prot · GK0940 · 1996-12-06 00:00:00 — Ett groteskt vältrande med paragrafer,ändringar av paragrafer, hänvisningar till tidigareparagrafer och ett ständigt rådslående med jurister. Pådetta sätt beskriver tre miljöhandläggare vid länssty-relsen i de nuvarande reglerna för EU:smiljö- och kulturstöd.Krångligt och dåliga regler, för omfattande sköt-selkrav och rädsla för sanktioner gör att många svens-ka lantbrukare med värdefulla marker inte söker EU:smiljöstöd.Nils , skånsk lantbrukare, anser att hanmåste förstöra sina marker för att få det högsta bidra-get. Detta skriver i sin egen tidningMiljöaktuellt. är en 90-årig man somtillsammans med sin dotter efter alla konstens reglervårdar sin värdefulla betesmark med bl.a. alkärr, somhar bevarats genom hävd under minst . För attfå marken i högsta bidragsklass måste han ta bortnästan alla träd. Då skulle många arter av växter ochdjur som behöver trädens skugga och fukt försvinna,säger . Utrotningen av albetesmarkenmed sin unika flora och fauna hade varit ett faktum.Han valde därför att inte hugga ned träden och förlo-rade därmed i bidrag under en femårsperi-od.Han har en fägata på sin mark som är väldigt fin.Den har kantats av två fina och välskötta stenmurar avgammalt slag. Dessa stenmurar och denna fägata rymsinom detta kultur- och miljöprogrammet. Men påandra sidan om den ena stenmuren sköter han intesjälv sin mark, utan den är utarrenderad. Därför fårhan inget bidrag för denna fägata. På detta förlorarhan 14 000 kr.Fru talman! Det är alltså byråkratiskt och krång-ligt. Pengar läggs på sådant som i många fall kanifrågasättas om man värderar det med tanke på denbiologiska mångfalden. I andra fall, där det finnsvärdefulla bevarandevärden, utgår inga pengar. Detsaknas litet grand av helhetssyn i hela detta arbete.Förtroendet för systemet och för de handläggare somjobbar i detta system har sviktat betydligt under det årsom detta har pågått. Man skrattar ute bland jordbru-karna över detta och undrar vad vi håller på med.Jordbrukarna säger att EU är EU. Man menar att detär EU-regler som är fullständigt vettlösa.Faktum är att detta inte är EU-regler. Jag har kon-trollerat detta med företrädare för och fått konsta-terat att EU:s revisorer inte alls kräver detta mycketomfattande regelverk. Problemet ligger i att de sam-verkande myndigheterna, , och drar åt olikahåll, och de lägger alla sin byråkrati ovanpå den and-res byråkrati. Det är detta som gör att det har blivit pådetta sätt. Det är alltså en inhemsk byråkrati som iförsta hand förorsakar detta krångel.Jordbruksministern säger att man får räkna medbarnsjukdomar i början. Ja, fru talman, men i dettafall riskerar vi att barnsjukdomarna håller på att tadöd på patienten.Anf. 23 ():Fru talman! Den här frågan har ju diskuteratsmånga gånger här i kammaren. när vi ser proble-men kan jag bara konstatera att om majori-tet och regeringen hade lyssnat på de krav och deönskemål som vi från moderat sida ställde redan iinledningen av detta arbete, hade vi inte haft de pro-blem som vi har . Jag beklagar att man inte gjor-de det.Roland har på ett ganska beskrivande sättredovisat effekterna av regelverket. Jag har tidigaregjort det här, och jag skall inte nu ge ytterligare ex-empel. befinner vi oss i denna situation. Och vadvi nu måste göra, som jag ser det, är att förenkla dettaregelverk, och vi måste verklighetsanpassa det. Jagvill ge några exempel på förenklingar. Beträffandefrågan om kvalifikationspoäng och stödpoäng undrarjag varför man skall ha två olika poängberäkningar.Det räcker givetvis att ha enbart stödpoäng. Varförkan man inte anpassa ersättningsregler efter lokalaförhållanden? Vi ser nu att viktiga kultur- och natur-marker i t.ex. - där jordbruksutskottethar varit på besök och inventerat - och i -med sina speciella stora sjöängar m.m. - inte får delav dessa ersättningar, på grund av att reglerna är fördetaljerade och inte lokalt anpassade.I fråga om NOLA-ersättningarna, som tidigarebetalades ut, kunde man ha lokalt anpassade reglerutifrån de avtal som då tecknades. Vi har från moderatsida sagt att vi i stället skall utgå från de principersom gällde för NOLA-ersättningarna. Då hade vialdrig hamnat i denna problemsituation.De små brukarna missgynnas beroende på dessakvalifikationspoäng. Man måste ha tio poäng för attöver huvud taget få ersättning. Jag inser rimligheten iatt man har en begränsning när det gäller ersättnings-belopp. Men man skulle kunna ha en begränsning iform av ett rimligt penningbelopp i stället för att manskall springa och räkna poäng och falla ur ramen omman inte uppnår ett visst antal poäng. Detta har miss-gynnat små brukare, ofta inom områden där det finnsstora natur- och kulturvärden. Det är ofta det småska-liga jordbruket i eller på andra ställen somkan uppvisa de stora kultur- och miljövärdena. Dettamåste vi faktiskt se över.Ett önskemål som jag också har är att vi skulle fåett delprogram för det konventionella jordbruket,eftersom miljösatsningarna är viktiga också i detkonventionella jordbruket. Den borgerliga regeringenföreslog ett sådant program före valet . Mensedan ändrades regelverket på den punkten. Detskulle vara mycket bra om man kunde få tillbaka ettsådant system.Nu säger jordbruksministern att det pågår en över-syn, och jag tycker att det är bra. Jag skulle bara viljafråga hur omfattande denna översyn blir. Det får intebli på det sättet att det bara blir små justeringar. Härkrävs det faktiskt att det blir en rejäl översyn ochrejäla förenklingar. Jag vet att både bönderna ochmyndigheterna har samma uppfattning som jag har pådenna punkt. Därför tycker jag att det vore bra omäven ministern kunde dela min uppfattning och se tillatt det blir en omfattande översyn. Min fråga är: Huromfattande blir den?Anf. 24 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig först av allt säga att jag tyckeratt det är värt att notera att det är en stor framgång attvi nu avsätter 1,5 miljarder i ett miljöstödspro-gram för jordbruket. När vi nu diskuterar problemenoch svårigheterna med detta stöd tycker jag ändå attvi bör komma ihåg att vi gör det mot bakgrund av attvi har infört ett så omfattande program. Det är någotsom vi har anledning att vara glada och stolta över,och vi skall också komma ihåg alla de positiva effek-ter som detta faktiskt innebär.Sedan till diskussionen om krångliga regler. Byrå-krati och krångliga regler är naturligtvis inte det ef-tersträvansvärda. Det är inte något självändamål attdet blir krångligt och byråkratiskt. Men om man skallha en tydlig målstyrning är det inte helt enkelt. Det ärmycket svårt att skapa enhetliga och enkla generellaregler som skall kunna gälla i hela landet. En orsaktill att det blir krångligt är ju just att vi i systemet harvelat införa ett stort mått av flexibilitet, en stor möj-lighet att göra anpassningar till de lokala villkoren.Sedan är det naturligtvis på det sättet att ett pro-gram i den här omfattningen som införs under enrelativt är svårhanterligt, både för demsom skall administrera det och för dem som skall gåmed i programmet och som skall tillämpa det. Det ärdärför som jag säger att det till viss del kan vara frågaom barnsjukdomar. Men det är naturligtvis också pådet sättet att det kan ha varit fel upplagt. Därför är detviktigt att denna översyn, även om den kommer efterkort tid, blir genomgripande och att vi t.ex. tittar påpoängberäkningssystemet och ser om det finns någotannat sätt som gör att det blir mer effektivt och enkelt.Självfallet är också det grundläggande och detviktigaste med värderingen att vi ser till de effektersom uppnås. Finns det viktiga värden t.ex. när detgäller naturvård och kulturmiljö som vi inte uppnårmed det här programmet och hur skall vi i så fallförändra där för att nå ända fram?Det är viktigt att använda erfarenheterna frånNOLA, naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet. Menjag vill påminna om att även det programmet utsattesför en hel del kritik när det lanserades, bl.a. från Mo-derata samlingspartiet. är minnet kort. Nuframstår ju det programmet i ett förklarat skimmer.Det är naturligtvis viktigt att vi använder erfarenhe-terna från tidigare stöd och tillämpar dem också nu.Jag för min del är full beredd att, när utvärdering-en har kommit, inbjuda partier och andraaktörer till en gemensam diskussion kring utvärde-ringen och om hur man vill att stödet skall förändrasför att det skall vara möjligt att ännu bättre än hittillsnå uppsatta mål. Jag ser alltså gärna att vi har en or-dentlig diskussion kring utvärderingen av program-met, så att vi kan göra det ännu bättre.Däremot är det viktigt att inte vika just när detgäller ambitionen att nå uppsatta mål, t.ex. i fråga omvärdefulla natur- och kulturmiljöer. Det är också englädje för mig att kunna konstatera att just detta stöd,som det ju varit så mycket diskussioner kring pågrund av dess påstådda krånglighet, har varit mycketattraktivt. Det är det stöd som har lockat till de allraflesta ansökningarna. Egentligen hade vi kunnat ha ettmycket större utrymme där. Ändå hade det blivitfulltecknat. Så stort är intresset för att delta just ifråga om det stödet. Uppenbarligen har krånglet intelett till att lantbrukare har avstått från att ansöka omdelaktighet i det här programmet.Anf. 25 ():Fru talman! För att det inte skall råda något somhelst tvivel vill jag säga att jag, precis som jord-bruksministern, är helt övertygad om att det här stödetär viktigt. Ambitionerna är det inget fel på. Jag tyckertvärtom att regeringen i det avseendet skall ha allheder av att detta förts fram. Därvidlag råder det alltsåinget tvivel. Men det hindrar inte att pengarna an-vänds effektivt, så att de kommer rätt verksamhet tilldel. Det är egentligen det som jag avser här. Jag troralltså inte för att jordbruksministernligger bakom det administrativa krånglet. I stället trorjag att felet finns någon annanstans i systemet. Det ärdärför som jag vill att jordbruksministern skall försö-ka ta tag i detta, utan att för den skull utöva minister-styre. Möjligen kan uppmärksamheten bringa någonform av reda här. Jag ser således inget problem i detavseendet.Att så många ansökt om bidrag är bra. Det är ingetproblem i sig att det finns en efterfrågan. Problemet äri stället att stöd inte alltid går till rätt saker och , när man fått stöd, riskerar ett slags revision somgör att man får betala tillbaka. Det har varit mycketkrångel som gör att det inte riktigt finns en trovärdig-het här. Jordbruksministern sade att detta stöd barahar funnits , men det är tillräckligt för att hinnaskapa mycket oro, missförstånd och ibland faktisktnästan löje. Jag tror inte att det går att vänta med attgöra en översyn, något som skulle gälla från 1998.Det skulle ju bli konsekvensen.Redan inför nästa sommar tror jag att det behövsrimliga justeringar på något sätt. I varje fall måste deverk som har format reglerna på något sätt se över detsom är allra krångligast. En princip som har ett gene-rellt betesmarksstöd i botten och som är påbyggt medett stöd värderat efter odlingslandskapets olika värdenoch olika landskapselement borde kunna vara enutgångspunkt - ungefär samma princip som förKOLA och . Då skulle man kunnautnyttja den kompetens som finns på länsstyrelserna,som ju nu fungerar som ett slags poliser i det härsystemet. I stället kunde de alltså vara rådgivare ochmentorer åt jordbrukarna, så att dessa kan få pengarnasamlade på rätt ställe.Det har alltså uppstått visst misstroende mellanhandläggarna på länsstyrelserna och jordbrukarna,just därför att handläggarna har fått ikläda sig rollenatt vara ett slags bidragspoliser. Det är inte en brasituation. Det behövs ju ett samspel.Fru talman! vill jag gärna under-stryka att det inte är något fel på ambitionerna. Jagtror, som sagt, inte för att jordbruksmi-nistern själv har lagt sig ut för den här byråkratin.Men om jordbruksministern ville lägga sig ut för attförsöka stoppa eller ändra på byråkratin vore jagsynnerligen tacksam. Jag tror att många jordbrukare,inte minst i mitt hemlän, skulle vara synnerligen tack-samma. Det gäller även , , i Skå-ne. Han skulle säkert tycka att det fanns ett visst värdei att också han kunde värderas på samma sätt somandra som gör vettiga miljöinsatser.Anf. 26 ():Fru talman! Vi är helt överens om miljöersättning-arnas värde. Jordbruksministern vet mycket väl vadsom är min uppfattning på den punkten.Det är bra om vi gemensamt kan diskutera hurreglerna kan förenklas. Också jag tror att det är oer-hört viktigt att få förenklade regler redan inför nästasäsong, dvs. Om inte fastnar vi ytterli-gare i ett regelsystem som är utomordentligt besvär-ligt.Det är intressant att höra jordbruksministern taupp frågan om en tydlig målstyrning. Det är klart attvi måste ha en tydlig målstyrning, men den måsteockså vara både realistisk och verklighetsförankrad.Skötselkrav, skötselföreskrifter och olika regler somfinns är inte verklighetsförankrade.Via miljöersättningen skall vi alltså slå vakt omkultur- och miljövärden som harvårdats av bönder som vet hur värdefulla områdenskall vårdas. Låt oss även i fortsättningen tro på ochlita på att de bäst vet hur målen skall uppfyllas när detgäller den egna marken. Miljöersättningen skulleinnebära att man får en ersättning för detta nyttigaarbete och att man själv i större utsträckning får möj-lighet att påverka hur detta arbete skall utföras.När det gäller det totala antalet ansökningar är deträtt som jordbruksministern säger. Många har söktkulturstöd. Men har väldigt många lantbru-kare avstått från att söka kulturstöd, därför att det ärså krångligt. Detta vet vi. Jag kritiserar inte ministernför svårigheten att göra beräkningar när det gäller deolika delposterna i miljöprogrammet. Det är helt en-kelt så att man har underskattat behovet av kulturstöd.Många har, som sagt, inte ansökt om stödet, därför attreglerna varit för krångliga. Jag tycker att det är vik-tigt att vi kan få in också dem i programmet just avmiljöskäl.Anf. 27 Jordbruksminister ():Fru talman! Utöver den stora översyn som görsoch som skall redovisas har vi gjort enöversyn just av delprogrammet för naturvård ochkulturmiljöer. Det har ju riktats mycket kritik mot detprogrammet. I samband med översynen har förenk-lingar gjorts just när det gäller krav, kontroll ochsanktioner. Det har därvid tydliggjorts att det är läns-styrelsen som i det enskilda fallet bedömer eventuellsanktion. Om avvikelse har skett skall sanktionen stå iproportion till avvikelsen. Genom denna förenklinghar vi förtydligat och förklarat för lantbrukarna att deinte av oro för oklarheter kring sanktionssystemetskall avstå från att gå in i programmet.I samband med översynen har länsstyrelsernasmöjligheter att anpassa stödvillkoren till de enskildalokala förhållandena ökat. Reglerna har generellt settgjorts mera lättillgängliga och kortfattade.Jag menar nog att vi genom en extra översyn hargjort det som är möjligt att göra inför nästkommandeår. I övrigt bör vi inte nu gå in och peta mera i detal-jerna utan att göra en samlad översyn. Det är ju ocksåett problem att göra små förändringar i ett regelverk.Det kan också ställa till problem för dem som skallanvända systemet.Som ett svar på tidigare fråga, somjag inte hann besvara i mitt förra inlägg, vill jag sägaatt det när det gäller det konventionella jordbruketnaturligtvis är möjligt för dessa lantbrukare att få sindel av natur- och kulturmiljöstödet. Det är ingenskillnad mellan olika typer av lantbruk, utan det helabygger på att man har värdefulla miljöer.Jag vill påminna om det som regeringen har före-slagit i årets budgetproposition - också detta inomramen för miljöstödet - nämligen införandet av ettvallstöd på sammanlagt somockså kommer att gå till hela lantbruket.Det är naturligtvis viktigt med verklighetsförank-rade krav. Den enskilde brukaren är den absolut vikti-gaste aktören i sammanhanget. Självfallet skall hanseller hennes kunskaper tas till vara. Det är därför somvi i stödet betonar att initiativet ligger hos den enskil-de brukaren. Men vi lever också i ett samhälle somunder en ganska har gått ifrån mycket avdet traditionella brukandet och som har förloratmycket av både värdefulla miljöer och kunskaper omde värdefulla miljöerna. Det är därför som vi läggertonvikten på information och utbildning. Det är ocksåviktigt. Det finns en gedigen kunskap hos lantbrukar-na, och den skall vi ta till vara och kompletterar denmed ytterligare information och utbildning.Jag är övertygad om att vi med den översyn somvi kommer att göra 1997 kommer att kunna få ettsystem där vi ännu bättre än nu kan ta till vara bådelantbrukarnas intressen och de intressen som vi i öv-rigt har från samhällets sida.Anf. 28 ():Fru talman! Det är omöjligt för mig att bedömaom de förändringar i reglerna som kommer attvidtas kommer att leda till någon förändring inför denkommande säsongen, det får vi se. Men jag tror inteatt det bara handlar om reglernas utseende utan ocksåom tillämpningen av dem. Vi brukar i det här landetlyckas att åstadkomma rätt mycket byråkrati medenbart ett statligt verk. Här har vi tre statliga myndig-heter som är inblandade. Det blir inte utannio gånger krångligare, eller någonting i den stilen.Jag skulle tro att det finns en del som kunde görasinom tillämpningen också. begär jag inte att jord-bruksministern skall tala om hur de olika myndighe-terna skall tillämpa reglerna, men nog vore det bramed en signal om att de ändringar som införs 1998kommer att innebära förenklingar, så att de som haratt hantera dessa frågor inser att den politiska ambi-tionen verkligen är att förenkla. Då kan de göra detsom göras kan , om inte med ändrade reglerså i varje fall med litet enklare hanteringJag åker ofta runt ute på landsbygden och talarmed dem som jobbar inom jordbruket. De har tidigarevarit väldigt positiva till EU-medlemskapet och tycktatt det har varit bra. Men de har vänt radikalt. Detberor inte på något annat än att de helt enkelt tyckeratt regelverken har blivit för krångliga. Det finnsnaturligtvis andra skäl också, men det är onödigt attsådant här bidrar till en negativ attityd till samarbetetpå det internationella planet. Det är egentligen interätt utgångspunkt för en debatt om EU:s framtid.Anf. 29 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig först säga att jag delar upp-fattningen att det blir extra krångligt när tre olikamyndigheter skall alla säga sitt i stödet. Det harkrånglat till det hela extra. Vi skall försöka hanteradet på ett klokt sätt. Men det speglar också en realitet,en utveckling som vi haft i samhället där jordbruketsutveckling i sig inte lyckats fånga upp vare sig natur-vårdsintressen eller kulturintressen. När vi så små-ningom har insett, både brukarna själva, vi politikeroch allmänheten i övrigt, vad vi har förlorat har vitillfört dessa aspekter igen, fastän utifrån. Vi harbyggt upp ett naturvårdsverk, vi har ett riksantikvarie-ämbete som skall försöka tillföra dessa aspekter tillhuvudströmmen i utvecklingen, som borde vara ensjälvklar del. Det är naturligtvis ditåt vi skall sträva.Det skall inte vara tre separata intressen som skallspeglas i utvecklingen, utan det skall bli en fungeran-de helhet. Det är absolut min ambition att det är dit viskall nå.Sedan vill jag till interpellanten och de brukaresom är missnöjda med EU-medlemskapet säga att jag,med den ekonomiska kris som vi har genomgått, görden bedömningen att vi utan EU-medlemskap intehade haft någon som helst möjlighet att åstadkommaett miljöstödsprogram på nivån 1,5 miljarder kronorper år. Det kan vara värt att komma ihåg. Tanken skulle kunna anvisa stora resurser utan att förenadem med stora krav på hur pengarna skall användasså att man når målet är fel. De här pengarna sätts inför att ersätta lantbrukarna för de tjänster de gör föross i samhället genom att bevara naturen och kul-turmiljöer och se till andra viktiga miljöaspekter.Därför skall vi försöka förenkla regelverken, men vikommer aldrig ifrån att det också behövs en tydligmålstyrning.Jag är som sagt säker på att vi med hjälp av över-synen skall kunna få ett ännu bättre program än detnuvarande.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:81 om kom-munal skatteplaneringAnf. 30 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vil-ka åtgärder jag ämnar vidta för att komma till rättamed den skatteplanering som kommunerna bedriver.Enligt torde förfarandet i frågafalla in under skatteflyktslagen.Bakgrunden till fråga är dennya ellagstiftningen. För de kommunala energibola-gens del innebär den nya lagstiftningen bl.a. ett legaltkrav på affärsmässighet i stället för den tidigarekommunala självkostnadsprincipen. Produktion avoch handel med el som en kommun bedriver genomett privaträttsligt rättssubjekt, t.ex. ett aktiebolag,skall nämligen fr.o.m. bedrivas påaffärsmässig grund. Bedrivs verksamheten i stället iförvaltningsform gäller däremot liksom tidigare själv-kostnadsprincipen.Christel har uppmärksammat att man ihennes kommun försökt skatteplanera bort bolagsskat-ten på överskottet i det kommunala bolaget. Det förfa-rande som beskriver går ut på attkommunen säljer det kommunala energibolaget till ettannat kommunalt bolag som finansierar förvärvetgenom ett lån från kommunen. Ett positivt resultat ienergibolaget kan då neutraliseras vid beskattningengenom koncernbidrag till det förvärvande bolaget,som kvittar bidraget mot sitt avdrag för låneräntorna.Kommunen, som är frikallad från skattskyldighet tillstatlig inkomstskatt, beskattas inte för ränteinkomsten.Innebörden av arrangemanget är att bolagsbeskatt-ningen sätts ur spel och att kommunen numer ägerenergibolaget indirekt via ett helägt aktiebolag.Jag håller med om att detta äroacceptabelt. Däremot är jag inte lika säker somChristel på att lagen mot skatteflykt ärtillämplig. Det är för övrigt en tillämpningsfråga i ettenskilt fall som man inte bör ta ställning till här ikammaren.Vilka åtgärder som lämpligen bör vidtas för attstävja förfarandet är jag för dagen inte beredd attlämna besked om. Svaret på den frågan kräver närmare analys.Anf. 31 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet svaret. Som gammal eko-åklagare har jag en rättväl utvecklad moral- och rättskänsla. Det är mycketglädjande att statsrådets svar ger uttryck för detsam-ma.Jag trodde i och för sig att det skulle vara möjligtatt trigga en skatteminister genom att påtala att detgenom manipulationer av det här slaget undandrasganska betydande belopp i bolagsskatt från statskas-san. Men jag tror att vi kan vara överens om att dethär även är en fråga om en annan sorts kapital, nämli-gen Socialdemokraternas förtroendekapital. För hurskall ni med något uns av trovärdighet kunna fortsättaatt i denna kammare tala om att Socialdemokraternaprioriterar kampen mot den ekonomiska brottslighe-ten om ert folk ute i kommunerna i verkligheten sys-tematiskt ägnar sig åt avancerad skatteplane-ring/skatteflykt genom den här typen av skentransak-tioner?Detta med bildande av holdingbolag för att slippabolagsskatten sprider sig som en löpeld över landet.Jag tog Säters kommun som ett för mig näraliggandeexempel. Där beslutade en majoritet av socialdemo-krater, vänsterpartister och centerpartister i kommun-fullmäktige att göra detta. Jag har er-farit att och redan har genomförtdet. kommun står härnäst i tur, och jag vet attmånga politiker i med spänt intresse avvaktarresultatet av denna interpellationsdebatt. Där tänkersig socialdemokraterna kunna mjölka energibolagetpå . Det kommer alltså attröra sig om ett undanhållande av skatt på över 20miljoner kronor per år.Jag förstår till fullo att statsrådet inte vill tala omskatteflyktslagens tillämplighet i det enskilda falletSäter. Det har jag för avsikt att få prövat i ett annatsammanhang. Men eftersom skatteflyktslagen var enav socialdemokraternas första återställare måste välstatsrådet rimligen i mer allmänna ordalag kunnaförklara vilken typ av transaktioner som ni på dettasätt ville komma åt. Om inte skenköp av holdingbo-lag, som bildas med det enda syftet att kringgå bo-lagsbeskattning, skulle falla under lagen, när skulleden då kunna tänkas bli tillämplig? Var skatte-flyktslagen i själva verket bara en tom symbolhand-ling?