sou · GJB344 · 1996-01-01 00:00:00 — Det innebär att stämmobeslut kan fattas per capsulam men också exempelvis att en ägare som äger samtliga anparter kan ge direktiv direkt till styrelsen, utan att detta sker genom ett formellt stämmobeslut. Bolagsstämmans beslut avgörs genom omröstning där den röststyrka som tillkommer varje ägare bestäms av antalet anparter som han innehar och anparternas röstvärde. 134 Vissa utländska rättsordningar skillnad från vad som är fallet i fråga om aktier i aktieselskab, sätter lagen inte några gränser för hur stora skillnader i röstvärde som kan föreligga mellan anparter av olika slag. Anparter kan också ges ut helt utan röstvärde. Övriga bestämmelser om bolagsstämma i anpartsselskabslagen överensstämmer i allt väsentligt med aktieselskabslagen. Kraven på ledningsorganisationens utformning i ett anpartsselskab varierar med bolagets storlek. Om bolagets tillskottskapital uppgår till minst 300 000 DKR skall det finnas två ledningsorgan, nämligen en styrelse och en direktion. Detsamma gäller om bolaget haft i genomsnitt minst 35 anställda och de anställda på den grunden har rätt till styrelserepresentation. I övriga, mindre anpartsselskab är endast ett ledningsorgan, en direktion, obliga- toriskt. De uppgifter som enligt lagen åvilar styrelsen, skall i sådant fall ombesörjas av direktionen. Ingenting hindrar emellertid att även mindre anpartsselskab har en ledningsorganisation med både styrelse och direktion. I en strävan att förenkla lagstiftningen rörande anpartsselskab och öka avtalsfriheten delägarna emellan, har Selskabretspanelen föreslagit att kravet på styrelse i anpartsselskab med ett visst tillskottskapital tas bort. Skyldighet att tillsätta en styrelse skall enligt förslaget föreligga endast för anpartsselskab som omfattas av bestämmelserna om styrelserepresentation för de anställda. Betänkandet har ännu inte föranlett lagstiftning. (Betaenkning nr. 1251, , 1993) Anpartsselskabslagens övriga bestämmelser om ledningsorganisationen överensstämmer i allt väsentligt med aktieselskabslagen. Det gäller också bestämmelserna rörande styrelseledamöters och direktörers skadeståndsansvar och om väckande av talan för bolagets räkning. För minoritetstalan erfordras dock att ägare till minst en fjärdedel av tillskottskapitalet motsatt sig beslut om ansvarsfrihet eller beslut att inte väcka talan. 3.4.3Gemensamma bestämmelser om revision Bestämmelser om revisorer och revision i aktie- och anpartsselskab finns i årsregnskabslagen. De är i stor utsträckning likalydande för båda bolagsformer. I såväl aktie- som anpartsselskab skall bolagsstämman välja en eller flera revisorer. En revisor utses för bestämd tid eller tills vidare. Ägare till en tiondel av samtliga aktier i ett aktieselskab, eller en fjärdedel av tillskottskapitalet i ett anpartsselskab, kan genomdriva att minoritetsrevisor utses. Sådan revisor förordnas av registreringsmyndigheten. Vissa utländska rättsordningar 135 Minst en av revisorerna skall vara statsauktoriserad eller registrerad. I aktieselskab vars aktier eller skuldebrev är föremål för offentlig notering, skall det finnas två revisorer, varav minst en statsauktoriserad. Har revisor förordnats , upphör hans uppdrag vid slutet av den ordinarie bolagsstämma som hålls närmast efter det att det räkenskapsår, för vilket revisorn valts, har gått till ända. Är revisor utsedd tills vidare, upphör hans uppdrag, när annan revisor utses i hans ställe. Oavsett om revisor utsetts eller tills vidare, kan han när som helst avsättas av den som utsett honom. När revisors uppdrag upphör, skall han genast underrätta registreringsmyndigheten härom. Har revisor lämnat sitt uppdrag eller har detta på annat sätt upphört , skall styrelsen föranstalta om val av ny revisor. I aktiemarknadsbolag skall kallelse till stämma, där sådant val skall förrättas, utfärdas från det att bolaget underrättats om revisorns avgång. Oavsett anledningen till revisors avgång, är den tillträdande revisorn skyldig att avkräva den avgående revisorn en redogörelse för orsakerna till hans avgång och den sistnämnde är också skyldig att lämna en sådan redogörelse. Saknar ett bolag revisor eller är revisor inte behörig, skall registreringsmyndigheten på begäran av styrelseledamot, direktör eller ägare i bolaget utse en behörig revisor. Av registreringsmyndigheten förordnad revisor tjänstgör till dess att ny revisor utsetts i föreskriven ordning. Revisorn skall granska årsredovisningen i överensstämmelse med god revisionssed. Det är balans- och resultaträkningarna som skall granskas. Revisorn utför däremot inte någon förvaltningsrevision i egentlig mening. Sedan revisionen har avslutats, skall revisorn genom anteckning på årsbokslutet intyga att han reviderat detta (revisorspåteckning). Är årsbokslutet alltför bristfälligt, kan revisorn neka att göra sådan anteckning. Genom en lagändring upphävdes revisors skyldighet att upprätta en särskild revisionsberättelse. Närmare bestämmelse om innehållet i revisorspåteckningen har med- delats i en kungörelse (Bekendtgörelse om revisors påtegninger på regnskaber, nr 121, 1989). Enligt kungörelsen anses en "blank" revisorspåteckning bl.a. innebära att årsbokslutet är reviderat och upprättat i överensstämmelse med lag och bolagsordning och att det ger en rättvisande bild av bolagets ställning och resultat. Har revisor invändning eller förbehåll mot årsbokslutet skall det framgå av revisorspåteckningen. Han skall särskilt anmärka om han funnit att det föreligger omständigheter som kan medföra ansvar för ledamöter av styrelsen eller andra ledningsorgan. 136 Vissa utländska rättsordningar Revisorn skall till varje styrelsemöte lägga fram ett revisions- protokoll, i vilket han också skall föra in en redogörelse för revisionen av årsbokslutet och fortlöpande antecknar de iakttagelser och påpekanden som föranledas av hans granskning. Revisor har rätt och på begäran av styrelseledamot, direktör eller ägare plikt att närvara vid bolagsstämma och är där skyldig att besvara frågor om det av honom reviderade årsbokslutet. Utanför stämma eller styrelsemöte får revisor som huvudregel inte lämna aktieägare eller annan upplysning om bolagets förhållanden. Varje aktieägare kan på bolagsstämma framställa yrkande om extraordinär granskning av bolagets bildande eller vissa åtgärder i bolagets förvaltning eller vissa räkenskaper. Om förslaget samlar mer än hälften av rösterna, utser stämman en eller flera granskare. Har förslaget inte bifallits av bolagsstämman men biträtts av ägare till minst en fjärdedel av samtliga aktier i bolaget, kan envar aktieägare inom en månad från stämman begära att rätten skall utse granskare. Rätten skall bifalla begäran om den finner att det finns tillräckliga skäl för det, jfr UfR 1989.647. Över sin granskning skall granskaren framlägga en skriftlig redogörelse på bolagsstämma. Revisor eller hans medarbetare får inte lämna upplysningar om bolagets förhållanden till enskilda delägare i bolaget eller till utomstående. Tystnadsplikten är straffsanktionerad. Revisor är i allmänhet inte skyldig att självmant lämna myndigheter upplysningar om vad som kommit fram vid revisionen. Såvitt avser bolag som står under tillsyn av myndighet, såsom banker, försäkringsföretag och vissa kreditinstitut, gäller emellertid att revisor i sådana företag är skyldig att på begäran lämna upplysningar om företagets förhållanden till tillsynsmyndigheten. Revisorn är vidare skyldig att se till att led- ningarna för ifrågavarande slag av företag fullgör sin upp- lysningsskyldighet gentemot tillsynsmyndigheten. En revisor anses inte ha rätt eller skyldighet att polisanmäla brott som han upptäckt vid revisionen. Frågan om revisors tystnadsplikt har berörts i ett avlämnat danskt betänkande angående förändringar i revisorslagstiftningen. I detta framhålls, att revisors tystnadsplikt är en förutsättning för förtroendet mellan revisorn och hans uppdragsgivare och för att revisorn skall kunna få alla för revisionens genomförande erforderliga uppgifter. Endast under mycket speciella omständigheter kan det bli tal om att inskränka tystnadsplikten. I betänkandet framläggs därför inga förslag till ändringar i revisorslagarnas bestämmelser om tystnadsplikt (Betaenkning nr. 1254, , 1993) Enligt den danska aktiebolagslagen kan revisor bli ersätt- ningsskyldig för skada som han vållar vid fullgörandet av sitt Vissa utländska rättsordningar 137 Bestämmelserna överensstämmer med motsvarande regler i 15 kap. i den svenska aktiebolagslagen. I finns endast en bolagsform utan personligt ägaransvar, aktiebolaget, och den nuvarande finländska aktiebolagslagen, Lag om aktiebolag (734/78), tillkom i nordiskt samarbete under 1960- och . Lagens bestämmelser rörande bolagets organisation överensstämmer till stora delar med den svenska aktiebolagslagen. Den finländska lade fram ett förslag (Kommittébetänkande 1992:32) till mycket omfattande ändringar i den finländska aktiebolagslagen. Förslaget innebär bl.a. att den finländska lagen, i likhet med vad som är fallet i den svenska lagen skall skilja mellan privata och publika aktiebolag. Förslaget är alltjämt under beredning i justitieministeriet och det är inte möjligt att förutsäga vilka ändringar, exempelvis på organisationssidan, som slutligen kommer att genomföras. Kommittén avstår mot denna bakgrund från att redogöra för rättsläget i . Även i finns endast en bolagsform utan personligt ägaransvar, aksjelskapet. Den norska lagen, Lov om aksjeselskaber, är tillkommen i nordiskt samarbete och bestämmelserna om bolagets organisation överensstämmer i allt väsentligt med den svenska aktiebolagslagen. På basis av ett betänkande (NOU 1992:29) från den s.k. Aksjelovgruppen lade den norska regeringen fram ett förslag (Ot prp nr 36 1993-94) till ny aktiebolagslag. I proposi- tionen föreslogs bl.a. att de norska aksjeselskapen skall delas upp i två kategorier, privata och offentliga aktiebolag. Förslaget innebar också i andra avseenden stora förändringar. Förslaget till ny aktiebolagslag möttes av kraftig kritik i . Justiskomiteen, som yttrat sig över förslaget, har rekommenderat att avslå propositionen och uppmanat regeringen att dels återkomma med en proposition rörande strikt EG-rättsliga aspekter på lagen, dels tillsätta en ny utredning rörande övriga frågeställningar. Kommittén anser det därför inte meningsfullt att mera i detalj redogöra för rättsläget i . Med hänvisning till bestämmelser om etableringsfrihet (art. ) bedriver EG sedan mitten av 1960- talet ett omfattande arbete för att harmonisera aktiebolagslagstiftningen i medlemsstaterna. Det sker genom direktiv till medlemsstaterna, s.k. bolagsdirektiv. Direktivens syfte är att i medlemsstaterna skapa en minsta gemensam skyddsnivå för den som i egenskap av aktieägare, fordringsägare eller arbetstagare träder i förbindelse med ett bolag hem- mahörande inom gemenskapen. Kännetecknande för EG-direktiv är att de riktar sig till medlemsstaterna och anger ett visst resultat som skall uppnås inom en i direktiven föreskriven tid, men överlåter åt medlemsstaterna själva att bestämma form och tillvägagångssätt för direktivanpassningen. har slagit fast att direktiv skall implementeras genom nationellt bindande rättsakter. EG har utfärdat nio numrerade direktiv på bolagsrättens område. Därtill har Kommissionen lagt fram utkast eller förslag till ytterligare fyra direktiv. Man talar om en serie bolagsdirektiv från 1 till 13, där direktiv 5, 9, 10 och 13 ännu inte är antagna. Kommittén har i betänkandet (SOU 1992:83) Aktiebolagslagen och EG närmare redogjort för innehållet i dessa direktiv och direktivförslag. Den svenska aktiebolagslagen är anpassad till det första, andra, tredje och tolfte bolagsdirektivet. Arbete pågår med att anpassa lagen till övriga antagna direktiv. I förevarande sammanhang är det inte de redan antagna direktiven, utan direktivförslagen som är av intresse. Det gäller särskilt förslaget till ett femte bolagsdirektiv. Det är avsett att handla om aktiebolags organisation, eller struktur, och kallas allmänt för strukturdirektivet. Direktivförslaget är mycket omdiskuterat. efter det att Kommissionen första gången presenterade förslaget, befinner sig saken fortfarande på förslagsstadiet. Det finns emellertid skäl för den svenska lagstiftaren att ändå ha förslaget till ett femte bolagsdirektiv i minnet när aktiebolagslagen utformas. 4.1Förslaget till femte bolagsdirektiv Förslaget till femte bolagsdirektiv lades fram första gången . Det är avsett att tillämpas på den bolagsform eller bolagskategori som typiskt sett är avsedd för större bolag, dvs. Aktiengesellschaft och dess motsvarighet i de kontinentaleuropeiska länderna och public companies i och . I skulle direktivet bli tillämpligt på publika aktiebolag. Förslaget anslöt i sin ursprungliga form nära till den tyska regleringen rörande Aktiengesellschaft. Det kom till uttryck bl.a. i föreskrifter om dels en dualistisk ledningsorganisation, dels ett system för anställdas representation i bolagsledningen. Förslaget utsattes för hård kritik, inte minst i , där aktiebolagen har en monistisk ledningsorganisation och där de anställda inte har någon lagstadgad rätt till styrelserepresentation. Mot bakgrund av kritiken lade Kommissionen fram en kompromiss i de frågor där motsättningarna varit som störst. Vissa ändringar i förslaget gjordes också . I det följande redovisas huvuddragen i förslaget till femte bolagsdirektiv version.1 Direktivförslaget är indelat i sju kapitel. Det första kapitlet anger direktivets tillämpningsområde. Där räknas de bolagsformer upp som skall omfattas av direktivet. Det andra kapitlet behandlar ledningsstrukturen. Det ger medlemsstaterna stor valfrihet. De skall föreskriva antingen att bolagen skall ha en dualistisk organisation med ett tillsyns- och ett ledningsorgan eller att bolagen själva får välja mellan en dualistisk och monistisk modell. Den monistiska modellen innebär att bolagen bara har ett s.k. förvaltningsorgan. Det tredje kapitlet behandlar ledningen i en dualistisk organisation, medan det fjärde kapitlet reglerar ledningen för bolag organiserade enligt den monistiska modellen. Det femte kapitlet upptar bestämmelser om bolags- stämma och det sjätte kapitlet bestämmelser om fastställelse och revision av årsbokslut. Femte och sjätte kapitlet skall tillämpas på samtliga bolag som omfattas av direktivet, oberoende av om de organiserats enligt den dualistiska eller monistiska modellen. 1Den i framställningen använda terminologin ansluter till en av Arbets- gruppen för översättning av bolagsrätt, utarbetad svensk version av direktivförslaget, . Detsamma gäller vissa allmänna bestämmelser i det sjunde och sista kapitlet. Kommittén har valt att presentera direktivets bestämmelser i en ordning som ansluter till redovisningen av huvuddragen i svensk och utländsk rätt. Det innebär att framställningen börjar med bolagsstämma. Därefter behandlas bolagsledning och revision. Framställningen avslutas med direktivförslagets bestämmelser om skadeståndsansvar. 4.1.1Direktivförslagets bestämmelser rörande bolagsstämma I europeisk aktiebolagslagstiftning kan urskiljas två principiellt olika sätt att se på bolagsorganens beslutskompetens. Det ena innebär att bolagsorganen betraktas i en hierarkisk ordning, där vart och ett av bolagsorganen har sitt i lagen definierade kompetensområde, men ett överordnat organ alltid kan gripa in i ett underordnat organs beslutsfattande. Det andra synsättet är i högre grad präglat av en kompetensfördelning eller, som saken ibland uttrycks, "checks and balances". Bolagsorganen handlar även där inom ramen för sin i lagen definierade kompetens, men kan inte annat än då lag eller bolagsordning så medger gripa in i ett annat bolagsorgans beslutsfattande. Förslaget till femte bolagsdirektiv förordar inte det ena eller andra synsättet, men tillerkänner bolagsstämman den slutliga beslutanderätten i sådana för bolaget avgörande frågor som bl.a. kapitalökning, kapitalminskning, bolagsordningsändringar, fusion och likvidation. Det kan därför med fog hävdas att direktivförslaget behandlar bolagsstämman som bolagets högsta beslutande organ. Direktivförslaget föreskriver att bolagsstämma skall hållas minst en gång . I ett bolag organiserat enligt den dualistiska modellen skall stämman sammankallas av ledningsorganet. Direktivförslaget hindrar dock inte att medlemsstaterna tilldelar också tillsynsorganet en rätt att sammankalla stämman. Enligt direktivförslaget skall även en aktieägarminoritet som innehar aktier representerande av aktiekapitalet (eller den mindre andel som bestäms av medlemsstaterna) eller med ett nominellt värde om 100 000 ECU kunna genomdriva att bolaget kallar till stämma. Kallelse till bolagsstämma skall som huvudregel ske genom kungörelse i vad som i motsvarar Post- och . Direktivförslaget medger emellertid också att medlemsstaterna i den nationella lagstiftningen föreskriver att kallelse kan ske genom meddelande som sänds direkt till samtliga aktieägare. Det senare förutsätter dock att det i bolaget uteslutande finns namnaktier. Kallelse skall kungöras eller, i förekommande fall, avsändas senast bolagsstämman inleds. Kallelsen skall alltid innehålla uppgift om 1) bolagets namn och säte, 2) tid och plats för stämman, 3) stämmans art (ordinarie eller extra), 4) i stiftelseurkunden eller bolagsordningen intagna föreskrifter angående deltagande i stämman och utövande av rösträtt, 5) bestämmelser i stiftelseurkunden eller bolagsordningen enligt vilka en aktieägare, om han utser ett ombud, skall välja en person som tillhör viss eller vissa kategorier, 6) dagordningen, samt 7) förslag till beslut i varje ärende på stämman. Med förebild i bl.a. tysk rätt föreskriver direktivförslaget vidare att en aktieägarminoritet av aktiekapitalet (eller den mindre andel som bestäms av medlemsstaterna) eller med aktier som har ett sammanlagt nominellt värde om 100 000 ECU skall kunna begära att ytterligare ärenden tas upp på dagordningen för en bolagsstämma till vilken kallelse redan har utfärdats. En sådan begäran skall sändas till bolaget från den första kallelsen till bolagsstämman. Till underlag för bolagsstämmans fastställelse av årsbokslutet, skall bokslutet, förslag till dispositioner av vinst eller förlust, förvaltningsberättelsen och revisorspåteckningen hållas tillgängliga för aktieägarna senast från den dag då kallelse till bolagsstämman kungörs eller avsänds. Aktieägare skall dessutom ha rätt att på begäran, kostnadsfritt, få en kopia av dessa handlingar. En aktieägare som iakttar de formaliteter som föreskrivs i den nationella lagstiftningen, i bolagets stiftelseurkund och i bolags- ordningen, skall enligt direktivförslaget ha rätt att delta i bolags- stämman. Han skall också ha rätt att låta sig företrädas av ombud vid stämman. Om medlemsstaternas lagstiftning medger det, kan i bolagsordningen tas in bestämmelser som begränsar den krets personer inom vilken ombud får utses. Sådana bestämmelser får dock inte frånkänna aktieägare möjligheten att till ombud utse en annan aktieägare. Direktivet sätter inte någon längsta gräns för fullmaktens giltighetstid, men hindrar inte att så sker i medlemsstaternas lagstiftning. En särskild bestämmelse i direktivförslaget rör fullmaktsinsamling som sker genom att bolaget, aktieägare eller tredje man offentligen anmodar aktieägarna att lämna fullmakt och erbjuder sig att utse ombud för dem. Bestämmelsen har viss förebild i den tyska aktiebolagslagen. Om den nationella lagstiftningen tillåter fullmaktsinsamlingar av nu nämnt slag, skall enligt förslaget bl.a. följande gälla. För det första skall fullmakten avse endast en stämma, men kan också tillåtas gälla för en andra stämma med samma dagordning. För det andra skall fullmakten alltid vara återkallelig. För det tredje skall anmodan att lämna fullmakt innehålla bl.a. dagordningen för bolagsstämman, förslag till beslut i varje ärende på dagordningen samt en begäran om anvisning om hur rösträtten skall utövas i varje ärende på dagordningen. På bolagsstämma skall varje aktieägare på begäran ha rätt att få upplysningar om bolagets angelägenheter, i den mån upplysningarna behövs för en saklig bedömning av ärende på dagordningen. Upplysningarna skall lämnas på stämman. Direktivförslaget lämnar inte utrymme för en ordning som innebär att den efterfrågade informationen lämnas efter stämmans avslutande. Bolagsstämma skall som huvudregel inte kunna besluta i ett ärende som inte förekommer på dagordningen. Om samtliga aktieägare är närvarande eller företrädda på stämman, skall dock stämman kunna besluta även i ärenden som inte tagits upp på dagordningen, om ingen invänder däremot. Medlemsstaterna skall också kunna tillåta att stämman, utan att ärendet tagits upp på dagordningen, beslutar att bolaget skall väcka skadeståndstalan mot ledamöterna av tillsyns- eller ledningsorganet. En förutsättning är dock att årsbokslutet har blivit föremål för diskussion eller beslut vid samma bolagsstämma. Förslaget till femte bolagsdirektiv innehåller också bestämmelser om aktiers röstvärde och rösträttsbegränsningar i bolagsordningen. Det ursprungliga direktivförslaget innebar att varje aktieägare på bolagsstämma skulle ha rösträtt i proportion till sin andel av bolagets aktiekapital. Från detta skulle emellertid medlemsstaterna i två avseenden kunna tillåta avvikelser. För det första skulle de kunna tillåta att bolag i vilka det fanns både stam- och preferensaktier åsatte preferensaktierna ett lägre röstvärde än stamaktierna. Det skulle också vara möjligt att ge ut preferensaktier helt utan röstvärde. För det andra skulle medlemsstaterna kunna tillåta att i bolagsordningen föreskrevs begränsningar i fråga om det antal röster som varje aktieägare skulle kunna avge vid en omröstning på stämman. På basis av Kommissionens strävanden att skapa vad som brukar kallas ett "level playing field" för företagsuppköp i , lade Kommissionen fram ett förslag till ändringar dels i det andra bolagsdirektivet, dels i förslagen till det femte och det trettonde direktivet. Ändringsförslagen syftade till att undanröja vissa hinder för företagsuppköp genom offentliga uppköpserbjudanden. Förslagen till ändringar i det femte direktivet innebar för det första att utrymmet för röstvärdesdifferentiering ytterligare begränsades. Den nationella lagstiftningen i medlemsstaterna skall även enligt det senaste förslaget kunna avvika från regeln att varje aktieägare har rösträtt i förhållande till sin andel av aktiekapitalet, genom att medge att bolag emitterar röstsvaga eller rösträttslösa preferensaktier, men andelen preferensaktier skall inte kunna motsvara av samtliga aktier i bolaget. För det andra innebar ändringarna i förslaget ett totalt förbud mot rösträttsbegränsningar i bolagsordningar. Det kan noteras att förslaget inte upptar några övergångsbestämmelser, som skulle göra det möjligt att bevara röstvärdesskillnader eller rösträttsbegränsningar i bolagsordningen för äldre bolag. Förslaget till femte direktiv upptar också bestämmelser om jäv på bolagsstämma. Sålunda skall en aktieägare inte själv eller genom fullmäktig kunna rösta för aktier som tillhör honom själv eller tredje man, om beslutet avser ansvarsfrihet åt aktieägaren, exempelvis i egenskap av styrelseledamot. Detsamma skall gälla beslut rörande rättigheter som bolaget kan göra gällande mot aktieägaren och beslut rörande aktieägarens befrielse från förpliktelser mot bolaget. Slutligen upptar förslaget i denna del också den för många medlemsstater mycket långtgående jävsbestämmelsen att en aktieägare inte själv eller genom fullmäktig skall tillåtas rösta för aktier som tillhör honom själv eller tredje man, om beslutet avser godkännande av ett avtal mellan bolaget och aktieägaren. Som en reaktion på ett i flera medlemsstater omfattande bruk av s.k. röstbindningsavtal upptar direktivförslaget ett tvingande förbud mot tre typer av sådana avtal.