prot · GJ09103 · 1996-05-31 00:00:00 — Är det förenligt i , utifrånden svenska djurskyddslagen, att hålla minkar i bur?Det är det som den svenska utredningen skulle stude-ra.Det är omöjligt för ett annat land eller för att komma fram till om den svenska djur-skyddslagen verkligen kan uppfyllas, om vi fortfaran-de skall ha minkar i bur. Det är därför som djur-skyddsorganisationer fick att lova ensvensk översyn. Stämmer det här? Går det att hållaminkar i bur utifrån den svenska djurskyddslagen?Sverige har i EU ofta framhållit sitt engagemangför djurskyddet och menar att vi skulle kunna varapådrivande. Vi har här en mycket god möjlighet attvara pådrivande, jordbruksministern. Vi kan nämligengenom att få i gång en svensk översyn driva på denöversyn som pågår inom . Vi kan visa attvi tar vår egen djurskyddslagstiftning på allvar ochklargöra om det i går att hålla minkar på ettsådant sätt att djurskyddslagstiftningen följs.Om utredningen visar att det inte går att hållaminkar på ett sådant sätt att de kan bete sig naturligt,får man väl ta konsekvenserna av det. Men att säga attEuroparådet skall göra en översyn utifrån den svenskajordbrukslagstiftningen, som det här handlar om, tersig mycket märkligt. Naturligtvis skall vi trycka påinternationellt i alla sammanhang i frågor som vianser väsentliga, och vi skall göra allt för att exporte-ra den svenska djurskyddssynen. Men att vi skullelägga oss platt och säga att vi nu inväntar alla andraskulle kännas mycket märkligt.Gäller den svenska djurskyddslagstiftningen ochskall vi se till att djurskyddslagen tillämpas även påminkar, måste en översyn göras. Vi som tillhör djur-skyddsrörelsen förväntar oss att löftet härom kommeratt infrias. har sagt att detskall till en sådan utredning. Har vi nu fått en jord-bruksminister som tar mindre allvarligt på vallöften?Anf. 89 Jordbruksminister ()Herr talman! Det får väl ändå vara någon måtta påden blågula nationalismen. Minkar har samma behovoavsett om de är svenska eller finns i något annatland, och det är lika viktigt att komma till rätta medproblemen överallt. Det är därför mycket bra att dettaarbete pågår inom ramen för konven-tion.Jag har tolkat interpellation somen fråga om vi avser att tillsätta någon särskild utred-ning för att göra en sådan här översyn. Nej, vi gör intenågon sådan. Vi deltar i det internationella arbetet,men därutöver arbetar vi givetvis med frågan på de-partementet. Vi gör på departementet en egen över-syn. Vi är fullt beredda att i sinom tid - jag hoppas attdet inte skall dröja alltför länge - redovisa resultatetav den departementala översynen.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1995/96:255 omdjurförsökAnf. 90 Jordbruksminister ()Herr talman! har frågat mig omjag arbetar för att antalet djurförsök i skallminska i enlighet med EU:s femte miljö-handlingsprogram, om jag avser att ge rekommendationer att minskaantalet djurförsök i , om jag avser att ge demyndigheter som ställer krav på djurtester i uppgiftatt upprätta strategier för att minska antalet djurförsöksamt om jag avser att ge de olika forskningsorganen,t.ex. , motsvarande upp-gift.I EU:s femte miljöhandlingsprogram finns bl.a.angivet som ett mål att reducera försöks-djursanvändningen . Målet är inte relaterattill enskilda medlemsländer utan gäller EU som hel-het. Något direktiv för att denna målsättning skallkunna uppnås har inte antagits av EU. Inte heller harnågon närmare information från EU-kommissionentill medlemsländerna lämnats för hur denna målsätt-ning skall kunna förverkligas inom EU.Den i det femte miljöhandlingsprogrammet antag-na målsättningen har därför väckt frågor och diskus-sioner bland medlemsländerna. Bl.a. är det oklart omfrån vilken tidpunkt en sådan minskad användningskall beräknas för att nå målet att reducera försöks-djursanvändningen . Det har också påpekatsatt de olika medlemsländerna har olika förutsättning-ar. Flera länder, bl.a. , har en omfattande ochökande biomedicinsk forskning vid universitet ochinom läkemedelsindustri med användning av bådedjurförsök och alternativa metoder. Inom andra EU-länder är forskningssatsningarna mera begränsade.Enligt vad jag inhämtat kommer mot bakgrund av de oklarheter somföreligger om hur minskningen av försöksdjursan-vändningen skall genomföras att kalla till ett möte ijanuari/, där frågan närmare kommeratt diskuteras.Jag finner det tillfredsställande att man inom EUnu är beredd att konkret ta itu med frågan hur en hal-vering av försöksdjursanvändningen inom medlems-länderna praktiskt bör genomföras. Med hänsyn här-till finner jag det rimligt att resultaten från det kom-mande mötet avvaktas.Det är riktigt att antalet försöksdjur som enligt Eu-roparådskonventionens definition använts i Sverigeökat med ungefär 13 000 djur mellan åren 1990 och1994, men största delen, av den ökningen,skedde . till 1994ökade det totala antalet försöksdjur däremot endastmed 465.I ETS 123 och EU-direktivet 86/609/EEG definieras ett djurförsök som"användning av djur för försöks- eller annat veten-skapligt ändamål som kan tillfoga djuret smärta, li-dande, ångest eller bestående skador". Den svenskadefinitionen är mer långtgående och omfattar ävenförsök där djur inte utsatts för något sådant ingrepp.Det kan vara försök där djur avlivas direkt för attorgan eller organdelar skall användas för cellodling,eller det kan vara beteendestudier eller försök medutveckling av utfodrings- inhysnings- och skötselsys-tem.En anledning till att antalet försöksdjur även enligtsvensk definition visade en markant ökning från år1990 var att forskning och försök medalternativa inhysningsformer för höns inleddes. Denökade satsningen i för ett förbättrat djurskyddåterspeglar sig således i statistiken.Centrala försöksdjursnämnden, , är samord-nande och planerande myndighet för försöksdjursfrå-gor i landet. Det åligger CFN att begränsabehovet av försöksdjur genom att främja utvecklingenav alternativa metoder. Detta sker genom fördelningav forskningsmedel, delvis med stöd också från läke-medelsindustrin, till olika projekt. Utvärdering avforskningsstödet har skett , senast år1992.Jag förutsätter att såväl Kemikalieinspektionensom , båda myndigheter med repre-sentation i CFN, aktivt tar del i arbetet med att ersättadjurtester med tester utan djuranvändning där så ärmöjligt. Det är också viktigt att andra berörda myn-digheter och forskningsorgan fortlöpande ser över dekrav på tester och djurförsök som finns.Inom CFN förbereds en omfattan-de undersökning om alternativa metoder till djurför-sök och den biomedicinska forskningens framtidainriktning. CFN avser också behandla frågan omförsöksdjursanvändningens utveckling och de föränd-ringar som kan väntas bl.a. med tanke på gentekni-kens utveckling. Jag har för avsikt att ge CFN i upp-drag att närmare redovisa hur användningen av för-söksdjur har utvecklats. Det är viktigt att en bredundersökning av forskning, forskningsstöd och för-söksdjursanvändning kommer till stånd. Jag vill där-för på fråga om strategier för attminska antalet djurförsök hänvisa till det pågåendearbetet både inom och inom internationellaorgan.Anf. 91 ()Herr talman! Detta är en mycket angelägen frågadär , liksom i de frågor som tas upp i de övri-ga interpellationer jag ställt, måste visa framfötterna.Det får inte vara så, vilket det finns en tendens till , att vi slutar att göra egna framsteg därför att viväntar på att det skall ske saker och ting i EU.Vi i måste fortsätta på den väg vi harslagit in på och visa att vi tänker fortsätta utveckling-en. Det är ganska självklart. Om EU-medlemskapetkommer att innebära att vi bara anser att vi skall göradet bättre för djur på andra ställen och inte fortsätterden utveckling vi hade i kommer det att inne-bära att vi står stilla här hemma.Antalet djur i djurförsök i har ökat varjeår från 338 1990 till 352 1994. Detta ärenligt definition av djurför-sök, där jag förmodar att hönsen inte finns med. Detgår mycket långsamt när det gäller att få bort djurenur djurförsöken. Det är också mycket svårt att sitta ide lokala djurförsöksetiska nämnderna och påpeka kanske skulle tala om vilka alternativa försöks-metoder som finns.Det behövs nog tryckas på rejält om den rekom-mendation som finns, nämligen att vi skall minskaantalet djurförsök skall komma till stånd.Jag hoppas att detta svar skall tolkas som att jord-bruksministern anser att vi skall få igång den utveck-lingen. sker väldigt litet.Förutsättningen för att man skall få igång utveck-lingen är att man ser till att varje institution som hardjurförsök varje gång de ansöker om att få göra djur-försök skall tala om vilka alternativa möjligheter somstår till buds. De skall också tala om vilken utvecklingde kan se och hur de arbetar för att få fram alternativ.Det sker väldigt litet på den fronten i dag.Om vi kan få ett sådant krav att man skall redovisahur man arbetar för att få till stånd alternativ kanskevi kan få en utveckling med minskat antal djurförsök.I dag känns det som det står stilla. Det här är en frågasom jag är övertygad om att vi från sidahar anledning att återkomma till fler gånger.Anf. 92 ()Herr talman! Som ordförande i känner jagändå att jag vill göra ett inlägg i interpellationsdebat-ten. Jag vill försäkra att vi i CFN görallt vi kan inom kompetensområdet. Det har häntväldigt litet . har CFN verkligen tagitsig an frågan. Jordbruksministern redovisar också denenkätundersökning och analys vi kommer att göra omvad som har hänt inom området.I har vi valt att i förordningar och i de be-slut som fattats här i bestämma att de djur-försöksetiska nämnderna skall vara den instans somavgör vilka försök som skall göras. Det underlag somde djurförsöksetiska nämnderna haft för sitt arbetehar, som vi också har konstaterat i CFN, varit brist-fälligt.Vi har gjort nya blanketter ochutformat en ny förordning som vi skickat ut. Vi hardär understrukit vikten av att man går igenom det helaklart och tydligt och också använder en vokabulär såatt även de ledamöter som inte har medicinsk utbild-ning skall kunna avgöra om det är ett djurförsök somär i enlighet med den djurskyddslagstiftning som vihar i Sverige.Det är just och andras engage-mang för djurskyddet, för hönornas frihet ,för laxen i och allt annat som gör att antaletförsök har ökat i statistiken. När man tittar på detstatistiska underlag som finns ser man att de definitio-ner som vi gör i inte överensstämmer med dedefinitioner man gör i EEG:s statistik.Det innebär att de beteendestudier man har gjortframför allt när det gäller svin, djurskydd och nötkrea-tur och de forsknings- och beteendestudier man hargjort på lax har gjort att vår statistik ser litet grandannorlunda ut än vad den skulle ha gjort om vi hadetagit fram statistik utifrån EG:s regler.Vi har beslutat att vi skall se över detta. I denstudie som CFN skall presentera regeringen och riks-dagen skall vi också precisera vad det egentligen ärsom gör att djurförsöken i har ökat. Det finnssjälvfallet anledning att delta aktivt i de diskussionersom jag förmodar kommer att föregå i EU när detgäller dessa frågor. Jag förmodar att jordbruksminis-tern kommer att delta aktivt i dem för att se hur vi iSverige skall kunna arbeta för en halvering.Man kan naturligtvis raljera litet grand och sägaatt det vore enklast för oss att för att halvera djurför-söken halvera läkemedelsindustrins forskning ochannat. Jag är inte beredd att som ledamot i vara med och fatta ett sådant beslut. Det finnsen mycket större dimension i den här frågan. Det voreintressant att höra hur jordbruksministern tänker sigatt de diskussionerna skall utfalla.Anf. 93 Jordbruksminister ()Herr talman! Låt mig först säga att jag delar deuppfattningar som här har framförts. Detta är enmycket viktig fråga. Vi har i ett ansvar attfortsätta på den väg som vi har slagit in på. När vi år1979 tillskapade CFN var det någonting alldeles unikti världen. Jag menar att våra erfarenheter av den öka-de ambitionsnivån på detta område är goda, men detbetyder inte att vi skall slå oss till ro.Detta skedde . Det betyder att det är 17 årsedan CFN tillskapades. Det är mycket möjligt attmedvetenheten i samhället om dessa frågor något harmattats av under årens gång och att det ligger mycketi tanken att det är dags att intensifiera uppmärksamhe-ten på dessa frågor, att vi gör en ny samlad attack föratt ytterligare minska användningen av försöksdjur.De etiska nämnderna som skall bedöma djurförsökhar som en del i sitt uppdrag att bedöma om resultatetav forskningen kan nås på något annat sätt än meddjurförsök. Det är naturligtvis väldigt viktigt att vikommer vidare med de alternativa metoderna. Det harhänt mycket , t.ex. i fråga om moderninformationsteknik och genteknik, som kan innebäranya möjligheter på det här området.Vi välkomnar verkligen ett ökat engagemang inomramen för EU-arbetet för en minskning av använd-ningen av djurförsök, och vi ser det som självklart attvi skall vara med och spela en mycket aktiv roll i detarbetet. De analyser som görs och det uppdrag somCFN nu får syftar just till att ge oss förbättrade möj-ligheter att ännu mer aktivt arbeta med den här frågan.Anf. 94 ()Herr talman! Det är inte bara enligt det svenskasättet att se på djurförsök som antalet djur i djurförsökökar. Enligt vårt sätt att definiera detta har det skett enökning från 494 1990 till 630 1994.Men även enligt definitionhar det skett en ökning varje år.Jag tror att vi är överens om att vi måste kommatill rätta med problematiken och att vi måste trycka påså att alternativa former för försök tas fram. Jag ärockså, , övertygad om att det finns möj-ligheter som kanske inte utnyttjas och att vi måstetrycka på för att se till att de kommer fram.Det finns nämligen en liten risk för att man somforskare hamnar i ett vanemässigt tänkande. Man är såvan vid att försöken görs på djur att man kanske interiktigt undersöker de alternativa formerna, eftersomman tycker att det fungerar med de försöksdjur manhar. Jag liksom kommer från en stad där vihar ett av de största läkemedelsföretagen, och det var,herr talman, det ställe där man jobbade när man varung. Så därför har också jag jobbat med djurförsök.Jag skall inte säga att det går slentrian i användandetav djurförsök, men kanske måste det komma på-tryckningar från andra håll för att alternativa metoderskall komma fram.Jag vill också påstå att det är oerhört svårt att somledamot i de lokala djurförsöksetiska nämndernapåpeka att underlaget är bristfälligt, att det skulle,borde ha tagits fram alternativ när man redogör förvad man vill göra för försök.Jag tror att det måste till en rejäl påtryckning bådefrån och från CFN för att denhär utvecklingen skall ta fart. Det finns annars en riskför att det liksom stagnerar, att man tycker att man görförsök men att man ändå inte anstränger sig så mycketsom vi skulle vilja. Jag hoppas därför att vi gemen-samt skall kunna trycka på och få i gång utvecklingen.Som det ser ut nu går det tyvärr åt fel hål, om än medsmå steg. Antalet djur i djurförsök borde ha börjatminska redan. Jag tror inte att vi har olika uppfatt-ningar i frågan, men jag tycker att vi gemensamt kanjobba för den här saken och trycka på från olika håll.Anf. 95 ()Herr talman! Det sista sade ärmycket viktigt. Jag får också här tacka för det upp-drag som vi kommer att få i CFN. Viktigt här är justatt kunna visa upp statistik, att kunna peka på hur detransgena och modifierade djurförsöken nu ser ut. Hardet hänt någonting? Vad är det som har hänt, och vadär det som hindrar att man sätter i gång det här? Vi ärtacksamma för att vi får det här uppdraget och kom-mer naturligtvis att genomföra det. Då kommer natur-ligtvis frågan upp: Hur skall vi fortsätta att stödjaalternativa djurförsök, och hur skall forskningsresur-serna se ut ?Vi kommer från CFN att göra allt vi kan i den härfrågan. Det lovar jag.Anf. 96 Jordbruksminister ()Herr talman! Jag ser med optimism fram mot deökade ansträngningar som vi med gemensamma kraf-ter skall göra för att ytterligare minska användningenav försöksdjur.Man kan naturligtvis bli dyster till sinnes när mankonstaterar att användningen av försöksdjur har ökatunder senare år, men jag skulle ändå vilja varna för attav det dra slutsatsen att vi har minskat våra ambitio-ner på det här området. Detta har också att göra medforskningsintensiteten över huvud taget. Det är ändåså att ökningen av användningen av djur inte har hållitjämna steg med ökningen av forskningsverksamheten,något som trots allt i någon mening är positivt. Vi haralltså inte blivit mindre ambitiösa eller mer släpphän-ta med att tillåta djurförsök.Detta är naturligtvis inte ett argument för att viskall låta oss nöja med situationen som den är, menjag vill ändå nämna det för att vi inte skall känna ossalltför nedslagna eller tro att vi har blivit mycketsämre på det här området.Vi skall gå vidare, och det är oerhört viktigt att vigör det. Det är naturligtvis ett ansvar för oss som ettforskningsintensivt land att vara oerhört ambitiös pådetta område.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 1995/96:221 om yr-kesfisket i och Kalix skärgårdarAnf. 97 Jordbruksminister ()Herr talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att räddayrkesfisket i och Kalix skärgårdar.Beträffande älv och vissa delar av Haparan-da skärgård är det ansvar att i före-kommande fall förbjuda eller begränsa fiske inomvissa områden eller efter vissa arter. Vad gäller storadelar av och älv är detFinsk-svenska gränsälvskommissionens ansvar attreglera fisket. Ledstjärnan vid regleringen av fisket äransvarsfull hushållning med fiskeresurserna i syfte attge en hållbar långsiktig avkastning som denbiologiska mångfalden bevaras. Jag har förståelse föratt nödvändiga inskränkningar i möjligheten att fiskalax leder till svårigheter för enskilda laxfiskare. Denavvägning som behöver göras mellan olika intressenmåste dock i första hand grunda sig på att laxbestån-den skall skyddas för att säkerställa en långsiktigöverlevnad för bestånden.I arbetet med att rädda den naturreproducerandelaxen krävs olika insatser. De bakomliggande orsa-kerna till nedgången i naturlaxstammarna måste utre-das. Ett omfattande forskningsprogram har satts igång i syfte att klarlägga de reproduktionsstörningarsom orsakas av sjukdomen M 74 och som har drabbatÖstersjölaxen svårt. För att trygga de vilda laxbestån-den har en genbank börjat byggas upp med avelsbe-sättningar från 15 laxstammar från älv till Mör-rumsån. Det är också nödvändigt med en minskadbeskattning i första hand i södra av deblandade bestånden, dvs. bestånd bestående av bådeodlad och naturlig lax, och ett förbud mot fiske på derenodlade vildlaxbestånden. Vidare behövs ett inten-sivt fiske riktat mot den odlade laxen bl.a. för attförhindra att den sprider sig till de älvar som har na-turreproducerande laxbestånd. Hur och var detta fiskebör utövas är en uppgift för och inom ramen för respektive an-svarsområde.Fiskeriverket har lagt fram en utredningom laxfisket i . Finska myndigheter harpresenterat en motsvarande utredning. Under utred-ningens gång har verket haft kontakter med de finskamyndigheterna. Med dessa utredningar som grundskall, enligt tidigare fastlagda planer, överläggningarinom kort inledas mellan de berörda finska ochsvenska departementen. Detta är en av de åtgärdersom jag avser vidta i arbetet med frågan om förvalt-ningen av våra laxbestånd och fisket efter lax. Vidarekommer naturligtvis även de problem som yrkesfis-karna i de norrländska skärgårdarna har att vägas in ibedömningen under laxfrågans vidare behandling.Anf. 98 ()Herr talman! Tack för svaret, jordbruksministern.Jag är väl medveten om att det är ochFinsk-svenska gränsälvskommissionen som har ansva-ret för fiskets bedrivande i och skär-gårdar. Det är emellertid så att yrkesfiskarna i dessaområden har stångat sin panna blodig mot byråkratinsväderkvarnar. Därför har jag velat lyfta upp det härproblemet med ansvarig minister.I generationer har yrkesutövare av fiske livnärt sigoch sina familjer på sitt yrke i det berörda området.Med varierande motiv har fredningstider och för-bud av fiske efter lax genomdrivits dels av , dels av , vilket fått tillföljd att flertalet yrkesfiskare slagits ut.Sedan 1983 har restriktioner införts utanför deoutbyggda Norrlandsälvarna. Det har varit fiskeför-bud till , till , till den 30 junivissa år och 1996/97 totalförbud.Eftersom beslutet fattas för ett eller i tagethar man ändå haft förhoppningar om att förändringarskulle ske och att man skulle kunna fortsätta fisketoch klara sig på sitt yrke. Men restriktionerna harfortsatt.Jordbruksministern säger att ledstjärnan vid reg-leringen av fisket för en ansvarsfull hushållning medfiskeresurserna är att ha en långsiktigt hållbar avkast-ning. Det syftet är naturligtvis riktigt. Jag är överty-gad om att den uppfattningen också delas av dem somhelt eller delvis försöker leva på sitt fiske. Det pro-blem som uppstått nu är ju att regleringen drabbar ettfåtal kvarvarande fiskare i Norrbottens kustområde,och det särskilt hårt.Om man nu är tvungen, vilket jag också hållermed om, att reglera laxfisket för att säkerställa enlångsiktig överlevnad för laxbestånden, måste detenligt min uppfattning ske där av lax-fångsten sker, nämligen i . De fåtal fiskaresom finns kvar i och Haparanda skärgårdar haren mycket marginell påverkan på det totala laxbestån-det. De känner sig orättvist behandlade, och deanser att de inte kan fortsätta med sitt yrke. Derasexistens är hotad.Huvuddelen av fiskevattnen i Haparanda skärgårdägs ju av skifteslagen och enskilda fiskerättsägare.Dessa fiskerättsägare har medverkat till att statenkunnat lösa in fiskerätter i omedelbar anslutning tillTorneälvens mynning just för att underlätta laxensvandring upp i älven. Denna generositet har inte belö-nats på något sätt. I stället har man fått ökade fiskebe-gränsningar. Detta är mycket allvarligt.Jordbruksministern hänvisar också till arbetet medatt rädda den naturreproducerade laxen och nya ut-redningar. Det är väl bra, men det löser ju inte deproblem som har uppstått för detta fåtal fiskare iNorrbotten.I 93:103 om svensktfiske, där bl.a. generaldirektören för PerWramner var särskild utredare, skriver man bl.a. attdet kustnära yrkesmässiga fisket och skärgårdsboen-det skulle främjas och att laxen är mycket viktig ochen förutsättning för det norrländska kustfisket. Dåtycker jag att det är märkligt att man inför hårdarebestämmelser, hårdare fredningstider och hårdareförbud just för ett antal fiskare i Norrbottens kustland.Därför vill jag ställa ytterligare en fråga till jord-bruksministern. Skulle ministern kunna medverka tillatt detta fåtal fiskare skulle kunna ges någon form avdispens eller att på annat sätt underlätta för dem?Anf. 99 Jordbruksminister ()Herr talman! har aktualiserat enmycket viktig fråga, nämligen situationen för yrkes-fisket i de här delarna i vårt land. Som jag sade i mittförsta svar har jag all förståelse för att man känner sigmycket hårt drabbade av de restriktioner som harinförts. Men som jag också sade i mitt första svarfinns det ingen annan möjlig utgångspunkt än att utgåfrån vad som är långsiktigt ekologiskt hållbart.Jag tycker ändå att vi ser en glädjande förändring.De nödvändiga internationella diskussionerna ochförhandlingarna har kommit in i en betydligt mergynnsam fas. Det är min förhoppning att det skallkunna leda till att vi råder bot på problemen i stort.Det inbegriper även fiskebegränsningar i södra delar-na av och en lång rad andra åtgärder som isin förlängning förhoppningsvis också kommer attunderlätta situationen för yrkesfisket i de här delarnaav landet.I övrigt kan jag inte här och ge något konkretsvar på fråga. Däremot kan jag sägaatt det är en fråga som jag vill ta med mig till depar-tementet och föra fram i diskussioner med de myn-digheter som har ansvaret på det här området. Detta äringenting som kan besvaras här , men det ärnaturligtvis en tanke som är värd att överväga för demsom så bör.Anf. 100 ()Herr talman! Jag tackar för att det finns en positivsyn på detta. Medvetenheten om de problem som haruppstått är ju tydlig.