prot · GJ0983 · 1996-04-19 00:00:00 — innebär en samsyn om målen för energipolitiken.Genom att Moderata samlingspartiet och Kristdemo-kratiska samhällspartiet senare också ställde sig bak-om uppgörelsen har vi nu haft en bredparlamentarisk enighet om de grundläggande princi-perna på energiområdet.Under dessa år har också stora framsteg gjorts närdet gäller att få fram el och värme från nya energikäl-lor som medvetenheten om vikten av atthushålla på energiområdet har ökat. De åtgärder somvidtogs i samband med beslut lade grundenför en konkurrenskraftig och miljöriktig svensk ener-giförsörjning.1991 års energipolitiska åtgärdsprogram löper nuut. har det också skett betydelsefulla för-ändringar i vår omvärld som påkallar en översyn avåtgärderna. Det är därför nödvändigt att ta upp endiskussion om utformningen av den framtida energi-politiken. energipolitiska överenskommelse,betänkande och remissvaren pådetta bör vara grundvalen för överläggningarna.Erfarenheterna visar att den bredaparlamentariska enigheten i de grundläggande energi-politiska frågeställningarna har varit till gagn förenergisystemens utveckling. Regeringens strävan äratt genom brett parlamentariskt samförstånd skapaunderlag för långsiktigt hållbara beslut om energipo-litiken. På så sätt får vi de politiska förutsättningarnasom krävs för att vi skall kunna skapa de nödvändigastabila villkoren för uppbyggnaden av en konkurrens-kraftig och miljöriktig framtida svensk energiförsörj-ning.Därmed har jag också besvarat fråga.Jag tror att alla kan vara överens om att en uppgö-relse med ett brett parlamentariskt stöd är nödvändig.Detta förutsätter dock kompromisser och strävan tillsamförstånd hos alla. Det kan naturligtvis inte uteslu-tas att något eller några partier kommer att välja attställa sig utanför en uppgörelse om energipolitiken. Isin andra fråga spekulerar i vilkapolitiska konstellationer som kan tänkas komma attstå bakom en överenskommelse. Det är en diskussionsom jag inte tänker medverka i här och . Det gagnarpå intet sätt de förestående överläggningarna att nuföra en sådan diskussion, som jag närmast vill beteck-na som destruktiv.Den tredje frågan gäller vilka åtgärder regeringenavser att vidta med anledning av energifrågans inter-nationalisering. Svaret på frågan är att regeringen ärdjupt engagerad i det internationella energiarbetet ochhar vidtagit många åtgärder. Inom regeringskansliethar numera en betydande del av arbetet med ener-gifrågorna internationell inriktning.Som exempel kan jag nämna att vi under en längretid arbetat med den gemensamma nordiska elmarkna-den. Arbete pågår med ny lagstiftning som bl.a. berörutlandshandeln med el och försörjningstryggheten.Sedan början av 1990-talet har deltagit i utar-betandet av den europeiska energistadgan och dessunderprotokoll. I de pågående EU-förhandlingarna omde europeiska el- och gasmarknaderna, och om engemensam europeisk energipolitik, är en aktivpart.Från svensk sida för vi en mycket aktiv politik iklimat- och miljöfrågor - vilka i hög grad berör ener-giförsörjningen och energianvändningen. Jag kan somett exempel nämna arbetet i samband med klimatkon-ventionen. Den första uppföljande s.k. partskonferen-sen hölls i våren1995. pågår förberedelser för denandra partskonferensen som skall äga rum nu undersommaren 1996.Ett annat exempel är det omfattande internationel-la kärnsäkerhetssamarbetet, som jag strax återkommertill.Frågan om utlandshandeln med el och andra län-ders elproduktionsunderlag, som tarupp i sin interpellation, har beröringspunkter medhuvudfrågorna i de energipolitiska överläggningarna.Moderaterna är inbjudna till förhandlingarna och harmöjlighet att ta upp den diskussionen där.Mikael fjärde fråga är om regeringenär beredd att verka för att de östeuropeiska grafikmo-dererade reaktorerna ställas före de svenska.Låt mig inledningsvis slå fast att det är en orealis-tisk tanke att och regeringen skall kunnastyra elproduktionen i andra länder.Låt mig därefter konstatera att det är en samfälldbedömning - senast uttryckt i Energikommissionensbetänkande - att de öst- och centraleuropeiska kärn-kraftverken endast undantagsvis uppfyller internatio-nellt överenskomna säkerhetsriktlinjer och säkerhets-krav. De brister i reaktorsäkerheten som uppdagadesefter samt den miljöförstöring frånframför allt den militära kärntekniska verksamhetensom huvudsakligen blivit känd efter Sovjetunionensupplösning, har drivit fram ett internationellt samarbe-te på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet medCentral- och och de nya oberoende stater-na. Västländerna har dessutom ett direkt intresse avförbättra kärnsäkerhet i dessa länder, då detta minskarriskerna för radioaktiva utsläpp.De svenska insatserna för att öka säkerheten iNordens närområde är betydande. I övrigt vill jaghänvisa till miljöministerns svar på Len-nart interpellation om kärnsäkerheten.Sverige bidrar också med stöd för utvecklingen avalternativen till kärnkraft i de baltiska staterna. Vårainsatser där har framför allt gällt effektivisering avenergianvändningen och konvertering av kraftvärme-verk till biobränsleeldning i syfte att minska klimat-påverkan av dessa länders energisystem. Det finnsoerhört mycket att göra på dessa områden, men denya staterna saknar i många fall de ekonomiska resur-ser som krävs för att kunna satsa där. Insatser inomdetta område är en viktig del av den svenska energi-politiken.Anf. 9 ()Herr talman! Jag får tacka näringsministern försvaret. Jag har full förståelse för att näringsministerninte vill föregripa de förestående energipolitiskaöverläggningarna. Även med den restriktionen får jagdock säga att svaret var ovanligt substanslöst.Jag har tagit upp två saker i min interpellation. Detförsta gäller de egentliga motiven till regeringensinbjudan till partiöverläggningar om energipolitiken.Skälet till det är att den normala beslutsgången här iriksdagen är att regeringen lägger fram sina förslag,sedan kompromissar vi i berörda fackutskott i riksda-gen, och därefter fattar vi beslut. Jag tyckte det varviktigt att peka på att i energipolitiken är det parla-mentariska läget sådant att regeringen och närings-ministern kan få beslut och majoritet i försnart sagt vilken energipolitik som helst.Nu säger näringsministern i sitt svar på min inter-pellation att skälet är att: "Regeringens strävan är attgenom brett parlamentariskt samförstånd skapa under-lag för långsiktigt hållbara beslut om energipolitiken. "Det är naturligtvis en lovvärd strävan. Men det är litetoriginellt som svar på interpellationens fråga, efter-som det skulle indikera att det inte alltid var regering-ens strävan att nå så brett samförstånd som möjligt.Man kan väl inte rimligen tolka det så, att så fortregeringen lägger fram ett förslag utan att först inbju-da till partiöverläggningar innebär det att regeringenvill ha konfrontation i frågan? Jag utgår från att nä-ringsministern och regeringen alltid eftersträvar såbred enighet som möjligt.Jag har tyckt att det varit viktigt att i interpellatio-nen peka på sakläget som det framstår i den energi-politiska debatten . Vi har en situation där manskulle kunna åstadkomma ett mycket brett samför-stånd. Om regeringen avhöll sig ifrån att genom poli-tiska beslut framtvinga en förtida stängning av kärn-kraftsreaktorer skulle man få en mycket bred parla-mentarisk majoritet och stöd av ochFolkpartiet liberalerna. Man skulle då lägga grundentill en energipolitik som fick uppslutning från snartsagt hela den svenska industrin och en samlad fackfö-reningsrörelse. Nåväl, vi får återkomma till den frå-gan när energiöverläggningarna tar sin början.Herr talman! Jag vill ändå peka på att regeringen iandra sammanhang - även om näringsministern nuinte gör det i detta svar - ägnar sig åt att just föregripade förestående energipolitiska överläggningarna.Senast i vårpropositionen gårman in och petar i hela energibeskattningssyste-met.Styrmedelsfrågorna, avgifter och skatter påenergi- och miljöområdet, borde vara en viktigt in-grediens i de förestående överläggningarna.Nu har man gått in och föreslagit en höjning avenergiskatterna med . Samtidigtär olika regeringsföreträdare från tid till annan ute ochuttrycker den uppenbara ambitionen att syftet medöverläggningarna är att försöka samla någon sortsmajoritet kring en förtida avveckling av kärnkraft-verk.Jag tillåter mig återigen att peka på det lätt Kafka-artade i situationen. Regeringen lade för några dagarsedan fram en vårproposition i vilken det svart på vittindikeras att det egna viktigaste politiska målet, näm-ligen att halvera arbetslösheten , san-nolikt inte kommer att kunna uppnås.100 000-tals människor riskerar att låsas fast ilångtidsarbetslöshet. Vi befinner oss i en situation däralla politiska krafter och alla politiska beslut bordesamverka till en enda sak - att åstadkomma tillväxtoch jobb. I det läget inbjuder regeringen till partiöver-läggningar med syfte att diskutera hur landet bästskall kunna avhända folkhushållet produktionsresursersom står till landets förfogande - i det här fallet fulltfungerande, lönsamma och säkra kärnkraftverk.Den andra frågan jag tog upp i min interpellationgäller den internationella koppling som energipoliti-ken har fått. Det är någonting nytt, jämfört med situa-tionen 1980. Med tanke ber jag att få åter-komma till denna andra del av interpellationen i mittnästa inlägg.Anf. 10 ()Herr talman! När jag läste interpellationssvaretbestämde jag mig för att gå in i debatten. Jag villdirekt markera att jag inte deltar i kam-panj för interpellationer till regeringen - tvärtom, törsjag nog säga i denna fråga. När nutar upp frågan om förtida avveckling igen måste jagnämligen markera att det inte är som han säger. Av-vecklingen börjar faktiskt , men äntligen har vimöjlighet att få i gång processen.Jag vill ta upp ett par meningar i näringsministernssvar. Han skriver att regeringens strävan är att genombrett parlamentariskt samförstånd skapa underlag förlångsiktigt hållbara beslut om energipolitiken. Det vardet som var huvudtanken bakom tillblivelsen avEnergikommissionen. Det var något som vi kristde-mokrater tog initiativ till, och syftet var att vi nuverkligen skulle få ett underlag för att kunna läggafast politiken för . Därmed skulle vi få destabila spelregler som är nödvändiga för aktörerna påmarknaden.Energikommissionens majoritet - kristdemokrater,socialdemokrater och folkpartister - har redovisat hurkärnkraftsavvecklingen kan inledas och hur omställ-ningen av energisystemet skall kunna genomföras.Som ministern också skriver i sitt svar är detta ettresultat av kompromisser och strävan till samförstånd.Det måste vara utgångspunkten i den fortsatta diskus-sionen. Resultatet blev att vi kom fram till en möjligomställning av energisystemet, byggd på eleffektivi-sering och energihushållning. Det rörde sig om betyd-ligt större tal än vad som framkom i vissa inslag imedierna. Det verkar som om man i vissa medier inteens har läst betänkande. Därredovisas stora möjligheter för eleffektivisering ochenergihushållning, liksom att det nya energisystemetskall bygga på förnybara energikällor och att vi skallha en förnybar elproduktion. Framför allt tror vi påkraftvärmetekniken byggd på biobränslen och påförgasningstekniken, som ser mycket lovande ut.Kommissionens majoritet tror att detta kan ge ettväldigt tillskott , även om vi inte kanklara det . Det kan ta längre tid.Diskussionen har handlat om ifall vi skall satsa påfossilgasen, som är en ytterligare parentes i systemet,eller ifall vi skall ta den längre omställningstiden.Majoriteten har fastnat för den längre omställningsti-den, just för att få ett ekologiskt och hållbart energi-system för framtiden.Herr talman! Jag vill ta upp en liten fråga till nä-ringsministern. Den gäller eftervården av betänkande. Det fanns ändå en ma-joritet som byggde på en strävan att komma överensoch att kompromissa. Jag tycker inte att regeringenriktigt har skött denna eftervård. I uttalanden efteråtkan jag höra att håller på att vackla, och gåifrån detta. Vi kristdemokrater har hållitfast vid uppgörelsen. Vi skall nu lyssna till remissin-stanserna, inför de slutliga överläggningarna.Jag vill fråga näringsministern hur han ser påEnergikommissionens betänkande och den bas somändå finns där i form av en mycket tydlig majoritet.Har detta någon betydelse inför fortsättningen? Mi-kael tog upp synsättet att det gäller att börjase efter vilka partier som skall vara med. Då tror jagatt man är farligt ute. Det gäller att bygga på en poli-tisk sakbas.Anf. 11 ()Herr talman! Jag vill ta upp två frågor som tidiga-re har berörts i diskussionen.Den ena gäller det som kallar föreftervården av betänkande.Från tid till annan kan man läsa redovisningar av vadsom hände, eller snarare inte hände, i Energikommis-sionen. Det fanns material som inte tycks ha kommitfram och material som borde ha funnits med. Attdöma av tidningarna fanns det även material där för-fattarna själva anser att det gick litet för snabbt och attde borde ha haft mer tid. Kort sagt finns det en redo-visning av händelseförloppet som i alla fall ger migintrycket av att här finns saker som kanske inte var -jag vet inte vad jag skall använda för ord - optimala,alldeles riktiga eller som kunde ha varit bättre. Möjli-gen har dessa lett till fel slutsatser och fel resultat.Möjligen har de inneburit att harhaft fel, eller åtminstone inte tillräckligt, underlag vidställningstagandet.Jag undrar om energiministern tänker rätta tilldetta på något sätt. För egen del, i sitt eget underlag,eller genom något agerande mot den , som man fårhoppas, avsomnade . Kommerenergiministern att försäkra sig om att de kantighetersom har framkommit i den offentliga debatten kringmaterialet blir korrigerade, så att vi få det riktigaunderlaget? Det får inte finnas några rapporter somligger och skvalpar utanför systemet därför att de intetogs in i den offentliga eller officiella hanteringen iEnergikommissionen.Herr talman! kommer jag till min andra fråga.Jag har all förståelse för att man inte skall föregripapartiöverläggningarna. Ändå är energiministern ute iolika sammanhang och talar om saker som har attgöra med energiöverläggningarna. Det gäller t.ex.synen på energikällor, på vad som är ekonomisktmöjligt att åstadkomma och inte, och flera frågor avdet slaget. Jag litar inte på allt jag läser i tidningarna,så det kunde vara bra om energiministern här kundeberätta litet om det han synes ha berättat om i andrasammanhang.Enligt ett pressreferat säger t.ex. energiministernatt sol och vind inte är framkomliga som energikällor,och att de inte är någonting som kan ersätta kärnkraf-ten. Nej, det är riktigt - men vi har någonting somheter biobränslen också. Min undran är vad energi-ministern har för syn på biobränslenas möjligheter ienergisystemet. Eller ser han sol och vind som dehuvudsakliga alternativen till kärnkraften? Jag tror iså fall att det är en förlegad syn på alternativen ochderas möjligheter.Energiministern är också ofta ute och kommente-rar en annan fråga. Den gäller det som förr hette na-turgasen, och heter fossilgasen. Han synes hasagt att detta är det enda kommersiellt intressantaalternativet. Jag undrar varifrån han får de uppgifter-na, i ett läge där t.ex. biobränslena tränger in på densvenska energimarknaden med ungefär perår. Det motsvarar ungefär en halv ordinär reaktor. Detfinns uppenbarligen inga intressenter i något fossilga-salternativ eller projekt - dessbättre, skulle man kun-na säga. Kan energiministern här i kammaren tala omvad han har för syn på fossilgasen? Är det vad hanförordar som det intressanta i avvecklingen av kärn-kraften?Herr talman! Jag vill på en gång markera att detinte är det alternativ som jag tycker att vi borde inrik-ta oss på.Jag har en liten fråga till. I Energikommissionentalas det om en utredning om en energimyndigheteller avvecklingsmyndighet. Det synes vara ett ganskaokontroversiellt förslag att tillsätta en utredning somskall förbereda det som skall bli fortsättningen efterenergiöverläggningarna. När tänker energiministerntillsätta denna utredning?Anf. 12 Näringsminister ()Herr talman! Jag börjar med att vända mig till Mi-kael . Hans resonemang handlade om av-veckling av kärnkraften. Han använde uttrycket"förtida" avveckling. Man kan naturligtvis föra ettresonemang om vad som är förtida och vad som är försent. sade att det var , att det varfråga om en "sentida" avveckling. Det är den diskus-sionen som är viktig för aktörerna på den svenskamarknaden.Alla vet att det svenska folket har beslutat attkärnkraften skall avvecklas. Alla som vet det och somtar det på allvar inser naturligtvis att denna avvecklingmåste ta betydande tid. Ju går innan vibestämmer oss för att påbörja denna avveckling, destostörre blir osäkerheten hos alla de aktörer som måstegöra investeringar med mycket långa avskrivningsti-der.Jag som lever och verkar uppe i , därbasindustrierna dominerar och där gruvindustrin,stålindustrin och pappers- och massaindustrin ärtunga, vet vilka kalkyler och avskrivningstider somdessa industrier har att jobba med. När skall taställning till en ny huvudnivå i är av-skrivningstiden . Under framåt skall man isin kalkyl alltså veta hur energisystemet kommer attse ut.Mikael , det ligger faktiskt en väldigtstor risk i att inte ge besked om långsiktighet i energi-politiken. Eftersom jag förutsätter att står kvar vid den uppfattningen att vi inte skallbygga nya kärnkraftverk, blir han faktiskt svaretskyldig till alla investerare som skall fatta beslut somfår mycket långsiktiga konsekvenser. Det ligger alltsåi vårt gemensamma intresse att kunna ge besked.Därför har regeringen sagt att man kommer attkalla till partiöverläggningar. Man vill få i gång enprocess som kan lösa denna mycket gamla och svårafråga.Dan undrade hur vi sköter eftervården.Jag tycker att vi sköter den bra. Energikommissionensförslag är nu ute på remiss. Det är rimligt att remissti-den får ha sin gång. Det finns ju synpunkter på arbete - har varitinne på det. I finns väldigt många klokamänniskor som har jobbat med denna fråga undermycket . Jag är övertygad om att det kommeratt ta tid att gå igenom remissvaren, eftersom det finnsmånga synpunkter som skall vägas in.Sedan skall de politiska partierna också ha möjlig-het att gå igenom remissvaren innan man kan skapaden organisation som kommer att krävas för dem somvill vara med i samtalen om att försöka få till stånd enuppgörelse om energipolitiken.Jag vill understryka att vi vårdar detta. Vi försöker att hitta en bra lösning där alla kanvara med.Jag har delvis svarat på frågor omremisser, och det som saknas iunderlaget. Jag tror att de som länge har sysslat meddessa frågor kommer att redovisa den styrka och desvagheter som finns i rapport.Både och jag kommer att få möjlighetatt ta del av det materialet.Sedan kort över till frågorna.Jag har sagt att med den teknik som finns såser jag inte sol och vind som någon lösning.Som svar på frågor om biobränsle har jag sagt attjag hör till dem som tror att biobränsle är ett utmärktalternativ till kärnkraft. Däremot tror jag att det fortfa-rande fattas en del när det gäller teknikutveckling föratt vi skall nå det som både och jagvill åstadkomma, nämligen ett effektivt biobränslesys-tem.Jag har sagt att naturgas kommer att användas förelproduktion. Jag återkommer till det senare, men låtmig bara konstatera att redan nu planeras stora inves-teringar i för att konvertera naturgas för distri-bution till . Det kommer att komma oavsettvad och jag tycker och tänker.Anf. 13 ()Herr talman! När jag talar om förtida kärn-kraftsavveckling ger jag inte uttryck för någon värde-ring. Med förtida avveckling menar jag att man ge-nom politiska beslut framtvingar en stängning avkärnkraftverk, trots att de av ägarna bedöms somföretagsekonomiskt lönsamma och trots att reaktorer-na ifråga lever upp till de säkerhetskrav som har fast-ställts i lagstiftningen. Det är i förhållande till dessakrav som avvecklingen blir förtida när man fram-tvingar den. Det är klart att detta innebär en samhälls-ekonomisk kostnad.1980 var motivet för linje 2 liksom för linje 1 attsäga att man borde utnyttja kärnkraftverken underderas tekniska livslängd för att utnyttja den investe-ring som man hade gjort. Oavsett vilken inställningman har till kärnkraften borde man, när de nu harbyggts, se till att "suga ut det göttaste" av dem.För mig är argumentet att det gäller att utnyttja deinvesteringar som är gjorda och undvika att dra pålandet stora samhällsekonomiska kostnader genom enförtida avställning fortfarande giltigt. Näringsminis-tern säger att det är väldigt viktigt att vi inleder av-vecklingen, eftersom kärnkraften inte har någon evigframtid. Vi måste alltså sätta i gång . Mendå kan man fråga sig: I vilken annan bransch skullenäringsministern vilja föreslå att man stimulerar pro-duktutveckling genom att förbjuda de nuvarande pro-dukterna? Det är en mycket besynnerlig ståndpunkt,enligt min uppfattning.Låt mig sedan gå över till den andra delen av in-terpellationen, nämligen den internationella koppling-en. Anledningen att jag tar upp dessa frågor i interpel-lationen är ju inte att föregripa energiöverläggningar-na utan det är för att vi den här vintern har haft enrekordimport av el, trots att kärnkraften har körts förfullt. I praktiken har vi t.o.m. importerat rysk kärn-kraftsel via . , LOoch andra har i remissvaren till Energikommissionensbetänkande pekat på det lätt bisarra i att vi här i Sve-rige diskuterar att ställa av mycket säkra kärnkraftsre-aktorer inom landet som det i vårt närmastenärområde finns reaktorer som spelar i en helt annandivision och som borde ha stängts redan i går.Energiministern säger i svaret att det är en orea-listisk tanke att riksdag och regering skall kunna styraelproduktionen i andra länder. Det må vara så. Menom vi nu leker med tanken att vi hade en påse medpengar som kunde användas för avställning av kärn-kraftsreaktorer är det klart att frågan uppkommerhuruvida vi borde försöka att styra dessa resurser föratt få till stånd en avstängning i andra länder. Ochdetta i synnerhet som vi befinner oss i den situationenatt vi genom avveckling av reaktorer i indi-rekt på en internationaliserad elmarknad faktiskt ris-kerar att förlänga driftstiden hos de osäkra reaktorernai närområdet. Det är ett perspektiv som enligt minuppfattning är utomordentligt oroande.På den socialdemokratiska partikongressen disku-terades den här frågan, vilket jag tog upp i min inter-pellation. Man sade i sitt beslut att säkerhetskravenskall vara desamma vid alla kärnkraftverk.Även om jag inte hör till dem som betraktar den so-cialdemokratiska partikonkressen som kongressenmed stort K kan jag inte låta bli att erkänna att jagändå följde kongressen med ett visst intresse, särskiltnär det gällde dessa frågor - dra nu inte alltför vittgå-ende slutsatser av det, vet ju att var partistyrelsenstalesman och accepterade denna formulering på par-tistyrelsens vägnar. Jag vet också att många LO-företrädare fäste ett mycket stort avseende vid dennaformulering. Mot den bakgrunden tycker jag - utan attföregripa några energipolitiska energiöverläggningar- att det är högeligen relevant att ställa näringsminis-tern frågan: Vilka slutsatser drar näringsministernegentligen av just den här meningen i ert kongressbe-slut?Anf. 14 ()Herr talman! Angående detta med avstängning iandra länder vill jag först vända mig till MikaelOdenberg. Eftersom har deltagit iEnergikommissionen där också jag har varit ledamotkänner han ju till det som sägs utomlands om detta. Vivet vad de litauiska myndigheterna säger om ett så-dant resonemang när det t.ex. gäller . Så vikan helt enkelt bortse från mycket i den diskussionen.Lennart talade om underlagen, kantigheteroch saker som inte togs med i Energikommissionensarbete. Jag har ju varit med i kommissionen och jagkan säga att alla de delar som vi enligt medierna intehar haft på bordet, de har verkligen funnits med. Dehar bedömts och värderats, och sedan har man kanskei den politiska slutprodukten försökt att väga sammandet som är realistiskt, rimligt och möjligt.