prot · GJ0998 · 1996-05-23 00:00:00 — Men minfråga kvarstår och blir kanske ännu enklare: Om ochnär kommer ett förslag om en tioårig grundskola atthamna på bord?Anf. 106 Statsrådet ()Herr talman! Jag sade att jag tycker att det är vik-tigt att vi inte för en diskussion som bara utgår ifrånantalet år eller hur lång skolplikten skall vara eller vidvilken ålder den skall börja gälla, även om den fråganockså kan diskuteras. Det viktiga är att diskutera hurvi kan höja kvaliteten så att vi faktiskt når ett bättreresultat för alla de barn som finns i verksamheten. Vivet ju att ett av de största problemen i skolan äratt vi fortfarande har en skola där det finns förlorare,barn som lämnar med otillräckliga kun-skaper och ofta med knäckt eller dåligt självförtroen-de. Detta är ett av de allvarligaste problemen.Ett sätt att motverka den utvecklingen är att höjakvaliteten och ha en närmare integration av verksam-heten under de första viktiga åren. Vi har valt att nugå vägen via en integration av den allmänna försko-lan, där i princip alla sexåringar deltar, och grundsko-lan för att kunna skapa en verksamhet där vi möterbarnen utifrån deras förutsättningar och behov.Anf. 107 FÖRSTE VICE TALMANNENDärmed är frågestunden avslutad i enlighet medvad jag meddelade inledningsvis. Det är många somytterligare har begärt ordet, men med de nya bestäm-melserna om att frågestunden skall vara blott en tim-me blir det att försöka komma igen nästa gång.Jag tackar statsråden för att de har kommit hit ochvelat svara på kammarens frågor.5 § (forts. från 3 §) Vissa frågor om personligassistans (forts. SoU15)Anf. 108 () replikHerr talman! Som vet hadevi ett avslagsyrkande på propositionen. Vi kommycket långt i diskussionen, och betänkandet är vä-sentligt förbättrat. Men det kvarstår en besparing utankonsekvensanalys. Det kan knappast förvåna KerstinWarnerbring att vi då står kvar vid avslagsyrkandet.Avslag innebär ju att reformen ligger kvar oförändrad.Vi prioriterar de besparingar vi gör. Vi gör storabesparingar, men inte på de svagaste. Om inte Cen-tern kan lyckas att hitta 215 miljoner på något annatställe än hos de handikappade så tycker jag att det ärmärkligt. Ni säger att de besparingar ni gör drabbarbara administrationen. Det är inte alls visat att det ärså. Vi vet inte om det drabbar de handikappade.Om det är några som har lagt fram kärva bespa-ringsförslag på röststarka grupper är det vi. Det ärverkligen inte populism. Därför lägger vi t.ex. framett förslag om en extra karensdag. Det berör dem somkan styra sin tillvaro litet bättre och som har arbete.De är många och de är röststarka. Det är verkligeninte opportunism att lägga fram ett sådant förslag. Gårman däremot på de små röstsvaga grupperna, somKerstin Warnerbring gör, är det betydligt mer attsegla efter minsta motståndets lag.Anf. 109 ()replikHerr talman! Låt mig ge ett direkt svar till LeifCarlson. Det förvånar mig att avslagsyrkandet stodkvar efter alla de diskussioner vi har haft i socialut-skottet. Det framgick klart och tydligt att besparingar-na icke skall ske så att de drabbar de handikappadedirekt. Besparingarna sker på så sätt att man klartsärskiljer kommunernas kostnadsansvar från statenskostnadsansvar.Leif säger att inte går in ochsparar på de svaga grupperna. För mig, herr talman, ärdet fullständigt självklart att sådana saker som per-sonlig assistans, som vi nu diskuterar, hälso- ochsjukvård osv. skall finansieras solidariskt. Lika själv-klart syns det mig då att skattesänkningar i modera-ternas storlek och indragningar i mångmiljardklassenfrån kommunerna definitivt hotar möjligheterna attupprätthålla välfärdssystemen betydligt mycket merän de besparingar som socialutskottet nu föreslår på215 miljoner. Dessa besparingar görs genom att ef-fektivisera redovisningen av personlig assistans ute ikommunerna.Anf. 110 () replikHerr talman! Det hjälper inte hur många gångerKerstin Warnerbring säger att detta inte skall göras påde handikappades bekostnad. Det är inte visat att detgår att genomföra dessa administrativa besparingarutan att det drabbar dessa grupper. Det är detta vi villse.Sedan är det nog så, , att detknappast försämrar för de handikappade om mansänker skatter som hindrar tillväxt och arbete. Får vitillväxt och tar bort de skadliga skatter som hindrarnyanställning och produktionstillväxt får vi resursertill de handikappade. Men det är tydligen något somCentern har väldigt svårt att förstå.Anf. 111 ()replikHerr talman! Det senaste har vi inga som helstproblem med att förstå. Vi har kommit med otroligtmånga förslag i den vägen.Vid det här laget finner jag det ganska meningslöstatt om och omigen återupprepa hur dessa besparingarpå 215 miljoner skall göras. Om verkli-gen hade varit intresserade av att se hur detta skall gåtill hade de inte yrkat avslag på propositionen utanställt samma villkor som vi har gjort, nämligen attdetta icke får drabba de handikappade. hadede också uttryckt det som jag har sagt,nämligen att det är oändligt viktigt att vi nu följer uppdetta i fortsättningen och ser till att försäkringskassoroch kommuner kan samarbeta om de olika fallen ochgör det på rätt sätt. Det är den absolut enda möjlighe-ten vi har att säkerställa den här reformen som är såviktig för framtiden, och för framtida funktionshind-rade personer också.Anf. 112 ()Herr talman! Rätten till personlig assistent hargjort det möjligt för människor med stora och kompli-cerade funktionshinder att leva ett värdigt liv. Plötsligthar den funktionshindrade fått makten över sin egenkropp och sitt eget privatliv. De får själva bestämmavem de skall få hjälp av i de mest intima situationernai sitt liv och vad omgivningen skall få reda på.Inte minst för barn och ungdomar har rätten tillpersonlig assistent inneburit en naturlig frihet frånföräldraberoendet. kan barnen och ungdomarnadelta i aktiviteter utan att alltid vara beroende av sinaföräldrar. Tonåringarna kan stanna ensamma hemmamed en kompis och få ha sina egna hemligheter därinte föräldrarna lägger sig i.För föräldrarna har rätten till personlig assistentinneburit möjlighet till förvärvsarbete utanför hemmetoch möjlighet till ett eget vuxenliv utan att ständigt hadygnet-runt-jour. Föräldrarna har fått möjlighet ochtid att ägna sig åt syskonen i familjen som annarsalltid får stå tillbaka för det funktionshindrade barnetsbehov. Man kan nästan säga att man lever som envanlig familj.Herr talman! Låt mig få berätta om . haren hjärnskada sedan födseln. Hon är svårt rörelsehind-rad, kan inte vända sig i sängen, inte sätta sig upp, intesitta utan specialanpassade sitthjälpmedel, inte använ-da sina händer för äta eller skriva. Hon behöver hjälpmed allt praktiskt. har inget tal. Hon kan säga jaeller nej. Hon använder bliss-språk, men har storasvårigheter att peka.Sara är en frisk, pigg, glad och nyfiken tonåringsom går på högstadiet i en vanlig grund-skola. har alltid varit med i familjens och klas-sens aktiviteter, och familjen vet att hon är respekte-rad för den hon är.När skulle börja skolan, i en vanlig grundsko-leklass, var det en stor utmaning med tanke på henneshandikapp. Familjen var överens om att måste fååka hem när skoldagen var slut och inte tvingas varaborta även för att detta skulle fungera.Saras mamma slutade då sin anställning för att få varahemma på heltid och ta hand om när hon inte vari skolan.Saras mamma berättar: Jag förstod också att per-sonalen i skolan kände en trygghet i att veta att jagfanns till hands om något skulle inträffa. Detta inne-bar att jag levde ett liv där jag lämnadeupplysning till skolans personal om vad jag gjordeoch var jag befann mig. Jag blev ju också den somfick samordna och planera alla kontakter och insatserrunt Sara.Även fritiden präglades av behov av att all-tid ha en person som kände henne väl i sin närhet.Hon kan aldrig lämnas ensam fastän hon nu är 14 år.Om hon skulle följa med när vi skulle till tandläkaren,frissan eller annat var det inte bara de rent praktiskahindren utan också den extra tid det tog för att görahenne i ordning för utfärden som påverkade helalivssituationen. Det handlade om att planeranoga. Ofta möttes vi föräldrar i dörren för att hinnamed.När trädde i kraft kände vi att det kanskeskulle kunna förändra situationen för , som be-hövde göra sig fri från oss föräldrar och resten avfamiljen. beviljades personlig assistans och kun-de nu i sitt liv komma hem och varaensam hemma utan mamma och pappa eller farmor,bara hon och assistenten.Jag har ett starkt minne från den allra första tidennär jag hade börjat arbeta. Jag kommer hem. Saraslillebror och en grannpojke sitter och spelar spel på endator. Jag frågar: Var är ? Hon har gått ut, sägerde litet nonchalant. Då, , stannar allt.Jag bara står där och tänker: har gått ut. ,som inte kan förflytta sig själv , har gåttut.Herr talman! Det är på grund av vad jag nu berät-tat som det är så viktigt att vi när vi nu gör föränd-ringar i reformen gör det på ett mycket varsamt sätt.Jag är därför mycket glad över att min motion, So16,fått en positiv och välvillig behandling. Utskottet harmycket tydligt fastslagit att ingen grupp som för när-varande omfattas av personlig assistans helt får ute-stängas. Personer med t.ex. enbart psykiska eller me-dicinska funktionshinder bör även i fortsättningenvara berättigade till personlig assistans i vissa speciel-la fall.Herr talman! Det gläder mig också att utskottet såklart tagit ställning emot en kommunalisering avpersonlig assistans, där behoven överstiger 20 timmarper vecka.Mina erfarenheter är, precis som Hans Karlssonockså påpekat, att det krävs ett stort kunnande och enbred kompetens för att handlägga dessa ärenden. Dåfordras det erfarenhet, vilket små kommuner ochkommundelar inte har möjlighet att upprätthålla pågrund av för få ärenden. Risker finns då för att det blirstora skillnader i bedömningarna mellan de olikakommunerna i landet.Herr talman! Utskottet understryker att kontinuite-ten och tryggheten i det personliga stödet inte fårurholkas, och att det därför är särskilt angeläget attförsäkringskassan och kommunerna har en nära sam-verkan i dessa fall. Utskottet visar också på godalösningar i vissa kommuner. Detta tycker jag är oer-hört viktigt, men jag saknar en ändring i lagtexten i§ 9 a för att man skall kunna åstadkomma vad utskot-tet i detta fall avser.Herr talman! Det som förvånar mig är att utskottetinte gjort någon som helst besparing på det administ-rativa bidraget till kommunerna och till kooperativen,som uppgår till , vilket jag tyck-er är en alldeles för generös ersättning. För exempel-vis en svårt handikappad person som är i behov av 80timmar får kommunerna i administrations-bidrag, alltså enbart för att administrera bidraget,. Har kommunen därtill flera assi-stenter kan vinsten bli betydande även efter avdrag förutbildning o.d.Min fråga till är därför: Har utskot-tet tittat på möjligheten att spara på administrationsbi-draget till kommunerna?Herr talman! Jag har för övrigt inget yrkande, utanställer mig bakom betänkandet i dess helhet.Anf. 113 HANS () replikHerr talman! Jag tänker inte polemisera medSonja utan i stället försöka svara på denfråga hon ställer.Vi har varit inne på frågan om på vilket sätt be-sparingen kan uppnås och om det finns alternativtidigare. Vi har i utskottet också diskuterat att spara iadministrationsersättningen.Det är två eller egentligen tre huvudmän inblanda-de. Det handlar om gränsdragningar och kostnads-ansvar för respektive kommun och stat. I överlägg-ningarna mellan staten och kommunerna har mankommit fram till att inte röra administrationsersätt-ningen , utan i stället se till att leva upp tillden gränsdragning vad gäller kostnadsansvaret somman var överens om när reformen infördes. På detsättet uppnår man också den besparing på 215 miljo-ner som finns angiven i propositionen och i betänkan-det.Anf. 114 () replikHerr talman! Jag har hört att harsagt en del runt detta tidigare. Det som förvånar migär att kommunerna i detta fall faktiskt får ett extrabidrag. Det kallas för administrationsbidrag, men detär egentligen ett extra resursbidrag. Det borde välkallas för någonting annat och inte ingå i just handi-kappersättningen?Anf. 115 HANS () replikHerr talman! Det är riktigt att en del av dessapengar används till annat än administration. Det finnsen ekonomisk reglering mellan staten och kommuner-na, och vilka pengar som går till vad är inte alltid sålätt att se.Vi har från utskottets sida pekat på detta och sagtatt regeringen har möjligheter att, om man så finnerlämpligt, se över ersättningen. Nivån bestäms avregeringen. Regeringen behöver i detta fall inte gå tillriksdagen. Därför är det upp till regeringen att göranågot ytterligare och ta upp diskussionen på dettaområde med kommunerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 6 §. )6 § Vissa hälso- och sjukvårdsfrågorFöredrogsSocialutskottets betänkande 1995/96:SoU17Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor (förnyad behand-ling)Anf. 116 ()Herr talman! Jag vill först hänvisa till den debattom hälso- och sjukvårdsfrågor som redan avhållits.Den moderata synen på sjukvården finns klart doku-menterad i protokoll. Vi står givetvis bak-om vår reservation, nr 1, i alla delar, men eftersomden av praktiska skäl delats upp på fem moment nöjerjag mig för att spara med att yrkabifall till reservationen i mom. 1.Herr talman! Vad gäller destruktiva rörelser harnu i sitt yttrande understrukitdet som också socialutskottet framhöll och som jagmycket starkt poängterade i debatten, nämligen att detinte rör sig om kartläggning av rörelser utan om demedicinska problemens omfattning och hur dessaproblem bäst bör handläggas för rehabilitering avifrågavarande patienter.Som jag sade i förra debatten får det enligt mode-rat mening inte vara frågan om någon kartläggning avolika rörelser och organisationer, utan det handlar omhur man bättre kan hjälpa människor som enligt rap-porten kommit till skada, och där våra kunskaper omhur man hjälper är dåliga.Konstitutionsutskottet poängterar detta, och viktenav respekt för yttrande- och religionsfrihet. yttrande sammanfaller helt med denuppfattning som socialutskottet hade och har i frågan,som också uttrycks i skrivningar och i debatten. Vihar därför ansett att det inte finns något skäl attkomplettera utskottets skrivning i detta ärende, efter-som vi därmed ansluter oss till hela konstitutionsut-skottets yttrande i frågan. Vi anser det självklart attregeringen när man skriver direktiv tar konstitutions-utskottets yttrande i beaktande.Herr talman! Jag har därför litet svårt att se att kdsreservation tillför någonting. har helatiden avsett den smala inriktning som konstitutionsut-skottet framhäver i sitt yttrande. Det rör sig alltsåenligt min mening inte om någon ny insnävning avuppdraget, utan det är precis detta vi avsett. Därförmenar jag att reservationen är onödig.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 117 ()Fru talman! Redan när vi förra gången behandladedetta betänkande och frågan som där benämns de-struktiva rörelser poängterade jag att ett tillkännagi-vande som också stod bakom gäller attkartlägga omfattningen av problemet för att ur etthälso- och sjukvårdsperspektiv få kunskap om vilkenvård och behandling som bör kunna erbjudas de somdrabbas. Att närmare gå in på frågor om religions-och yttrandefriheten ligger däremot utanför socialut-skottets kompetensområde.Konstitutionsutskottet har också utgått från att detär detta som tillkännagivandet innebär. Det är bra,herr talman, att det nu är klarlagt. Därmed yrkar jagäven bifall till reservation nr 2 om moti-veringen till mom. 1 och 2, angående de övriga frågorinom hälso- och sjukvården som behandlas i betän-kandet, samt i övrigt bifall till utskottets hemställan.Anf. 118 ()Herr talman! Vi hade en debatt om detta betän-kande . Därför avstår jag från att kommen-tera det ytterligare. liberalerna står bakomde reservationer vi har till betänkandet, men för tidsvinnande yrkar jag bifall enbart till mom. 2 i reserva-tion 3 om den fria etableringsrätten. Men partiet stårsom sagt bakom de övriga reservationerna.Betänkandet återförvisades för att konstitutionsut-skottet skulle kunna behandla mom. 12 om de de-struktiva rörelserna. Det var en återförvisning somFolkpartiet liberalerna ställde sig bakom. har på ett utmärkt sätt i ord uttrycktdet som var socialutskottets avsikt när vi skrev att denutredning vi ville få till stånd om aktuell patientgruppshälso- och sjukvårdsbehov skall ske med beaktande avreligions- och yttrandefriheten.KU:s yttrande ingår i sin helhet i betänkandet ochanger därmed tydligt förutsättningarna för den kom-mande utredning som skall genomföras för att tillgo-dose detta hälso- och sjukvårdsbehov. Sedan vill jagtillägga att yttrandet från KU kan få en vidare an-vändning. Det är utomordentligt väl utformat. Detklargör pedagogiskt på ett väldigt enkelt sätt för osssom inte är jurister vad som gäller för dessa våragrundläggande rättigheter.Anf. 119 ()Herr talman! För att spara tid för kammarensärenden yrkar jag bifall enbart till reservation 10 av-seende mom. 11 och avstår från övriga yrkanden.Också jag tycker att det är utmärkt med KU:s ytt-rande och vårt förslag. Jag har den enda anmärkning-en, som jag även har framfört i utskottet, att jag tyckeratt ordet kartläggning är litet olyckligt valt. Men detär inte så mycket att göra åt . Vad det handlar om äratt höja kunskapsnivån på detta område, som kanskeär litet av en svart fläck för oss. Det finns ett behov attta reda på litet mer vad det handlar om.Anf. 120 ()Herr talman! Detta betänkande har vi debatterattidigare. Jag nöjer mig därför med att säga att jagtycker att det är bra att socialutskottet vidhåller sintidigare bedömning när det gäller de destruktiva rörel-serna. Jag har svårt att förstå den oro som detta besluthar skapat i vissa grupper. De som anser sig bedrivaseriös verksamhet borde inte ha någon anledning attkänna oro.I övrigt yrkar jag bifall till reserva-tioner 5, 9 och 14.Anf. 121 ()Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationerna 6, 7 och 11 och hänvisar som övrigaföreträdare till protokollet från där sjuk-vårdsbetänkandet behandlas.Det är väldigt roligt för mig att höra att det är såmånga som är så glada över konstitutionsutskottetsyttrande. Det är jag naturligtvis glad för, eftersomåterremissyrkandet kom ifrån mig. Jag är också gladöver det sätt på vilket harhandlagt frågan. Det har på ett föredömligt sätt spaltatupp frågan.Det som har sagt stämmerenligt min mening helt överens med den åsikt som vikristdemokrater har. Jag vill verkligen än en gångbetona att vi på intet sätt vill sätta oss emot att manfår hjälp när man drabbas av någonting som kännssom ett övergrepp.Jag vill läsa litet ur be-dömning. "utgår från att detunderlag som den av socialutskottet föreslagna utred-ningen skall ge avser stöd- och hjälpinsatser inomolika samhällsorgan, främst hälso- och sjukvården, förmänniskor som av speciella skäl befinner sig i psykis-ka krissituationer samt att dessa insatser inte skallinnebära åtgärder som sätter de grundläggande fri-och rättigheterna i fara. Vidare utgår konstitutionsut-skottet från att det inte blir fråga om en statlig kart-läggning eller informationskampanj mot vissa utpeka-de rörelser.Med det anförda har från desynpunkter utskottet har att beakta inte någon erinranmot socialutskottets förslag om ett tillkännagivande. "Det är oerhört viktigt att det finns med. Det ärprecis därför som det finns en motivreservation frånmig som kristdemokrat, nämligen nr 11. Jag tycker attdetta skall sägas tydligt. Jag yrkar bifall till reserva-tionen.Anf. 122 ()Herr talman! Huvuddelen av detta betänkande har,som flera talare redan sagt, behandlats tidigare. Inteheller jag tänker återupprepa någonting från den de-batten.När det gäller de destruktiva sekterna har flera ta-lare här på ett bra sätt beskrivit vad som har varitsyftet med utskottets behandling av den delen avbetänkandet. De har vältaligt klarat ut vad syftet medtillkännagivandet har varit. Bl.a. ochBarbro har gjort detta. De har ocksåtolkat KU:s yttrande på precis samma sätt som jag villgöra. Då jag i övrigt inte har något i sak att tillägga iden delen avstår jag från att diskutera den, utan nöjermig med att yrka bifall till utskottets hemställan ochavslag på de reservationer som har framförts.Anf. 123 ()Herr talman! Jag lyssnade på debatten med väldigtstort intresse när ärendet var uppe förra gången. Jagvar litet kluven till att det kom tillbaka, men medtanke på den tolkning och kanske också misstolkningsom fanns och den text och de motiv som låg bakombetänkandet är det kanske bra att det ändå fick dennaytterligare belysning.När vi behandlade frågan i konstitutionsutskottetkonstaterade vi bl.a., efter en längre genomgång av deaktuella frihetliga lagarna, att en i allmänhet straffbarhandling inte är skyddad därför att den förekommer ireligiösa sammanhang. En sådan missuppfattningförekommer emellanåt. Å andra sidan konstaterarutskottet också att med utgångspunkt ifrån de frihetersom finns, inte minst på religionsfrihetens område, ärdet inte fråga om att staten vare sig skall eller kangöra en kartläggning eller utföra en informationskam-panj mot vissa utpekade rörelser.Jag tycker kanske också att det hade varit kläd-samt av socialutskottet att föra in något mer av dennaargumentation i sin bedömning. Dock tycker jag inteatt kds kan sägas dra de riktigt rätta slutsatserna avKU:s yttrande. I reservationen sägs att KU väsentligtbegränsat utredningen. Det hänger naturligtvis sam-man med hur man tolkade det tidigare nämnda upp-draget. KU säger att man inte ser socialutskottetsbeslut som ett fullständigt utredningsdirektiv. Därförfinns det, med den hänvisning som finns till det digramaterialet i KU:s yttrande, anledning att nöja sig medden aningen torftiga formulering som finns i socialut-skottets bedömning.Jag tror att det är viktigt att vi ser religionen i ettdelvis nytt perspektiv. Debatten i denna kammare, imedierna och på andra ställen bör utvidgas. Jag troratt det är riktigt och viktigt med en neutral och re-spektfull hållning till religionen och till religiösagrupperingar. Men jag tror också att det är viktigt attreligiösa grupper inser att det finns demokratiskaspelregler, och att en respektfull människosyn krävs iett modernt samhälle.Jag tror att vi har mycket att lära oss. Det finnskunskap som behöver spridas, och detta betänkandekan ge anledning till en sådan fördjupad kunskap. Jagtror också att vi måste skaffa oss en mer nyfiken ochrespektfull hållning till religionen. Den är en del avstora konflikter mellan mänskliga grupperingar. Mendet är också av värde för många människor att kunnaträ upp sina egna värdemönster i de religiösa ochkulturella strukturer de kommer ifrån.För att nämna något dagsaktuellt tror jag att vi haren hel del att lära oss av någon som , somtalar positivt inte bara om sin religion utan också omandras. hamnar vi i ett litet inskränkt, väster-ländskt dogmatiskt tänkande.Jag välkomnar den diskussion jag hörde ,och den som har ägt rum i kortformat här . Jagyrkar bifall till utskottets hemställan i betänkandet,och avslag på kds reservation.Anf. 124 ()Herr talman! tog ganskagod tid på sig efter återremissen av ärendet. Ordenvägdes på guldvåg, eftersom detta ur många olikaaspekter är mycket känsliga frågor.Nu har utskottets förste talesman ,men också de andra partirepresentanterna som tillhörmajoriteten, gjort olika deklarationer med anledningav socialutskottets förslag om s.k. destruktiva rörelser.Dessa uttalanden har naturligtvis ingen formell bety-delse för beslut. Det vi beslutar om är detsom utskottet har skrivit i sin bedömning. Där hänvi-sas inte till KU:s hela bedömning, utan bara till enmening, som dessutom är stympad.Det betyder att nu inte formellt kommeratt ställa sig bakom de avgränsningar som konstitu-tionsutskottet har gjort. Kvar står sådana ord somtidigare väckte anstöt, dvs. "kartlägga", "förebygga"och "sprida".