sou · GJB344 · 1996-01-01 00:00:00 — Enligt en uttrycklig bestämmelse i lagen är det inte möjligt att med laga verkan föreskriva i bolagsordningen att talan om skadestånd till bolaget skall förutsätta bolagsstämmans föregående yttrande eller godkännande. Inte heller utgör ett beslut av bolagsstämman om ansvarsfrihet åt conseil d'administration något hinder mot skadeståndstalan. Talan om skadestånd preskriberas som huvudregel efter den skadegörande handlingen eller underlåtenheten. Den franska bolagslagen upptar ett flertal bestämmelser om straff för organledamöter som överträder lagens föreskrifter. Åtskilliga av dessa bestämmelser tillämpas emellertid inte i praktiken. Straffrättsligt ansvar synes framför allt komma i fråga vid allvarligare brott. Vissa utländska rättsordningar 115 3.2.2Société à responsabilité limitée I ett SARL utövar delägarna sin rätt att besluta i bolagets angelägenheter vid bolagsstämman. I bolagsordningen kan dock föreskrivas att besluten skall fattas efter skriftväxling mellan delägarna. Ett SARL skall ha en eller flera företagsledare (gérants) som utövar ledningen av bolaget och företräder det mot tredje man. Ett SARL av viss storlek är skyldigt att ha revisor. Oavsett bolagets storlek kan ägare till en tiondel av andelskapitalet genomdriva att revisor utses. Företagsledarna har av lagen tillagts omfattande befogenheter. Det ankommer dock på bolagsstämman att fatta för bolaget särskilt viktiga beslut, såsom om ändring av bolagsordningen och ökning eller minskning av andelskapitalet. Bolagsstämman utser företagsledaren och kan också avsätta honom. Genom att utse revisor, kan bolagsstämman öka sina möjligheter till kontroll av företagsledarens förvaltning. I praktiken är företagsledaren ofta en stor andelsägare i bolaget. Reglerna om det bolagsrättsliga skadeståndsansvaret för företagsledare i SARL motsvarar såväl materiellt som processuellt dem som gäller ledamöter av conseil d'administration i anonyme. 3.2.3Gemensamma bestämmelser om revision Enligt den franska lagen skall i varje anonyme kontrollen av bolaget utövas av en eller flera – i moderbolag minst två – revisorer (commissaires aux comptes). Som revisor kan även revisionsbolag fungera. Revisorn skall uppfylla vissa kvalifikationskrav med avseende på utbildning, yrkeserfarenhet och personlig vandel och stå under tillsyn av en särskild myndighet. Enligt detaljerade jävsbestämmelser kan till revisor inte utses bl.a. den som tillhör det ifrågavarande bolagets före- tagsledning eller som är anställd av bolaget eller som i övrigt uppbär ersättning av detta eller något närstående bolag för annat än revisionsuppdrag. Personer som ingått i ledningen för ett bolag eller på annat sätt varit anställda av detta, kan inte utses till revisorer i bolaget förrän förflutit från det att de lämnade sitt tidigare uppdrag. På motsvarande sätt kan revisorer inte utses att ingå i ledningen för ett bolag som de reviderat, innan gått från det att de lämnade sitt revisors- uppdrag. Revisor utses av bolagsstämman. Han väljs för av sex räkenskapsår och kan väljas om. Om ett bolag inte utser någon revisor, kan domstol på begäran av en enskild aktieägare förordna revisor åt bolaget. 116 Vissa utländska rättsordningar Ägare till minst en tiondel av bolagets aktier, företagsnämnden, åklagaren eller, i börsnoterade bolag, börskommissionen, kan från det att revisor utsetts, begära att rätten förklarar honom obehörig. Som grund för en sådan talan erfordras s.k. juste motif, varmed avses t.ex. att vederbörande är jävig eller saknar erforderliga kvalifikationer. Om rätten bifaller talan, skall den förordna en revisor för tiden till dess att bolaget utser ny revisor. Under löpande mandatperiod kan revisorn bara avsättas genom beslut av rätten. Härför erfordras att han varit försumlig eller är förhindrad att utöva sitt uppdrag. Talan om avsättande kan, förutom av de subjekt som är behöriga att väcka talan om obehörighetsförklaring, även föras av styrelsen, direktionen och bolagsstämman. Ägare till minst en tiondel av aktierna i ett bolag kan genomdriva att rätten förordnar en eller flera experter med uppgift att granska en eller flera åtgärder i bolagets förvaltning. Även i detta fall kan yrkandet framställas också av åklagarmyndigheten, företagsnämnden eller börskommissionen. Experternas granskningsberättelse skall överlämnas till den som begärt granskningen och till bolagets revisor. Den skall vidare tillställas berört organ inom företagsledningen och åklagarmyndigheten samt såsom bilaga till revisionsberättelsen läggas fram på nästa ordinarie bolagsstämma. Revisorerna skall fortlöpande granska bolagets räkenskaper och kontrollera att dessa är upprättade i enlighet med gällande regler samt företa viss granskning av bolagets förvaltning. De skall kontrollera att de uppgifter som lämnas av företagsled- ningen i förvaltningsberättelsen eller andra meddelanden till aktieägarna avseende bolagets finansiella situation överensstämmer med räkenskaperna. Revisorerna skall i moderbolag utföra motsvarande kontroll av koncernför- valtningsberättelsen. Vidare har revisorerna ålagts att granska att den aktiebolagsrättsliga likhetsprincipen iakttagits, särskilt vid beslut om ökning av aktiekapitalet och om vinstutdelning. Lagen förbjuder revisorerna att blanda sig i förvaltningen av bolaget. Av deras skyldighet att granska förvaltningen och att tillse att likhetsprincipen iakttagits följer emellertid att revisorerna måste bedöma hur förvaltningen utövats. Denna bedömning skall vara inriktad på missbruk i förvaltningen som kunnat skada bolaget eller aktieägare. Det ankommer inte på revisorerna att bedöma lämpligheten av vidtagna förvaltningsåtgärder. Revisorerna skall för bolagsstämman lägga fram en revisions- berättelse, i vilken de intygar att årsräkenskaperna är upprättade i enlighet med gällande lag och anslutande regler och att räkenskaperna ger en rättvisande bild av bolagets ställning och Vissa utländska rättsordningar 117 Revisorernas intyg skall formuleras med klarhet, enkelhet och precision. Det får kompletteras med alla lämpliga iakttagelser. Om de granskade räkenskaperna inte uppfyller lagstiftarens krav, kan revisorerna neka att lämna något intyg eller förse detta med förbehåll. I båda fall skall revisorerna motivera sin åtgärd. De skall upplysa stämman om oegentligheter och oriktigheter som de funnit vid sin granskning. Under hela räkenskapsåret har revisorerna rätt att ta del av alla bolagets räkenskaper och andra handlingar. De kan vid sin granskning biträdas av experter. Revisorerna har för fullföljandet av sitt uppdrag också rätt att i viss utsträckning begära upplysningar av tredje man som handlat för bolagets räkning. De skall underrätta företagsledningen om resultatet av sin granskning. Företagsledningen är skyldig att lämna revisorerna upplysning om varje förhållande som kan skada bolagets fortbestånd. Om det erfordras för att vinna upplysningar, kan revisorerna sammankalla styrelsen eller förvaltningsrådet. Erhåller inte revisorerna begärda upplysningar eller vidtas inte för bolagets fortbestånd nödvändiga åtgärder, skall de lämna en särskild redogörelse härom till ordinarie bolagsstämma eller av dem inkallad extra bolagsstämma. Revisorerna skall kallas till varje bolagsstämma samt till det sammanträde där styrelsen eller direktionen behandlar årsbokslutet. Ett aktiebolags revisorer är ersättningsskyldiga mot såväl bolaget som tredje man för skador som de culpöst vållar vid fullgörandet av sitt uppdrag. De kan dessutom göras ersättningsskyldiga för sådana av företagsledningen begångna brott som de känt till men underlåtit att avslöja. Fransk rättspraxis avseende revisors skadeståndsansvar är tämligen omfattande. I avgörandena har understrukits revisorns uppgift som kontrollant och att hans ersättningsskyldighet är begränsad till skador som vållats genom att han utfört sitt uppdrag oaktsamt. Om en revisor uppsåtligen åsidosätter sina skyldigheter kan det i vissa fall föranleda straff enligt särskilda bestämmelser. Enligt en särskild bestämmelse i den franska aktiebolagslagen skall revisorerna till bolagsstämman lämna upplysningar om sådana oegentligheter och oriktigheter som de erfarit vid utövandet av sitt uppdrag. Det åligger dem att till allmän åklagare anmäla de brottsliga handlingar de fått kännedom om. Denna skyldighet, som är straffsanktionerad, sammanhänger med revisorns skyldighet att utöva sin granskning inte bara i aktieägarnas utan även i borgenärernas och de anställdas intresse. Trots lagbestämmelsens formulering, avser anmäl- ningsskyldigheten endast sådana brottsliga gärningar som är sanktionerade av bestämmelser i bolagslagstiftningen och 118 Vissa utländska rättsordningar anslutande lagar såsom börslagstiftningen och lagar om konkurs och företagsrekonstruktion. Även överträdelser av skatte- och tullagstiftning hör hit, i den mån dessa överträdelser påverkar bolagets ekonomiska situation eller dess bokföring. Anmälningsskyldigheten avser överträdelser som revisorn erfar vid fullgörandet av sitt uppdrag. Enligt de rekommendationer för revisorer som finns i ämnet, skall revisorn innan han anmäler en gärning, förvissa sig om att den är betydelsefull, att den är överlagd och att det inte rör sig om rena misstag. Revisorn be- höver inte göra en straffrättslig bedömning av gärningen men måste vara förvissad om att den åtminstone kan misstänkas vara straffbar. Det understryks dock att revisorn skall göra sina bedömningar med försiktighet. Revisorn är inte någon polis eller myndighetsföreträdare och har ingen skyldighet att anmäla brott, om vilka han fått kännedom men som inte berörs av hans revisionsuppdrag. En revisors anmälan skall avse en bestämd gärning eller gärningar. Den görs direkt till allmän åklagare. Är revisorn tveksam i fråga om bedömningen har han rätt att rådfråga åklagaren. Revisorn kan inte göras civilrättsligt eller straffrättsligt ansvarig för en anmälan till åklagare, inte ens om anmälan leder till åtalseftergift eller avskrivs. Med undantag för de ovan angivna fallen har revisorerna och deras medarbetare tystnadsplikt beträffande vad de fått kännedom om under fullgörandet av sitt uppdrag. Ett SARL som överskrider vissa gränsvärden med avseende på balansomslutning, omsättning eller antal anställda skall ha en revisor. Även i andra SARL skall revisor utses, om det begärs av ägare till minst en tiondel av andelskapitalet. I finns endast en bolagsform utan personligt ägar- ansvar, the limited liability company. Bolagsformen inrymmer emellertid två kategorier av bolag, nämligen private och public limited liability companies. Båda bolagskategorier regleras i Compa- nies Act. Totalt finns det i omkring 10 000 public och 1000 000 private companies. 3.3.1Public och private limited liability companies Den brittiska bolagslagstiftningen kännetecknas av en stor frihet för aktieägarna att själva besluta om bolagets organisation. Det gäller såväl för public som private companies. För båda bolagskategorier gäller att endast ett ledningsorgan, en styrelse Vissa utländska rättsordningar 119 (board of directors), är obligatoriskt. I doktrinen talar man om en monistisk ledningsorganisation. I public companies skall ordinarie bolagsstämma hållas . Härutöver kan extraordinära bolagsstämmor hållas. Kravet på en årlig ordinarie bolagsstämma gäller också för private companies, såvida inte samtliga aktieägare i ett sådant bolag beslutat att någon årlig stämma inte behöver hållas. Beslut av bolagsstämman kan i de flesta fall fattas med enkel majoritet (ordinary resolution). Vissa beslut, såsom ändring av bolagsordningen och nedsättning av aktiekapitalet, måste dock enligt uttrycklig lagbestämmelse fattas med kvalificerad majoritet. Härmed förstås att beslut biträtts av tre fjärdedelar av de aktieägare som är närvarande och röstar på stämman. I bolagsordningen kan föreskrivas att även andra beslut än de i lagen angivna skall fattas med kvalificerad majoritet. Styrelsens kompetens bestäms av bolagsordningen. Lagen före- skriver att vissa beslut, exempelvis att ändra aktiekapitalets storlek, skall fattas av bolagsstämman, men lämnar i övrigt åt aktieägarna att i bolagsordningen reglera kompetensfördelningen mellan stämma och styrelse. Styrelsen har exklusiv kompetens inom de ramar som följer av bolagsordningen. Kompetensen kan inte åsidosättas av stämman. Det är exempelvis inte tillåtet för stämman att instruera styrelsen hur den skall agera i vissa frågor. I ett public company skall styrelsen bestå av minst två ledamöter (directors), medan det i ett private company räcker med en styrelseledamot. Styrelsens ledamöter skall som huvudregel utses på det sätt som anges i bolagsordningen. Upptar bolagsordningen inte någon bestämmelse därom, utses styrelsen av bolagsstämman. Stämmans beslut fattas med absolut majoritet. Lagen innehåller inte några bestämmelser om mandatperiodens längd. Till ledamot av styrelsen kan utses inte bara fysisk, utan också juridisk person. Det innebär exempelvis att ett moderbolag kan inneha en eller flera platser i styrelsen för ett dotterbolag. För public companies liksom för private companies som är dotterbolag till public companies upptar lagen en övre åldersgräns för styrelsens ledamöter. Som huvudregel gäller, att till ledamot av styrelsen i ett sådant bolag inte får utses någon som är eller äldre. Bestämmelsen är emellertid förenad med 120 Vissa utländska rättsordningar så många undantag att den i praktiken har en mycket begränsad betydelse. Lagen upptar inte några bestämmelser som begränsar styrelseledamots möjligheter att sitta i flera bolagsstyrelser. Styrelsevalet i public companies skall, såvida inte samtliga vid stämman närvarande aktieägare samtycker, avse varje styrelsepost för sig. Aktieägarna skall inte tvingas acceptera en styrelseledamot bara därför att hans kandidatur samordnats med någon annans. I private companies däremot kan styrelsens ledamöter utses i grupp. Bolagsstämman kan när som helst, med absolut majoritet, avsätta en ledamot av styrelsen. En styrelseledamot kan också på egen begäran lämna styrelsen. Vakanser i styrelsen kan fyllas genom beslut av bolagsstämman. Men i bolagsordningen kan föreskrivas att styrelsen själv skall utse en ny styrelseledamot att verka fram till utgången av nästa bolagsstämma. I stora bolag är det vanligt att den dagliga ledningen av verksamheten delegeras till en eller flera s.k. managing directors. Dessa utses som regel bland ledamöterna av styrelsen, vilken därigenom kommer att bestå av dels executive, dels non- executive directors. Lagen upptar inte några särskilda bestämmelser om the managing director. Om styrelsen delegerar uppgifter till the managing director så att han får exklusiv befogenhet att utföra de uppgifter i bolaget som delegerats till honom, övergår styrelsens funktion till att bli övervakande. kan då i praktiken sägas vara dualistisk. De anställda i brittiska aktiebolag har inte någon lagstadgad rätt till representation i bolagets ledningsorgan. Styrelseledamöter i ett brittiskt aktiebolag skall iaktta de föreskrifter i Companies Act som rör deras plikter mot bolaget. En styrelseledamot anses dessutom stå i samma förhållande till bolaget som en agent till sin principal. Det påminner om det rättsförhållande som enligt svensk rätt råder mellan en syssloman och hans huvudman. Ur rättsförhållandet mellan styrelseledamoten och bolaget härleds ett antal plikter för styrelseledamoten, s.k. fiduciary duties. Vidare har styrelseledamoten en på common law grundad skyldighet att iaktta skälig omsorg vid handhavandet av bolagets affärer. De nu angivna plikterna och skyldigheterna åvilar styrelseledamoten endast i förhållandet till bolaget. Vissa utländska rättsordningar 121 följer inte några motsvarande skyldigheter mot enskilda aktieägare eller bolagets borgenärer. Reglerna om styrelseledamöters ansvar har huvudsakligen utformats i rättspraxis. Till styrelseledamotens fiduciary duties räknas bl.a. hans skyldighet att inte rättshandla för bolaget med överskridande av sin befogenhet. Hit hör också en plikt – uttryckligen lagfäst – att verka för aktieägarnas och de anställdas intressen och en skyldighet för honom att inte missbruka sin ställning. En styrelseledamot, som åsidosätter en fiduciary duty, kan bli skyldig att ersätta bolaget den skada som hans förfarande vållar. Sådan skadeståndsskyldighet kan i vissa fall inträda även när någon oaktsamhet inte kan läggas styrelseledamoten till last. En styrelseledamot kan också bli skadeståndsskyldighet mot bolaget om han inte iakttar skälig omsorg vid ledningen och skötseln av bolagets affärer. Domstolarna har satt kravet på vad som skall anses utgöra skälig omsorg tämligen lågt, och ansett den böra utgöras av den omsorg styrelseledamöterna skulle ha visat om de handlat för sin egen räkning. I ett berömt avgörande (v Lagunas Syndicate 1899) uttalade : "If directors act within their powers, if they act with such care as is reasonably to be expected of them, having regard to their knowledge and experience, and if they act honestly for the benefit of the company they represent, they discharge both their equitable as well as their legal duty to the company. The amount of care to be taken is difficult to define; but it is plain that directors are not liable for all the mistakes they may make, although if they had taken more care they might have avoided them ... Their negligence must not be the omission to take all possible care; it must be much more blameable than that; it must be in a business sense culpable or gross." Denna aktsamhetsstandard återkommer i ett flertal kända rättsfall såsom det ofta anförda (1925). Det förtjänar att framhållas, att de vägledande rättsfallen ofta rört mål om skadeståndsansvar för styrelseledamöter, som inte själva varit verksamma i bolaget, och där skadan primärt vållats av en i bolaget på heltid verksam verkställande direktör (managing director). I doktrinen har antagits, att de relativt låga krav på skälig omsorg som kommit till uttryck i rättspraxis, inte kan förmodas vara vägledande när det gäller verkställande direktörer som är anställda av bolaget eller i fråga om styrelseledamöter som arbetar på heltid åt bolaget. Styrelseledamöter har inte någon fiduciary duty mot enskilda aktieägare eller annan tredje man. Inte heller kan någon annan av deras förpliktelser mot bolaget åberopas direkt av aktieägare eller tredje man. På grund av en uttrycklig lagbestämmelse kan emellertid en styrelseledamot bli skadeståndsskyldig mot en 122 Vissa utländska rättsordningar borgenär för bedrägeri (fraud) mot denne. Ansvar för styrelseledamot mot tredje man kan också tänkas inträda i överensstämmelse med den princip som kommit till uttryck i rättsfallet v (1964). I det rättsfallet fastslogs att skadeståndsansvar kan uppkomma för vad som med svensk terminologi skulle kallas ren förmögenhetsskada i utomobligatoriska förhållanden, under förutsättning att det föreligger ett "special relationship" mellan skadevållaren och den skadelidande. Med den utgångspunkten har i engelsk doktrin förmodats, att skadeståndsansvar gentemot enskild aktieägare kan inträda för styrelseledamot som oaktsamt lämnar felaktig information i förvaltningsberättelsen. Särskilda lagregler beträffande ansvar för information gäller dock för styrelseledamöter i börsnoterade bolag. Ett aktiebolags skadeståndsanspråk mot styrelseledamöter skall normalt göras gällande genom bolagsorganens försorg. Som huvudregel anses att en enskild aktieägare inte kan föra talan mot styrelseledamot om skadestånd till bolaget. Denna regel har motiverats med att åtgärder som kan beslutas av bolagsstämmans majoritet inte bör kunna omprövas av domstol. Regeln gäller emellertid inte undantagslöst. I åtminstone tre situationer anses en enskild aktieägare kunna föra talan mot styrelseledamöter för att de åsidosatt sina förpliktelser mot bolaget. Det är för det första fallet om styrelseledamöterna har handlat i strid med lag eller utanför bolagets verksamhetsföremål (ultra vires). Det är för det andra fallet om den angripna åtgärden har utgjort "fraud" (varmed här avses maktmissbruk) mot minoriteten och de instämda styrelseledamöterna har kontroll över bolaget och ekonomisk av åtgärden. En tredje och sista situation då en enskild aktieägare anses kunna föra sådan talan är om den angripna åtgärden bara kan beslutas eller godkännas i efterhand av bolagsstämman med kvalificerad majoritet. En talan som en enskild aktieägare för om skadestånd till bolaget benämnes derivative action, eftersom han härleder sin rätt till talan från bolaget. En aktieägare har alltid rätt att föra talan om ersättning av styrelseledamöter för skada som tillfogats honom personligen i hans egenskap av aktieägare i bolaget. Reglerna om styrelseledamots ansvar är i huvudsak desamma i public companies och private companies. Vissa utländska rättsordningar 123 Ett brittiskt aktiebolag måste ha en eller flera revisorer. Revisorerna utses av bolagsstämman i sänder. Underlåter ett bolag att utse revisorer, kan industriministern utse revisor för bolaget. Revisorn skall uppfylla vissa yrkesmässiga kvalifikationer och tillhöra en revisorsorganisation. Till revisor för ett bolag kan inte utses den som är ställföreträdare för bolaget eller anställd av detta eller dess moderbolag eller dotterbolag eller vissa andra särskilt angivna rättssubjekt. För revisorsuppdraget kan anlitas inte bara fysiska personer utan även revisionsbolag. En revisor kan avsäga sig sitt uppdrag innan hans mandatperiod gått ut. Han skall då skriftligen underrätta bolaget härom. En sådan skrivelse måste åtföljas av en redogörelse för sådana omständigheter i samband med revisorns avgång som han anser bör delges aktieägarna eller av ett uttalande att några sådana omständigheter inte föreligger. Är avsägelsen inte åtföljd av någon av dessa handlingar är den ogiltig. från det att bolaget mottagit avsägelsen måste det ge in den till registreringsmyndigheten och i förekommande fall delge redogörelsen med aktieägarna. Om kommunikation med aktieägarna skulle föranleda opåkallad spridning av nedsättande (defamatory) uppgifter, kan rätten på talan av bolaget förordna att redogörelsen inte skall skickas ut. Har en revisor upprättat en redogörelse som han anser bör delges aktieägarna kan han genomdriva att bolaget inkallar en extra bolagsstämma där revisorn närmare kan förklara sin avgång. Han kan också lämna en sådan förklaring vid nästa ordinarie bolagsstämma. Bolagsstämman har rätt att avsätta en revisor före utgången av hans mandatperiod. En revisor som avsatts skall kallas till nästa bolagsstämma, vid vilken revisorsval skall förrättas, och har där rätt att yttra sig i frågor om bolagets revision. En revisor som i annat fall lämnar sitt uppdrag, t.ex. genom att avböja omval, skall till bolaget lämna motsvarande uppgifter som en revisor som avgår och bolaget skall behandla dessa uppgifter på samma sätt som om de kom från en avgången revisor. Revisorn skall granska bolagets bokföring för att upptäcka fel och brister i denna, granska bolagets årsbokslut och kontrollera om det överensstämmer med den granskade bokföringen samt redovisa resultatet av sin granskning för aktieägarna. Det är inte revisorernas sak att upprätta årsbokslutet, men det anses inte föreligga något hinder för dem att utföra ett sådant uppdrag vid sidan av själva revisionsuppdraget. För att kunna fullgöra sin uppgift har revisorerna rätt att när som helst ta del av bolagets 124 Vissa utländska rättsordningar bokföring och andra handlingar och bolagets ställföreträdare är skyldiga att lämna dem alla upplysningar de anser sig behöva. Dotterbolag och deras revisorer har motsvarande informationsskyldighet gentemot revisorer i moderbolag. Om revisorerna inte kan erhålla de uppgifter de anser sig behöva för revisionens fullgörande, är de skyldiga att anmärka detta förhållande i revisionsberättelsen. En revisor har alltid rätt att närvara vid stämma i bolaget.