prot · GK094 · 1996-09-20 00:00:00 — Det kommer att vara en stimu-lans till byggbranschen och naturligtvis även en hjälpför de många nya studenter som skall få utbildning.Vi bygger ut miljöersättningsprogrammet som ärett stort stöd till landsbygden. Det ger oss också 300nya miljoner från EU-budgeten. De tillförs ossutifrån och kommer naturligtvis också att ha storbetydelse.Vi genomför förändringar av arbetsrätten som in-nebär att det blir lättare att anställa folk i en konjunk-turuppgång. Det är precis den situation vi står inför.Undersökningar som har gjorts tyder på att ganskamånga små företagare faktiskt planerar att anställafolk i den här konjunkturuppgången. Detta är kopplattill dessa förändringar.Den stora stimulansen som kommer och som allt-för ofta glöms bort är effekterna av den sjunkanderäntan. När satt i regeringen gav betygetpå den regeringen skyhöga räntor. Vi har fått nedräntorna mycket kraftigt . Jag troratt vi får en fortsatt nedgång. Det är klart att det är enstimulans till ökad sysselsättning.Anf. 13 BO () replik:Fru talman! Ännu har inte räntorna nått ned tillden nivå de låg på i februari 1994.Det är ganska intressant eller beklämmande - väljdet ord som passar - att höra hur be-römmer sig av att man nu skall lindra den dubblaskatten på investeringar för vissa företag. Man skalllindra den höga kostnaden vad gäller arbetsgivaravgif-ter för vissa företag. Man skall genomföra vissa be-gränsade förändringar i arbetsrätten.Vad gjorde den regering som nu till-hör ? Den införde full dubbel skatt påinvesteringar, den återreglerade arbetsrätten drama-tiskt och den höjde arbetsgivaravgifterna för alla.Nu erkänner att de gjorde fel. gårde litet tillbaka med mycket små steg, men det räckerinte. säger han här inför kammaren att den politiksom den regering som han nu tillhör förde hösten1991 och 1995 var helt felaktig. Det är vad säger. Det skrev han ju också i debattartikel omdubbelbeskattningen i . Där är vi överens i sak, även om han harändrat uppfattning i regeringen.Problemet är att arbetslösheten är högre änden var 1994. Arbetslösheten ökar, och människorlider av arbetslösheten. Jag tycker att det skulle be-kymra . Hans jobb är kanske inte såtryggt, men han får måhända ett nytt direktörsjobbefter 1998. Vad vet jag? Men det finns människorsom inte ser någon framtid och lider av arbetslöshe-tens gissel. Då skriver ni att det krävs fler åtgärder. Nitalar om ett antal tunga områden, men ni lägger intefram några förslag. Det är det som jag, kräver av landets regering.Om ni vet hur man skall kunna lindra detta ochminska arbetslösheten måste ni lägga fram förslagennu. Vi lade fram våra förslag , och de avvisa-des. Varför sviker ni de arbetslösa, ?Varför sviker ni de änkor som vi enligt er uppfattninginte längre har råd att betala de pensioner de var utlo-vade? Varför sviker ni de människor som skall betalaarbetslösheten?Anf. 14 Finansminister ():Fru talman! Till skillnad från har jagfaktiskt en viss erfarenhet av att jobba i näringslivet.Det är en nyttig erfarenhet för mig som jag har storglädje av. Jag skäms inte för den. harväl mest ägnat sig åt att skriva moderata partipamflet-ter. Det ger naturligtvis en oerhörd insikt i vilka vill-kor som är gynnsamma för en bra utveckling i detsvenska näringslivet.Vi fick höra här att räntan var låg i februari 1994.Det är mycket intressant. Jag kan riktigt se framförmig hur en moderat politruk har letat i statistiken ochhittat när räntan var låg. MenBo Lundgren förtiger eller känner inte ens till att vihade en våldsam ränteökning efter februari 1994.Förtroendet för den borgerliga regeringen försvanntotalt. Det var en våldsam räntestegring efter februari1994, eftersom man då såg att den regeringen inteskulle komma att göra något. Den hade gett upp ochtappat kontrollen över utvecklingen. Därför var räntanpå en skyhög nivå under valrörelsen, Bo Lundgren.Det är den mycket höga räntan som vi sedan succes-sivt har nedbringat genom vår ekonomiska politik.Det är sanningen. Att ljuga med statistik genom attplocka fram enstaka månadssiffror visar bara hur svagargumentationen är.Sedan håller jag med om att när detgår dåligt - det må vara i landets politik eller i ettföretag - skall man byta ut ledningen. Det var vad detsvenska folket gjorde i valet 1994.Nu håller vi på att röja upp i konkursboet. Vi harkommit en bra bit på vägen när det gäller statsfinan-serna. Vi skall klara de andra uppgifterna också. Menjag vill säga redan nu att en mandatperiod inte räckerför att röja upp i detta träsk. Vi behöver mer tid. Vibehöver, och vi skall få, väljarnas mandat för en fort-satt socialdemokratisk politik så att vi klarar målet atthalvera den öppna arbetslösheten och såatt vi klarar att få fart på det här landet igen. Jag ärövertygad om att vi klarar den saken.Anf. 15 () replik:Fru talman! Det är faktiskt inte att undra på att re-geringen har interna motsättningar och stridigheterom den ekonomiska politiken. Om i deinterna diskussionerna låter på det sätt som han gjordehär i kammaren - statsministern inledde för övrigtregeringsförklaringen på samma sätt - finns risken attnågon tror att det är sant. Detta har ju hörts ganskamånga gånger. Det är sannolikt att några successivttror att det är så. Då får man en alldeles felaktig grundför att åtgärda problemen på rätt sätt.Då kommer folk att tro att man skall göra precistvärtom mot vad de gjorde som uppenbarligen skapa-de alla problem. Då får man precis den här tonviktenpå traditionalistisk socialdemokratisk politik sominnebär mera skatt på en och annan höginkomsttagare,mera bidrag till olika offentliga system och mindrefrihet och möjlighet för företagande. Detta leder tillden misslyckade kamp mot arbetslösheten som rege-ringen nu bedriver.Som ett litet bidrag till denna falska historiebe-skrivning vill jag nämna vad finansministern sade isitt första anförande. Han sade då, som bevis på sinegen framgång, att den största enskilda besparings-posten var minskade statsskuldsräntor på 19 miljar-der. Jag tror att det var det han kom fram till så små-ningom. råkar det vara totalt fel. Den största en-skilda besparingsposten är med största sannolikhet BoKönbergs förslag till förändrad arbetsskadeförsäkring.Jag tror att det har sparat ungefär 80 miljarder kronorjämfört med om ingen åtgärd hade vidtagits. Detröstade ni naturligtvis emot. Vi har sparat dessa 80miljarder trots ert motstånd. Det illustrerar hur lättman hamnar fel om man har fel utgångspunkt.Min huvudfråga var: Hur vill regeringen få nedarbetslösheten? Den frågan har inte besvarats. ErikÅsbrink räknade upp olika saker i ett meningsutbytemed . Det var utbildning, ,småföretagsprogram och diverse annat. Men poängenär ju att alla dessa ting var väl kända redan i vårpro-positionen. Man räknade ju upp samma saker då.Dessa saker har varit kända , nästan etthalvt år. Om det finns någon ordning och reda påFinansdepartementet numera har man väl tagit medeffekterna av dessa redan beslutade och kända åtgär-der i de prognoser som man lägger fram.Det här innebär ju att effekterna av dessa åtgärderredan finns inbakade i de prognoser som visar attpolitiken misslyckas. Min fråga kvarstår alltså. ErikÅsbrink kan inte smita undan den genom att hänvisatill saker som beslutade om eller fåttveta , för dessa har man ju redanräknat med!Om man jämför med vårpropositionen är proble-met faktiskt nästan allvarligare än man skulle kunnatro. Vad som har hänt är nämligen att manhöjt tillväxttalen - konjunkturen går litet bättre - mentrots detta är läget på arbetsmarknaden sämre. Trotsbättre produktion är färre människor i arbete. Detillustrerar ju att det finns något grundläggande fel, ettrejält strukturellt problem på arbetslöshetssidan. Därkvarstår min fråga: Vad tänker regeringen göra för attkomma till rätta med arbetslösheten?Anf. 16 Finansminister ()replik:Fru talman! Kortsiktigt har vi fått vissa negativaeffekter på sysselsättningen, av skäl som är intressantaatt titta på. Ett är att produktiviteten förbättras mer änvi tidigare räknade med. Kortsiktigt kan det ge nega-tiva sysselsättningseffekter. Långsiktigt är det natur-ligtvis bra att produktiviteten förbättras. Ett annat skälär att medelarbetstiden ökar. Mäter vi sysselsättning-en i arbetade timmar är utvecklingen betydligt bättre,men eftersom genomsnittsarbetstiden ökar blir detinte lika många människor som arbetar. Det här berorinte främst på att folk arbetar mer övertid, även omdet också förekommer, utan bl.a. på att sjukfrånvaronhar minskat. Även det är ju i grund och botten någotpositivt som vi inte skall beklaga oss över.Det här är kortsiktiga effekter, och det viktiga ärnaturligtvis hur det går framöver. Det är det som våruppmärksamhet och kraft skall ägnas åt.Jag skall inte upprepa det jag sade till Bo Lund-gren; jag har redan räknat upp en lång rad åtgärdersom till stor del ännu inte har börjat fungera. AnneWibble säger nu att vi har räknat in det där i våraprognoser och att det inte räcker. Då vill jag säga: Vihar varit väldigt försiktiga när vi har räknat oss tillgodo sysselsättningseffekter av de här åtgärderna,eftersom man inte vet exakt hur stora de blir. Jag villsäga att vi ligger på den försiktiga sidan när vi tarhänsyn till dem. Det är mycket möjligt att vi får störreeffekter, särskilt som vi nu står inför en konjunktur-uppgång. Även där är det vanligt att man underskattarkraften i uppgången när den väl kommer. Vi får allt-fler tecken på att det kommer en sådan uppgång, ochden senaste informationen är delvis så ny att vi inteens har kunnat beakta den när vi spikade våra progno-ser.En sak som jag inte hann lägga fast i replik till BoLundgren är att den sänkta räntan har en oerhördstimulanseffekt i svensk ekonomi, och det vet ocksåAnne . Men det tar tid innan den slår igenom.Det kan ta mellan ett och innan företagen fattarde investeringsbeslut som är beroende av en lägreränta, och för den delen även innan enskilda männi-skor vågar fatta beslut om att spendera och satsa,såsom de inte har vågat tidigare, därför att de nu kän-ner en större framtidstro. Även detta tror jag kommeratt få stora effekter.Jag vill på nytt säga att om de åtgärder vi har vid-tagit inte räcker - och de är ganska många - är visjälvklart beredda att vidta fler åtgärder. Och kom nuinte och säg att vi borde ha gjort allt detta. Det gårinte till så i politiken att man gör allting en gång föralla och sedan har regerat färdigt. Vi kommer attfortsätta regera, och vi kommer att fortsätta att vidtaåtgärder på sysselsättningsområdet och även på andraområden. Det är ingenting konstigt med detta.Vi har viktiga strukturåtgärder som vi måste arbe-ta med. Det står i finansplanen, och jag kan upprepadet. Det är viktigt att ha en fungerande lönebildning,en bra pensionsreform, en bra energipolitik, en välfungerande offentlig sektor och en väl fungerandearbetsmarknad. Allt detta är viktiga uppgifter som vihar framför oss och som vi skall jobba med under dekommande åren.Anf. 17 () replik:Fru talman! försöker säga att pro-blemen är kortsiktiga och att arbetsmarknadsläget isjälva verket kommer att bli mycket bättre på längresikt. Men det är ju inte sant; det är i varje fall inte dethan säger i sin proposition. Läget där är att arbets-marknadssituationen förblir kritisk, för att inte sägamycket kritisk, . Det kan väl ändå intevara så att politiken är utformad och attde arbetslösa skall behöva vänta innan delångsiktiga effekterna inträder?Jag bestrider inte alls att några åtgärder kan hapositiva effekter på lång sikt. Vad min kritik handlarom är att det är så uppenbart otillräckligt, eftersomregeringen inte ens uppnår det mål man själv satt upp.Erik säger vidare att räntorna har sjunkitkraftigt och att det ger en positiv effekt. Ja, det voreväl katastrofalt annars, om inte räntorna skulle hasjunkit när inflationstakten lyckligtvis har blivitmycket lägre. Sanningen är tyvärr att den reala räntanär väldigt hög i , bland de högsta i Europa.Det är en betydande bromskloss när det gäller att fåinvesteringar i och att få svenska konsumen-ters framtidstro att blomstra.Det låter bra, kan man tycka, när finansministernsäger att man skall göra mer om inte de här åtgärdernaräcker. Men en del av åtgärderna i det förslag somlagts på bord handlar inte om att göranya saker för att underlätta jobb genom företagandeutan om att man i stort sett har givit upp. Tankarnaom att införa någon sorts friår då människor skallförsörja sig på a-kassa är i själva verket bara ett ex-empel på hur man delar på jobben, hur man ger uppmöjligheten att skapa en sådan framtidstro och ettsådant företagsklimat i att alla människor somvill kan försörja sig på ett arbete. Den diskussion somibland förs inom socialdemokratin om att förbjuda allövertid utom ett mycket litet antal timmar är även denett uttryck för att man har givit upp och tror att manmåste dela på de arbetade timmar som finns. Jag harhört säga att han inte tror på det, men dåhar han väldigt dålig koll på vilka förslag det är somläggs fram i hans egen proposition. Den tolkning mankan göra av de förslagen är just denna uppgivenhet.Detta gör mig väldigt bekymrad, ty jag tror att detskapar en väldigt negativ spiral i det svenska samhäl-let.Jag skulle vilja be att fundera engång till på hur människor skall tolka det som ErikÅsbrink nu har sagt , nämligen att om dehär åtgärderna inte räcker skall man återkomma medfler. Den vanligaste tolkningen hos många människorriskerar att bli att det här är ett sådant där budskapsom man inte skall tro på, sådant där politikersnacksom inte betyder någonting. Då tror jag att man bidrartill att skapa ökat förakt och ökad misstro mellanpolitiker och medborgare, och det vore väldigt be-klagligt.Den andra tolkningen är att regeringen tycker attutvecklingen går ganska bra och därför inte har föravsikt att göra mer. Jag vill ogärna göra den tolkning-en, eftersom jag faktiskt inte tror att det förhåller sigså. Jag tror att och andra är djupt be-kymrade över arbetslöshetskrisen. Då återstår baratafatthet eller bristande insikt.Det är synd att det är så mycket som kvartill nästa val.Anf. 18 Finansminister ()replik:Fru talman! Jag får ransonera mitt inlägg litet, ef-tersom jag har ytterligare ett antal meddebattörer.Jag tycker det är signifikativt att när jag läggerfram en budget har debattörerna nästan ingenting attsäga, inte någon positiv kommentar, om att statsfinan-serna saneras så snabbt som faktiskt är fallet. Detär bra att vi debatterar arbetslösheten, för det är denstora och svåra fråga som vi har framför oss. Jag gårgärna in i den debatten. Jag kommer att ägna väldigtmycket tid - och det gäller hela regeringen - åt att taitu med de frågorna framöver, och vi har fått störremöjlighet att göra detta genom att få ordning på lan-dets statsfinanser. Men det är ändå signifikativt att niinte vill prata om de delarna av politiken, eftersom niju sade att vi där inte skulle klara de uppsatta målen.De mål vi satte upp var totalt orealistiska. Ni sadeprecis samma sak som ni nu säger om vårt arbetslös-hetsmål, att det inte gick att klara. Vi har visat att viklarar det och vi kommer också att klara att halveraden öppna arbetslösheten till år 2000.Anf. 19 ():Fru talman! Det är en litet intressant historisk ut-veckling att finansministern åberopar sina erfa-renheter som direktör i fastighetsbranschen. Det fannsen socialdemokratisk statsminister för länge sedansom myntade begreppet folkhemmet. Den här debat-ten borde kanske inte bara handla om hur man vårdaren fastighet, utan också hur man vårdar folkhemmet.Man måste ha en stark grund, det är alldeles riktigtErik . Man måste också ha en stark grund ifolkhemmet. Det ni har gjort är faktisktatt ni har börjat borra i denna grund genom att vården,omsorgen och skolan har fått för litet resurser, genomatt a-kassan har försämrats och arbetsrätten har an-gripits. Detta är grunden i folkhemmet, finns också en erfarenhet som jag tror att deflesta som sköter företag känner till. Det är att omman skulle få ett oväntat bra bokslut brukar man kun-na använda åtminstone en del av de pengarna till attinvestera i nya jobb och att utveckla företaget. Det ärmot den bakgrunden jag vill upprepa den fråga somjag ställde tidigare.Det är så att många kommuner och landstingrunt om i landet håller på och avskedar folk. går ut i arbetslöshet. De flesta är kvinnor. Denlilla enkla åtgärd jag avser handlar om betydligt mind-re pengar än vad regeringen angav i vårpropositionen.Det har visat sig att budgeten är betydligt starkare änförut. Kunde inte finansministern tänka sig att kom-munerna får behålla en del av de pengar som enligtgällande regler egentligen skulle ha krävts tillbaka tillstaten?Jag har för mig att inte bara var chefpå utan också ordförande i . I det sammanhanget förmodar jag att ErikÅsbrink har träffat väldigt många av näringslivetstoppar i . Det är mot den bakgrunden jag villupprepa också min andra fråga. Den handlar omvärnskatten, som föreslår att vi döperom till en vårdskatt. Menar verkligen atthan , valåret, vill sänka skatten ganska rejält förde här grupperna och för alla höginkomsttagare iSverige? Det kan inte vara rimligt.För övrigt skulle det också vara intressant att höraErik åsikter i den spännande debatt somkulturministern har väckt kring de extrema förmåner-na, lönerna och arvodena i näringslivet. Vad anserfinansministern om detta? Är han beredd att göranågonting konkret för att ta ned dessa fullständigtorimliga inkomstnivåer?Anf. 20 Finansminister ()replik:Herr talman! Som svar på den sista frågan vill jagsäga att jag vill lämna ett konkret bidrag till genom-lysningen av villkoren för ledande befattningshavare ide företag som jag har kontroll över, de av statenhelägda bolag som ligger under Finansdepartementet.Vi håller på med en mycket noggrann kartläggning avde villkor som gäller för dem som är anställda. Syftetär naturligtvis att både få en ökad öppenhet och eninsyn, men också att få rimliga regler och se till att detär ordning och reda också på detta område.Att de här frågorna behandlas på ett seriöst sättoch med stor öppenhet tror jag är ett viktigt bidragsom jag kan ge, inte bara när det gäller statliga bolagutan också företag över huvud taget. Jag tror att detkommer att leda till att en del avarter som vi har settförsvinner. Det tror jag är positivt.Sedan tog upp frågan om folk-hemmet utifrån min tidigare genomgång av att ett husskall stå på fast grund. Jag vill säga att det hus som vifick ta över från den borgerliga regeringen inte barastod på ostadig grund och att det var ett fuskbygge,det var skuldsatt också, upp över taknocken. Att fåordning på detta har varit en helt nödvändig uppgift.Vi har kommit långt på väg med att bli av medden här skuldsättningen, att bli av med upplåningen.Det måste även i själ och hjärta hållamed om att något välfärdsbygge och någon kamp motarbetslösheten aldrig kan bli framgångsrik om maninte har ordning på själva grundvalarna för den of-fentliga sektorn och ytterst för hela samhällsekono-min.Vi håller nu på att skapa förutsättningar för attmed allt större kraft ta itu med arbetslöshetsbekämp-ningen och med fördelningspolitiken. Det skall vigöra. De ekonomiska grundvalarna måste man absolutskapa, annars är det en omöjlig uppgift.Anf. 21 () replik:Herr talman! känner säkert till att vibidrog till en mycket stor del av den nödvändiga bud-getsaneringen, och vi är helt överens om att det ärnödvändigt att få de offentliga finanserna i ordning.Det är inte det det handlar om. Det är inte det minafrågor gäller. De handlar om hur vi skall fördela bör-dorna. Om vi tar liknelsen med huset kanske vi skallskilja på hyresgästerna med höga inkomster som bordär uppe i den nyinredda vindsvåningen och de sombor i med låga inkomster och små lägenhe-ter.Den politik som ni har bedrivit medhjälp av handlar just om att ni har borrati grunden på samhällsbygget. Det är möjligt att drivaen annan fördelningspolitik, och det är därför som jagtill slut upprepar frågorna igen. Är ni beredda att låtakommunerna behålla pengarna? Är ni beredda att låtavärnskatten vara kvar, gärna omdöpt till en vårdskatt?Anf. 22 Finansminister ()replik:Herr talman! Kommunernas framtida ekonomi ärliksom allting annat helt och hållet beroende av att vihar en fungerande samhällsekonomi och att vi harstatsfinanser i balans. Vi har slutit ett avtal med kom-muner och landsting. Det gäller för 1997 och 1998.Det avtalet står vi självfallet fast vid. Det innebäråtaganden från statens sida. Vi skall inte dra in någrapengar från kommuner och landsting. Det innebärockså utfästelser från kommuner och landsting att deinte skall avskeda fast anställd personal. Jag utgårfrån att de håller sin del av överenskommelsen likavälsom vi håller vår.Vi har också enats om, efter att ha räknat igenomalla åtgärder, att staten skall betala ut drygt 500 mil-joner kronor och 1998 för att neutralise-ra effekter av andra åtgärder. Det blir ett visst till-skott, även om det är begränsat, till kommuner ochlandsting.När det gäller värnskatten har vi ställt ut ett löfteatt den skall gälla , därefter avvecklas den.Jag anser att man skall stå fast vid de löften man harutfärdat.En annan sak är att det finns skäl, förmodligenstarka skäl, att av fördelningspolitiska motiv genom-föra vissa korrigeringar eller kompletteringar av vårtskattesystem. Vi håller på och tittar på de sakerna ,och vi skall redovisa detta senast inför den socialde-mokratiska partikongressen 1997. Fördelningspoliti-ken är oerhört viktig och den måste komma till kon-kret uttryck också i skattepolitiken.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag ställde några frågor till finans-ministern i mitt inledningsanförande. Jag vill inled-ningsvis bara säga att det självklart är bra att vi nu fården budgetsanering som det finns en förkrossandemajoritet för i riksdag. Det finns inget partisom opponerar mot den. Det är också ett antal flerpartier än de två som står bakom just den här propo-sitionen som har medverkat till saneringen. Vad dethandlar om är inriktningen, det som för de ekonomiska grundvalarna.Just det. De ekonomiska grundvalarna. Vad hän-der med naturresurserna när man blåser på med enextrem tillväxtpolitik? Hur är det egentligen när manställer alltfler människor i samhället utanför produk-tionen, när man t.ex. vill justera upp ersättningen tilldem som redan är inne i a-kassan genom att ställa utfler helt utanför? Då försämrar man ju de ekonomiskagrundvalarna om inte folk på samma sätt kan delta iproduktionen. Det är därför jag kritiserar den dåligafördelningspolitiken. Min fråga till ärfortfarande: Tycker finansministern att det är rättvistatt de som har de lägsta inkomsterna skall tvingasavstå mest när staten tvingas spara?Anf. 24 Finansminister ()replik:Herr talman! De största bidragen till saneringen avstatsfinanserna har vi tagit från den grupp som tjänarmest. Det är ett faktum. Men jag skall sägaatt jag inte är nöjd med den fördelningspolitik somhar blivit resultatet av de senaste årens utveckling. Vihar problem, och saneringsprogrammet har varit tufftoch smärtsamt för många grupper. Jag tror att det varsvårt att undvika detta, men jag vill också säga att närvi nu börjar se slutet på den eran, när vi inte längrebehöver lägga fram nya sparpaket och nya skattehöj-ningar, då finns det helt andra möjligheter än tidigareatt bedriva en aktiv fördelningspolitik, och jag kanförsäkra om att det kommer vi att göra.Den typen av överväganden kommer att spela en storroll framöver. Och glöm inte att den viktigaste av allafördelningspolitiska insatser är att få ned arbetslöshe-ten. Ingen annan åtgärd är viktigare än den för att fåen jämnare och rättvisare fördelning av inkomster ochlevnadsstandard i Sverige.Anf. 25 () replik:Herr talman! Det går ju att fördela om redan nu.Varför skall man spara mest på dem som har minst?Det är ju faktiskt det ni visar i den här propositionen.Som jag sade i inledningsanförandet: På s.