prot · GJ0995 · 1996-05-20 00:00:00 — Det är något mer kompliceratmen ger samma effekt.Jag sade redan i riksdagsdebatten 1993 att detta ärfullt möjligt, och det kommer finansministern att hastöd för i kammaren. Lägg förslaget redan i vår! Vikommer att acceptera det. Det ger inga fördelnings-politiskt sneda effekter - om inte finansministernanser att beskattningen av räntor är fördel-ningspolitiskt felaktig, och det tror jag inte.Vi har också frågan om arbetande kapital. Jag togupp den, eftersom näringsministern väl ändå måste hanågon form av inflytande i regeringen. undrarman om det är så, men man skulle kunna tänka sig attdet finns i någon form. Han har sagt att det inte skallbli någon skatt på och onoterade aktier.Han tog bort förmögenhetsskatt på dessa just därföratt de utgjorde arbetande kapital. Däremot öppnar hanför att finansministern, som han säger, skall kunnainföra skatt på arbetande kapital, dvs. på den enskildafirman, på de riktigt onoterade bolagen, alltså få-mansbolagen, och på handelsbolagen. Vi måste tolkatystnaden så att detta övervägs.Är finansministern beredd att tala om endera attdet inte blir skatt på arbetande kapital eller att skatt påarbetande kapital övervägs?Anf. 27 Finansminister ()Fru talman! Jag vill först till sä-ga att jag delar uppfattningen att det är oerhört viktigtatt vi stimulerar framväxten av flera nya företag ochhar gynnsamma villkor för små och medelstora före-tag i vårt land. Det är oerhört viktigt, eftersom jag troratt många av de nya jobben kommer att skapas i densektorn. Jag kommer för min del att verka för en poli-tik som har sådana effekter.Men jag vill ändå peka på riskerna medatt ställa små och stora företag mot varandra. Jagpåstår inte att har gjort det, menman kan ibland i den övriga debatten höra att detskapas ett slags motsatsställning, som går utpå att vi nu skall börja missgynna de stora företagenlitet mera.Jag tror inte på detta. Jag tror att stora och små fö-retag i hög grad lever i symbios. De små företagen ärofta underleverantörer till de stora företagen. Denenkla sanningen är den att vi i behöver livs-kraftiga och dynamiska såväl stora och medelstorasom små företag. Vi får inte låta oss lockas in på enpolitik som innebär att vi skall skapa sämre betingel-ser för stora företag - om nu någon föreställer sigdetta.Widar säger att det är bråttom. Ja, detkan också jag tycka . möter manmånga gånger den motsatta reaktionen. Det går förfort, och folk hänger inte med i samhällsutvecklingen.Om sanningen skall fram vill jag säga att det nog häntatt det lagts fram mindre väl genomarbetade förslag.Jag skall inte peka ut någon särskild regering; jag troratt det kan gälla olika regeringar. Man har haft litetför bråttom och har sedan fått ändra i efterhand.Jag tror faktiskt att det svenska utredningsväsen-det är något mycket positivt. Vi har den traditionen,som jag tycker att vi skall hålla fast vid, att noga pe-netrera och analysera olika förslag innan vi till sistlägger fram dem i form av propositioner i riksdagen.Det må ta litet extra tid, men jag tror att det är tid somman ofta vinner tillbaka om längrefram.Som sagt: Förankringen i och förståelsen hossvenska folket för nödvändiga åtgärder är något oer-hört viktigt. Utan den går det inte att genomföra ensådan här politik för förändring och förnyelse.Till , som här talar mycket om viktenav att gynna eget kapital, vill jag säga att det ju låtervackert. Jag erinrar mig att ännu så sentsom pläderade i denna kammareför en skattepolitik som innebar att man skulle sänkamarginalskatten på arbets- och kapitalinkomster menbehålla den högre avdragsrätten för lånade pengar.För denna avdragsrätt skulle alltså gälla en högreprocentsats än den som man tillämpade på inkomster.Denna fullständigt vanvettiga tanke var faktiskt påfullt allvar den moderata skattepolitiken . Om något hade gynnat lånat kapital på bekost-nad av ägarkapital är det väl detta. Dess bättre ge-nomfördes aldrig en så vanvettig skattepolitik.Frågan om dubbelbeskattningen skall vi föra ihamn. Jag är övertygad om att vi kommer att lyckasmed den saken. Jag tror inte att vi kommer att göradet med moderat stöd när den frågan blir aktuell. Jagtror inte att vi någonsin kommer att få något samför-stånd när det gäller fördelningsaspekterna.Jag får här höra av att det inte är nå-got fördelningspolitiskt problem att sänka skatten påvissa kapitalinkomster. Jo, det är visst ett fördelnings-politiskt problem. Jag tror dock att vi skall lösa detta.Vi skall anstränga oss för det, men därvidlag får viingen hjälp av moderaterna.Anf. 28 ()Fru talman! Fördelningspolitiken är naturligtvisoerhört viktig. Jag tror i likhet med finansministern attden gynnar tillväxten. Det är viktigt att människor kankänna en trygghet vid ålderdom, vid sjukdom, i sittfamiljeliv osv. Särskilt i tider när vi alla kanske kanmisslyckas och behöva en chans att komma igen trorjag att fördelningspolitiken är en viktig förutsättningför tillväxten.Men när detta väl är sagt vill jag också framhålla,fru talman, att arbete och företagande inte i förstahand är en fördelningspolitisk fråga. Det handlar inteom att fördela arbete och företagande, utan det ärnågonting som växer och skapas. Vi som för stundenär aktiva i politiken kan bidra efter fattig förmågamed att försöka göra villkoren för växandet så brasom möjligt.Jag vet inte om vi pratar förbi varandra vad gällerledarskapet, men min erfarenhet av ledarskap är i allafall att man måste vara mycket tydlig med denfärdriktning man har, med den bild man ger och medden analys man gör av nuläget, oavsett vad för slagsområde man är satt att leda.I dagens läge - med den arbetslöshet som vi har;där de stora företagen ingår i en internationell, heltglobaliserad marknadsekonomi, där vi alla är överensom att vi behöver en tillväxt i företagande inom nyaoch gamla sektorer av svenskt näringsliv och i privatoch offentlig förvaltning - efterfrågar jag från rege-ringen gemensamt ett tydligare ledarskap, där manpekar ut det här. Man får väja för deheta eller förgiftade frågorna - som det i - utan måste gå ut litet tydli-gare. kan två tydliga motsättningar som korsasi den offentliga debatten vara oerhört upplysande förallmänheten. Vi kan då bli fler som bildar oss enpersonlig uppfattning om vart är på väg, ochdå gynnas demokratin.Anf. 29 Finansminister ()Fru talman! Visst är det viktigt med ledarskap ochmed tydlighet - jag håller med omdetta. Men återigen: Väj inte för svårigheterna! De-mokrati och demokratiskt beslutsfattande innebärändå att övertyga människor, att kompromissa, att fåmånga med sig där det i utgångsläget ofta finns olikauppfattningar. Det är en oerhört stor, svår och viktiguppgift att hantera. Det må leda till att det ibland tarlitet tid innan man kommer till skott. Men har mangått igenom den processen tror jag att man stårmycket starkare. Man vet att man har ett stöd och enförståelse för de nödvändiga åtgärderna, och då fårman vara beredd på att ibland ta litet på sigän vad den otålige skulle ha önskat.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1995/96:202 om EUoch travhästsportenAnf. 30 Finansminister ()Fru talman! har frågat jord-bruksministern om hon avser att vidta åtgärder för attmotverka att svenska travhästar diskrimineras inomEU.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på interpellationen, eftersom Fi-nansdepartementet handlägger AB Trav och Galoppstillstånd att bedriva vadhållning i samband medhästtävlingar.Representanter från ochJordbruksverket har deltagit i en rådsar-betsgrupp inom EU som behandlat ändringar i direk-tiv 90/428 om handel med hästdjur för tävlingar samtvillkoren för deltagande i dessa tävlingar. Enligt de nugällande direktiven skall normalt av varje landstotala prissumma anslås till lopp öppna för EU-hästar.Det är trots detta bara några av de små travländernasom visar denna öppenhet. ligger runt70 %.Bl.a. och ligger långt ifrån detstipulerade procenttalet, och man stöder sig på ettundantag som stadgar att diskrimineringsförbudet integäller hästar av särskild ras.I de förhandlingar som pågått i rådsarbetsgruppenunder våren har man kommit överens om att föreslåändringar i delar av direktiv /428 så att undantagetför särskild ras tas bort och att i stället av varjelands totala prissumma till en början anslås till loppöppna för EU-hästar.På grund av att man i rådsarbetsgruppen inte ännukommit överens om ändringar i andra delar av direk-tiv 90/428 har beslutet ännu inte kunnat fattas.Inom Union Europénne du , U.E.T., som är ensammanslutning av de olika europeiska travförbundenoch där , ,sedan bildandet ingår, har också förhandlingar pågåtti syfte att komma överens om en enhetlig linje för hurstor del av travloppen som bör vara öppna för allaEU-hästar. Även inom U.E.T. har man enats om attminst av varje lands totala prissumma skallanslås till lopp öppna för EU-hästar.Mot denna bakgrund har regeringen inte för avsiktatt vidta ytterligare åtgärder i frågan.Anf. 31 ()Fru talman! agerade jag för attSverige skulle säga ja till ett EU-medlemskap. Jag äringen fanatiker. Jag ansåg därför att EU främst är ettfredsprojekt. Vid ett nej skulle våra möjligheter att fåen ekonomisk och social stabilitet försämras betydligt.Jag förstår nu att många är missnöjda. Tyvärr ver-kar antalet öka. Den svenska flatheten vid förhand-lingar och EU:s "idiotregler"- jag ber om ursäkt, frutalman - har t.ex. fått som konsekvens att man iStockholm mätte avståndet mellan gungorna på olikalekplatser. En ridklubb nere i brukade varje årfå låna marken gratis av en markägare. Han hade i ochför sig marken i träda, men han begärde inte en kronai ersättning. Han fick inte lov att låta ridklubben gratisanvända marken. Jag förstår att sådant inte skaparnågon förståelse för EU-tanken.Interpellationssvaret vittnar inte om någonkompetens hos departementet än mindre hos de för-handlare som har deltagit i de olika förhandlingarna.EU:s direktiv säger att av prissummorna skallanslås till lopp öppna för EU-medlemmarnas hästar. ISverige har vi , eftersom vi alltid skall gå förealla andra. föreslår EU , och , mo-torn i EU, vill försämra ytterligare.Fru talman! Allt detta beror på de framgångar somsvenska uppfödare, seriöst satsande hästägare ochskickliga travtränare har uppnått på kontinenten. Des-sa försämringar menar jag strider helt mot den EU-tanke som jag tror både jag och statsrådet kämpadeför , nämligen en konkurrens på likavillkor, fri rörlighet för tjänster, kapital och arbets-kraft.Det mest häpnadsväckande är att man baserar des-sa undantag på att det är olika ras. Någon sämre ur-säkt har knappast presenterats. Den har,baserat på svaret, tydligen "köpts" av svenska för-handlare och departementet. Rasen beror i det härfallet på vem som äger travhästen, dvs. var någon-stans han är kyrkoskriven eller mantalsskriven. Italienhar inte någon egen ras. Deras travhästar har exaktsamma stamtavla som den vi har i . Detsammagäller för och till stora delar även förFrankrike.Man bromsar inför att regeln om skall upp-fyllas därför att man anser svenska travhästar är förduktiga. De tar hem för mycket pengar i de storakontinentala travloppen. Tyskarna köper mångasvenska travhästar. De skulle förvåna mycket omtyskarna skulle köpa in hästar av en annan ras. Jaghoppas att statsrådet inser att detta inte är helt logiskt.Fru talman! Jag skulle vilja fråga: det stora intresse som finns i Sverigeför travsporten, och inser han också konsekvensernaom vi fortsätter att acceptera sådana inkonsekventaregler att svenska folkets förståelse för EU-tankenalltmer minskar?Anf. 32 Finansminister ()Fru talman! Jag blir litet förvånad över vissa in-slag i det senaste inlägget. Om tyckeratt det brister i kompetensen hos de svenska förhand-lare som har förhandlat fram villkoren för Sverigesmedlemskap i är det en kritik som framför alltfaller tillbaka på den tidigare borgerliga regeringen.Det var som förhandlingarnahuvudsakligen fördes.Jag kommer in i ett väsentligt senare skede. Jagfår en interpellation och undersöker då hur förhållan-dena är. Som framgår av det svar som jag redan harlämnat pågår det både i en rådsarbetsgrupp och i ensammanslutning av europeiska travförbund diskussio-ner som ledde fram till enhetliga regler utan undantagför den ena eller andra särskilda hästrasen. Det ärnaturligtvis min förhoppning att enighet kan uppnåspå dessa punkter och att vi får en enhetlig regelupp-sättning som alla EU-länder måste följa.Jag anser givetvis inte att det är en bra ordning omvi i är mer generösa och mer öppna än vadman är i andra länder. Jag ser det som mycket angelä-get att vi får till stånd en ändring på detta område. Detär inte i första hand för att öka svenska folkets grad avpositivism gentemot EU som jag säger detta, utan jaggör det för att jag tycker att det är rimligt för svensktravsport att ha lika regler i och i andra länderi Europa.Anf. 33 ()Fru talman! råkar det vara så, att även om detinte märks i min plånbok uppfattar jag mig som hygg-ligt kompetent vad gäller travsporten, dock icke spe-let. Det jag här vill ta fram är att jag kan den här bitenrätt så bra. Har man inom andra områden skött för-handlingarna lika dåligt som jag menar att man hargjort i det här fallet, och får lika dåliga resultat, harjag den största förståelse för svenska folkets inställ-ning. Tyvärr ökar antalet EU-negativa.Sedan vill jag bara påpeka att det var den dåva-rande statsministern som initieradeSveriges EU-inträde.Fru talman! Den kommande helgen kommer detatt vara ungefär 30 000 gånger två på lördagoch söndag, eftersom det är elitloppshelg.Runt om i hela sysslar ungefär 200 000 män-niskor i ridklubbar och på travanläggningar med häst-sport. spelar 600 000-700 000 männi-skor på V75 efter eget fritt val.Detta måste man kunna sammanfatta som att detfinns ett stort intresse för hästsporten i . Det ärfritt att välja vilken spelform man vill i den stora florasom tack och lov finns i . Baserat på egetkunnande och egen kompetens får man själv lov attbestämma om man vill spela eller ej och i vilkenform.Men tillbaka till frågorna om ras, och att manskulle köpa att vi skall sänka oss ned till en nivå därbara av prissumman skall vara öppen för samt-liga EU-medlemmars hästar. Jag påstår fortfarande attdet strider mot EU-tanken. Finns det något annatområde där man har accepterat en sådan här form avdiskriminering?Vad gäller frågan om ras är det hästar med exaktsamma stamtavla som tävlar i , ,och . kan utgöra ett litetundantag. Vi skall alltså acceptera detta, och behållavåra . Jag vill fråga statsrådet om han är bereddatt medverka till, och ställa sig bakom, att Sverigereducerar sina till 16 %.Anf. 34 Finansminister ()Fru talman! Detta är en förhandling som pågårmellan ett antal länder i EU, däribland . Det ärnaturligtvis inte så enkelt att ensamt kan dik-tera villkoren, utan det handlar om en förhandling därman får ge och ta, och förhoppningsvis uppnå en delav det man önskar. Självfallet vore det från svenskutgångspunkt önskvärt att få en högre andel än ,men vi kan inte göra mer än att kämpa så långt sommöjligt för att tillgodose intressen. Jag hop-pas att vi skall komma en bit på vägen.Jag kan inte låta bli att på nytt reflektera över denmärkliga kritik som riktas mot de uppenbarligen,enligt , usla svenska förhandlarna. Detvar faktiskt under en borgerlig regerings tid som dessaförhandlingar bedrevs. Ansökan om medlemskaplämnades in av den tidigare socialdemokratiska rege-ringen, men förhandlingarna bedrevs under den bor-gerliga regeringens tid. Jag föreslår därför att StenAndersson på nästa moderata stämma tar upp denhårda kritik som här framförs till fel adressat. Riktaden kritiken till de dåvarande moderata statsrådensom uppenbarligen, enligt , gjorde enså usel förhandlingsinsats.Däremot kan jag inte annat än instämma i vadSten sade om den svenska travsportensbetydelse. Även om jag inte har kunskaper i ämnet vet jag ändå tillräckligtmycket, efter att bl.a. ha suttit i . Jagvet att detta är en mycket stor folkrörelse och att grupp svenskar är engagerade i detta. De satsartid, engagemang och pengar och gör en mycket värde-full insats. Jag kan försäkra att jag på alla sätt kom-mer att medverka till en fortsatt positiv utveckling försvensk travsport och dess utövare.Anf. 35 ()Fru talman! Givetvis bugar och tackar jag för detsista.Efter EU-inträdet har vi svenskar lärt oss att EU-direktiv är någonting stort och någonting som skallgälla. Sedan visar det sig att det EU-direktiv somsäger att - jag medger att man inte kan uppnådet eller - skall avprissummorna vara öppna för samtliga EU-medlemmars hästar. är man nere på , baseratpå argument som har att göra med rasen.På ren svenska är detta en lögn - en förbannadlögn till och med. Det är nämligen exakt sammastamtavlas hästar som tävlar i , ochSverige, och till stora delar även i . Detta äralltså baserat på ren avundsjuka på de svenska fram-gångarna. Som jag sade tidigare tycker jag att dettastrider mot det som jag, och vad jag tror även statsrå-det, slogs för i EU-valrörelsen - en fri rörlighet förtjänster och kapital och allt det andra som EU skulleinnebära.Jag kan i och för sig erkänna att det finns en delbrister i de förhandlingsresultat som den borgerligaregeringen åstadkom. Men jag noterade aldrig någonkritik ifrån det dåvarande oppositionspartiets sida.Om man har kritik skulle man kanske ha kommit medden då, och inte under en debatt i riksdagen.Anf. 36 Finansminister ()Fru talman! För egen del befann jag mig på heltandra håll än i politiken när dessa frågor avgjordes.Jag kan inte annat än konstatera att den - i varje fall itidigare inlägg - svidande kritiken som mildradesnågot i det senaste inlägget, borde riktas mot den rättaadressaten, nämligen den dåvarande borgerliga rege-ringen. Den var ansvarig för medlemskaps-förhandlingar gentemot EU. Tag upp detta på nästamoderata partistämma, och låt deltagarna där få höranågra ord i rättan tid.Sverige verkar i den här frågan, liksom i mångaandra frågor, för en större öppenhet och ett störreutbyte och om man så vill, ökad frihandel. ärett frihandelsvänligt land, och det gäller kanske ävennär man talar om travsporten. Andra länder har enmer protektionistisk uppfattning. Vi kan inte göraannat än att driva vår linje så långt som möjligt för attförsöka vrida utvecklingen åt rätt håll, och det skall vigöra också inom travsporten.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1995/96:200 ommöjlighet att studera med bibehållen a-kassaAnf. 37 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ()Fru talman! har frågat om rege-ringen avser att lägga fram förslag om att göra detmöjligt att bedriva studier på universitet och högskolamed ersättning från arbetslöshetsförsäkringen.I den ekonomiska vårpropositionen (prop.1995/96:150) som lämnades till den 10april 1996 framhöll regeringen att utbildningspoliti-ken är av central betydelse för ansträngningarna attstärka tillväxten, öka sysselsättningen, minska klyf-torna och trygga välfärden.Regeringen föreslog att den reguljära utbildningenbyggs ut med 100 000 platser i vuxenutbildningen.Kommunerna skall ges en viktig roll när det gällerutbildningssatsningen för arbetslösa med en lägreutbildningsnivå än 3-årigt gymnasium. 30 000 nyaplatser tillkommer i högskolan.Denna utbyggnad av ordinarie vuxenutbildningoch högskola avlöser de tillfälliga utbildningsplatsersom har finansierats med arbetsmarknadspolitiskamedel. Utbildningsprogrammet finansieras genom enhöjning av energiskatterna samt effektiviseringar ochändringar i arbetsmarknadspolitiken.Som regeringen framhöll i propositionen bör dengrundläggande utbildningen i första hand erbjudasinom det reguljära utbildningsväsendet. Gränsdrag-ningen mellan arbetsmarknadsutbildning och reguljärutbildning ses därför över. Inriktningen bör vara attarbetsmarknadsutbildningen skall renodlas mot främstomställningsutbildning.Regeringen förklarade också att den skulle åter-komma med en proposition om en fortsattförnyelse av sysselsättningspolitiken.Med anledning av att arbetsmarknadens parter in-om ramen för arbetet Arbetsrättskommis-sion inte kunnat enas om en modernisering av arbets-rätten kommer propositionen att bli fördröjd. Innehål-let kan jag naturligtvis inte avslöja.Jag kan emellertid nämna att det ärmöjligt för arbetsförmedlingen att bevilja utbild-ningsbidrag för vissa studier vid högskola. Det inne-bär att en person får ett belopp motsvarande det hanskulle ha fått i arbetslöshetsersättning.Anf. 38 ()Fru talman! Att vi tycker olika om politiken är ensak. Det kan vi återkomma till. Men det som jag tyck-er är tveksamt, och som även varinne på i en tidigare interpellationsdebatt med fi-nansministern, är att en så omfattande debatt försiggårpå helt andra ställen och så få svar kan ges här ikammaren.Den mediala debatten om a-kassa och studier harinte saknats. Både arbetsmarknadsministern och ut-bildningsministern har varit ute och haft åsikter, del-vis i olika riktning, i frågan. Att då ge närmast etticke-svar i en interpellationsdebatt tycker jag är litettråkigt, för att vara alldeles uppriktig. Denna debatthade vi gott kunnat föra här, minst lika bra som denförs i medierna. Det är en politisk process som jagtycker är litet tveksam.Men i stället för att diskutera de frågor jag inte harfått svar på, kan vi diskutera de intressanta svar jaghar fått på frågor jag inte ställt. Det är gott så.Utbildning som begrepp har blivit ett slags mant-ra, inte bara i den socialdemokratiska politiken - detskall medges - men också där. Det har blivit någotsom löser alla problem, inte minst när det gäller att fåned den öppna arbetslösheten. Utbildning är ett be-grepp som det är lätt för politker att svänga sig med.Det gör sig bra i retoriken, men innebär förbluffandeofta ganska litet.Jag sitter själv med i en utredning som har drab-bats mycket av detta betraktelsesätt - att utbildningkan lösa i stort sett alla problem man kan tänka sig.Jag är tveksam till detta. Jag tror nämligen att ut-bildning, förkovran eller kompetensutveckling, somdet heter i managementlitteraturen, är någonting svå-rare än så. Det måste visserligen ske mitt i livet ochgälla även fullvuxna människor; det är ingenting nytt iSverige. Det räcker med att se på de gamla klämkäckaHermodsannonserna från för att inse attkompetensutveckling för fullvuxna inte är något nyttpåfund.Men som popoulärbegrepp är det någonting nytt,och jag finner detta oroväckande. I takt med att sta-tens och politikernas intresse för detta har ökat mar-kant finns också en dragning mot att utbildning ärnågot som alltmer sker på andras ansvar och villkor.Det handlar mindre om mitt eget personliga lärande,om min personliga investering i någonting som jagsjälv tror kommer att ge något, och mer om något somstaten skall tillgodose.Detta tror jag är en felaktig politik. Jag tror attutbildning som sysselsättning är dåligt. Att fullvuxnamänniskor skall plugga med 80-procentiga bidrag,vilket diskuteras i min utredning, tror jag är dåligt.Jag tror att de gamla som diskuterasockså är dålig politik. Det vore dålig politik att låtavissa människor plugga på a-kassa, medan andratvingas se det som en seriös investering i egen kun-skap.Det finns ju seriösa alternativ. Om man vill attfullvuxna människor skall vara lediga från sina arbe-ten för att studera på heltid, måste det till ett långsik-tigt sparande, ett kompetenskonto, som det ocksåkallas. Då kan man få råd att vara borta från arbetet. Iannat fall tror jag att utbildning måste ske parallelltmed att vi arbetar och gör allt det vi måste göra för attförsörja oss själva.I grunden är jag skeptisk till den politiska utbild-nings- och kompetensretoriken. Utbildning görs till ettpolitiskt projekt i stället för ett personligt livsprojekt.Det blir något som någon annan skall ge till mig istället för något jag investerar i för att ge mig själv.Den hållningen genomsyrar det svar som arbetsmark-nadsministern just har givit mig.Anf. 39 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ()Fru talman! Det är klart man kan säga att det är ettpolitiskt projekt. Jag kan bejaka att det från vår sidaär fråga om ett politiskt projekt.