yttr · GJ05UU3Y · 1996-01-01 00:00:00 — har beslutat bereda utrikesutskottet tillfälle avge yttrande över skrivelsen 1995/96:120 Vår miljö - miljöarbetet jämte följdmotioner i de delar som berör utrikesutskottets beredningsområde. yttrande avser skrivelsen i de delar som berör utskottets beredningsområde jämte motionerna 1995/96:Jo12 (mp) yrkande 5, 1995/96:Jo14 (v) yrkande 1 (delvis) samt 1995/96:Jo15 (c) yrkandena 3 och 4. I skrivelsen presenterar regeringen en redovisning av tillståndet i miljön samt det miljöpolitiska arbetet . 1995/96:Jo12 av m.fl. (mp) vari yrkas 5. att begär att regeringen återkommer till med förslag till ytterligare medel för att säkerställa miljösamarbetet med de forna runt och för att öka kärnsäkerheten i . 1995/96:Jo14 av m.fl. (v) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder med avseende på FN:s miljöprogram beträffande och , vattenbrist, biologisk mångfald, statens roll i miljöarbetet, energipolitiken, samt lokalt och regionalt miljöarbete (delvis), 1995/96:Jo15 av m.fl. (c) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en tydligare redovisning av det svenska agerandet på internationell nivå, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det s.k. Visbymötet. I avsnittet och det internationella miljöarbetet konstateras inledningsvis att det är uppenbart att flertalet miljöproblem, till exempel försurningen av mark och vatten, måste lösas genom internationellt samarbete. Nya möjligheter att begränsa europeiska miljöproblem har öppnat sig genom medlemskap i . Även när det gäller de globala problemen kan EU-samverkan ge ökad tyngd åt svenska positioner. Regeringen nämner i skrivelsen att den har för avsikt att redovisa sin syn på mål och inriktning av det globala miljöarbetet i en skrivelse till . Regeringen avser också att förelägga förslag till bl.a. nya och omarbetade miljömål i en samlad miljöproposition . miljöprogram, United Nations Environment Programme (), höll sitt 18:e styrelsemöte i . Viktiga svenska initiativ togs beträffande militären och miljön, kvinnor och miljön med speciellt budskap till , roll i Washingtonprocessen om landbaserade aktiviteter som hotar kustområdenas miljö och långlivade organiska ämnen samt frågan om vissa farliga, nationellt förbjudna kemikalier. bidrog också aktivt till att få till stånd en tidig förberedelseprocess för en översyn av styrformer och andra utestående institutionella frågor inför generalförsamlingens specialsession . Vid i Washingtonprocessen () antogs ett globalt handlingsprogram för reglering av de landbaserade aktiviteternas påverkan på den miljön. En om militären och miljön hölls i . Mötet diskuterade militära aktiviteter och miljön i fredstid. Underlag för fortsatt internationellt arbete med att utarbeta riktlinjer för miljöpolicy för den militära sektorn togs fram. Nästa reguljära möte med äger rum . FN:s kommission för hållbar utveckling FN:s kommission för hållbar utveckling är ansvarigt organ för uppföljningen av om miljö och utveckling i . Kommissionen höll sin tredje session i . , som redan har spelat en aktiv roll som observatör, går in som medlem för perioden . Det mest uppmärksammade beslutet var att upprätta en panel om skogsfrågor. Skogspanelen skall göra en genomgång av skogsekosystemen globalt med avseende på bl.a. hot och orsaker till hoten och diskutera förslag till lösningar på olika skogsproblem. Panelen skall också göra en översyn av existerande internationella organisationer med ansvar för skogsfrågor och andra mellanstatliga överenskommelser. Panelen kommer även att behandla handelsrelaterade frågor samt frågor angående transfereringar av teknologi och finansiella resurser. Klimatkonventionens första partsmöte hölls i . Vid mötet kunde parterna enas bl.a. om följande: - Industriländernas åtaganden är inte tillräckliga, man behöver ta fram åtaganden som gäller . - En ny förhandlingsomgång skall leda fram till ett protokoll eller annat juridiskt bindande avtal, dvs. en ändring i konventionen. - Förhandlingarna skall vara avslutade så att ett beslut kan tas vid det tredje partsmötet . Syftet med de nya förhandlingarna är att begränsa eller minska utsläppen av växthusgaser. Man skall sätta upp kvantifierade utsläppsmål för perioderna fram , 2010 och 2020. Ett nytt juridiskt bindande avtal skall vidare omfatta industriländerna och ta hänsyn till de olika ländernas förutsättningar och förmåga att bidra till den globala ansträngningen att minska klimatpåverkan. En annan fråga är om länderna skall kunna vidta åtgärder utomlands och få räkna sig utsläppsminskningarna till godo. Detta angreppssätt, som kallas gemensamt genomförande, har varit kontroversiellt under hela förhandlingsprocessen. Överenskommelsen i innebär att en pilotfas för aktiviteter som genomförs gemensamt startas . Konventionen om biologisk mångfald Konventionen om biologisk mångfald undertecknades vid om miljö och utveckling i . Konventionens syfte är att bevara den biologiska mångfalden, att åstadkomma ett hållbart nyttjande av de biologiska resurserna samt att få en rättvis fördelning av de vinster som uppstår vid utnyttjandet av genetiska resurser. Konventionen har 130 fördragsslutande parter. Konventionen har hållit sitt andra partsmöte . antog omfattande rekommendationer om åtgärder för att bevara och hållbart nyttja den biologiska mångfalden. Rekommendationerna innebär bl.a. krav på att utveckla och tillämpa ett miljöanpassat fiske och att införa integrerad kustområdesplanering. var pådrivande för mötets beslut att påbörja förhandlingar om ett protokoll till konventionen om säker hantering av genetiskt modifierade organismer (GMO). är en global konvention, som reglerar gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall. Vid konventionens tredje partsmöte beslöts på nordiskt initiativ att i konventionen ta in ett förbud mot export från till icke av farligt avfall för återvinning. har under en följd av år aktivt verkat för ett sådant förbud. Förbudet träder i kraft . Förbud att exportera farligt avfall från till icke för slutligt omhändertagande gäller . Målet för det fortsatta konventionsarbetet är primärt att förtydliga konventionens definitioner av farligt avfall för att klart ange vilka typer av avfall som omfattas av förbudet. Andra frågor som också prioriteras är samarbete kring bekämpandet av illegal export och import av farligt avfall. Vidare håller man på att utarbeta ett protokoll för ansvar och kompensation knutet till konventionen för att reglera ansvars- och ersättningsfrågor i händelse av olyckor i samband med gränsöverskridande transporter av farligt avfall. Sambanden mellan internationell handel och miljöpolitik har kommit att uppmärksammas alltmer . I världshandelsorganisationen finns en särskild kommitté om handel och miljö som bl.a. har till uppgift att vid i ge rekommendationer om huruvida ändringar i det multilaterala handelsregelverket är nödvändiga. har, liksom EU, prioriterat frågan om relationerna mellan internationella miljöavtal och handelsreglerna och förespråkar att ett särskilt undantag för handelsåtgärder som vidtas inom ramen för miljökonventioner skall införas i . Andra viktiga diskussionspunkter är handelseffekter av miljömärkning och marknadstillträde för i synnerhet . Som EU-medlem är bunden av EU:s externa handelspolitik och kommissionen för talan i WTO. För att kunna driva på arbetet i WTO samarbetar aktivt med andra likasinnade medlemsstater och med kommissionen. påbörjade en översyn av miljöarbete. Den ingår som ett led i ett arbete med att se över miljöarbete i stort som inleddes . har 11 länder granskats. Översynen av avslutas . statsminister har inbjudit till en regeringschefskonferens för randstater som skall hållas i . Konferensen kommer att omfatta tre områden varav miljön runt utgör ett. Konferensen kan i sin miljödel ses som en uppföljning av regeringschefskonferensen i då endast miljöfrågor runt behandlades. Konferensen väntas öppna möjligheter att flytta fram positionerna vad gäller miljöfrågorna och att knyta samman dessa frågor med ekonomisk utveckling och mellanfolkligt samarbete runt . Arbetet med att förbereda miljödelen i startade . har tagit fram ett utkast till deklaration vid konferensen vilket just nu håller på att diskuteras mellan de deltagande länderna. De miljöfrågor som har fört fram är framför allt fortsatt hög prioritering av Östersjöprogrammet, större uppmärksamhet åt gränsöverskridande vattendrag och stöd för att de länder som har sådana vattendrag skall samarbeta bättre om ett hållbart utnyttjande av vattendragen. Ytterligare frågor som kan vara aktuella är att kärnkraftssäkerheten behöver höjas, att naturvårdsarbetet måste utvecklas och stärkas samt att uthålligt fiske bör understödjas. Även EU:s Östeuropautvidgning kommer att behandlas. Det närmare innehållet håller på att utformas via diskussioner med våra grannländer runt . Vid Visbymötet kommer också att ta upp vikten av att alla länder ratificerar Helsingforskonvention. har inbjudit till ett informellt miljöministermöte för länderna runt . Mötet skall hållas . Avsikten med detta möte är att inleda ett arbete med att ta fram en för . Mötet kommer att ägnas åt miljödelen av Visbymötet samt åt ytterligare åtgärder som är avgörande för att begränsa miljöbelastningen i . Effekterna av de åtgärder som har vidtagits för att minska miljöbelastningen från , och har ännu inte utvärderats. Det står dock klart att utsläppen från en del industrier i öst har minskat på grund av den ekonomiska omstruktureringen vilket har tvingat dessa industrier att stänga. Utsläppen från jordbruket i öst torde också ha minskat av samma anledning. är dock de största föroreningskällorna i såväl öst som väst avloppsvatten, industrier och jordbruk. Inom ramen för , , utarbetas en tredje rapport om tillståndet i . Denna rapport som beräknas vara klar kommer att innehålla mer omfattande och tillförlitliga uppgifter än tidigare rapporter om . Den närmast föregående rapporten presenterades . Målet för miljöinsatser i är att stödja miljösamarbetet och vidta åtgärder för att bevara och förbättra miljön, särskilt i och kring . För att påskynda återhämtning finns ett åtgärdsprogram vilket är grundat på gemensamma prioriteringar av länderna i regionen av hur ekologiska balans bör säkerställas och återställas. I programmet beskrivs vilka insatser som bör vidtas för att återställa ekologiska balans. Utöver invest-eringsprogrammet för de 132 utsläppskällor som identifierats i programmet, varav ca 100 stycken ligger i de f.d. , behandlar det också behovet av lagar, regleringar och väl fungerande myndigheter, ökad miljömedvetenhet och utbildning hos befolkningen samt kunskapsöverföring till länderna i öst. Utsläppskällorna som tas upp i programmet är de objekt som man bedömer bör åtgärdas först. Utsläppskällorna består framför allt av avloppsvatten, industrier och jordbruk. Inför kommer HELCOM att ta fram en rapport om hur Östersjöprogrammet har framskridit och vid vilka av de 132 identifierade föroreningskällorna som det pågår investeringar, vilka som inte längre anses vara stora föroreningskällor på grund av genomförda in-vesteringar och vid vilka föroreningskällor inget ännu har gjorts etc. Denna rapport bör också ge en indikation om i vilka delar Östersjöprogrammet behöver kompletteras och i vilka delar som större ansträngningar måste göras. Det är bl.a. uppenbart att arbetet framöver inte bara kan avse de stora punktutsläppen - hot spots - utan att uppmärksamhet även måste ägnas de många medelstora och mindre utsläppskällorna och diffusa utsläpp. Vissa länder i har tecknat associationsavtal med EU. Avtalen innebär ett närmande till EU och därmed till de miljöregler som finns inom EU. En anpassning till för dessa länder kommer att vara ett stort steg mot en bättre miljö i och kring . En diskussion har förts om huruvida undantag från bör vara möjliga för dessa länder när och om de blir medlemmar i . bör som utgångspunkt för sitt EU-arbete verka för att de skall uppfylla alla EG-regler på miljöområdet. Så korta övergångstider som möjligt skall eftersträvas. För att detta skall vara möjligt stödjer redan genom sitt bilaterala miljösamarbete dessa länders successiva närmande till . bör också driva att EG-stöd, framför allt inom ramen för EU:s östbiståndsprogram Phare respektive Tacis, i större utsträckning används till detta ändamål. bör också verka för att EU:s finansiella stöd till i ökad utsträckning används till investeringar som kan förbättra miljön. har även medverkat till att miljön blev ett av de prioriterade områdena i Tacis-programmet när reglerna för hur detta program skall kunna användas reviderades. Vid många av de identifierade 132 föroreningskällorna, i Östersjöprogrammet, kan investeringar svårligen finansieras enbart med nationella medel. Multilateralt eller bilateralt stöd är i dessa fall ofta en förutsättning för att en investering skall kunna komma till stånd. deltar genom Sida i direkta investeringar i ett tiotal olika projekt vid reningsverk. För /96 har avsatts för miljöåtgärder i med tyngdpunkt på Östersjöprogrammet. Därtill kommer för kärnsäkerhet och strålskydd och till energieffektiviseringsprogram. På initiativ av de nordiska miljö- och finansministrarna utarbetade en nordisk ad hoc-grupp en rapport om miljöinsatser i närområde. Rapporten har diskuterats vid ett flertal tillfällen i den nordiska kretsen , och togs ett beslut om att på försöksbasis inrätta en nordisk facilitet för "mjuk" finansiering av miljöinsatser i Östersjö- och främst i form av gåvomedel. Faciliteten kommer att knytas till det nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO). Den kommer att bidra med till faciliteten vilken skall användas för finansiering av projekt som bidrar till genomförandet av Östersjö- och Barentsprogrammen. Därutöver har även tagits beslut om att fördubbla NEFCO:s grundkapital till 80 miljoner ecu. Det fortsatta arbetet för miljön i och kring Att stödja en miljömässigt hållbar utveckling i , särskilt i och kring , samt att återställa den ekologiska balansen i är centrala frågor i regeringens politik. För att kunna driva dessa frågor vidare har såsom tidigare nämnts inbjudan gjorts till en regerings-chefs----konferens i . kommer att verka för att centrala inslag blir EU:s Östeuropautvidgning, minskade utsläpp från trafikområdet inklusive sjöfart samt minskade utsläpp från jordbruket. Vad gäller Östeuropautvidgningen är det viktigt att inträdet i EU kan ske . För att detta skall vara möjligt krävs omfattande insatser för bl.a. tillnärmning av . En anpassning till och implementering av för dessa länder kommer att innebära ett stort steg framåt för miljön i . och konvention om skydd av miljö (, HELCOM) är den grundläggande konventionen för miljöarbetet i och kring . Konventionen omfattar alla former av havsföroreningar. kommer att verka för att konvention ratificeras av alla kontrakterade länder. , , samt är de länder som kvarstår. Vidare kommer att verka för att ett bindande annex till konventionen utarbetas vad gäller miljövänligare jordbruk. kommer också att verka för att den strategi för att förbättra mottagningsanordningar för fartygsavfall som har tagits fram inom ramen för HELCOM genomförs snabbt. Finansiellt stöd kan eventuellt behöva lämnas till de baltiska länderna, och för att strategin skall bli framgångsrik. kommer även fortsättningsvis att ha en hög profil och vara drivande vad gäller HELCOM:s arbete och även stödja , och möjligheter att följa konventionens intentioner. Vad gäller Östersjöprogrammets olika inslag pågår en diskussion om att eventuellt komplettera Östersjöprogammet med nya s.k. hot spots. Grundinställningen från vad gäller Östersjöprogrammet är att det har varit framgångsrikt och att det är viktigt att få ett fortsatt politiskt åtagande vad gäller genomförandet av programmet. Problembilden i är mångfacetterad, till stor del beroende på att området är tätbefolkat, starkt industrialiserat, på sina håll har ett intensivt jordbruk, är exploaterat med avseende på utvinning av olja och gas samt utgör ett av världens tätast sjötrafikerade hav. har arbetat aktivt inom flera internationella konventioner som berör miljö. De s.k. Nordsjökonferenserna utgör en viktig del i detta arbete. undertecknade Nordsjöländernas miljöministrar den fjärde Nordsjö-deklarationen. I deklarationen anges gemensamma mål som syftar till att väsentligen förbättra miljö inom flera olika områden. Målen skall uppnås genom nationella åtgärder i respektive land. För att uppnå många av de mål som beslutades i kommer att krävas både nationella åtgärder och ett samfällt agerande i flera olika regionala och internationella organ såsom FAO, EU, IMO och MARPOL. Oslo- och (OSPAR) har dessutom ett särskilt ansvar i detta avseende för att konkretisera många av de övergripande mål som beslutades på konferensen. Både EU och OSPAR kommer dessutom att utgöra de organ som kan erbjuda det organisatoriska ramverk som krävs för effektivt genomförande av åtgärderna. Generellt gäller för de flesta av Nordsjöländerna att de uppsatta målen inte uppnåtts inom de angivna tidsramarna. Det svenska arbetet med att förbättra den miljön i fokuseras på åtgärder för att minska utsläppen av miljögifter. I det regionala Nordsjöarbetet, inom ramen för den s.k. , har man formulerat målet att få ner utsläppen till oskadliga nivåer eller nollnivåer. 1990 beslöt sig Nordsjöstaterna för att arbeta fram ett gemensamt program för att bevara den biologiska mångfalden i . Särskilt sälar, havs- och kustfåglar skulle skyddas. saknas dock ett gemensamt program för skydd av arter. verkar för att ekologiska mål upprättas för och dess kuster. Det fortsatta Nordsjöarbetet kommer att ske inom ramen för en speciell , vars sekretariat handhas av . Nästa , som beräknas äga rum år 2000-2002, kommer att äga rum i . och miljöarbetet i EU Det svenska miljöpolitiska arbetet i EU grundar sig på den strategi som regeringen redovisade för (skr. 1994/95:167). Huvuduppgiften är att arbeta för en långsiktigt hållbar utveckling i i linje med slutsatserna från . Regeringen redovisar i skrivelsen fyra prioriterade sakområden som ligger till grund för det svenska miljöarbetet i EU: - Kampen mot försurning och klimatförändringar. - Arbetet för kretsloppsanpassning. - En höjd ambitionsnivå när det gäller kemikaliekontroll och minskad an- vändning av bekämpningsmedel. - Bevarandet av biologisk mångfald. Någon samlad politik för att komma till rätta med problemen med försurning av mark och vatten har tidigare inte funnits inom EU. begärde därför vid miljörådsmötet att kommissionen skulle ta fram en särskild strategi mot försurning. Begäran mottogs positivt och kommissionen har påbörjat detta arbete, som sker med bistånd från svensk expertis. En första redogörelse från kommissionen lades fram vid miljörådsmötet . Rådet beslöt att kommissionen skall ta fram en genomarbetad strategi för att få ner utsläppen till vad naturen tål. fick i medlemskapsförhandlingar fyraåriga övergångslösningar för de EG-direktiv som rör bl.a. klassificering och märkning av farliga ämnen och preparat samt begränsning av saluförande och användning av farliga ämnen. Vid miljörådsmötet lovade kommissionen att påbörja den översyn av EG-lagstiftningen på dessa områden som skall ske enligt anslutningsfördraget. Enligt kommissionen är en utgångspunkt för översynen att inget medlemsland skall behöva sänka sina krav. Arbetet har påbörjats i expertgrupper under kommissionen. Efter ett nordiskt initiativ enades EU:s miljöministrar vid miljörådsmötet om att det principbeslut som fattats av parter om att förbjuda avfallstransporter till länder utanför i sin helhet bör tas in i konventionstexten. EU-linjen blev framgångsrik vid det möte med parter som ägde rum , och EU:s miljöministrar har därefter enats om att principbeslutet också skall tas in i rådets förordning (EEG) 259/93 om övervakning och kontroll av avfallstransporter. Efter ett långvarigt arbete fattades beslut om en gemensam ståndpunkt beträffande en ny förordning om förbättrad tillämpning inom EU av konventionen om internationell handel med vilda djur och växter. har delredovisat de områden som skall ingå i ett sammanhängande nät av skyddsvärda naturområden i (Natura 2000). har också understrukit behovet av att stödja naturvården i de öst- och centraleuropeiska länderna. har i samarbete med medlemsländerna tagit fram förslag till hur gemensamma miljöprojekt skulle kunna genomföras av flera medlemsländer tillsammans, s.k. Joint Environmental Projects (JEPS). Syftet är att projekten skall förstärka gemensamma och mer koordinerade investeringar i infrastruktur på vatten- och avfallsområdena. Enligt förslaget bör JEPS ges finansiellt stöd på samma sätt som trans-europeiska nätverk för infrastruktur på transport-, energi- och telekommunikationsområdena nu ges EU-stöd. deltar aktivt i arbetet med JEPS utifrån målsättningen att pilotprojket bör komma i gång och att de ges stöd på minst lika förmånliga villkor som andra infrastrukturprojekt. EU:s femte miljöhandlingsprogram, som antogs och avser perioden fram , är föremål för översyn. Europeiska gemenskapernas kommission har bl.a. med hjälp av medlemsstaterna gått igenom läget beträffande genomförandet. Arbetet visar att framsteg gjorts på flera områden, men att detta långtifrån är tillräckligt. Utvecklingen på transportområdet framhålls som särskilt oroande. Ett beslut i rådet avses bli fattat . Det fortsatta arbetet i EU Arbetet i EU kommer i stor utsträckning att inriktas på regeringskonferensen om ändringar i fördragen, som skall inledas . har under förberedelserna för konferensen understrukit att miljöfrågorna måste tas upp vid en diskussion om fördragsändringar. Bland annat arbetar för att slutsatser om hållbar utveckling bör avspeglas i fördragen samt att miljöaspekterna på ett bättre sätt skall integreras i arbetet inom andra politikområden, som t.ex. jordbruk och trafik. I den slutliga rapporten från den s.k. reflektionsgruppen, som förberett dagordningen för regeringskonferensen, har också miljöfrågorna fått en framträdande roll. En annan övergripande fråga av mycket stor betydelse är arbetet med att förbereda ett framtida medlemskap för de central- och östeuropeiska länder som har associationsavtal med EU. Kommissionen har inlett ett arbete med att se över hur dessa länder skall kunna anpassa sig till EU:s miljökrav. Det är från svenska utgångspunkter viktigt att verka för att detta arbete prioriteras. I kommittémotion Jo12 (mp) yrkande 5 anförs att de medel som riks-dagen, efter förslag i proposition 1994/95:160 samarbete med , anvisat till stöd för åtgärder för att förbättra miljön inte räckt till de nödvändiga insatserna. Såväl på det informella miljöministermötet som på kommer man att diskutera ytterligare kostnadskrävande insatser. Ju längre nödvändiga åtgärder fördröjs, desto högre kommer kostnaderna att bli. Mot denna bakgrund begär motionärerna att regeringen återkommer till med förslag om att ytterligare medel anvisas för att säkerställa miljösamarbetet med de forna runt och för att öka kärnsäkerheten i . Yrkande 1 i kommittémotion Jo14 (v) berör i delar frågor som faller inom utrikesutskottets beredningsområde. Motionärerna framhåller bl.a. att regeringens skrivelse i den del som ger en redovisning av FN:s miljöprogram endast i allmänna ordalag redovisar att viktiga svenska initiativ tagits beträffande militären och miljön, kvinnor och miljön m.m. Enligt deras uppfattning hade det varit värdefullt med en mera utförlig redovisning av det svenska agerandet. I samma yrkande påpekas också att den globala bristen på rent vatten är ett allvarligt hot mot världens livsmedelsförsörjning; konstbevattning och sjunkande grundvattennivåer leder till försaltning och förstörda jordar. Enligt motionärernas uppfattning bör regeringen ta fram en strategi för hur skall agera i internationella fora vad avser frågor som rör vattenhantering.