prot · GK099 · 1996-10-03 00:00:00 — Helstskall vi göra det på ett sätt som är litet mer långtgåen-de än att bara räkna upp ett tiotal diagnoser och sägaatt det just är de som skall gå före allt annat. Hur skallvi underlätta bättre prioriteringar så att det verkligenblir efter behov? Själv-klart skall vi se till att vi får bort köerna. Det måste vigöra ihop med dem som skall utföra hälso- och sjuk-vårdsarbetet.Jag tycker att man har underskattat personalensroll. Jag ställer mig på personalens sida i det här vik-tiga arbetet. Jag menar att man ibland har varit okäns-lig när det gäller att ta med personalen i den föränd-ringsprocess som skall ske. Framför allt måste vi rustapersonalen. Vi måste ge personalen de bästa verkty-gen.En läkare sade i går, då vi pratade om kvalitetsre-gister, att det är precis som med den som skall huggamycket ved och som inte tycker sig ha tid att slipayxan. Vi måste se till att hjälp ges med att slipa yxan- det här låter förstås hemskt i hälso- och sjukvården.I alla fall gäller det att se till att man har de bästaverktygen. Det gäller lika mycket utbildningsinsatser,fortbildning och människors möjlighet att känna del-aktighet. Många upplever sig vara i en sorts kris där-för att de inte fått vara med och således inte tas i an-språk. Jag tycker att ni tolkar detta på ett helt motsattoch felaktigt sätt. Självklart skall vi ha med de härmänniskorna.Kan man ha mera vittgående direktiv än vad HSUhaft? Det gäller ju att tala om för oss hur resursbeho-ven kommer att se ut fram och att lämnaförslag till åtgärder. Självklart måste vi diskuterautifrån de förslagen.Anf. 10 ():Herr talman! Den socialdemokratiska regeringenminskar ju pengarna till sjukvården. Därför är detkanske litet svårt att prata om att man vill ge meraresurser för att kapa köerna. Detta är svårt, men jag ärväldigt glad över att det är på gång. Jag är också gladöver att just den viktiga frågan fått utgöra den förstainterpellationsdebatten under det här . Den-na fråga är avgörande för hela vårt välfärdssamhälle iframtiden.Om inte vi olika politiska företrädare tillsammansser till att mera resurser kommer till vården är jagrädd att sjukvården och den tryggheten havererar. Jagvill inte måla upp en mörk bild, men jag anser mig haså pass på fötterna att jag kan säga att det är ytterligtbekymmersamt runt om i landet. Jag vet att den per-sonal som kämpar varenda dag känner sig negligerad.Många bland personalen vet att nu är smärtgränsennådd, men vi tar ingen hänsyn till det.Jag vill också beröra frågan om arbetslösheten,som tog upp. Den frågan är jätte-viktig. Den är en avgörande faktor för vårt samhälle.Men hur kan den socialdemokratiska regeringen ac-ceptera att 30 000 välutbildade människor går ut iarbetslöshet? Jag förstår inte hur det fungerar. Omman tycker att det här är viktigt och vet att vårdinsat-serna behövs och om man värnar dem, hur kan mandå öppet se vad som sker. Vi har redan, som jag sade imitt första inlägg, permitterat väldigt många männi-skor. Många av dem har inget annat arbete att gå till.Jag hoppas verkligen att den här interpellations-debatten mynnar ut i något, så att det inte bara blir ettsamtal mellan oss. Vi kristdemokrater - jag tror attdet också gäller mina kolleger här - vill verkligenvara med, så att det blir en konstruktiv lösning. Dennafråga är för allvarlig för att bara användas för kon-frontation. Tillsammans måste vi försöka göra någothär, med respekt för varandras utgångspunkter!Anf. 11 Socialminister ():Herr talman! På den sista punkten är vi alldelesöverens. Vi i regeringen vill naturligtvis inte heller attpersonal inom vård och omsorg skall sägas upp. Ut-gångspunkten måste vara behoven av vård och om-sorg. Vi kan se att de växer stadigt fram-över. Det är alldeles särskilt tydligt när det gälleräldreomsorgen. Jag vill nog påstå att trycket faktisktblir allra störst på kommunerna.Det är alltid svårt att ge en helt rättvis och nyanse-rad bild av verkligheten. Om man pratar med läkarkå-ren och personalen vill de framhålla att vi iSverige har en god vård. Vi vill inte oroa våra patien-ter och påstå att det är fråga om en sorts kris eller attvi skulle vara jämförbara med , vilket jag harhört. Det är naturligtvis fullständigt absurt.Sverige har god hälso- och sjukvård, men vi kanse att behoven ökar och att de ser annorlunda ut.Samtidigt sker en stor strukturförändring. Man gårfrån slutenvård till öppenvård. Man går över till merav dagkirurgi. Man använder sig av nya medicintek-niska metoder. Vi vet mycket om detta, eftersom vihar lärt oss en hel del om detta. Det är viktigt att vianvänder t.ex. SPU, som just utvärderar medicintek-niska metoder, och kan säga att vi inte har ett optimaltresursutnyttjande. Vi vet att det finns en behandlingsom inte ger mätbara resultat eller som är onödigainsatser. Vi skall jobba med det och fortsätta medkvalitetsregister. Vi skall också fortsätta med destrukturförändringar som vi kan se pekar framåt.Informationstekniken ger också helt nya möjlighe-ter. Det händer, kan man höra, att folk har läst om sinsjukdom på Internet eller träffat andra patienter ge-nom Internet. De patienterna får undervisa sin läkare,därför att de har lärt sig mer än vad läkarkåren kan.Det är klart att det öppnas en mängd nya möjligheter.Mitt i allt detta känner man att här har vi en tungbörda att bära just nu och att det är ett verkligt viktigtjobb som utförs.Vi säger återigen: Självklart skall vi i regeringense till att det blir ett stöd. har det varitnominellt oförändrade statsbidrag. Dessutom skall vikomma ihåg att då det var som mest debatt om bris-terna i sjukvården hade resurserna till sjukvården ökatmed under en tjugoårsperiod.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1996/97:7 om nazismoch kommunismAnf. 12 Justitieminister ():Herr talman! () har frågat migvilka åtgärder jag är beredd att vidta i avsikt att in-formera om de "ohyggligheter kommunismen åstad-kommit".Av motivering framgår att fråganställs mot bakgrund av att det i bedrivs"stora kampanjer" mot nazistiska idéer och åsiktermen däremot inga kampanjer mot kommunismen.En av demokratins grundvalar är den fria åsikts-bildningen. Denna säkerställs genom bl.a. yttrandefri-het, mötes- och demonstrationsfrihet samt förenings-frihet. Dessa friheter skyddas genom våra grundlagar,och andra internationella kon-ventioner om mänskliga rättigheter.Som känner till är det inte möjligtför staten att ingripa mot åsikter som sådana, hurförhatliga man än anser de vara. Däremot kan och börvi ingripa mot yttringar av vissa åsikter, i den måndessa inte kan tillåtas i ett demokratiskt samhälle.Sådana ingripanden sker också, exempelvis inomramen för straffbestämmelsen om hets mot folkgrupp.Yttrandefriheten måste således utövas med respektför den grundläggande demokratiska principen ommänniskors lika värde och bör inte kunna åberopas tillskydd för att öppet uttala sin missaktning för exem-pelvis vissa folkgrupper.Genom bestämmelsen om hets mot folkgrupp, somåterfinns såväl i som i tryckfrihetsför-ordningen och genom hänvisning i yttrandefrihets-grundlagen, har en gräns dragits för yttrandefriheten.Bestämmelsen är central inom lagstiftningen motrasism och liknande. Den förbjuder i stort sett samtli-ga yttranden med sådan innebörd. Detta gäller oavsettom yttrandet har skett muntligen, i tryckt skrift, iandra medier eller på annat sätt. För straffbarhet för-utsätts inte att yttrandet har spritts bland allmänheten,utan det räcker med att det sker i en mindre krets.Bestämmelsen om hets mot folkgrupp tar endast siktepå själva yttrandet och den som sprider yttrandet. Enviss ideologi, ett parti eller en organisation kan inteförklaras olaglig med stöd av bestämmelsen. Att varamedlem i en viss sammanslutning eller på annat sättbekänna sig till en rasistisk eller främlingsfientligideologi är inte heller straffbart.Jag vill i detta sammanhang passa på att nämnatvå olika ärenden som handläggs inomJustitiedepartementet som ett led i kampen mot rasismoch främlingsfientlighet.Till att börja med har, mot bakgrund av senare tidsökade användning av bl.a. nazistiska symboler som ettuttryck för rasism och främlingsfientlighet, en översyngjorts av lagen om förbud mot politiska uniformer.Det föreslås att den lagen skall upphävas och ersättasmed en ny straffbestämmelse i . Enligtdenna skall det vara straffbart att, på ett sätt som ärägnat att väcka anstöt, offentligt bära eller annarsoffentligt bruka hakkors eller andra sådana symbolersom kan förknippas med allvarlig förföljelse av folk-grupp eller annan sådan grupp av personer på grundav ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung ellertrosbekännelse. Bestämmelsen skall endast gälla så-dana fall som inte redan är straffbara enligt 16 kap. 8§ såsom hets mot folkgrupp.Vidare pågår, i anledning av några under senaretid uppmärksammade arrangemang, en översyn av deregler som gäller för polisens möjligheter att ingripavid demonstrationer och andra möten. Vid översynenkommer bl.a. att granskas möjligheten att vid till-ståndsprövningen väga in risken för att brottsligagärningar kan begås, exempelvis våldsamt upploppeller hets mot folkgrupp.Genom historien har det begåtts - och det begåsfortfarande - ohyggliga grymheter i olika samman-hang och under täckmantel av de mest skiftande ideo-logier.Det finns självfallet anledning att generellt, på ettpolitiskt plan, aktivt verka mot ideologier som i sinapraktiska yttringar visar sig brista i respekt för fun-damentala demokratiska värden. Såväl nazismen somkommunismen utgör exempel på detta.Jag hoppas verkligen att frågainte är föranledd av att han tycker att svenska folketagerar för mycket mot nazismen.När utövandet av sådana ideologier tar sig uttrycki hets mot folkgrupp och öppen rasism och främlings-fientlighet är det dock regeringens skyldighet att in-gripa med direkta åtgärder. Det är mot denna bak-grund som regeringens åtgärder mot rasism under densenaste tiden skall bedömas. Det som som en kampanj mot nazismen är, såvittgäller regeringens insatser, åtgärder som riktar sigmot rasismen som sådan, oavsett vilken ideologisktäckmantel den ikläder sig.Det är emellertid inte regeringens uppgift att be-driva sådana kampanjer som efterfrå-gar. Svaret på fråga är alltså att jaginte avser att vidta några åtgärder i den riktning somSten åsyftar.Däremot har jag personligen ofta anledning attminnas och erinra om hur folken i t.ex. Baltikumdrabbades av såväl nazistiskt som kommunistisktförtryck.Anf. 13 ():Herr talman! Jag har givetvis aldrig ställt migbakom uppfattningen att man skall ingripa mot åsik-ter, däremot skall man verbalt angripa och kritiseramänniskofientliga ideologier.Det är egentligen ett erkännande i svaret att kom-munismen i praktiken faktiskt begått exakt likadanagrymheter och, vad gäller antalet mord, t.o.m. värreän nazismen. Jag förstår att man angriper nazismen påolika sätt. Alla människor som kan tänka borde varaöverens om den monumentala grymhet och brutalitetsom nazismen har stått för. Däremot är jag tveksamtill de metoder som vi i dagens använder föratt upplysa om farhågorna beträffande nazismen. Jagtror att vi gör dem betydligt större än vad de är ochframför allt vad de förtjänar. Medierna skapar ettintresse som jag menar inte finns. När ett antal skinn-huvuden, som man närmast kan jämföra med amöbanvad gäller intelligensen - egentligen är det orättvistmot amöban - har en konsert på en gård ute på landetkommer alla TV-kanaler och polisen beordrar extrafolk för att bevaka dem. Det är exakt vad de vill ha.Det målet hjälper vi på olika sätt dem att uppnå.Likadant är det när nazisterna demonstrerar. Dåhar vi motdemonstrationer, där motdemonstranternaanvänder våld. Det är inte det mest smarta sättet. Managerar precis rakt emot sitt syfte. Jag är inte hellersäker på att alla i motdemonstrationerna kan stava tillordet demokrati.Herr talman! Kommunisterna har enligt olikauppgifter vid makten i det forna Sovjet-unionen tagit livet av mellan 20 och 40 miljonermänniskor. Överallt där de haft makten har man ipraktiken begått enorma brott mot människor ochmänskliga rättigheter. Därför blir jag förvånad närSveriges kommunister kritiserar nazismen. Det ärverkligen att göra bocken till trädgårdsmästare.Kommunister i dagens konkurrerar, herrtalman, med , därför att man inte erkän-ner att man varit med i något kommunistiskt parti. Detförvånar mig mycket att ledande personer i dennakammare, som skall vara med och fatta svåra be-slut, inte vet om att de en gång var med i en kommu-nistisk rörelse. Det är ytterst förvånansvärt. Jag förståratt frågan kan vara litet besvärlig för socialdemokra-terna. För inte så länge sedan delade man ut utananledning utskottsplatser till kommunister för att fåmakten. Det var alltså innan järnridån föll i öst. Jagtror också att det finns fler renläriga kommunister iSverige än nazister. Vi kan bara se på olika extre-misttåg första maj.Varför, , denna undfallenhet? Kan det beropå att man från socialdemokraternas sida inte villskära av den hand som har gött en eller som framöveri maktsyfte kan tänkas göda en?Anf. 14 ():Herr talman! Jag tycker att det är väldigt viktigt attvi lär oss av historien. Det tror jag att alla här inneoch de flesta i hela också tycker. Det innebärnaturligtvis att vi skall gå igenom och se vad som häntunder namnet av olika ideologier.Jag håller inte riktigt med om att det är så enkeltsom att jag här i kammaren säger att jag är man, 55 årgammal och bär kostym. Skulle ni tro på mig? Det ärden här frågan som är mest intressant av alla. Jag kansäga vad som helst. Jag kan säga att jag är demokrat.Jag kan säga, som jag sade tidigare, att jag är man, 55år gammal och bär kostym. Tror ni då på mig!Det är det problem vi har. Många människor harsom diktatorer kallat sig för både det ena och detandra. Det har varit diktatorer som sagt att de är libe-raler. Vi har diktatorer som gör både det ena ochandra och säger att de har ett demokratiskt system isitt land. Tror vi på dem bara därför att de säger så?Svaret är naturligtvis nej. Svaret måste alltid vara nej.Att som vill genomföra en kam-panj i för att stoppa kommunismen och påvisakommunismens problem, dilemman och icke-demokrati tycker jag är ett intressant sätt att gå tillväga. Jag undrar hur ser på vadkommunism egentligen är. Det skulle jag gärna viljaha ett svar på.I svaret säger : Det finns självfalletanledning att generellt, på ett politiskt plan, verka motideologier som i sina praktiska yttringar visar sigbrista i respekt för fundamentala demokratiska vär-den. Såväl nazismen som kommunismen utgör exem-pel på detta.Jag skulle vilja lägga till några. Jag skulle vilja haliberalismen också med därför att folk har under nam-net av att vara liberaler satt människor i fängelse,torterat och dödat människor.Det finns väldigt mycket i det forna Sovjetunionensom jag aldrig kommer att acceptera, som man inteheller kommer att acceptera i något land. Men jag trorinte att de sakerna beror på teorier om kommunismen.Kommunismen är i mångt och mycket en teori, somnaturligtvis inte kan genomföras i ett enskilt land vidett enskilt tillfälle. Det handlar om en process. Jagskulle vilja att läste t.ex. Vänsterpar-tiets partiprogram. Då ser han att de som kallar sig förkommunister och framför allt socialister bygger dethela på värnandet om demokratin. Det är det som ärdet intressanta, och jag tror att det är det som StenAndersson egentligen vill komma åt. Men det gör haninte genom att försöka stoppa kommunismen.Hur gör man då för att komma åt t.ex. nazismen?Kampanjer är väl i och för sig bra, och upplysning ärväl också bra. Men det tyder på viss okunskap närSten säger att de skinnhuvuden som finns är att jämställa med amöbor. Det ser inte ut sålängre . Många av dem som jobbar i de nationel-la, underjordiska nät som finns är inga amöbor. Dehar enorma kunskaper. De är välutbildade, de kom-mer från högersidan på den politiska skalan, och dekommer från överklassen. Det är så verkligheten serut till väldigt, väldigt stor del. Det handlar inteom några amöbor, . Jag håller intemed dem, jag tycker inte att de gör ett bra jobb, jagvill inte att de skall finnas - men det är inga amöbor.Anf. 15 ():Herr talman! Jag har givetvis aldrig haft somambition eller tanke att stoppa kommunismen. Det ärvarje människas rätt att agera, tänka och tycka somhon vill. Hon får själv stå för sina gärningar. Däremotvill jag aktivt informera om vad kommunismen ipraktiken har inneburit för människorna. Det är, Han-na , något annat än att vilja stoppa verk-samheten. Om det sedan innebär att kommunismenminimeras i , så à la bonheure, inte mig emot.Hanna gjorde några rätt så hiskeligajämförelser. Visst har kanske människor dödats iliberalismens namn, men det går inte på något vis attjämföra med de grymheter som har begåtts i kommun-ismens och nazismens namn. Det är liksom inte sam-ma planhalva, herr talman.Hanna uppmanar mig här också att läsaVänsterpartiets partiprogram, och hon pratar även omkommunister. Men såvitt jag har förstått från tidning-ar och andra medier förnekar nu alla de som tidigarevar kommunister att de någonsin har varit det. Finnsdet egentligen någon kommunist som står för dethär?Till sist, herr talman, vad gäller amöbor: Jag sade imitt tidigare anförande att det var orättvist för amö-bans del att jämföra dess intelligens med den hosmajoriteten av skinheads. Det kan finnas någon somhar någon form av utvecklad tankeverksamhet, menjag antar att den stora majoriteten av skinheads har enintelligensnivå som är betydligt lägre än amöbans.Anf. 16 ():Herr talman! Jag har egentligen bara en sak atttillägga. Det system och de ideologier som styrvärlden skördar enormt många människoliv ,. dör ett barn på grundav undernäring och livsmedelsbrist. Det kan manockså jämföra med vad som hände.Sedan talar vi också om något som är en medvetenstrategi för att utrota människor. Den ställer jag miginte bakom. Det har jag heller aldrig sagt att jag gör.Jag kommer aldrig att stödja eller försvara den.Frågan är fortfarande: Om jag med bestämdhethävdar att jag är man, och bär kostym,blir det då en sanning bara därför att jag säger det?Svaret måste fortfarande bli nej.Anf. 17 ():Herr talman! Det här är en litet konstig debatt, ef-tersom statsrådet sitter helt tyst och hoppas att debat-ten skall ta slut så fort som möjligt. Jag undrar varför.Kan det bero på det jag sade i mitt första inlägg omatt Socialdemokraterna av och till för inte så längesedan, då järnridån ännu fanns kvar iöst, faktiskt utan tvingande regler från gavbort röster till kommunisterna? Jag förstår att detta ärlitet generande, eftersom Socialdemokraterna har gåttin och kritiserat andra partier, t.ex. borgerlighetenunder , när det förekom ett mer ellermindre uttalat samarbete med Ny demokrati. Dåskreks det högt i de led som statsrådet representerar.Men när man talar om vad detta parti har gjort tidiga-re, ett agerande som jag tycker är vida värre, då är detså tyst att man kan höra en knappnål falla i Faraosgravkammare.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1996/97:3 omNötöfjärden - även kallad KyrkfjärdenAnf. 18 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att agera för att en undersökning av mil-jöskadorna i Kyrkfjärden skall komma till stånd, föratt lämpliga åtgärder skall kunna vidtas.För ett år sedan, , redovisadeStatens naturvårdsverk ett uppdrag gällande ett hand-lingsprogram för efterbehandling av miljöskadadeområden. Syftet med rapporten var att lägga fast denlångsiktiga inriktningen på efterbehandlingsarbetet,att föreslå konkreta mål för den närmaste femårsperi-oden samt att lyfta fram vilka åtgärder som bedömsnödvändiga för att åtgärda landets efterbehandlings-behov. Vidare fanns ett långsiktigt mål att alla förore-nade områden skall vara identifierade och undersöktaoch vid behov åtgärdade inom en fyrtioårsperiod.Förorening av mark och vatten från industriellverksamhet har pågått under hundratals år. Det med-för att det finns tusentals platser i landet med av-fallsupplag, förorenade markområden och sediment.Vissa av dessa platser ger ett betydandeutsläpp, framför allt utgör de genom sin förorenings-potential i många fall ett allvarligt framtida hot mothälsa och miljö.Jag ser allvarligt på dessa potentiella miljöhot ochföljer därför arbete mycket noga.Från början handlade det mycket om en kunskap-suppbyggnad. Arbetet har därefter övergått till eninventering av miljöskadade områden i . Idetta arbete har det varit viktigt att utarbeta kriterierför hur prioriteringen skall ske. harutarbetat en vägledning för länsstyrelserna och kom-munerna att ta hjälp av vid planeringen av det prak-tiska efterbehandlingsarbetet. I detta arbete har sammanställt en branschklassning medfyra riskklasser. Inriktningen på kartläggningsarbetethar varit koncentrerad på de största och allvar-ligaste objekten.Naturvårdsverket har i samarbete med länsstyrel-serna, som i sin tur samråder med kommunerna, hit-tills identifierat minst 2 000 miljöskadade områdensom verket anser behöver åtgärdas. Av dessafinns 200 på en "högst-prioriterad-lista" över områ-den som har föreslagit att man kon-centrerar sig på . För fleraav dessa 200 objekt finns en ansvarig verksamhets-utövare.Regeringen har i budgetpropositionen fö-reslagit att anslå drygt 19 miljoner kronortill efterbehandling.Sammanfattningsvis anser jag att den beskrivnaordningen är bra, dvs. att utvärderingen av riskobjekti första hand utförs lokalt och att ,som har den bästa överblicken över situationen i helalandet, efter förutbestämda kriterier gör en priorite-ringsordning nationellt. Det arbete som efterlyser i det konkreta fallet görs således inte avregeringen utan har överlämnats till länen i samrådmed kommunerna och . Jag utgårfrån att i samverkan med både länenoch kommunerna prioriterar på ett sätt som från mil-jö- och hälsoskyddssynpunkt är det bästa sett förlandet som helhet med de ekonomiska resurser som idagens statsfinansiella läge står till förfogande.Anf. 19 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka miljö-ministern för svaret.Jag har haft förmånen att besöka den här platsen,och jag blev chockad. När man kommer ut från sittskrivrum och tittar på olika platser får man verkligenincitament för att arbeta med olika frågor. Jag togåran på den båt jag var ute på fjärden i och satte nerden i vattnet, och när jag tog upp den var den alldelesfull med geggamoja. Eftersom jag är sjuksköterskavar naturligtvis det första jag funderade på vad somskulle hända om någon ramlade i här - den personenskulle ju aldrig kunna ta sig upp utan skulle drunkna.Det var sådana oerhörda mängder av sådant kladd,och det luktade mycket, mycket illa.Anledningen till att jag ställde den här interpella-tionen var naturligtvis den chockupplevelsen. Med detmiljömedvetande som jag ändå tycker finns trodde jagknappast att det fanns sådana här områden, som intevar undersökta. Det är väl en sak om man har haftmöjlighet att undersöka de här områdena och se vilkaämnen som finns där och hur farligt det är - men jagär då, som sagt, rädd för att personer som ramlar isjön inte skulle komma upp igen.Jag vill börja med att fråga om anseratt är tillräckligt när det uppen-barligen finns så stora behov, vilket miljöministernockså redogjort för i svaret.Min nästa fråga är: Om den beskrivna arbetsord-ningen hade fungerat hade vi då haft så många områ-den som inte är undersökta? Har det med resurser attgöra, eller har det med medvetande att göra? Eller hardet att göra med att man arbetade på fel sätt?Det är ju betydligt obehagligare att leva i närhetenav ett miljöskadat område om man inte vet hur passfarligt det är.Min tredje fråga är: Vilket recept har att påskynda detta? Jag vet att en miljöminister haren viktig funktion när det gäller att gå före och tyckatill. Finns det något bra sätt att åtgärda detta? Det ärdet som är grunden till min fråga.Anf. 20 Miljöminister ():Herr talman! Det är klart att 19 miljoner kronorinte räcker.