prot · GK0946 · 1996-12-16 00:00:00 — Detta ansvar innebär inteatt staten har något försteg som trafikutövare. Tvärt-om är det angeläget att rollerna som ansvarig myndig-het och operatör klart skiljs åt. Trafikens miljöpåver-kan varierar starkt. Bl.a. genom rätt utformade eko-nomiska styrmedel och ökat internationellt samarbetekan staten verksamt bidra till en lägre miljöbelastningfrån trafiken. Säkerhetsarbetet måste bli effektivare.Vi liberaler är motståndare till alla former av mo-nopol, vare sig de är offentliga eller privata. Vi ärövertygade om att fri konkurrens är till fördel såvälför den enskilda människan - konsumenten - som förproducenten och samhället i stort. Den fria konkur-rensen garanterar lägsta pris på efterfrågad kvalitet.Monopol medför högre priser och lägre utvecklings-takt. En fortsatt avreglering och konkurrensutsättningär därför en liberal huvudlinje i trafikpolitiken.Herr talman! Ett argument som ständigt går igen idebatten om avreglering och kunkurrensutsättning äratt konkurrenten "plockar russinen ur kakan". Per-sonligen har jag hört det , när jagbörjade engagera mig i jordbrukets föreningsrörelse. Idagens debatt om Posten och SJ förekommer detockså. Argumentet står mig upp i halsen. Jag villutnyttja den här möjligheten att granska och bemötadetta argument mera ingående.Uttrycket "plocka russinen ur kakan" används avden som försvarar monopolverksamhet. Konkurrenten- uppstickaren, svartfoten eller vad den nu kallas somutmanar monopolisten - sägs plocka russinen ur ka-kan, dvs. endast gå in på den lukrativa delen av mark-naden och inte ta ansvar för den olönsamma delen.Att ta sig in på en monopolmarknad är mycket svårt.Största, och så gott som enda, möjligheten att lyckashar man givetvis där monopolisten tar ut en hög vinst.Om en konkurrent lyckas etablera sig där får konsu-menterna på denna del av marknaden lägre priser ochstörre utbud. Monopolisten blir tvingad att effektivi-sera och vitalisera sin organisation, vilket är till fördeläven för den nu f.d. monopolisten.Nå, men resten av kakan, den mindre lönsammadelen av marknaden eller den rent av olönsamma -hur går det då med den när uppstickaren plockat rus-sinen ur kakan och monopolisten kan flyttaöver vinstmedel från den lönsamma delen till denolönsamma? Jo, den utjämning, den fördelning, sommonopolisten skött är enligt min uppfattning en frågaför det demokratiska - det politiska - systemet ochinte något som marknadsaktörer själva skall styra ochställa med.En monopolist vill självklart behålla sitt monopol,som ger lugn och ro, höga vinster och minimala kravpå förändringar. Hans starkaste argument utåt förfortsatt monopol är givetvis att han sköter denna för-delning mellan olika starka marknadsdelar och att haninte kan fortsätta med det om han får konkurrens.Insynen i hur fördelningen sköts är minimal. Knap-past ens styrelsen torde vara helt insatt i detta, utanden verkställande ledningen gör de bedömningar ochdisponeringar som man anser behövas. Eftersom detoftast rör sig om interna affärsförhållanden är detheller inte rimligt att kräva offentlighet och politiskinsyn. Vi saknar alltså möjligheter att bilda oss enuppfattning om ifall fördelningen mellan starka ochsvaga marknader görs på det sätt som vi önskar ellerpå något annat sätt.Min slutsats är att det är olämpligt att låta enmarknadsaktör ensam ansvara för den fördelningspo-litik som är en konsekvens av statens ansvar för attt.ex. en tillfredsställande postservice kan erbjudas tillalla landets invånare.Den service som marknadsaktörerna själva intevill erbjuda men som samhället anser vara viktigfaller det på samhället - det politiska systemet medfull insyn och öppenhet - att ansvara för. Samhälletköper upp tjänsten på marknaden, som genom kon-kurrensen kan ge samhället den efterfrågade tjänstentill lägsta kostnad. De medel som samhället har fördessa köp kan vara ordinarie skattemedel eller medelsom tas in från alla marknadsaktörer via konces-sionsavgifter eller andra former av avgifter.Låt mig ta ett konkret exempel - Postens verk-samhet. Postmarknaden är avreglerad, och statensansvar för att postservice erbjuds landets alla invånarevilar på . slåss försin monpolställning, bl.a. med "russinargumentet".Konkurrenterna har lyckats ta några enstakaprocent av postmarknaden. Genom sin totala mark-nadsdominans kan försvåra för, ja nästanförhindra, konkurrenter att etablera sig, men PostenAB har ju också fått stå till svars för brott mot kon-kurrenslagen ett antal gånger. Det är viktigt för post-konsumenterna, och även för , att en verk-lig konkurrens etableras på den egentliga postmark-naden. Konsumenterna skulle få lägre priser och stör-re utbud, och skulle nå ökad effektivitetoch högre utvecklingstakt.För att ansvara för den rikstäckande betalnings-och kassaservicen får 200 miljoner kronorper år av staten, dvs. av oss skattebetalare. Det ärytterst tveksamt om staten verkligen skulle behöva gedenna ersättning till , som ju har monopol-ställning i praktiken. Det är dock inte möjligt för osspolitiker att gå in i Postens affärsredovisning ochskaffa oss underlag för en korrekt bedömning. Inteens klarade av detta. Posten kananvända russinargumentet utan att vi kan bemöta det isak. Vi är tvingade att lita på vad Posten säger, ochdetta är en otillfredsställande situation. I stället bordedet vara så att postmarknaden har ett antal aktörervarav inte är helt dominerande. Statenskulle då kunna upphandla betalnings- och kassaser-vicen till det lägsta pris som marknaden erbjuder. I ettsådant läge skulle koncessionsavgifter kunna diskute-ras.Herr talman! Jag övergår så till att kommenteranågra av våra reservationer.Statligt stöd till näringslivet bör avskaffas så fortsom möjligt. Det är en inställning som haftunder lång följd av år. Även näringslivets organisa-tioner hävdar detta - ända tills konkreta förslag pre-senteras.Rederistödet är ett exempel på statligt näringsstödsom vi vill avveckla men som näringen slår vakt om.Rederinäringen lever ju i en verkligt internationellkonkurrens. Olika former av statliga stöd snedvriderdock konkurrensen, och en av EU:s viktigaste uppgif-ter på sjöfartens område är att få bort dessa statsstöd.Det är därför mycket angeläget att regeringen medkraft verkar för en gemensam sjöfartspolitik utanolika former av subventioner. Vi anser också att av-vecklingen av rederistödet bör ske i snabbare takt ochmed större belopp än vad utskottet föreslår.I fråga om förslaget till nytt system för sjö-fartsavgifter delar vi näringsutskottets bedömning attdet krävs ett nytt förslag från regeringen vad gällerutformningen av de nya och miljödifferentieradeavgifterna. Att vi behöver förändra våra nuvarandeavgifter är ofrånkomligt liksom att beslut nu bör fattasom införandet av nya avgifter på bl.a. den inrikessjöfarten. Det förslag som regeringen presenterat kandock få sådana negativa konsekvenser, bl.a. för raffi-naderinäringen, rederinäringen och den transoceanasjöfarten och därmed för hela den svenska exportin-dustrin, att en översyn är motiverad. Regeringen bördärför, enligt vår mening, återkomma tillriksdagen med ett nytt förslag till miljödifferentieradesjöfartsavgifter med verkan från den 1 januari 1998.Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall till re-servationerna 11 och 15. Vi står givetvis bakom allavåra reservationer, men för tids vinnande avstår jagfrån ytterligare yrkanden.Anf. 90 ():Herr talman! Vi är många som har kritiserat denhär ordningen, och det är väl befogat, där vi nu fattarbeslut om en budgetram som egentligen redan ärfattade. Mitt i allt det här läggs det nu fram en nyproposition om infrastruktur, som avser gälla tio årframåt. Det som är slående med den här beslutsgång-en är att det är helt omöjligt att göra några störreförändringar, oavsett de politiska majoriteterna. Nudebatterar vi egentligen trafikpolitik, men vihar i bakhuvudet att vi har motionsrätt på en proposi-tion som skall gälla framåt.Det som också är slående när det gäller den härordningen är att de propositioner som har kommit tillvårt bord har hänvisats till trafikpolitiskabeslut. Därför har jag roat migmed att sitta och läsa litet i den bakomliggande pro-positionen, som hette Trafikpolitiken inför 1990-talet. Det man funderar på vid läsningen är ju omnågonting egentligen har infriats av trafik-politiska beslut. Regeringen tillsatte efter många omoch men en kommunikationskommitté, som såvitt jagförstod skulle analysera beslutet. Efter vad jag vet harkommittén inte gjort detta utan i stället inriktat sig påen ny del.Det kunde vara roligt att få en kommentar till hurdet blev med järnvägssatsningarna och banavgifterna,som vad jag förstår är det stora problemet för SJoch deras eventuella fortsatta trafik. Man skrev bl.a. ipropositionen: "har som masstransportme-del goda förutsättningar att konkurrera både vad gäl-ler person- och godstrafik. är dessutom rättutnyttjad ett miljövänligt och energisnålt transportme-del. har låga olyckskostnader och har ocksåen stor regionalpolitisk betydelse. "Vänder man sida står det så här: "Vid avgiftssätt-ningen skall järnvägens lägre miljö- och olyckskost-nader få genomslag." Då frågar man sig: Har de verk-ligen fått det genomslag som man skrev om 1998?Mig veterligt har det inte blivit på det viset, utan dethar blivit större kostnader för SJ än vad man räknatmed. De konkurrensfördelar som man då sade skullevara till gagn för SJ både vad gäller person- ochgodstrafik har väl mer eller mindre gått i stå.Herr talman! När det sedan gäller det här medväginvesteringar och den proposition som regeringenavlämnat är det bra att man minskar nyinvesteringar ivägar och ökar investeringarna i drift och underhåll. ser vi stora brister på dessa områden. Vägverketsmöjligheter att se efter dåliga vägar har minskat oer-hört, som jag ser det. Jag kör själv mycket bil och seratt största uppgift verkar vara att åkaut och sätta upp varningsskyltar där det står "Spårigvägbana". Hur många olyckor på vägtrafikens områdekan förklaras med att vägen har varit dålig? Detkan vi inte se, för den statistiken finns inte. Det skullevara oerhört intressant att få veta hur många kanskeframför allt singelolyckor men även andra olyckorsom beror inte på att folk har kört för fort utan på attvägen har varit dålig så att det har uppstått vattenpla-ning och annat. Jag vet att försöker se överdet här, men ett problem är att fordonen ofta är bort-körda efter en olycka.När det gäller anslaget till enskilda vägar harmånga före mig talat om att det är bra att detta höjs.Men vad jag förstår skriver man också i budgetpro-positionen att man tror att antalet enskilda vägarkommer att öka. Då är frågan om pengarna räcker till.Det här är ju inte en återställare i den meningen ger exakt lika mycket pengar som förut. Ökarantalet enskilda vägar måste man väl i rimlighetensnamn komma tillbaka med mera pengar till dessa,som jag ser det, om det skall stämma överens med detsom många har sagt om att enskilda vägar har enoerhört stor regionalpolitisk betydelse.När det sedan gäller luftfarten, herr talman, harman sagt att de norrländska flygplatserna i inlandetockså har en oerhört stor regionalpolitisk betydelse.När man fattade det trafikpolitiska beslutet, och ävenvid ett beslut , talade man också om regionalpo-litisk betydelse för inland och sade att detvar en angelägenhet för hela landet att se till att dessakommunala flygplatser fick hjälp och stöd.Ja, det är ju bra att man erkänner, men de kommu-nala flygplatserna lever inte på något erkännandehärifrån eller någon annanstans ifrån, utan man behö-ver ha medel.När det gäller , som ett enda exempel,vet jag att man för att man skall klara sin kommunalaflygplats lägger en skattekrona per hushåll direkt tilldenna flygplats. Skulle den flygplatsen mot förmodanläggas ned skulle det få stora konsekvenser för bl.a.Arvidsjaur, som har fått en etablering av företag somegentligen kunde ha legat på något helt annat ställe ilandet om man inte i bl.a. hade haft möj-lighet till direktflyg.Till detta betänkande har jag och när det gäller flygplatser fogat en reservationom . I budgetpropositionen skriverman - slarvigt, som jag ser det - att det kommer attkosta några att upprätthålladet. Vi har ju inte skrivit på detta avtal . Tar manansvar för sådana här saker borde man ha haft endiskussion här i om ifall vi över huvud tagetskall gå med, vad det kostar och vad det innebär. Menden skriver regeringen på Schengenavta-let. Sedan skall detta avtal kanske - det är inte klartän - debatteras i , och sedan skall det ratifi-ceras. Tala om omvänd beslutsgång!Här har vi redan reserverat pengar till flygplatser-na, men vi vet inte exakt hur mycket det är. Vi vet inteheller varifrån pengarna skall tas och vad detta inne-bär i stort, men vi har anslagit pengar. I vissa fallfinns det alltså pengar. Var de finns vet vi inte, mende finns i alla fall, och vi anslår medel.Flera har varit inne på sjöfarten, t.ex. vad gällerfarledsavgifter o.d. Jag hoppas verkligen att regering-en har tagit till sig det som står i det här betänkandetoch kommer tillbaka snabbt med ett förslag som integör att sjöfarten på något sätt missgynnas när detgäller kommunikationer. Man har alltid talat om attkommunikationer omfattar fyra trafikslag: väg, järn-väg, sjöfart och flyg. Vi måste få ett system som göratt sjöfarten inte missgynnas på något sätt av andrakonkurrenter eller konkurrerande länder. Vi måste haen likhet, så att inte svensk sjöfart utsätts för en kon-kurrens som man inte klarar av tack vare att andraländer har ett avgiftssystem som gynnar dem ochmissgynnar svensk sjöfart.Herr talman! Jag har varit och lyssnat på kommu-nikationsministern vid olika tillfällen. Det kan ju vararoligt och intressant, men det gör en också fundersam.Jag lyssnade på kommunikationsministern på ett se-minarium på , där de nordiska transportmi-nistrarna var med. Kommissionären varockså där. Då sade kommunikationsministern bl.a. attvi skall ha bra vägar till alla ställen och platser i lan-det. Det skulle vara roligt att höra om hon kundeutveckla detta och vad det innebär. Sedan var jag påVärldssjöfartens dag i , och då var sjöfartenhelt överlägsen alla andra transportmedel.Min fundering är nu: Vad är det som gäller egent-ligen? Stämmer inte samordningen mellan de olikatrafikslagen? Är det bara här i man sägerdet ibland? Säger man något helt annat när man är påandra platser i landet och träffar andra transportörereller dem som bedriver kommunikationer på någotsätt?Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till re-servationerna 1, 5, 6 och 26.Anf. 91 () replik:Herr talman! Det var glädjande att höra att värnar om de små flygplatserna och tarupp hur viktiga de är för det regionala flyget, inteminst i skogslänen.Vi i tycker att man måste väga in ettmer regionalpolitiskt stöd i stödet till de små flygplat-serna. Vi tycker att det är olyckligt att man nu halve-rar stödet till just flygplatserna i skogslänen. Vi tyckeratt man måste fylla upp detta med ca 15 miljoner föratt kunna komma tillbaka till utgångsläget.Vi finansierar inte detta med en utökad ram, utanvi pekar på en finansiering som vi tycker kan gå heltutanför statsbudgeten. kan ta ut enavgift för alla andra inrikes flygresor för att täcka uppdet här viktiga flyget.Detta har vi täckt in i reservationen 22, och jagvälkomnar att kan bifalla den härreservationen, som jag nu yrkar bifall till.Anf. 92 () replik:Herr talman! Jag delar uppfattningom regionala flygplatser. Vi hade också med det i vårmotion till den här propositionen, men vi talade omatt man skulle ta de här 15 miljonerna kronor - vi äröverens om summan också - från väginvesteringar. Vihar alltså olika finansieringsalternativ för detta.Jag tror att detta att ta ut avgift på annat flyg kan-ske kunde ha varit ett tillvägagångssätt, men tyvärrhade vi inte möjlighet att diskutera varifrån vi skulleta pengarna, och därför är vi oense.Jag och kommer inte att stödja Ka-rin reservation, utan vi kommer att lägga nedvåra röster som en markering av att vi tycker att dettaär viktigt.Anf. 93 ():Herr talman! Inför dagens debatt är det på sätt ochvis svårt att fylla ut det politiska resonemanget medden här nya budgetprocessen när ramarna redan ärbeslutade. avses att vi skall debattera innehålleti budgetramarna. Det är det politiska avsnittet, och detär det som är mest intressant. Men själva ramen kanbara debatteras i förhållande till andra sektorer, ochdärmed faller också något av den politiska diskussio-nen vad gäller innehållet.Miljöpartiet de gröna har inga ideologiska mot-sättningar till att exempelvis höja vissa anslag inomutgiftsområde 22, som vi debatterar, men det ärinte möjligt i förhållande till det läge vari vi befinneross . Vi måste göra sådana prioriteringar att detinte är möjligt att höja ytterligare.Därför föreslår de gröna en ram fördet här utgiftsområdet om sammanlagt 24 miljarderkronor för . Detta anslag skiljer sigmed från regeringens förslag.Den största skillnaden ligger förstås i anslagen tillbyggande av vägar och järnvägar. degröna vidhåller att infrastrukturinvesteringar har enbetydelse, en mycket stor sådan, för den framtidatrafikpolitiken och den framtida trafikutvecklingen,inte minst för miljön.Vi är inte intresserade av sådana investeringar somvi vet ger en oacceptabelt stor miljöpåverkan och varseffektivitet i förhållande till olika kriterier man verk-ligen kan ifrågasätta. Vi satsar följaktligen mer påjärnväg än väg i förhållande till regeringen, och irunda tal rör det sig om mer tillnya järnvägsinvesteringar 1997 och 3,1 miljarderkronor mindre till nya väginvesteringar. Utifrån dettaberäknar vi att en del väginvesteringar till förmån förtrafiksäkerhet kan genomföras som mansatsat på att påbörja ett antal viktigare järnvägspro-jekt, inte minst där det finns klara beläggnings-problem och problem med kapaciteten. Vi vill dockåterkomma till det här i vår motion med anledning avden proposition som regeringen har lagt fram angåen-de framtidens infrastruktur.Herr talman! Förutom rena budgetfrågor behand-las i det här betänkandet också framtiden för Aktiebo-laget och den övergripande fram-tida sjöfartspolitiken. Jag återkommer senare till dehär två väldigt viktiga sakerna, men jag vill först göraytterligare några kommentarer om trafikutskottetsbetänkande som behandlas och som handlar ombudgeten.Den senaste tiden har vi kunnat höra ministern väldigtflitigt använda ordet arbetsro. Någonting händer, detkanske blir kris i en verksamhet eller situationen blirväldigt allvarlig, nya uppgifter når politiker, staten harhuvudansvar, vi debatterar i , mediernagranskar, det händer väldigt mycket och ministernhänvisar till arbetsro i stället för konkreta åtgärder. Såsade kommunikationsminister beträf-fande SJ:s situation: SJ skulle ha arbetsro. Vi kannotera att samma välbeprövade argument - eller vadman skall kalla det för - används för Dennispaketet.Där har vi också en hel del oklarheter. Vi har revide-rade prognoser och reviderat underlag. Vi har enosämja de uppgörande partierna emellan om hur in-vesteringarna kan tänkas se ut och hur de skall utfor-mas, inte minst när det gäller vägtunnlarna. I ställetför att föreslå konkreta åtgärder och agera kraftfullt -dvs. ta initiativ till en omförhandling, vilket regering-en mycket väl kan göra - hänvisar kommunikations-ministern återigen till att Dennisförhandlarna behöverarbetsro. Börjar termen inte bli litet väl utsliten? Denhar använts så under en så kort period.Jag hoppas att jag kan få en bättre ursäktoch en bättre förklaring till varför man inte tar tillkonkreta åtgärder.Utifrån det jag har sagt hoppas jag att vi kan und-vika en diskussion om arbetsrons för- och nackdelar,för det är inte det som avses. Det är just bristen påkonkreta åtgärder. Jag undrar om kommunikations-ministern tappar greppet när det uppstår kriser inomhennes arbetsområde, eller om det finns ett intressefrån regeringen att inte öppet redovisa vilka fram-tidsutsikter vissa verksamheter har. Detta skulle i vissmån också kunna gälla Posten. Vi har beslutat om enlag som inte kommer att efterlevas.Miljöpartiet, och har ställten gemensam reservation. och Vänsterpar-tiets företrädare har yrkat bifall till den. ett moratorium för påbörjat byggande och att enomförhandling skall ske. Jag vill understryka att detfinns förutsättningar för det i dagsläget.Jag vill kort ta upp det som . Det gällde Schengenanpassningen av svens-ka flygplatser. Ombyggnaden skall kosta några hund-ra miljoner. Är det närmare 200 miljoner än 950 mil-joner?Vi har en ny budgetprocess, som framför allt syf-tar till att ge oss en bättre kontroll över statsfinanser-na. Detta sätt att handskas med politiska beslut i an-slagsfrågor tycker jag är högst oansvarigt. Jag tyckeratt utskottet har fattat beslut på ett bristfälligt under-lag. Det är väldigt tråkigt.Herr talman! När det gäller SJ:s kris månar Miljö-partiet främst om att vi skall kunna hålla volymernauppe. Tågresandet skall bli så tillgängligt som möjligtför ett stort antal människor och gods. Mot bakgrundav den senaste tidens turbulens och ,där stora förluster redovisas, har vi verkligen anled-ning att känna oro . Vi anser att SJ:ssituation måste ses i ett helhetsperspektiv. De åtgärdersom riksdag och regering kan genomföra måste varainriktade på helhetslösningar i ett långsiktigt perspek-tiv.Att bara ta bort banavgifterna för SJ, såsomVänsterpartiet föreslår, kan vi inte ställa upp på, delsdärför att det skulle leda till en mycket konstig situa-tion för mindre operatörer, dels därför att det faktisktär rimligt att en del av underhållskostnaden avspeglaspå biljettpriset för den enskilde resenären. Man skall vara så pass rakryggad att man vågarsäga att även järnvägen skall betala en del av sinakostnader.Sedan har vi en skattepolitik där de olika trafik-slagen kommer att prissättas utifrån de kostnader dehar. Vägtrafiken får kanske en högre prislapp frånstatens håll. Man kan ha en hårdare prissättning därföratt vägtrafiken orsakar större slitage. Men att ensidigtslopa banavgiferna för SJ hjälper inte järnvägen.Vi vänder oss mot den subvention som Vänster-partiet föreslår, men vi kommer själva med en liknan-de subvention. Den konkreta åtgärd som Miljöpartietföreslår i ett kortsiktigt perspektiv är att man utökaranslaget för upphandling av den olönsamma trafikenmed 147 miljoner. Jag vill återkomma till det jag sadeom att frågan måste ses i ett helhetsperspektiv. Vi kanåterkomma till en framtida lösning vad gäller SJ:skonkurrenskraft i samband med exempelvis skatte-politiken. föreslår vi höjda anslag föruppköp av trafik. Vi subventionerar på ett sådant sättatt vi ökar tillgängligheten - vi räddar inte bara före-tagens dåliga ekonomi.Herr talman! När det gäller den framtida sjöfart-spolitiken kan jag säga att en utredning låg till grundför det förslag som regeringen har lagt fram. Man kankonstatera att det trots allt rått en ganska stor enighetmellan partierna i om vad man vill medsjöfarten . Jag tycker att det är glädjandeatt de flesta partier bejakar sjöfarten som transport-medel och att vi nu gemensamt kan fatta beslut om enpolitik som faktiskt syftar till att stärka den svenskasjöfartens framtid. Det finns förstås några undantag.Med anledning av medlemskap i följer självfallet vissa komplikationer.En sådan är att vi tvingas ändra vårt system försjöfartsavgifter. Jag menar då inte den förändring sominnebär milöanpassning av sjöfartsavgifterna med ettmiljödifferentierat system, utan den förändring somgäller avgiftsbeläggning av inrikessjöfarten. Miljö-partiet stöder självfallet förslaget om miljöanpassning,men vi anser inte att det skall genomföras på det sättetsom utskottet föreslår. Vi delar den uppfattning somframförts av andra partier om att genomförandet kanbli ett hot mot några större svenska hamnar och tillviss del mot den svenska sjöfarten.Jag tror att påbud måste tolkassom ett utslag för det kaos som fortfarande råder inomsjöfartens område ute i . Vissa länder - starkasjöfartsnationer - har fortfarande en prissättning somsyftar till att gynna deras egna hamnar och deras egenflotta. Det är förstås oacceptabelt.