan kan användas innebär utbildning, arbetslivskontakt eller företagande. En sådan användning anser utskottet vara betydligt mer framtidsinriktad än motionärernas förslag. Därmed avstyrks motionerna Fi117 (yrk. 29) och Fi118 (yrk. Arbetslöshetsförsäkringen, avsnitt 8 Regeringen har bl.a. i den ekonomiska vårpropositionen aviserat att den kommer att föreslå en höjd kompensationsnivå från från . Höjningen skall finansieras genom regelförändringar i systemen för arbetslöshetsersättningen. Regeringen lämnar inte nu något förslag om höjd nivå utan skall återkomma först när finansieringen av höjningen är säkerställd. Huvuddragen i regeringens nu framlagda förslag på detta område innebär i korthet följande. I princip föreslås samma förändringar inom både arbetslöshetsförsäkringen () och det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS). Rätten till ersättning vid arbetslöshet förutsätter att den som förlorat sitt arbete haft en viss grad av förankring på arbetsmarknaden. Regeringen anser inte att det nuvarande kravet på utfört arbete innebär tillräcklig anknytning. Med skärpta krav både vad gäller den tid då arbete skall ha utförts och omfattningen av arbetet klargörs enligt propositionen att rätten till arbetslöshetsersättning förutsätter ett aktivt deltagande och ansvarstagande från individen för sin sysselsättning. Regeringen föreslår att den sökande skall ha utfört reguljärt förvärvsarbete under minst för att ha rätt till en första ersättningsperiod (arbetsvillkor). Sökanden kan kvalificera sig för en ny ersättningsperiod antingen genom förvärvsarbete med minst eller genom deltagande i bl.a. arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller sådan utbildning med särskild studiefinansiering som behandlas i propositionens avsnitt 6.7 (nytt arbetsvillkor). För att tydliggöra arbetslöshetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring föreslås en tidsmässig gräns (bortre parentes) i enlighet med vad som aviserats tidigare. Arbetslöshetsersättning lämnas under längst (er-sätt-ningstid), inom vilken kan rymmas högst två hela ersättningsperioder och en återstående ersättningsperiod motsvarande det antal ersättningsdagar som återstår till dess att ersättningstiden löper ut. Ersättningstiden kan förlängas till högst om sökanden utfört reguljärt förvärvsarbete eller deltagit i reguljär utbildning. Enligt propositionen har ersättningstiden bestämts så att det inom skall vara möjligt att finna en lösning även för en arbetssökande som behöver omfattande service eller åtgärder för att återgå till den reguljära arbetsmarknaden. Med uppdelning av tiden i ersättningsperioder betonas kravet på aktivitet. Inom föreslås ändrade regler för bestämmande av dagpenningens storlek.