sou · GJB344 · 1996-01-01 00:00:00 — Revisorerna måste granska att bolagets bokföring är lagenligt upprättad och överensstämmer med årsbokslutet. Den grundläggande granskningsnormen utgörs av Companies Act. Det är revisorernas uppgift att med skälig skicklighet och omsorg försäkra sig om att bokföringen är riktig och att årsbokslutet är riktigt och fullständigt. Längre gående krav på revisionen kan ställas i avtal mellan bolaget och revisorn eller följa av bolagsordningen. Den närmare innebörden av revisors granskningsskyldighet har utformats genom en omfattande rättspraxis. Över resultatet av sin granskning skall revisorerna avge en revisionsberättelse. Av denna skall framgå om bolagets balans- och resultaträkningar för det ifrågavarande räkenskapsåret har upprättats i överensstämmelse med Companies Act och om årsbokslutet ger en rättvisande bild av bolagets ställning och resultat. I revisionsberättelsen skall vidare anges om uppgifterna i årsbokslutet inte överensstämmer med styrelsens för- valtningsberättelse. Revisionsberättelsen skall undertecknas av revisorerna. Bolaget skall sända in revisionsberättelsen till registreringsmyndigheten. Den skall också hållas tillgänglig med årsbokslutet samt läggas fram på bolagsstämma där årsbokslutet skall fastställas. Uppdraget som revisor innebär enligt brittisk rätt att det mellan revisorn och bolaget råder ett förtroendeförhållande. Det innebär bl.a. att revisorn som regel inte skall avslöja för annan än sin uppdragsgivare vad han erfarit vid sin granskning. Att ett sådant förtroendeförhållande upprätthålls anses vara ett allmänt intresse. Av det nu anförda anses följa, att revisor i första hand skall rapportera av honom uppdagad bedrägeri- och för- skingringsbrottslighet (fraud) till bolagsledningen. Eftersom det också finns ett allmänt intresse av att snabbt beivra brott av ifrågavarande slag, kan det bli nödvändigt för revisorn att avslöja brottsligheten för behöriga myndigheter. En revisor som avslöjar sådana brott kan sannolikt inte göras ansvarig för brott mot tystnadsplikten eller för förtal. De engelska revisors- organisationerna har utarbetat riktlinjer, som rekommenderar revisorn att avslöja ifrågavarande slag av brott till berörda myndigheter, om han inte kan räkna med att bolagsledningen kommer att vidta erforderliga åtgärder. Vissa utländska rättsordningar 125 andra bolag som enligt särskild lagstiftning står under tillsyn av offentlig myndighet, är revisorerna som en följd av den s.k. BCCI-affären i lag ålagda att rapportera skälig misstanke om bedrägeri- och förskingringsbrott till tillsynsmyndigheten. Den s.k. fann inte skäl att föreslå lagstadgad plikt för revisor att rapportera brott i andra bolag än sådana som står under tillsyn av offentlig myndighet. Den förordade däremot en uttrycklig bestämmelse om att revisorer i alla publika aktiebolag har rätt att rapportera bedrägeri- och förskingringsbrottslighet till behörig myndighet, utan att för den skull kunna göras ansvariga för brott mot tystnadsplikten eller för förtal.1 En revisor anses vara en bolagets uppdragstagare och kan på den grunden bli skadeståndsskyldig för skador som han uppsåtligen eller av oaktsamhet vållar vid uppdragets fullgörande. Revisors skadeståndsansvar är dock begränsat till den skada som bolaget vållats till följd av hans felaktigt eller bristfälligt utförda revision. Det skadeståndsansvar som åvilar revisor på grund av Companies Act eller som kan åligga honom på grund av avtal med bolaget, gäller emellertid endast mot bolaget. Han har alltså inte något på lag eller sitt uppdrag grundat skadeståndsansvar mot bolagets aktieägare. På grund av i rättspraxis utvecklade regler om vad som med svensk terminologi skulle kallas ansvar för ren förmögenhetsskada i utomobligatoriska förhållanden, kan revisor dock i vissa fall åläggas skadeståndsskyldighet mot aktieägare eller vissa andra, såsom borgenärer eller den som överväger att investera i bolaget eller att ge detta kredit. I ett avgörande (plc v. and others, 1990 1 A11 ER 568) har överhuset prövat frågan om revisors ansvar mot aktieägare och aktieköpare. Målet gällde skadeståndsansvar för revisor i ett aktiebolag gentemot aktieägare (Caparo) som köpt ytterligare aktier i ett aktiebolag () i förlitan på ett reviderat årsbokslut för sistnämnda slag. Årsbokslutet hade sedermera visat sig oriktigt och Caparo hade till följd därav lidit skada, för vilken Caparo yrkade ersättning av revisorer. I sin dom fastslog överhuset, att en person som av vårdslöshet lämnar en oriktig uppgift kan bli skadeståndsskyldig även i utomobligatoriska förhållanden om en annan person förlitar sig på uppgiften och till följd därav lider skada, under förutsättning att uppgiftslämnaren kan anses ha en aktsamhetsplikt att undvika eller förhindra skadan. En sådan aktsamhetsplikt föreligger om det i det enskilda fallet kan 1 Report of Governance, 1992, s. 44, 78 f. 126 Vissa utländska rättsordningar fastställas att rekvisiten förutsebarhet (foreseeability), närhet (proximity) och skälighet (fairness) är uppfyllda. Överhuset ogillade Caparos talan på den grund att närhetsrekvisitet inte var uppfyllt. Närhetsrekvisitet kunde vanligen inte anses uppfyllt i förhållandet mellan ett bolags revisor och enskilda aktieägare i detta eller i förhållandet mellan revisorn och köpare av aktier i bolaget. Ett aktiebolags revisor hade, om inga särskilda omständigheter förelåg, ingen aktsamhetsplikt och således inte heller något skadeståndsansvar mot andra som tog del av revisionsberättelsen än bolaget och bolagets aktieägare som grupp. Av rättsfallet följer, att revisorn som regel inte kan bli skadeståndsskyldig mot enskilda aktieägare i bolaget eller mot tecknare eller köpare av bolagets aktier eller mot bolagets borgenärer. Revisorns granskning anses syfta till att möjliggöra för bolagets aktieägare som grupp att kontrollera bolagets verksamhet och revisorns ansvar gäller därför primärt i förhållande till bolaget samt dess aktieägare som grupp. I likhet med vad som är fallet i de flesta andra europeiska länder finns också i två bolagsformer utan personligt ägaransvar, nämligen aktieselskab och anpartsselskab. Den senare bolagsformen tillskapades i samband med inträde i EG. Totalt finns det i knappt 50 000 anpartsselskaber och drygt 25 000 aktieselskaber. Den nuvarande lagen om aktieselskaber, Lov nr. 370 af 13. , tillkom i nordiskt samarbete under slutet av 1960- och . Den överensstämmer därför i stora delar med den svenska aktiebolagslagen. Det gäller även i fråga om bolagets organisation. Ett aktieselskab skall ha minst fyra bolagsorgan, nämligen bolagsstämma, styrelse, direktion och revisorer. Dessutom kan det i alla aktieselskab inrättas ett s.k. representantskap. Vissa utländska rättsordningar 127 Aktieselskabets högsta beslutande organ är bolagsstämman. Stämman har kompetens att besluta i alla frågor som inte enligt uttrycklig föreskrift i lagen eller bolagsordningen åvilar annat organ. I doktrinen beskrivs stämman i ett aktieselskab ofta som omnipotent. Berättigad att delta i bolagsstämma är i princip varje aktieägare som är införd i aktieboken. I bolagsordningen kan bestämmas att aktieägare för att få deltaga i bolagsstämma skall föranmäla sig hos bolaget inom , dock , före stämman. I börsnoterade aktieselskab skall bolagsstämman vara öppen för massmedia. En aktieägare kan på stämman låta sig företrädas av ombud med skriftlig fullmakt. En sådan fullmakt gäller högst från utfärdandet. Aktieägare kan också medföra biträde vid stämman. På samma sätt som i den svenska aktiebolagslagen görs i aktie- selskabslagen en skillnad mellan ordinarie och extra bolagsstämma. Ordinarie bolagsstämma skall hållas från varje räkenskapsårs utgång. För börsnoterade bolag är fristen . Extra bolagsstämma skall hållas på styrelsens initiativ. Styrelsen skall också kalla till extra bolagsstämma om det begärs av revisor, representantskapet eller ägare till en tiondel av samtliga aktier i bolaget. Stämman sammankallas av styrelsen. Kallelse skall ske tidigast och, om inte föreskrivs i bolagsordningen, senast före stämman. Kallelse skall ske i enlighet med bolagsordningens föreskrifter. Har en aktieägare som är upptagen i aktieboken begärt det, skall han dock alltid kallas skriftligen till stämma. I kallelsen skall anges vilka ärenden som skall behandlas på stämman. Stämman får i princip inte behandla ärenden som inte tagits upp i kallelsen. Aktieägare har rätt att få ärende behandlat på bolagsstämman om han begär detta hos styrelsen i så god tid att ärendet kan tas in i kallelsen. Ordinarie bolagsstämma skall fastställa bolagets årsredovisning och besluta om dispositioner av bolagets resultat. Till stämmans uppgifter i övrigt hör att utse bolagets styrelse och revisorer liksom bl.a. att besluta om ökning och nedsättning av bolagets aktiekapital, om ändring av bolagsordningen och om upplösning av bolaget. Till skillnad från vad som är fallet i är frågan om ansvarsfrihet åt styrelse- och direktionsledamöter inte ett obligatoriskt stämmoärende (se nedan). Stämmans beslut fattas genom omröstning varvid alla aktier i princip har samma röstvärde. I bolagsordningen kan emellertid 128 Vissa utländska rättsordningar föreskrivas att det i bolaget skall finnas aktier av olika slag, som skiljer sig åt exempelvis i fråga om röstvärdet. I likhet med vad som är fallet i får ingen aktie ha ett röstvärde som är mer än tio gånger högre än röstvärdet för någon annan aktie. Aktier med olika röstvärden förekommer i mycket stor utsträckning bland börsnoterade aktieselskab. Lagen utgår från att varje aktieägare vid bolagsstämman får rösta för det fulla antalet aktier som han äger eller företräder. I bolagsordningen kan emellertid införas bestämmelser som begränsar rösträtten. En sådan begränsning kan exempelvis innebära att ingen får utöva rösträtt för mer än ett visst antal aktier på stämman eller att det antal röster som tillkommer varje aktieägare inte ökar proportionellt mot antalet aktier som han äger eller företräder. I likhet med vad som är fallet i ett svenskt aktiebolag får aktieägare i ett aktieselskab inte rösta i fråga om talan mot honom själv, hans befrielse från skadeståndsansvar eller annan förpliktelse gentemot bolaget. Detsamma gäller i fråga om sådan talan eller befrielse beträffande annan, om aktieägaren i frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot bolagets. Stämmans beslut utgörs som regel av den mening som vinner enkel majoritet ("simpelt stemmeflertal"). Lagen ger inte besked om huruvida majoritetskravet är att uppfatta som ett krav på absolut eller relativ majoritet. I doktrinen synes dock flertalet författare eniga om att relativ majoritet är tillfyllest. Bolagsstämman får inte fatta ett beslut som uppenbart är ägnat att ge vissa aktieägare eller andra en otillbörlig fördel på andra aktieägares eller bolagets bekostnad. Bolagsstämmobeslut som inte tillkommit behörig ordning kan klandras av aktieägare, styrelseledamot eller direktör i bolaget. Klanderfristerna överensstämmer i allt väsentligt med den svenska lagen. Ett aktieselskab skall ha en styrelse och en direktion, vilka till- sammans "forestår ledelsen af selskabets anliggender". Aktie- selskabets styrelse skall sörja för en "forsvarlig organisation av selskabets virksomhed", medan direktionen skall tillvarata den dagliga ledningen av bolaget i enlighet med styrelsens riktlinjer. Styrelsen skall ha minst tre ledamöter, vilka väljs av bolagsstämman, om det inte av bolagsordningen framgår att styrelsen skall väljas av representantskapet eller att den delvis skall utses på annat sätt. Med undantag för möjligheten att styrelsen helt eller delvis utses av representantskapet, skall majoriteten av styrelsens ledamöter alltid väljas av stämman. Vissa utländska rättsordningar 129 Några regler om att en aktieägarminoritet har rätt till representation i styrelsen finns inte i den danska lagen. I aktieselskab som i genomsnitt haft mer än 35 anställda har de anställda rätt att utse representanter i styrelsen. Mandatperioden för styrelsens ledamöter får inte vara längre än , men omval kan ske ett obegränsat antal gånger. Ledamot av styrelsen kan när som helst skiljas från sitt uppdrag av den som utsett honom. Han kan också på egen begäran avgå. Styrelsen skall inom sig utse en ordförande. Ordföranden skall tillse att styrelsen sammanträder när det är nödvändigt och att samtliga styrelsemedlemmar kallas till styrelsens sammanträden. I praktiken har styrelseordföranden även i danska aktiebolag mera långtgående uppgifter än vad lagen ger vid handen. Han skall leda styrelsens arbete, men fungerar också som en länk mellan styrelsen och direktionen. I syfte att tydliggöra kompetensfördelningen mellan styrelse och direktion infördes 1993 ett förbud mot s.k. arbetande styrelseordförande i börsnoterade aktieselskaber. Styrelsens ordförande i börsnoterade bolag får enligt de nya bestämmelserna i princip inte utföra andra uppgifter för bolagets räkning än sådana som är en naturlig del av ordförandeskapet. På anmodan av styrelsen får han dock utföra enstaka uppdrag för styrelsen. Beslut om sådant uppdrag och eventuellt vederlag för dess utförande, skall dokumenteras i styrelsens protokoll. Bestämmelsen innebär i praktiken bl.a. att en advokat inte kan vara styrelsens ordförande och bolagets juridiska expert och ombud i alla tvister. För samtliga aktieselskab infördes en skyldighet att inför bolagsstämmans val av styrelseledamöter upplysa om styrelse- eller direktionsuppdrag i andra aktieselskaber, dock inte i helägda dotterbolag. Syftet är enligt motiven att ge aktieägarna möjlighet att överväga om de föreslagna kandidaterna är lämpliga och om de har tillräckligt med tid för uppdraget som styrelseledamot. För börsnoterade aktieselskab infördes också en skyldighet att i årsredovisningen upplysa om samtliga ledningsuppdrag i andra danska aktieselskaber, undantaget helägda dotterbolag, som ledamöterna i styrelsen och direktionen innehar. genomfördes också vissa ändringar i bestämmelserna om styrelsens arbetsuppgifter. Styrelsen skall enligt de nya bestämmelserna, inom ramen för sin allmänna skyldighet att hålla sig orienterad om bolagets ekonomiska ställning, fortlöpande bedöma om bolaget har en försvarlig kapitalberedskap. Bestämmelsen säger inte någonting om vilka åtgärder styrelsen skall vidtaga om den finner att 130 Vissa utländska rättsordningar kapitalberedskapen inte är försvarlig. Det har överlämnats till rättstillämpningen. Vidare uppställs i fråga om börsnoterade bolag vissa minikrav på innehållet i den arbetsordning som styrelsen skall upprätta för sitt arbete. Från att tidigare endast i allmänna ordalag ha slagit fast att en sådan arbetsordning skall upprättas, anges nu i 56 § femte stycket DASL att arbetsordningen åtminstone skall innehålla bestämmelser som: "1) fastlægger bestyrelsens konstitution, beslutningsdygtighed samt med hvilket interval der skal afholdes møder, 2)fastlægger retningslinier for arbejdsdelningen, herunder forretningsgange, bemyndigelser og instrukser, mellem bestyrelsen og direktionen eller andre etablerede organer, 3)fastlægger, hvorledes bestyrelsen fører tilsyn med direktionens ledelse af selskabets virksomhed og med datterselskaber, 4)fastlægger retningslinier for oprettelse og føring af bøger, fortegnelser og protokoller efter denne lov (aktieselskabsloven), 5)pålægger bestyrelsen at tage til selskabets organisation, såsom regnskabsfunktion, intern kontrol, edb-organisation og budgettering, 6)pålægger bestyrelsen at skaffe sig de oplysninger, der er nødvendige til opfyldelse af dens opgaver, 7)pålægger bestyrelsen at følge op på planer, budgetter og lignende samt tage til rapporter om selskabets likviditet, ordrebeholdning, væsentlige dispositioner, overordnede forsikringsforhold, finansieringsforhold, pengestrømme og særlige risici, 8)pålægger bestyrelsen at tage til indholdet af revisions- protokollen forud for dennes underskrivelse, 9)pålægger bestyrelsen at gennemgå selskabets perioderegnskaber og lign. i løbet af hvert regnskabsår, og herunder vurdere budgettet og afvigelser herfra, samt 10)pålægger bestyrelsen at sikre tilstedeværelsen af det nødvendige grundlag for revision, herunder tage til, om der er behov for intern revision." Bestämmelsen skall göra de enskilda styrelsemedlemmarna medvetna om sina skyldigheter i de i bestämmelsen angivna hänseendena och öka möjligheterna att hålla styrelsemedlemmarna ansvariga för åsidosättande av sina skyldigheter. Den skall inte uppfattas som en uttömmande uppräkning av styrelsens plikter. Det åvilar bolagets revisorer att kontrollera att en arbetsordning upprättas i enlighet med lagens krav. Finner revisorerna att så inte skett, skall ett påpekande därom bifogas årsredovisningen och lämnas till bolagsstämman. Vissa utländska rättsordningar 131 Styrelsen i ett aktieselskab skall anställa en direktion bestående av en eller flera direktörer. Skall direktionen bestå av fler än tre direktörer, måste en bestämmelse om detta tas in i bolagsordningen. I likhet med vad som gäller för styrelsens ledamöter, kan endast fysisk person utses till direktör. Lagen reglerar inte direktionens interna organisation eller beslutsformer. Bestämmelser därom kan tas in i bolagsordningen eller meddelas genom styrelsebeslut, men saken kan också överlämnas till direktionen att själv avgöra. Det är exempelvis möjligt att fördela arbetet i direktionen genom att utse t.ex. en teknisk direktör, en ekonomidirektör och en administrativ direktör. Oberoende av hur arbetet fördelats har emellertid samtliga direktörer rätt att delta i – och delar också ansvaret för – viktigare direktionsbeslut. Lagen medger att en eller flera direktörer ingår i styrelsen, men tillåter inte att dessa utgör en majoritet i styrelsen. Inte heller får en direktör vara styrelsens ordförande. I en av den s.k. Selskabretspanelen genomförd översyn av vissa delar av aktieselskabslagen övervägdes att, efter tysk modell, helt förbjuda personsamband mellan styrelse och direktion i börsnoterade aktieselskab. Ett sådant förbud skulle enligt panelen tydligt markera skillnaden mellan direktionens verkställande och styrelsens övervakande funktion. Under hänvisning i första hand till EG:s pågående arbete med det femte bolagsdirektivet (se kapitel 4) avstod emellertid panelen från att lägga fram något förslag i frågan. (Betaenkning nr. 1229, , 1992) Ett aktieselskab kan i bolagsordningen föreskriva att ett representantskap skall inrättas för att utöva tillsyn över styrelsens och direktionens förvaltning av verksamheten. Representantskapet kan också ges rätt att utse ledamöter av styrelsen. Representanskapet skall bestå av minst fem medlemmar, som väljs av bolagsstämman om inte annat föreskrivs i bolagsordningen. Tanken är aktieägarna framför allt i bolag med en spridd ägarstruktur på detta sätt skall få en möjlighet att följa bolagets verksamhet närmare än vad som blir fallet om deras roll begränsas till att delta på bolagsstämman. I praktiken är emellertid representantskap en mycket ovanlig företeelse i danska aktieselskab. En styrelseledamot eller direktör som vid fullgörandet av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bolaget, är skyldig att ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogats aktieägare, bolagets borgenärer eller tredje man genom 132 Vissa utländska rättsordningar överträdelse av aktieselskabslagen eller bolagsordningen. I aktieselskabslagen upptas bestämmelser om jämkning av skadestånd, solidariskt ansvar och regress, vilka i sak motsvarar den svenska lagen. Beslut om att bolaget skall föra skadeståndstalan mot styrelseledamot eller direktör i bolaget skall fattas av bolagsstämman. Ett aktieselskabs stämma behöver, som ovan påpekats, inte fatta beslut om ansvarsfrihet åt styrelse och direktion om inte bolagsordningen föreskriver det. Har bolagsstämman fattat sådant beslut, kan bolaget emellertid inte föra talan om skadestånd avseende händelser under det räkenskapsår som omfattas av ansvarsfrihetsbeslutet. Bolags- stämmans beslut om ansvarsfrihet eller att avstå från talan utgör emellertid hinder mot talans väckande endast om stämman fått i allt väsentligt riktiga och fullständiga uppgifter om det beslut eller den åtgärd varpå talan grundas. Har ägare till minst en tiondel av aktierna i bolaget motsatt sig ett beslut om ansvarsfrihet eller att inte väcka talan, kan varje enskild aktieägare väcka talan med yrkande att den eller de ansvariga förpliktas att betala bolaget ersättning för skadan. Aktieägaren för emellertid denna talan i eget namn. Han svarar för rättegångskostnaderna men har rätt till ersättning för dessa av bolaget, i den mån de täcks av vad som bolaget erhållit genom rättegången. Slutligen gäller att om bolaget försatts i konkurs från bolagsstämma som beslutat om ansvarsfrihet eller att inte väcka skadeståndstalan, kan konkursboet väcka sådan talan utan hinder av bolagsstämmobeslutet. Talan måste dock väckas från konkursbeslutet. Enskild aktieägare som med stöd av aktiebolagslagens bestämmelser vill föra skadeståndstalan för bolagets räkning, måste anhängiggöra denna talan från den stämma på vilken minoriteten motsatte sig beslutet att bevilja ansvarsfrihet eller att inte väcka talan, eller, i förekommande fall, från den dag då särskild granskning avslutades. För skadeståndstalan som väcks på grund av bolagsstämmas beslut gäller allmänna regler om preskription. Skadeståndsansvaret för styrelseledamöter och direktörer är ett culpaansvar; ersättningsskyldighet förutsätter att skadan orsakats av en handling eller underlåtenhet som kan tillräknas skadevållaren som uppsåt eller oaktsamhet, jfr. UfR 1982.595 H. Innebörden av culpaansvaret blir en fråga för domstolarna att avgöra i det enskilda fallet. Frågan om ansvar prövas individuellt för varje styrelseledamot eller direktör. Det ankommer som regel på den skadelidande att visa att en organledamot förfarit på ett sätt som grundar skadeståndsansvar. Vissa utländska rättsordningar 133 Selskabsrettspanelen behandlade 1992 avgivet be- tänkande de aktiebolagsrättsliga reglerna om skadeståndsansvar. Mot bakgrund av förslag till ett femte bolagsdirektiv övervägde panelen, efter förebild i direktivförslaget och tysk rätt, behovet av regler om kollektivt ansvar för ledamöterna av styrelsen eller direktionen och om skyldighet för sådan befattningshavare att i mål om skadestånd visa att han inte förfarit oaktsamt. Selskabsretspanelen fann att sådana regler stred mot en grundfast dansk rättstradition och kunde leda till orimliga resultat. Panelen ansåg att de gällande reglerna om styrelsens och direktionens plikter och ansvar innefattade en rimlig och ändamålsenlig avvägning och fann inte skäl att föreslå ändring av dessa bestämmelser (Betaenkning nr. 1229, , 1992) De ändringar i den danska aktieselskabslagen som genomfördes berörde inte bestämmelserna om skadeståndsansvar. I propositionen framhölls dock att bestämmelsen om arbetsordning för börsnoterade bolag som avser att uppmärksamma den enskilde styrelseledamoten på hans plikter också gör det lättare att hålla honom ansvarig för underlåtenhet eller försummelser. Överträdelser av de plikter som enligt aktieselskabslagen åvilar styrelsen och direktionen är i åtskilliga fall straffsanktionerade. Hit hör t.ex. åsidosättande av reglerna om förvärv av egna aktier, om styrelsens arbete i vissa fall, om låneförbud och om vinstutdelning. Den påföljd som kan komma ifråga är böter, såvida inte strängare straff följer av tillämpning av den allmänna strafflagen. Anpartsselskabsformen är i första hand avsedd för mindre företag med en begränsad ägarkrets. Den erbjuder därför en något större frihet för ägarna att själva utforma bolagets organisation än vad ägarna i aktieselskab har. Högsta beslutande organ är bolagsstämman. I lagen sägs emellertid uttryckligen att för det fall samtliga ägare är överens därom så kan de besluta i bolagets angelägenheter utan att stämma formellt hålls och utan att stämmoreglerna iakttas.