prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Man löserju inte den förment dåliga hanteringen genom attinföra kyrkofrid i kyrkolokal. Det skulle vara intres-sant att höra precisera vad som är kyrkolo-kal. Visserligen har det yrkats på utredningar, men ireservationen finns det ingen tvekan: I kyrkolokalskall man kunna få en , och där skall samhälletinte kunna ingripa. Det vore intressant att av EvaGoës få exempel på hur kyrkorum egentligen skalldefinieras.Herr talman! Jag menar att om man vill ha för-ändringar i själva asylhanteringen, något som liggerlångt utanför det ärende som kammaren har att hante-ra , får man ta upp det i andra sammanhang. Förmin del och för utskottsmajoritetens del är det alldelesuppenbart att det som har yrkats beträffande kyrko-frid, alltså att man kan söka sin tillflykt och undandrasig statens rättsordning i kyrkolokal, är helt oaccepta-belt. Man får söka andra vägar om det finns brister iorganisationen och lagstiftningen i övrigt.Anf. 69 (m)Herr talman! Det vore frestande att göra någrakommentarer till anförande, men jag månog säga att det mest barmhärtiga kanske är om utsa-gorna av , som företräder utskottet,får vara sista ordet, åtminstone i denna debatt. Detvore en kuslig tanke om vårt konstitutionella systemoch vår rättsordning skulle fungera på det sätt som,litet hux flux, antyds av hugskott. Jag tyck-er att mycket klart har markeratvilken uppfattning ett riksdagsutskott och riksdagenrimligen kan ha i de här frågorna.Det som jag egentligen skall ta upp har GöranMagnusson också varit inne litet grand på, nämligenatt det i denna kammare är brukligt att motioner av-slås i parti och minut . Men det inträffarlitet då och då att en och annan motion vinner gillandeoch faktiskt kan få ett enigt utskotts och rimligtvis dåockså kammarens uppslutning.I detta betänkande finns det ett sådant exempel.Det kan finnas anledning att litet grand notera detta.Det finns bl.a. en moderat motion med som första namn. I den motionen tas ersättningenvid frihetsinskränkningar upp. Med all rätt har motio-nären, och även andra socialdemokratiska motionärer,reagerat mot dagens förhållande som innebär att per-soner som erhållit ersättning för att de suttit häktadeoch sedan släppts i brist på bevis inte är återbetal-ningsskyldiga om de senare, då nya uppgifter kommerfram, döms för ett brott. Det är uppenbart att dentingens ordning som gäller inte är förankrad idet allmänna rättsmedvetandet. Jag är, herr talman,alldeles övertygad om att de flesta människor reagerarmycket kraftigt mot detta. Det är egentligen litetmärkligt att vi inte har kunnat få en annantingens ordning.Lagen reglerar givetvis en rätt till ersättning fördem som har blivit berövade friheten. Det är ganskarimligt om man har blivit berövad friheten och omprocessen slutar med en friande dom. Denna ersätt-ning kan jämkas utifrån vissa utgångspunkter. Mengrunden att misstanke ändå kvarstår om brott trots attvederbörande har blivit friad är inte tillräcklig grundför att jämka skadestånd. Det kan väl vara rimligt.Men just detta att man inte har reglerat att återbetal-ningsskyldighet skall föreligga om det kommer framnya omständigheter som gör att vederbörande dömsmenar jag definitivt är mot det allmänna rättsmedve-tandet.Det är därför glädjande att utskottet nu tar itu meddetta. Lagreglerna har varit föremål för översyn. Detfinns en utredning , SOU93:55, där en delfrågeställningar kring detta tas upp men inte just åter-betalningsskyldigheten. bereds frågan i regerings-kansliet, i . Utskottet gör nu etttillkännagivande till regeringen om att denna frågaskall lösas på ett sådant sätt att det finns en möjlighetför det allmänna att återkräva ersättningen om perso-nen i fråga vid senare tillfälle befinns skyldig. Det ärutskottets uppfattning, och det är glädjande att dessamotionskrav har vunnit ett enigt utskotts gillande. Vadvi nu kan se fram emot är givetvis att man i rege-ringskansliet kommer till med för-slag av denna innebörd.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 70 ()Herr talman! Eftersom jag har blivit apostroferadtänker jag bemöta detta. Jag är inte juridiskt utbildad,men det kanske är. Men vad jaggör är att via försöka ändra en lag, att göralagen ännu tydligare när det gäller asylsökande ochflyktingar. Det är därför som jag har tagit upp fråganom kyrkofrid. Jag har alltså gått den rätta vägen. Detär här som vi skall stifta nya lagar. Det är därför somjag har tagit upp frågan om kyrkofrid. Jag frågade imitt förra inlägg vilken utredning som har gjorts an-gående just detta fall.Anf. 71 (m)Herr talman! Huruvida jag är juridiskt skolad ellerej kan man ju diskutera. Jag tror att min juridiskaskolning inskränker sig till några veckors studier påen propedeutisk kurs i juridik. Det tycker jag intelägger grunden för att jag, på det sätt som lättsinnigt gör, kan föreslå det ena, det andraoch det tredje. Det handlar kanske inte framför allt omatt ha tankar och idéer om någon frizon och ikyrkan. Det må man ha olika uppfattningar om. Mendet är det sätt som inte minst presenterarhur det fungerar och slänger ur sig att det intefungerar bra, att vissa myndigheter gör på ett visst sättoch att vissa advokater sköter detta med en klacksparksom jag reagerar mot. Det är exempel på insinuationeroch schabloniseringar som jag inte tror lämpar sig förSveriges riksdag. Jag tror inte att allmänhetens re-spekt för som lagstiftare, eller ens för EvaGoës, ökar. Det finns kanske anledning för fler attfundera över detta, men inte minst med tanke på dettainlägg med mycket grava generaliseringar och utfallmot olika grupper, som efter bästa förmåga och enligtden svenska lagstiftningen, oaktat vad man tycker omden, arbetar för att se till att den följs.Anf. 72 ()Herr talman! Just därför att regelverket och lagar-na är otydliga känner kanske just dessa advokater somjag pekade ut att det inte går att göra så mycket mermed fallen.Senast i söndags kväll hade jag ett långt samtalmed en av dessa advokater. Men han orkade inte tatag i detta mer därför att han inte ser några möjlighe-ter, trots att han vet att man verkställer avvisningsbe-slutet på ett felaktigt sätt. Han skriver på fredagenännu en överklagan. Men mer kan han inte göra. Detär därför som jag går denna väg via . Mendet finns även andra advokater som verkligen engage-rar sig med hull och hår och antagligen använder sigav alla möjliga och omöjliga vägar för att hitta in-fallsvinklar. Jag nämnde t.ex. att Förbundsrepublikenhar egna lagar och regler som man måste tillämpa viden avvisning från . Man kan inte bara rätta sigefter svenska lagar, utan man måste se vad som hållerpå att ske mellan länderna. Detta är inte hypoteser,och detta är inte något som jag slänger ur mig. Detpågår förhandlingar mellan och Förbundsre-publiken om hur avvisningen skall skeoch om hur verkställigheten skall ske. De är underpågående process. Sedan görs då sådana här saker vidsidan om. Det stör förhandlingarna. Detta är intenågra klyschor, detta är fakta.Anf. 73 ()Herr talman! Jag har en liten synpunkt. i flera inlägg klagat på lagstiftningen i Förbunds-republiken . Det är möjligt att man genom attflytta den här typen av frågor från tredje pelaren tillförsta pelaren inom EU skulle kunna åstadkomma enbättre tingens ordning på detta område. Men såvitt jagvet kommer eller attmed näbbar och klor se till att det inte blir någongemensam lagstiftning på detta område i Europa.Anf. 74 ()Herr talman! Jag ta-lade om . Det ärkonstigt att består av bara EU-länderna. Grän-sen går där den går. Varför hör inte till deländer varifrån människor får förflytta sig? Dessutomborde man tänka på vad människorna har genomliditunder med krig. Jag tycker att detta ärfel. Jag har ett globalt seende, och jag tycker att dethandlar om att man skall göra en utvidgning somomfattar hela jorden och inte bara inskränka sig pro-tektionistiskt till EU.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas efter 17 §. )14 § En ny lag om domstolsärenden (prop.1995/96:115)betänkande 1995/96:JuU17En ny lag om domstolsärenden (prop. 1995/96:115)Anf. 75 ()Herr talman! liberalerna delar inte ut-skottets uppfattning i frågan om att vittneseden skallgöras fakultativ i ärendeprocessen. Obligatorisk vitt-nesed är inte självklar i andra länder. Det finns entendens att frångå den obligatoriska vittneseden, t.ex. iländer som och . I dessa länder kanemellertid straffansvar komma i fråga även för utsa-gor som inte beedigats, som det heter.Vi i liberalerna anser att denna fråga ärav stor vikt och att det inte finns förut-sättningar för att i den nya ärendelagen införa enseparat och från avvikande ordning.Frågan om vittnesförhör utan ed bör i stället få en merfullständig genomgång i ett annat och större samman-hang innan en ändring genomförs i den nu föreslagnariktningen.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Den nya ärendelagen ger inte heller någon till-fredsställande lösning på frågan om ersättning förrättegångskostnader i ärendeprocessen, då lagen intereglerar frågan om kostnadsansvar i ärenden där enenskild person står mot det allmänna. Det är uppen-bart att det i sådana ärenden, där en myndighet över-klagat ett tingsrättsbeslut men inte vunnit framgång ihovrätten, måste finnas en möjlighet för den enskildeatt ha rätt till ersättning. Den enskilde kan i sådanafall orsakas rättegångskostnader vid båda domstolar-na, som denne rimligen måste kunna få ersättning för.Folkpartiet liberalerna anser att utgångspunktenmåste vara att en enskild person, en enskild part, skallha rätt att få ersättning för rättegångskostnader av detallmänna i ärenden där en myndighet är motpart ochdär myndigheten är den förlorande parten.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2.Anf. 76 ()Herr talman! Vi skall nu behandla betänkandetJuU17 om en ny lag för domstolsärenden.Lagen skall reglera förfarandet vid handläggningav ärenden vid de allmänna domstolarna och skallträda i kraft . Denna nya lag skall ersät-ta den nuvarande ärendelagen och i huvudsak hasamma tillämpningsområde.Förslaget innebär att regleringen av ärendenashandläggning blir betydligt mera detaljerad än i dag.Syftet med detta är framför allt att åstadkomma enordning som bättre passar sådana ärenden som är avmer kvalificerad typ. Förslaget bygger till betydandedel på reglerna i rättegångsbalken.Då balkens bärande principer om muntlighet,omedelbarhet och koncentration inte behöver tilläm-pas företer lagförslaget principiellt större likheter medde allmänna förvaltningsdomstolarnas processlag änmed rättegångsbalken.De regler som gäller för processen i förvaltnings-domstol har också i stor utsträckning tjänat som fö-rebilder vid utformningen av lagförslaget.I förslaget ligger att den som vill inleda ett förfa-rande enligt den nya lagen skall normalt göra dettaskriftligen, eventuellt genom telefax. Skulle tingsrät-ten finna att den som inlett ärendet har vänt sig till feldomstol skall tingsrätten lämna över handlingarna iärendet till behörig domstol, om den som inlett förfa-randet inte har någon invändning mot detta och omdet inte heller finns något annat skäl mot överlämnan-det. Samma regler föreslås gälla för tvistemål ochbrottmål enligt rättegångsbalken.Om en enskild person överklagar ett beslut av enförvaltningsmyndighet till tingsrätten skall i åtskilligafall beslutsmyndigheten vara motpart till den enskildeoch även ha rätt att överklaga vid senare domstolsbe-slut. I ett domstolsärende skall tingsrätten i de flestafall vara domför med en juristdomare. Finns särskildaskäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet skall tings-rätten dock kunna bestå av flera domare. Möjligheter-na att delegera arbetsuppgifterna till personer som äranställda vid tingsrätten utan att vara juristutbildadeföreslås bli utvidgade till att gälla även enkla ärendenom bouppteckning och arvsskatt.I detta betänkande ges också utförliga regler om ivilka fall handlingarna i ett ärende skall tillställas enpart. Därmed syftar dessa regler till att onödiga kom-municeringar undviks och till att behövlig kommuni-cering sker.Likaså föreslås utförliga regler om när samman-träde i ett ärende skall hållas. På den punkten föreslåsenskilda få ett betydande inflytande bl.a. med hänsyntill den europeiska konventionen samt skyddet för demänskliga rättigheterna och de grundläggande frihe-terna.Om ett tingsrättsavgörande överklagas skall dennya lagen även gälla förfarandet i hovrätt och i Högstadomstolen. Den ordningen är särskilt motiverad försådana fall där det enligt krävsmuntlighet.Tillämpningen av reglerna i omöverklagande av beslut, vilka bygger på att förfaran-det i den högre domstolen skall vara helt skriftligt,begränsas till att i huvudsak gälla endast överklagan-den av processuella beslut.För några ärendetyper där en förvaltningsmyndig-hets beslut med nu gällande regler överklagas direkttill hovrätt föreslås det att den primära domstolspröv-ningen i stället skall ske i tingsrätt.Herr talman! Utskottet är överens om det mesta idetta betänkande. Dock har tre reservationer avgivits.Reservation nr 1 tar upp fakultativ eller obligato-risk vittnesed.I motionen begärs att den ordning med obligato-risk vittnesed skall gälla även i fortsättningen. Motio-närerna anför att denna fråga inte bör få en separatoch från avvikande reglering i dennya ärendelagen. Frågan om vittnesförhör utan ed bör,anser motionärerna, få en mer fullständig genomgångi ett annat och större sammanhang innan en föränd-ring införs.Utskottet instämmer i regeringens förslag, vilketinnebär att ett förhör med ett vittne skall kunna hållasutan att vittnet avlägger någon ed.I förvaltningsdomstolarna är reglerna om edsför-hör fakultativa.Reservation nr 2 handlar om ersättning för rätte-gångskostnad.I motionen begärs att genom ett tillkän-nagivande till regeringen skall begära förslag tillreglering av enskilds rätt till ersättning för rättegångs-kostnader av det allmänna när en myndighet är mot-part och den enskilde vinner ärendeprocessen.Utskottet utgår emellertid från att regeringen i ettsammanhang överväger rättegångskostnadsfrågorna iärendeprocessen respektive förvaltningsprocessen ochatt detta sker inom en inte alltför avlägsen framtid.Reservation nr 3 tar upp protokoll vid sammanträ-de.Enligt motionärerna bör huvudregeln alltjämt varaatt ett protokoll skall upprättas vid sammanträde.Motionärerna anser vidare att regelrätta protokoll ärdet säkraste sättet att bevisa vad som har förekommitvid ett sammanträde. Domstolen bör dock ges möjlig-het att, när det är lämpligt med hänsyn till samman-trädets syfte och omfattning, begränsa skyldighetenatt föra protokoll, anser motionärerna.Utskottet, som i sammanhanget noterat bl.a. att detäven enligt gällande rätt i vissa enkla brottmål finnsmöjlighet att i stället för protokoll föra anteckningar,saknar anledning att inta annan ståndpunkt än rege-ringen såvitt gäller dokumentationer av vad som före-kommit vid ett sammanträde i ett ärende. Utskottetvill understryka att den föreslagna regleringen innebäratt det åligger domstolen att sörja för att bevisningföreligger om vad som förekommit vid ett samman-träde.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall tillhemställan i justitieutskottets betänkande nr 17 ochavslag på samtliga reservationer.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )15 § Familjerättsliga frågorFöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU18Familjerättsliga frågorAnf. 77 ()Herr talman! Det här betänkandet innehåller fleraskilda frågor på familjerättens område, men jag tänkerbara ta upp två av dessa.Den första gäller fastställande av faderskap vidsamboförhållanden. I motion L409 av finns ett yrkande om att en man som ärstadigvarande sammanboende med ett barns mor inteskall behöva erkänna faderskapet, utan i stället bör ettenkelt anmälningsförfarande inrättas. I motionenframförs att nuvarande regler upplevs som krångligaoch framför allt som förnedrande. Det är också viktigtatt man stärker synen på den ogifte pappans ansvar,skyldigheter och rättigheter gentemot barnet. En mansom är stadigvarande sammanboende med barnetsmor skall inte behöva erkänna faderskapet. Ett enkeltanmälningsförfarande skulle kunna räcka.Utskottet har tidigare avvisat liknande motions-förslag, men har i betänkandet valt att inte avvisaförslag som går ut på att förenkla själva förfarandetvid fastställande av faderskap under förutsättning attbarnets rätt inte sätts i fara. Liknande förslag harockså tidigare väckts av Socialstyrelsen.Vi från välkomnar nu utskottets ändra-de ställningstagande och positiva skrivning som hän-visar till att regeringen skall tillkallaen utredning med uppdrag att bl.a. fullfölja en avriksdagen initierad utvärdering av lagen om samborsgemensamma hem. Från liberalerna nöjervi oss tills vidare med denna skrivning och ställerförhoppningen till att regeringen tillsätterutredningen och att det inom rimlig tid kommer attfinnas ett förslag om förenklade rutiner för faststäl-lande av faderskap.Herr talman! Den andra frågan gäller registreringav partnerskap och motion L412. Vad gäller registre-ringsförrättare ankommer det på varje kommun attbedöma behovet och att ta initiativ till att lämpligapersoner av tillräckligt antal erhåller förordnanden avlänsstyrelsen.Vi vet dock att det finns ett antal kommuner sominte har tagit detta initiativ. Vad som är orsaken kanman bara spekulera över. Det finns t.o.m. kommunersom inte har velat ta i frågan, men där lämpliga per-soner har gått ut offentligt och erbjudit sig att bliregistreringsförrättare.I betänkandet uttrycker nu utskottet klart att manförutsätter att behovet i de återstående kommunernakommer att tillgodoses. Från sida anser viatt utskottets uttalande bör uppfattas som en klaruppmaning till de kommuner som brister i denpraxis som trots allt förekommer i de flesta kommu-ner i landet.I en annan del i betänkandet som gäller sammamotion och en liknande fråga är vi dock inte bereddaatt följa utskottet. Det gäller yrkande 2 i motionen,som behandlar regeringens rätt att utfärda bemyndi-gande att förrätta vigsel utomlands och att detta ävenborde innefatta registrering av partnerskap.Vi är medvetna om de problem som gäller i ländersom inte har motsvarande lagstiftning när det gällerregistrering av partnerskap som har och detomfattande arbete som måste läggas ned för att initie-ra ett konventionsarbete. Därför har vi i Folkpartietvalt att föreslå en annan skrivning än utskottsmajorite-tens i detta avsnitt. Vi anser att det bör vara helt möj-ligt att utfärda bemyndigande för registrering av part-nerskap på ambassaderna i och i ,med tanke på att det där också finns liknande lag-stiftning. I och med den lagstiftning som finns i Sve-rige anser vi att homosexuella par skall kunna få sittpartnerskap registrerat på dessa två ambassader, omde så önskar, på samma sätt som heterosexuella parkan få sin vigsel förrättad där. Vi förutsätter i vårtförslag att regeringen som ett första steg kommer attverka för att de som uppfyller kraven för registrering iSverige skall kunna få sitt partnerskap registrerat påde svenska ambassaderna i och i Norge.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 2 ochi övrigt bifall till utskottets hemställan.Anf. 78 ()Herr talman! Inledningsvis vill jag yrka bifall tillreservation nr 5 men står självfallet bakom Vänster-partiets samtliga reservationer i betänkandet.Även , som står litet längre nedpå talarlistan, kommer att ta upp en del frågor somberör betänkandet.I motion L406 begär att riksdagenskall anta förslag till lag omsambor av samma kön. Syftet med en sådan lag är attåstadkomma motsvarande jämställdhet på samboom-rådet som registrerat partnerskap innebär på äkten-skapsområdet.Läget är att homosexuella, som lever i par-förhållande, i praktiken måste ingå partnerskap för attkunna uppnå vissa av de rättsverkningar som hetero-sexuella sambor har.Sedan 1987 finns det en lag om homosexuellasambor. Den jämställer homosexuell samlevnad medheterosexuell samlevnad på vissa utpekade områden.Det gäller framför allt rättigheter och skyldigheterbeträffande gemensamt bohag och hem. Däremot kaninte homosexuella sambor söka gemensamt bostads-bidrag, trots att sambor av olika kön kan göra det.Skillnaden kan motsvara flera hundralappar i måna-den. Man kan tycka att det inte är särskilt mycket,men för personer med svag ekonomi är det faktisktganska mycket. Om man söker bostadsbidrag, harman svag ekonomi.Det finns en rad lagar och förordningar där homo-sexuella sambor diskrimineras i förhållande till hete-rosexuella sambor. Förutom reglerna om bostadsbi-drag kan också nämnas att homosexuella utestängsfrån reglerna om efterlevandeskydd enligt lagen omallmän försäkring.Under de senaste åren har RFSL upptäckt tre nyafall av statliga föreskrifter som särbehandlar homo-sexuella. Om t.ex. en offentliganställd heterosexuellperson är tjänstledig för utlandsuppdrag utgår vissamedföljandeförmåner till sambon, makan eller maken,medan homosexuella sambor under liknande förhål-landen inte får motsvarande förmåner.I föreskrifter till lagen omtullfrihet och i förordningen om tullfrihet gäller olikaregler för homosexuella respektive heterosexuellasambor. Inte heller lagen om medling mellan sam-manlevande går att tillämpa när det gäller homosex-uella sambor. Detta tycker jag är helt orimligt.För det första finns det naturligtvis inga som helstrimliga skäl till att staten skall särbehandla homosex-uella sambor. Det är i det närmaste genant, tycker jag,att konstatera att det faktiskt är på det sättet.För det andra är det svårt att överblicka vilka reg-ler som faktiskt gäller för homosexuella som lever iparförhållanden.För det tredje slipper man med en lag om samborav samma kön att gång efter annan ändra i lagen omhomosexuella sambor så fort man ändrar någon lagdär sambor eller äktenskapliknande förhållandennämns.Herr talman! Utskottsmajoritetens argument motatt införa en ny lag om sambor av samma kön är attdet i stället bör övervägas i samband med en övergri-pande genomgång av all sambolagstiftning. Jag kan ioch för sig ha förståelse för detta, men man glömmerdå att sambolagen för homosexuella redan har utvär-derats en gång. Det ingick nämligen i uppdrag. Det finns alltså redan ett fär-digt lagförslag. Därför ser jag ingen som helst anled-ning till att invänta kommande utredningsförslag.Anf. 79 ()Herr talman! har att ta ställningtill betänkande LU18, som är föranlett av sex motio-ner från den allmänna motionstiden i särskildafrågor på familjerättens område.Betänkandet gäller frågor om fastställande av fa-derskap vid samboförhållande, makars betalnings-ansvar, registrering av partnerskap, ny lagstiftning försambor av samma kön och en del annat.Jag vill börja med att yrka bifall till hemställan ilagutskottets betänkande LU18 och avslag på samtligamotioner och reservationer.Jag börjar med att kommentera reservationernamomentvis och avslutar med att kommentera övrigamotioner.Samtliga reservationer avser frågor om part-nerskap. Tre reservationer handlar om registrerings-frågor, en handlar om en nordisk partnerskapskon-vention, en om sambor av samma kön och den sistareservationen gäller ytterligare utredning. Den förstareservationen, mom. 4, av handlar omkommunala registreringsförrättare.Utskottet har i betänkandet sagt: "Utskottet, somär medvetet om att registreringsförrättare ännu intehar förordnats i alla kommuner, förutsätter att behovetäven i de återstående kommunerna kommer att tillgo-doses." Det är denna mening som harreserverat sig mot. Majoriteten anser att kommunerna,som enligt praxis har åtagit sig registrering, skalluppfylla de intentioner i partnerskapslagen som harfastställts av riksdagen.I den andra reservationen, mom. 5, har motive-ringen avgetts av . Motiveringengäller om bemyndigande skall kunna ges i annat landän .