yttr · GJ05AU4Y · 1996-01-01 00:00:00 — Redan några tiondels procentenheters felbedömning av nivån på arbetslösheten kan kraftigt öka kostnaderna på området. Utskottet vill erinra om att regeringen för innevarande budgetår beräknar att utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen kommer att överskrida budgeten med hela . Osäkerheten i budgeten framför allt vad gäller variabler som inflation, räntenivå och arbetslöshet har som nämnts gjort det nödvändigt med en budgeteringsmarginal för att minska risken för revidering av utgiftsbeslut. I propositionen föreslås en budgeteringsmarginal för på 15 miljarder. Det sagda understryker enligt utskottets mening vikten av att de utgiftsområden som är på detta sätt konjunkturberoende bygger på så säkra och realistiska prognoser som möjligt. Regeringens beräkning av utgiftsområde 13 för de nästkommande tre åren synes utgå från antaganden om en successivt minskad arbetslöshet. finns det tecken som i stället tyder på en ökning av arbetslösheten, åtminstone . Utskottet vill framhålla att det kan vara både praktiskt och politiskt svårt att under löpande budgetår ändra i regelsystemen och på det sättet förhindra budgetöverskridanden. Utskottet kan konstatera att det inte är helt lätt att på ett rättvisande sätt jämföra regeringens förslag med oppositionens såvitt avser effekterna på statens budget som helhet. I oppositionspartiernas förslag redovisas även inkomstförstärkningar. På arbetsmarknadsutskottets områden beräknar framför allt större besparingar på utgiftssidan, medan nettoförstärkningen på budgeten synes bli mindre än enligt förslag. Förklaringen ligger framför allt i att förordar kraftigare skattesänkningar. Även räknar med mycket kraftiga besparingar, främst till följd av förslaget om arbetstidsförkortning och effekterna av en sådan. räknar med relativt stora utgiftsminskningar på utgiftsområde 14 i förhållande till propositionens beräkningar, medan avvikelserna när det gäller utgiftstaket är betydligt mindre. Att ligger närmast regeringen i fråga om utgiftstaket betyder inte att också de enskilda delarna på utgiftssidan är likartade. På 18 av de 26 utgiftsområden som ingår i utgiftstaket har partiet beräkningar som mer eller mindre kraftigt avviker från propositionen. vill också peka på de svårigheter som förelegat att jämföra innevarande års schablonmässiga beräkning av utgifterna på resp. utgiftsområde med de beräknade ramarna för de kommande budgetåren. Som exempel kan nämnas utgiftsområde 13. I förstone kan det synas som om kostnaderna för arbetslöshetsersättningarna skulle minska kraftigt . Enligt vad som inhämtats från under hand är en stor del av förklaringen inte faktiska besparingar på utgiftsområdet utan att ränteskulden på det ackumulerade underskottet i arbetsmarknadsfonden förts över till ett annat utgiftsområde. På utgiftsområde 14 är det i stället den kraftiga utgiftsökningen som är iögonfallande. Här skall enligt underhandsuppgift ökningen främst bero på att man övergått till bruttoredovisning av statliga tjänstepensioner. På utgiftsområde 19 är det också den kraftiga utgiftsökningen som väcker frågor. Enligt vad som inhämtats från beror utgiftsökningen på ökade utbetalningar enligt EU:s strukturfondsprogram. Här kompenseras utgifts-ökningen alltså delvis av ett återflöde från EU. - skulle ha värdesatt en redovisning av detta slag i propositionen. Utskottet konstaterar slutligen att liberalerna i sin motion inte hänfört sig till de enskilda utgiftsområdena i sina beräkningar om avvikelser vilket något försvårar möjligheterna att göra jämförelser. avvisar som nämnts förslaget till utgiftstak, eftersom man anser att det hindrar en sysselsättningsbefrämjande ekonomisk politik. Allmänt anser partiet att regeringens preliminära utgiftsnivåer är otillräckliga; uppskattningsvis bör ytterligare anslås. Utgiftsområde 13: Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Utgiftsområdet omfattar bidrag till arbetslöshetsförsäkringen, kostnader för kontant arbetsmarknadsstöd samt bidrag till lönegarantiersättning. hänför sig inte till de enskilda utgiftsområdena men förordar avvikelser på vissa angivna områden. I propositionen påpekas att utgiftsområdet är starkt konjunkturberoende, framför allt vad gäller arbetslöshetens omfattning, men även av antalet företagskonkurser. Utgifterna påverkas också av regelverkets utformning, bl.a. möjligheterna att kvalificera sig till arbetslöshetsersättning, ersättningsperiodernas längd och nivåer. Av de totala utgifterna på området , , beräknas ca för arbetslöshetsförsäkringen. har mycket omfattande förändringar beslutats inom området. Möjligheterna att kvalificera sig har skärpts. I princip skall reguljärt arbete ha utförts. Krav ställs på flera arbetade dagar för kvalificering, och möjligheterna att uppbära ersättning vid sidan av deltidsarbete har skärpts. Ersättningsnivån har sänkts från , och grundbeloppet i det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS) har sänkts till . Antalet avstängningsdagar vid självförvållad arbetslöshet har ökat liksom frånkännandetiden vid fusk. Sammantaget innebär förändringarna att utgifterna varaktigt minskas med . Vid beräkningen av den ekonomiska ramen har regeringen utgått från att ytterligare besparingar görs inom utgiftsområdet. Detta motiveras i viss mån av statsfinansiella skäl, men framför allt syftar de till att finansiera utbildningssatsningarna och det förut berörda förslaget om höjd ersättningsnivå tillbaka till . Satsningarna finansieras som nämnts delvis genom regelförändringar inom försäkringen. Regeringen avser att i den kommande sysselsättningspolitiska propositionen precisera inriktningen och utformningen av dessa besparingsåtgärder. De sammanlagda bruttobesparingarna inom utgiftsområdet beräknas till 5,5, 6,0 och för resp. utgiftsår . I propositionen erinrar regeringen om vad som sades i tillväxtpropositionen om en bortre parentes i arbetslöshetsersättningen. Individen skall kunna få ersättning endast . Ökade krav kommer att ställas på effektiva insatser i syfte att förhindra att personer utförsäkras. Sammantaget gör regeringen bedömningen att verksamheten kan genomföras inom den beräknade ramen för utgiftsområdet. Moderata samlingspartiet avvisar i sin motion Fi78, som framgått tidigare, förslaget om en höjning av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen till . Partiet åberopar förutom statsfinansiella skäl att en sådan höjning motverkar en förbättrad struktur inom försäkringssystemet. Det är olyckligt att regeringen i stället för att utforma försäkringen på ett sätt som stimulerar sökbeteendet väljer att gå i motsatt riktning. En bortre parentes i försäkringen kan öka incitamenten att minska arbetslöshetsperiodernas längd och är därför mer välkommet, sägs det i motionen (yrk. 5 delvis). liberalerna hänför sig som nämnts inte till de enskilda utgiftsområdena. I fråga om arbetslöshetsförsäkringen föreslås besparingar med resp. 0,5, 1,0 och för de tre budgetåren. Besparingen bör enligt motionen ske i enlighet med det s.k. mellanalternativet i det presenterade förslaget från ARBOM (SOU 1995:51) (Fi79 yrk. 4 delvis). erinrar i sin motion Fi80 om att en serie försämringar genomförts inom arbetslöshetsförsäkringen mot partiets vilja. De arbetslösa, och inte minst de deltidsarbetslösa kvinnorna, har drabbats. avvisar de förslag som regeringen aviserat om att införa en s.k. bortre parentes och att inte längre låta ersättningen räknas upp med löneökningar. Försämringar av detta slag liksom högre kvalifikationskrav leder till strukturella förändringar av hela arbetsmarknaden. De hotar att skapa ytterligare segregation och vidgade klassklyftor, och de försvagar löntagarnas och de fackliga organisationernas ställning. Sådana förändringar är inte heller någon effektiv metod att bekämpa arbetslösheten. De tidigare reglerna för ersättning till deltidsarbetslösa bör återinföras. - Försäkringen är en del av en effektiv arbetsmarknadspolitik och utgör redan en omställningsförsäkring. Med en bred satsning på vuxenutbildning minskar belastningen på systemet. - riktar kritik mot att regeringen återigen avser att genomföra regelförändringar innan sittande utredning lagt fram slutliga förslag. - Slutligen framför att systemet med ramanslag inte kan tillämpas på a-kassan eftersom det innebär ett utgiftstak. Om regeringen misslyckas med arbetslöshetsbekämpningen blir det de arbetslösa som får bära följderna av den misslyckade politiken (yrk. 6 delvis). beräknar i motion Fi81 minskade utgifter på området till följd av arbetstidsförkortning, sänkt skatt på arbete, satsningar på s.k. gröna jobb och bättre villkor för små och medelstora företag. Partiets förslag om "brutet tak" i arbetslöshetsförsäkringen leder till högre kostnader än med försäkringens nuvarande utformning. Några besparingar beräknas inte heller för eller 1999 innan regeringen lämnat förslag om hur den avser att finansiera höjningen av ersättningsnivåerna. tillägger att uppgifterna om att finansieringen skall ske genom att ersättningarna inte räknas upp med löneökningarna framstår som mycket märkliga, eftersom det inte skulle leda till någon förbättring för låginkomsttagarna (yrk. 4 delvis). anser enligt motion Fi82 att regeringens politik vad gäller arbetslöshetsförsäkringen präglats av ryckighet och oklarhet, medan partiet självt konsekvent förordat en obligatorisk allmän försäkring. Samtliga som blir arbetslösa måste tillförsäkras ett rimligt skydd. Nivån bör återställas till av inkomsten, och KAS-ersättningen till vad som gällde innan beloppet sänktes. föreslår med hänvisning till detta en ökning av utgiftsramen i förhållande till regeringens förslag med (yrk. 7 delvis). Uppställt i tabell ser förslagen till utgiftsområde 13 i propositionen och motionerna ut på följande sätt (miljarder kronor). (m) (fp)1 (v)1 (mp) (kds) 19962 48,4 - - - - - 1997 36,1 -2,3 - - + 0,6 +2,0 1998 36,1 -3,2 - - - 4,5 - 1999 34,6 -7,7 - - -14,8 - 1 hänför sig inte till de enskilda utgiftsområdena men förordar avvikelser på vissa angivna områden. bedömer att kostnaderna blir väsentligt högre än vad regeringen beräknat. 2.Siffran är schablonmässigt beräknad på 1995/statsbudget. Samtliga partier som motionerat förordar avvikelser i förhållande till propositionen enligt vad som redovisats ovan. I anslutning till beräkningen av utgifterna lägger de också fram synpunkter på försäkringens utformning. uttrycker inte sitt ställningstagande siffermässigt, utan hänför sig till en allmän kritik mot att utgiftsområdet konstruerats som ett ramanslag. Detta innebär enligt att ett misslyckande från regeringens sida att bekämpa arbetslösheten kommer att drabba de arbetslösa. Som framgått av vad som sagts ovan ser utskottet vissa problem med att göra beräkningar för detta utgiftsområde. har ingen principiell invändning mot att finansieringen av höjningen av ersättningsnivån i a-kassan sker inom ramen för regelsystemet, men vill inte nu ta ställning till på vilket sätt det skall ske. Som anförts i det föregående är förslag från regeringen att vänta på området. Dessa förslag bör enligt utskottets mening avvaktas. Utskottet vill understryka att ramen för utgiftsområdet utgör en preliminär beräkning. Det är således inte fråga om att binda sig för en kostnadsram. Med de reservationer som angetts ovan anser utskottet att regeringens beräkning kan godtas tills vidare, vilket innebär att propositionen bör tillstyrkas i motsvarande del. Det innebär också att motionerna Fi78 yrkande 5 delvis, Fi79 yrkande 4 delvis, Fi80 yrkande 6 delvis, Fi81 yrkande 4 delvis och Fi82 yrkande 7 delvis bör avstyrkas av finansutskottet. Utgiftsområde 14: Arbetsmarknad och arbetsliv Utgiftsområdet omfattar utgifter för arbetsmarknadspolitiska åtgärder, arbetslivsfrågor och förvaltningskostnader samt utgifter för statliga arbetsgivarfrågor. Inom utgiftsområdet återfinns även utgifter för jämställdhetspolitiska åtgärder bl.a. för (JämO). De totala utgifterna för området uppgår till , varav för konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder ca . Kostnaderna för myndigheternas verksamhet styrs i huvudsak av statsmakternas beslut om medelstilldelning. Vidare finns en koppling till regelverkets utformning vad gäller bidragsnivåer och de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas längd och utformning. Fr.o.m. /96 har en rad åtgärder genomförts i syfte att hävda arbetslinjen och upprätthålla flexibiliteten på arbetsmarknaden. Inom arbetslivsområdet har organisationen av arbetslivsforskningen förändrats med en ny myndighetsstruktur. Inom jämställdhetsområdet prioriteras åtgärder som leder till att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i alla politikområden. För utgiftsområdet gäller generellt det fastlagda besparingskravet om på offentlig konsumtion. Sammantaget har vidtagna åtgärder inom utgiftsområdet inneburit varaktiga besparingar uppgående till ca . Vid beräkningen av den ekonomiska ramen har regeringen utgått från att besparingar utöver de som och regeringen tidigare beslutat om görs inom utgiftsområdet. Ett skärpt effektivitetskrav motsvarande åläggs . Ytterligare besparingar motsvarande läggs på myndigheterna inom utgiftsområdet. Vidare skall utgifterna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna minskas med ca genom effektiviseringar och/eller regelförändringar. Regeringen meddelar att den i den sysselsättningspolitiska propositionen i vår kommer att närmare precisera utformningen av dessa besparingsåtgärder. Besparingarna motiveras av statsfinansiella skäl men är också en del av finansieringen av de utbildningssatsningar som föreslås under andra utgiftsområden. De sammanlagda bruttobesparingarna uppgår till , och ca . Det fastlagda besparingskravet på offentlig konsumtion skall i fråga om inte tas ut på arbetsförmedlingarna utan i stället fullt ut på den centrala och regionala organisationen. Anslaget skall prioriteras inom ramen för utgiftsområdet. Sammantaget gör regeringen bedömningen att verksamheten kan genomföras inom den beräknade ramen för utgiftsområdet. Moderata samlingspartiet anser enligt sin motion Fi78 att utrymmet för effektivisering inom utgiftsområdet är betydande, varför det är möjligt att göra större besparingar än vad regeringen anger. Partiet är av samma uppfattning som regeringen i frågan om besparingar inom - de bör koncentreras till den centrala och regionala organisationen. Partiet räknar med besparingar som är 4,1, 5,3 resp. större än vad regeringen beräknat (yrk. 5 delvis). liberalerna, som således inte hänför sig till de enskilda utgiftsområdena, anser enligt motion Fi79 att de handikappade bör ges större möjligheter till anställning med lönebidrag. För vart och ett av de tre budgetåren föreslås ökade utgifter med . Denna utgiftsökning, liksom ett antal andra på olika utgiftsområden, föreslås finansierade bl.a. med minskade subventioner inom arbetsmarknadspolitiken (yrk. 4 delvis). framhåller i sin motion Fi80 att utslagningen från arbetslivet belastar den offentliga ekonomin som arbetsgivarkollektivet tar allt mindre socialt ansvar. Ansvaret för utbildning och kompetensutveckling, dålig arbetsmiljö, platser för lärlingar och praktikanter, introduktion av invandrare, rehabilitering av arbetsskadade m.m. kan inte enbart läggas på den statliga arbetsmarknadspolitiken. Finansieringen skall i huvudsak ligga på arbetsgivarna. Speciella sysselsättnings- och kompetensutvecklingsprogram behövs för de över 100 000 kvinnor som förlorat sina arbeten inom kontors-administrationen. Det krävs också fortsatta insatser för anställda inom offentlig sektor som riskerar arbetslöshet. De arbetshandikappade får allt svårare på arbetsmarknaden. Det är därför ingen klok åtgärd att ställa sparkrav på . Ersättningstaken för lönebidragen bör höjas och volymen bör öka. Rent allmänt krävs också högre volym aktiva åtgärder för att aktivera arbetslösa. Ytterligare vuxenutbildning är positivt. Det är knappast realistiskt att minska medlen så som regeringen föreslagit (yrk. 6 delvis). räknar enligt motion Fi81 med minskade utgifter på anslaget som en följd av sitt förslag om arbetstidsförkortning, satsningar på s.k. gröna jobb och bättre villkor för små och medelstora företag. Besparingarna beräknas till 1,3 resp. högre belopp resp. 1999 (yrk. 4 delvis). redovisar i sin motion Fi82 fyra punkter som direkt skulle innebära ett minskat tryck på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och därmed medföra lägre kostnader inom utgiftsområdet: Offensiv satsning på tjänstesektorn i storleksordningen , reformering av med prioritering av fältverksamheten, lokal samverkan mellan kommuner, och arbetsförmedling som bl.a. ökar möjligheterna att finna arbetstillfällen samt som en försöksverksamhet flexibel användning av a-kassemedel för att hindra att kommunalt anställda drivs ut i öppen arbetslöshet. Till detta kommer tillväxtbefrämjande åtgärder som blir följden av bl.a. en moderniserad arbetsrätt. föreslår därutöver att lönebidragsnivån för arbetshandikappade återförs till för de ideella organisationernas del. Totalt innebär preliminära förslag till utgiftsram inom UO14 en minskning i förhållande till regeringens förslag med 2,5, 3,5 resp. för de tre budgetåren (yrk. 7 delvis). Uppställt i tabell ser förslagen till utgiftsområde 14 i propositionen och motionerna ut på följande sätt (miljarder kronor). (m) (fp)1 (v)1 (mp) (kds) 19962 40,0 - - - - - 1997 46,8 -4,1 - - 0 -2,5 1998 43,9 -5,3 - - -1,3 -3,5 1999 41,9 -7,7 - - -3,8 -3,5 1 hänför sig inte till de enskilda utgiftsområdena men förordar avvikelser på vissa angivna områden. bedömer att de av regeringen beräknade ramarna är för låga. 2 Siffran är schablonmässigt beräknad på 1995/statsbudget. Även på detta utgiftsområde har partierna förslag som avviker från propositionen. Utskottet vill hänvisa till vad som sagts ovan med anledning av den väntade sysselsättningspropositionen. Ett omfattande beredningsarbete pågår inom , och förslag om den framtida politiken på området är att vänta. Det är följaktligen inte meningsfullt att ta ställning till de olika alternativa förslagen. Vad särskilt gäller lönebidragen vill utskottet hänvisa till ett utskottsinitiativ denna dag som syftar till att förhindra uppsägningar av arbetshandikappade inom allmännyttiga organisationer. I beslutet (1995/96:AU15) föreslår utskottet att lönebidrag skall kunna lämnas med oförändrat belopp året ut för en arbetshandikappad som varit anställd med bidrag och för vilken bidrag lämnas med av lönekostnaden. I fråga om har utskottet erfarit att besparingskrav utöver de som anges i propositionen kommer att ställas på företaget. Det är fråga om dels slopandet av s.k. PLO, dvs. den kompensation som staten utgett till och andra arbetsgivare inom den statliga sektorn för ökade lönekostnader, dels effekten av förslaget om förlängd arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen vilket drabbar särskilt på grund av den höga sjukfrånvaron inom företaget. Kostnaderna för detta sammantaget uppskattas inom till runt . Härutöver har sedan bolagiseringen ett löpande årligt besparingskrav på fram . Sammantaget kan detta få för stora konsekvenser för verksamhet vilket måste vägas in i regeringens fortsatta beredning. förutsätter att regeringen i sin slutliga beräkning av utgifterna på området väger in konsekvenserna av olika besparingskrav så att arbetshandikappade utan chans till arbete på den reguljära arbetsmarknaden så långt som möjligt inte skall behöva riskera uppsägning. I sammanhanget noterar utskottet att arbetsmarknadsministern i en interpellationsdebatt i aviserat sin avsikt att se över hur hela det offentliga stödet till arbetshandikappade fungerar och hur de offentliga resurserna kan utnyttjas effektivare i syfte att bereda rehabilitering och arbete åt personer med arbetshandikapp. Utskottet har ingen principiell invändning mot att den omfattande utbildningssatsningen som regeringen föreslår delvis finansieras genom omfördelning från detta anslag. Liksom när det gäller utgifterna för ekonomisk trygghet vid arbetslöshet vill utskottet understryka att ramen för utgiftsområde 14 grundas på preliminär beräkning. Det är således inte fråga om att binda sig för en kostnadsram. Med de reservationer som angetts ovan anser utskottet att regeringens beräkning kan godtas tills vidare, vilket innebär att propositionen bör tillstyrkas i motsvarande del. Det innebär också att motionerna Fi78 yrkande 5 delvis, Fi79 yrkande 4 delvis, Fi80 yrkande 6 delvis, Fi81 yrkande 4 delvis och Fi82 yrkande 7 delvis bör avstyrkas av finansutskottet. Utgiftsområde 19: Regional utjämning och utveckling Utgiftsområdet omfattar regionalpolitik. Detta sakområde brukar benämnas den "lilla" regionalpolitiken. Med den "stora" regionalpolitiken avses sakområden inom andra samhällssektorer. Utvecklingen inom dessa andra sektorer är sammantaget mer betydelsefull än den lilla regionalpolitiken. De övergripande målen för regionalpolitiken är uthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela landet. Utgiftsområdet omfattar främst olika former av företagsstöd samt medel som länsstyrelserna förfogar över för en del av medfinansieringen av EG:s strukturfondsprogram. De totala utgifterna för området uppgår till ca . Verksamheten inom utgiftsområdet har påverkats av förberedelser för att ta del av återflödet av medel från . Det sammanlagda återflödet av medel för regionalpolitiskt inriktade åtgärder beräknas uppgå till ca . Vid beräkningarna av den ekonomiska ramen har regeringen utgått från att besparingar skall göras på företagsstöd i form av driftsstöd som lämnas i vissa regionalpolitiska stödområden. Besparingarna uppgår till . kommer regeringen att ta ställning till de förslag som den pågående väntas lägga fram . Regeringen tillsatte en särskild utredare som skall kartlägga de regionala konsekvenserna av avregleringar inom olika statliga sektorer. Utgifterna inom området påverkas främst av den ekonomiska konjunkturens utveckling. En uppåtgående konjunktur innebär t.ex. en ökad investeringsvilja hos företagen som i sin tur ökar efterfrågan på företagsstöd. Sammantaget gör regeringen bedömningen att verksamheten kan genomföras inom den beräknade ramen för utgiftsområdet. Moderata samlingspartiet anser enligt sin motion Fi78 att det är möjligt att nå en gynnsam utveckling för de regioner som är föremål för den s.k. lilla regionalpolitiken med mindre resurser än . I stället för riktade företagsstöd är det angeläget med generella åtgärder, såsom minskad beskattning av företagande, goda möjligheter till utbildning och avregleringar. Partiet beräknar besparingar som är 0,7, 0,8 resp. större än regeringens beräkningar (yrk. 5 delvis). anser enligt sin motion Fi80 att utvecklingskraften måste stärkas i utsatta regioner. Små och medelstora företag måste få en sysselsättningstillväxt. Samarbete mellan kommuner och företag bör uppmuntras och nätverk mellan företag utvecklas. Partiet accepterar regeringens förslag om neddragning om motsvarande offensiva satsningar kommer områdena till del (yrk. 6 delvis). motsätter sig i motion Fi81 den besparing som regeringen föreslår på visst regionalpolitiskt stöd. Därför räknas utgifterna på området upp med i förhållande till regeringens förslag (yrk. 4 delvis). Uppställt i tabell ser förslagen till utgiftsområde 19 i propositionen och motionerna ut på följande sätt (miljarder kronor). (m) (fp)1 (v) (mp) (kds) 19962 2,8 - - - - - 1997 3,5 -0,7 - - +0,15 - 1998 3,5 -0,8 - - +0,15 - 1999 3,5 -1,1 - - +0,15 - 1 hänför sig inte till de enskilda utgiftsområdena men förordar avvikelser på vissa angivna områden. 2 Siffran är schablonmässigt beräknad på 1995/statsbudget. Enligt propositionen skall besparingar göras på företagsstöd i form av drifts-stöd som lämnas i vissa regionalpolitiska stödområden. Dessa uppgår till . motsätter sig denna besparing medan kan acceptera den under förutsättning att den kompenseras av offensiva satsningar. beräknar lägre kostnader på området och förordar i stället mer generella åtgärder såsom minskad företagsbeskattning.