prot · GJ0987 · 1996-04-26 00:00:00 — Det har varit min avsikt attminfrågan skall finnas med i den försvarspropositionsom kommer till , och dåfår riksdag igen ta ställning till den frågan.Jag tror att vi helt säkert är överens om att det ärviktigt att vi får ett bra beslutsunderlag innan vi beslu-tar oss. Det är viktigt inte minst för debattens skull, såatt den blir så ren som möjligt.Många av de länder som beslutat om ett ensidigtavskaffande av minorna har förbehållit sig rätten attompröva detta beslut i krig och vid krigsrisker. Dettagäller t.ex. , som ofta nämns i den svenskadebatten. Även förbehåller sig rättenatt använda minorna i krislägen. Sådana ensidigabeslut får då inte så stor betydelse som man kanskeibland gör det till i debatten, eftersom reservationernaär så pass starka.Mig veterligt, , har vi inte någrafjärrutlagda minor, utan vi har landminorna - som ärnog så allvarliga.Om det blir ett internationellt förbud, MarianneAndersson, kommer självfallet inte några minor läng-re att användas av det svenska försvaret. Det var justför att utreda konsekvensen av ett sådant förbud somjag gav Försvarsmakten ett uppdrag, som vi nu arbe-tar med, och det innebar: Vad fordras i försvarsvapenom vi inte har minorna? Det har Försvarsmaktensvarat på, och det håller vi nu på att granska i För-svarsdepartementet. Det är självklart att jag, om vi fårett internationellt förbud, med glädje kommer att takostnaderna för avskaffandet av de svenska minorna.Anf. 9 ()Herr talman! Först vill jag säga till försvarsminis-tern att jag tycker att frågan inte har hanterats särskiltsnabbt i vad gäller minor i svenska försvaret.Den 10 oktober hade försvarsministern och jag endebatt där jag just frågade hur utredningsarbetet fort-skred. Jag fick då svaret att Försvarsdepartementetsutredning skulle vara klar . Jag måste tillståatt jag hade förväntat mig att vi under resans gånghade kunnat ta del av det här materialet och att viredan nu , lagom till översynskonferensen, hadehaft ett svar från den . Jag tyckeratt den dubbla inställningen från är helt ohåll-bar och att den allvarligt skadar vår trovärdighet.Jag har också en annan fråga till försvarsministern.Det finns olika signaler från försvarskunniga perso-ner. Den förre arméchefen gick ut ochtalade om att minorna inte hade någon större betydel-se för det svenska försvaret. Vi fick en rap-port från Internationella Röda korset, där inte derashumanitära utan just deras militära experter har gått utoch hävdat att minorna inte har någon stor försvars-politisk betydelse. Har inte detta kunnat vara tillräck-ligt vägledande för att regeringen nu skulle fatta ettsådant beslut?Jag skulle också allvarligt vilja ifrågasätta det somhar kommit fram, dvs. att Försvaret talar om att dethandlar om att man måste ersätta minorna. Vem harsagt att de måste ersättas? Jag har inte uppfattat att deländer som har gått till beslut om att avskaffa minor isitt försvar därmed har sagt att man genast måsteutöka arsenalen av andra vapen. Det långsiktiga måletmåste ju vara att minska hela världens vapeninnehavoch därmed också få en mindre farlig värld. Därförfinns det ingen anledning att genast diskutera att anti-personella minor i skall ersättas av någraandra vapen.Jag vill också återigen fråga försvarsministern omde ideella organisationernas arbete. Försvarsministernvisar vilken betydelse de har och välkomnar derasarbete internationellt. Men hur är det med deras arbe-te på hemmaplan? De för ju en intensiv kampanj, ochde hade, som och andra talade om, nyli-gen en stor manifestation på där de justvisade att de svenska minorna är förkastliga, genomatt sätta ut ett antal udda skor, och att de ville gå före.Välkomnar försvarsministern även detta initiativ frånde ideella organisationerna?Till slut vill jag vädja till försvarsministern attskynda på utredningen och att snabbt göra ett ställ-ningstagande. Vi är många som skulle välkomna attregeringen gick ut och taladeom - det är önskvärt att det sker just i samband medöversynskonferensen - att vi i har fattat ettsådant ensidigt beslut. Vi får naturligtvis finna oss iatt vänta till september, om regeringen inte tänkerlägga fram ett förslag , men det vore oer-hört mycket starkare i de internationella förhandling-arna om ett sådant beslut från regeringen kom nu.Anf. 10 ()Herr talman! Jag är väldigt glad att den här debat-ten har utvecklats till att bli mycket saklig och nyan-serad. Det är mycket som klarläggs i olika frågor ochsvar.Jag vill understryka att jag tycker att vi inte kanbortse från zonresonemanget, och där fick jag intenågot svar från . Jag tror mycket påatt successivt bygga upp ett internationellt förbud ochpå att vi i skulle kunna åstadkomma ett braresultat om vi tillsammans börjar här. Vi har jugrannländer som redan har fattat beslut i den härriktningen, men det finns å andra sidan länder som harsagt klart nej, t.ex. Finland.Jag är medveten om att är ett avlångt land,har långa gränser och är glesbefolkat. Vi har en för-svarsbudget som bantas, och även en destruering avminorna kan kosta något. Ingen i debatten vill ersättaminorna med något annat försvarssystem. Det kan jusammanlagt innebära en något minskad försvarsför-måga, och det är den här kammarens ansvar att ocksåse till den aspekten.Jag har uppfattat svar så trots dessa svårigheter öppnar för att fattadet här efterlängtade nationella beslutet. Med dethalva löftet och den öppningen från försvarsministernstannar jag.Anf. 11 ()Herr talman! Försvarsministern uttalar sin tack-samhet över de internationella organisationernas opi-nionsarbete internationellt. Jag hoppas att försvars-ministern är lika tacksam för den kampanj som be-drivs nationellt. De anser ju att det är oerhört viktigtatt vi som land också går före i det här opinionsarbe-tet och verkligen visar med handling, och inte baramed ord, att vi menar att minorna skall bort.Minorna är en del av totalförsvarskonceptet, somförsvarsministern sade. Vi har ju inte fått se någontingav den utredning som har kommit, men hur resultatetän blir måste vi våga gå före och förbjuda personmi-norna i . Vi måste ju inrätta oss efter att detskall bli ett internationellt förbud. eller senare -vi hoppas på och arbetar för det - kommer situatio-nen att bli den att vi får ett förbud. Även om det gårstegvis och vi arbetar oss fram så sakteliga är detmålet, och vi måste då också inrätta vårt försvar efteren sådan situation. Det är en självklarhet.Jag upprepar det som jag sade tidigare: För oss ärdet en förutsättning för det fortsatta arbetet att det blirett totalförbud för personminor i Sverige.Anf. 12 ()Herr talman! Jag skulle vilja fråga om vi kan räk-na med ett ensidigt förbud , utifrån det somförsvarsministern har sett av utredningen. Jag tyckerväl att det i en sådan här debatt skulle kunna gå attnågot lätta på förlåten och säga åt vilket håll det lutari utredningen, vad som sägs där och i vilken dagervåra möjligheter att ändå ha ett godtagbart försvarframställs.I det skriftliga svaret som jag har framför mig talarförsvarsminister om det urskill-ningslösa bruket. Han citerar där . Mendet är inte bara bruket som är urskillningslöst när detgäller minorna, utan det är faktiskt så att de som va-pen är urskillningslösa. Det är därför de inte kan jäm-föras med många andra vapen. Vi har redan talat omatt de i stor utsträckning drabbar civila och barn.Jag tror att det är oerhört viktigt att gå före och attett beslut skulle kunna komma tidigare än hösten, inteminst för att påverka den konferens som pågår. Omdetta inte är möjligt är det mycket viktigt att vi får ettsådant beslut till hösten.Jag tror att fler och fler ställer upp bakom de härtankarna. Detta vapen är så inhumant att vi av mora-liska skäl inte kan hålla oss med ett sådant i Sverige.Även om vi hoppas att det aldrig skulle komma tillanvändning i vårt land, måste vi visa att vi aldrig kantänka oss att använda detta, och därför skall vi hellerinte lagra sådana här vapen. Vi skall inte ha dem somen del av vår försvarsprofil.Anf. 13 ()Herr talman! Jag förstår interiktigt att de här minorna måste ersättas en gång. Vadär det för funktion man är ute efter att ersätta? Det ärjust den funktion som minorna har som kritiken riktarsig mot. Därför kan jag inte se att de kan ersättas. Detvar bara det jag ville säga. 14 ()Herr talman! Jag tycker inte attminor bara är en försvarsangelägenhet. Det har såmycket med humanitet och människosyn att göra. Jagbeklagar att utredningen görs inom försvaret och attden är hemlig.Talet om att minorna skall ersättas med något an-nat oroar mig mycket. Naturligtvis kommer försvaretatt komma fram till att detta kommer att kosta alldelesför många miljarder och bli alldeles för dyrt. Vikommer inte att ha råd med detta i det ekonomiskaläge som vi har.Jag delar uppfattningen att man inte kan utreda pådet sättet att minor skall ersättas med något annat ochvad det kommer att kosta. hör inte hemma i detsvenska försvaret över huvud taget. Har vi haft ettsådant försvarspolitiskt koncept har det varit felaktigt.Minor är urskillningslösa. De skiljer ju inte mellanen barnfot och en soldatkänga. Väldigt många barn iSverige är upprörda nu när de i kvällstidningarna harfått läsa och se kartor över att försvaret har haft planerpå att minera en stor del av norra har vi pratat om att vi skall ha ettutvidgat säkerhetspolitiskt begrepp och att det finnsandra hot. Hela försvarspolitiken läggs ju om för attkunna möta dessa nya hot. Flyktingströmmar, miljö-hot och social oro är också allvarliga hot som måstebemötas, för att inte tala om växande främlingsfient-lighet och stor arbetslöshet, som också är oerhördahot mot ett demokratiskt samhälle.Jag skulle vilja säga att det försvarsbegrepp somvi skall diskutera handlar om att värna den svenskademokratin. Däri ligger människovärdet. Då kan maninte ha denna typ av vapen. Jag hoppas verkligen attregeringen möjligt fattar detta beslut. Många iSverige, framför allt barn, skulle bli glada för detta.Jag vill också snabbt säga att det gläder mig attTyskland har skickat tillbaka de minor som vi harexporterat dit. får vi tillbaka dem, och de gerarbetstillfällen i , för vi skall destruera dessaminor. Men det är ändå ett bakvänt sätt att skaffaarbetstillfällen.Anf. 15 Försvarsminister ()Herr talman! Jag tycker faktiskt inte att regeringenhar sölat på något sätt. Jag tycker alldeles tvärtom, attvi med ansvar försöker hantera den här frågan så attSveriges riksdag får ett bra beslutsunderlag. Allariksdagsledamöter borde vara tacksamma för att detinte fattas beslut på grundval av andra orsaker än demjag hävdar, att vi skall ha ett starkt svenskt försvar.Minförsvaret är en del av själva försvarskonceptet.Vi gör nu ett förberedelsearbete, och det var där-för som jag gav uppdraget till Försvarsmakten att göradenna utredning. Den fick jag se-dan. har vi på oss. skallregeringen ta ställning och får riksdagenhela försvarspropositionen, inklusive minproblemati-ken på sitt bord. Sedan är det försvarsutskottet, möjli-gen också utrikesutskottet, som tar hand om frågan,och därefter beslutar i december.Detta är den gång vi brukar ha i , och denskall vi vara rädda om, . Regeringenutarbetar förslag, beslutar, och vi har ett brasakunderlag.Man kan säga, som gjorde, att vifår en mindre farlig värld. Ja, kan följaden debatt som har pågått i försvarsfrågan. Hur jag,efter att ha föreslagit , som jag anser vara enmåttfull besparing på försvar, har fått utståmycket spott och spe för just detta. Denna väg är inteså enkel att anträda som man ibland vill göra gällan-de.Sedan är frågan: Skall minorna ersättas av någon-ting annat? Om vi beslutar oss för att avskaffa minor-na, att inte ha minor i det svenska försvaret, är det heltklart att de inte skall ersättas av minor. Men i detsvenska försvarskonceptet ingår minförsvaret.Det kan man tycka bra eller illa om. Men som för-svarsminister har jag det politiska ansvaret för attSverige har ett starkt och modernt försvar, som kanförsvara hela . Det är min uppgift som för-svarsminister.Andra försvarsministrar och regeringar före mighar baserat detta försvar på minor. Det är detta sominnebär att minorna är en del av försvar-skoncept. Det har således riksdag och regering tidiga-re beslutat. Då bör regering och riksdag så att sägaupphäva detta.Jag har inte köpt några nya minor till det svenskaförsvaret. Men jag kan självklart inte blunda för hurSveriges försvar är uppbyggt. Jag kan inte strunta ivad regering och riksdag har beslutat. Men jag ochregeringen är nu inne på att göra hela den här översy-nen: Kan vi ha ett starkt försvar utan minvapnet?Svaret på den frågan skall jag redovisa för riksdagenom tre månader.Jag kan inte och får inte bortse från det förhållan-det att jag är försvarsminister. Jag kan inteavveckla vapen hur som helst utan att sätta någontingi deras ställe som kan försvara . Precis somalla andra länders regeringar och försvarsministrarmåste resonera, måste jag ta ansvaret för att detsvenska försvaret har vapen för att försvara ,folk och barn om vi skulle bli an-gripna på svensk mark. Det är i det sammanhanget jaghar sagt att folk med rätta skulle bli upprörda den dagvi skulle bli angripna om vi inte hade några vapen attförsvara oss med. Det är mitt ansvar som försvarsmi-nister, och det ansvaret ämnar jag ta så länge som jagär försvarsminister.Till slut vill jag säga att jag tycker lika illa ompersonminorna som ni gör. Jag har besökt skadadesvenska soldater från minolyckan nere i Bosnien. Jagtycker att bilderna på lemlästade barn och ungdomarär lika vidriga som ni tycker. Jag tror att vi där äröverens. Men vi skall i fortsättningen, precis som denhär debatten har varit uttryck för, försöka att sakligtdiskutera de här frågorna.Anf. 16 ()Herr talman! Jag blir överraskad av att försvars-ministern anser att de antipersonella minorna utgör ensådan väsentlig del i det svenska försvaret. Jag haruppfattat att det finns betydligt viktigare delar, somfaktiskt skulle finnas kvar i försvaret i den händelseSverige skulle råka i krig, och att vi inte på något sättskulle vara så beroende av antipersonella minor att deär nödvändiga att ersätta om de skulle utgå ur svenskaförsvaret.Jag blir också litet överraskad av att försvarsmi-nistern skulle ha trott att det var en lätt uppgift attskära ned i försvaret och en lätt uppgift att stå emotnär folk protesterar för att sysselsättningstillfällenutgår. Jag tror inte att någon av oss har valt att arbetapolitiskt därför att vi trott att det är en lätt uppgift.Men jag kan försäkra att på den punkten har för-svarsministern allt stöd från mig och Vänsterpartiet.Vi tycker att vi kan gå betydligt längre vad gällernedskärning inom just det svenska försvaret.Den här debatten visar ju, , attdet finns ett enormt stöd i från många parti-er och även av enskilda i partier som inte har agerat.Det stödet måste ju regeringen ta med sig och inse hurviktigt det är att gå fram i den här frågan. Jag tyckerinte att man har gått särskilt fort fram - jag vidhållerdet. Det finns oerhört mycket mer som kan göras.När nu fortsätter att agera internationelltmåste vi se till att vår politik hänger ihop. Jag citeradetidigare - som han sade måste vi se tillatt alla utopier börjar hemma, att vår utrikespolitikoch vår nationella politik hör ihop. Jag vill hänvisa tillHenning som har skrivit just om hur barnenhar drabbats och hur omoraliskt det är att ha kvarminor någonstans ute i världen över huvud taget. Jagskulle vilja rekommendera dem som kan få tag i denatt läsa en bok som heter vittnen eller SilentWitnesses. Den visar hur minorna runt om i världentvingar barn och vuxna att leva ett förkrympt liv, att iden mån de över huvud taget överlever ta sig frammed olika slag av hjälpmedel. Jag menar att densvenska regeringen på ett helt annat sätt måste ta tag ifrågan, se det stöd som finns politiskt, komma framtill ett totalförbud och avskaffa minorna i det svenskaförsvaret. Det väntar vi oss.Anf. 17 Försvarsminister ()Herr talman! Jag vill verkligen uttala tacksamhetför det stöd som jag har i de försvars- och säkerhets-politiska frågorna. Jag eftersträvar att de försvarspo-litiska frågorna skall avgöras med så breda marginalersom möjligt i riksdag.Det går egentligen inte att påstå att det som frånförsvarssynpunkt är en bra lösning för ett land auto-matiskt också skulle vara en bra lösning för ett annatland. Varje försvarskoncept är unikt, beroende påländernas skiftande förhållanden.Faktorer som påverkar utformningen av Sverigesförsvar är bl.a. vårt geostrategiska läge, vår i förhål-lande till befolkningsmängden stora landyta och våralliansfrihet. Det är just därför vi har skräddarsyttförsvaret för vårt land, och ett sådant koncept gällerdå inte för något annat land i världen. Ställningsta-gandet till detta har ju riksdag gjort.De olika delarna i försvaret samverkar, och därkommer även minorna in i bilden. Det är därför jagmenar att minorna hör hemma i försvarspolitiken ochskall behandlas i försvarspropositionen i riksdagen.Enligt försvarsstrategerna skyddar minorna såvälandra vapensystem som stridsvagnar och - i förläng-ningen - våra soldater. Det är alltså militärstrateger-nas sätt att resonera. Det diskuterar vi . Sedanåterkommer jag till riksdagen.Jag vill gärna säga att även om vi skulle avvecklavåra minor - det är möjligt att både regering ochriksdag kommer fram till det - kommer minorna iAngola och Bosnien att ligga kvar även efter ett en-sidigt svenskt minförstörande. Då är det endast medett internationellt förbud vi kan komma åt min-problemet. Så länge många länder använder minornasom ett offensivt vapen kommer vi att få nya minom-råden. Det är endast med ett internationellt förbudsom vi kan åstadkomma det vi alla vill uppnå, nämli-gen en minfri värld. Det är det vi har siktet på, det ärdet som är vårt mål.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1995/96:168 om mål-flygsdivisionen på MalmenAnf. 18 Försvarsminister ()Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att redan nu ge ett positivt besked om mål-flygsdivisionens framtid för att på så sätt undanröjariskerna för att tappa kompetent personal avseendetelekrigföring.Mitt svar till måste bli mycket kort.Försvarsmakten lämnade sitt underlag inför försvars-beslutets andra etapp till regeringen iår. Detta underlag bereds nu inom regeringskansliet.Den 20 september kommer regeringen att läggafram propositionen om försvarsbeslutets andra etapp.Som nog inser kan jag inte säganågot som skulle föregripa regeringens beslut.Anf. 19 ()Herr talman! Jag vill tacka försvarsministern försvaret. Jag kan faktiskt hysa en viss principiell för-ståelse också för svarets innehåll. Men vi skulle kan-ske ändå kunna ta litet tid i anspråk för att försökaföra ett principiellt resonemang om de här frågorna.Jag vill då dela upp det i två delar.Den första gäller hur vi skall se på verksamhetmed övning i att föra strid i telestörd miljö. Är det enviktig och central del av försvarsmaktens förmåga vidett eventuellt anfall? Som jag ser det, och enligt denerfarenhet som exempelvis har givit, är detcentralt. Förmågan att klara sin stridsuppgift även omman är utsatt för telestörningar kan vara den avgöran-de faktorn vid en stridssituation. Det skulle vara in-tressant att höra hur försvarsministern värderar justkunskap och övning när det gäller telekrigföring.Den andra pricipiella frågeställningen vid deöverväganden som en försvarsmaktsplan innebärgäller risken att förlora kompetens. Det kommer att talång tid innan vi är vid vägs ände och har ett beslut.Det var egentligen av det skälet jag ställde min inter-pellation, och jag hade önskat att försvarsministern pånågot sätt hade kunnat markera en vilja att behålladen kompetens som finns samlad, i det här fallet påMalmen i . Det är stor risk att kompetensnär det gäller telekrigföring skingras.Försvarsmakten säger i sitt förslag om nedlägg-ning av målflygsdivisionen vid Malmen i Linköpingatt nackdelen är en temporär nedgång av förmågan attöva i telestörd miljö. Men, herr talman, problemet ärju att det inte blir en temporär nedgång. Jag vet attolika personer där har planer på att söka sig bort frånverksamheten. Skingras den här kompetensen kom-mer det inte att gå att på nytt bygga upp motsvarandesamlade kunskap om telekrigföring. Det ser jag somen stor nackdel för försvarsförmåga. Jagskulle vilja höra om försvarsministern ser detta somen risk att vi tappar kompetens på detta område, ochom det i så fall skulle vara till nackdel för vår för-svarsförmåga.Anf. 20 Försvarsminister ()Herr talman! Hur frestande det än skulle vara attföra en principiell debatt med kommerjag inte att ta en sådan. Jag kommer envist att hållafast vid den uppläggning som jag har valt inför för-svarsbeslutet - att bearbeta utredningarna, att bearbe-ta argumenten, att ta ställning ochsedan återkomma till med ett förslag. Jagkommer därför inte att låta mig luras in i en organisa-tionsdiskussion genom att bakvägen föra en diskus-sion om andra frågor som tillhör det övergripandeförsvarsbeslutet.Anf. 21 ()Herr talman! Jag kan försäkra försvarsministernatt det inte var min avsikt att lura honom att bakvägensäga något som skulle kunna föregripa beredningenoch beslutet när det gäller inriktningen av försvars-politiken. Men jag tycker ändå att det här är en viktigprincipiell fråga när det gäller telekrigföringen ochden kompetens som har byggts upp i att öva och han-tera en sådan situation. Vi vet ju att det här har varitoerhört centralt i de krig som har förts under densenaste perioden.Det är därför jag ville fästa uppmärksamheten pådetta och på den risk som finns att vi tappar kompe-tensen.Vi har ju i långa stycken ett starkt försvar, och vihar goda försvarsmedel som i stor utsträckning byggerpå högteknologi och på att vi kan klara telekommuni-kation och annat. Men det är klart: Om vi då läggerner väldigt många miljarder på detta gäller det att setill så att det inte slås ut genom enkla manövrar för attvi har avhändat oss förmågan att motstå telekrigfö-ring. Jag tycker ändå att försvarsministern kunde säganågonting om sin syn på detta utan att gå in i självaorganisationsfrågan, och det är egentligen den prin-cipiella diskussionen jag nu efterlyser. Jag önskar attförsvarsministern kunde säga någonting om detta.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1995/96:157 omreglerna för momsinbetalningAnf. 22 Statsrådet ()Herr talman! har frågat finans-ministern om regeringen tänker lägga fram någraförslag till förändringar av reglerna för företagensmomsuppbörd. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som skall svara på interpellationen.Den 1 januari 1996 infördes nya regler för redo-visning och betalning av moms (SFS 1995:1207).Reglerna byggde på det förslag som (Fi 1993:07) lämnade i ett delbe-tänkande (SOU 1995:12). Utredningenhade föreslagit att alla som redovisade momsen imomsdeklaration skulle redovisa och betala den 20:e iförsta månaden efter redovisningsperioden, i ställetför den 5:e i andra månaden efter perioden, som varden då gällande regeln. Regeringen ansåg att utred-ningens förslag skulle kunna leda till alltför allvarliganegativa konsekvenser för de mindre företagen. Re-geringens proposition, som lämnades till ioktober 1995 (prop. 1995/96:19), innehöll därförvissa lättnader för de mindre företagen jämfört medutredningens förslag. Dels föreslogs en höjning avgränsen för vilka som skulle få redovisa momsenårligen i självdeklarationen från till1 miljon kronor i beskattningsunderlag, dels föreslogsatt redovisningstidpunkten den 5:e i andra månadenefter redovisningsperioden skulle behållas för företagmed beskattningsunderlag på högst 10 miljoner kro-nor. Endast de med beskattningsunderlag överstigan-de skulle redovisa och betala den20:e i efter perioden. be-slutade i enlighet med regeringens proposition och denya reglerna trädde i kraft den 1 januari 1996.Vid beredningen av propositionen gjorde rege-ringen bedömningen att de lättnader som medgavs förde mindre företagen skulle vara tillräckliga. Det harnu visat sig att lättnader är motiverade även för skatt-skyldiga vars beskattningsunderlag ligger över grän-sen .