prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — Detgäller både i de bilaterala kontakter vi har och genomvårt uppträdande i internationella fora som FN ochEU.Regeringen presenterar i propositionen sin avsikt attstärka fattigdomsinriktningen och långsiktigheten.Dessutom skall biståndet i högre grad gå till att stödjasamhällsomvandlingar mot fred, demokrati och håll-bar ekonomisk utveckling. I nio punkter aviserasåtgärder. Jag anser att regeringens lista på dessa niopunkter innebär en nödvändig prioritering av vårabiståndsansträngningar. Men jag vill peka på någragamla försummelser som lever vidare.Centerpartiet har länge kritiserat den domineranderoll landprogrammen har för biståndsanslagens upp-byggnad. Det har lett till att den biståndspolitiskadebatten och de biståndspolitiska prioriteringarnaalltför mycket har handlat om vilka länder vi skallhjälpa, och allt för litet om vilka globala problem vivill medverka till att lösa. har i konsek-vens med detta förordat en mera ämnesinriktad upp-delning av anslagen. Den tidigare fyrpartiregeringentog ett par steg i den riktningen, men det ledde inte tillnågon konsekvent omläggning.Landsbygdens utveckling måste ställas i centrumför bekämpandet av fattigdomen. Ungefär tre fjärde-delar av jordens befolkning bor på landsbygden. Detär där som större delen av världens ekonomiska mi-sär, miljöproblem och sociala problem finns. Det ärockså här som maten produceras, den mat som skallföda en växande befolkning på landet och i staden.Större vikt måste därför läggas vid det bistånd somstöttar ett miljömässigt hållbart jordbruk. Tyvärr harsvensk biståndspolitik inte alltid startat utifrån dennautgångspunkt.För landsbygsutvecklingen är det nödvändigt attockså framhålla den nyckelroll som kvinnorna pålandsbygden spelar som ekonomiska aktörer - sombönder, handlare, hantverkare och ansvariga för fa-miljeekonomin. Det är viktigt att beakta kvinnornasroll då stödinsatserna utformas. Även efter att jäm-ställdhet införts som ett sjätte mål för allt svensktbistånd finns det ett stort behov för särskilda projektsom just syftar till att förbättra kvinnornas situation.Det är värt att notera att av SIDA:s medelanvänds till direkta insatser för ökad jämställdhet.Frågor om kvinnors utbildning, hälso- och mödravårdoch reproduktiva hälsa löses bäst inom ramen för ettbredare utvecklingsprogram.Regeringens markeringar om vikten av uthålligtillväxt och den satsning på vattenfrågan som genom-förs är bra. Vi får dock inte glömma bort livsmedels-frågan i stort, dvs. inte bara när det gäller landsbyg-den. ökade livsmedelsproduk-tionen snabbare än efterfrågan till skillnad från denoroande utvecklingen . har kurvornaåter vänt, och efterfrågan på livsmedel ökar snabbareän produktionen. Skälen till detta är flera:1. Hittillsvarande produktionsökningar beror främstpå de hybridsädesslag som upptäcktes i slutet på60-talet, den s.k. gröna revolutionen. Några nyatekniksprång har inte skett. I stället har nackdelar-na med de s.k. mirakelgrödorna blivit tydliga iform av ett stort behov av handelsgödsel, vattenoch bekämpningsmedel.2. Den ekonomiska utvecklingen i första hand i Ost-asien leder till en efterfrågeökning i betydligtsnabbare takt än vad folkökningen motiverar. kan en övergång tillköttdiet i skapa ett importbe-hov av spannmål som ligger i samma storleksord-ning som hela den nuvarande världshandeln medspannmål.3. Jordens tillgängliga åkerarealer minskar. En orsaktill detta är den snabba urbaniseringen, som årli-gen lägger stora områden av jordens bördigasteåkermark under asfalt och betong. Detta skerfrämst i . Till detta kommer den ständigajordförstöringen genom bl.a. ökenutbredningen,jord som sköljs bort i bergstrakter samt över-svämningar i lågländerna på grund av skogssköv-lingar.Herr talman! har kommit att inta enledande roll som utvecklingsorganisation och po-licyskapare. FN-systemets övriga organ har trängtsundan i konkurrensen med . Bl.a. berordetta på de resurser kan ställa till förfogande. Till följd av utlandsskulder ochde hårda villkor som ställs av och social och politisk oro som sätter de nya de-mokratierna på hårda prov. har tagit tillsig en stor del av den kritik som riktats mot gruppenunder åren och inlett en utveckling mot mer av socialtoch ekologiskt hänsynstagande och även mot jäm-ställdhet mellan män och kvinnor. Det är viktigt attSverige fortsätter att spela en pådrivande roll i denutvecklingen, eftersom mycket återstår att göra.Herr talman! EU-medlemskapet har skapat en nyarena för den svenska biståndspolitiken. EU har en avvärldens största biståndsbudgetar. Enligt finns en ambition att åstadkomma en sam-ordning av alla medlemsländers bistånd, vilket omfat-tar mer än hälften av allt offentligt bistånd i världen.Möjligheten att påverka detta biståndsflöde är nästanviktigare än hur vi utformar vårt eget bistånd.Regeringens ambitioner angående EU:s bistånds-politik är bra, men enligt vår uppfattning något all-mänt hållna. En betydligt mer handfast och konkretstrategi bör eftersträvas. Därför är det bra att riksda-gen genom utrikesutskottet kommer attnärmare granska strategin för EU:s biståndspolitik.Det är alldeles nödvändigt att vi samlar ihop våraansträngningar inom olika politiska fält så att detsvenska agerandet inte spretar åt olika håll. Initiativetsom kom i samband med den förra budgeten om ensammanhållen Afrikapolitik är därför lovvärt. Komp-lexa frågor kan självfallet inte reduceras och krympasså att de passar in i en enkel ram. Vi bör därför åstad-komma en större samstämmighet mellan våra bi-stånds- och handelsinsatser.Statsminister orsakade turbulensvid besöket i , i allt väsentligt på grund avklumpiga och klandervärda formuleringar i ett tal utanmanus. Frågan fick dock sin alldeles särskilda ladd-ning av det spänningsfält som finns mellan alternati-ven samarbete med eller isolering av en förtryckarre-gim. Särskilt grannlaga blir avvägningen när det rörsig om länder som inte respekterar mänskliga rättighe-ter och som är såväl biståndsmottagare somväxande handelspartner. Många sådana länder finns iOst- och . Enligt meningbör utarbeta en Asienstrategi med brett fokusutifrån ekonomisk-politiska, säkerhetspolitiska ochbiståndspolitiska utgångspunkter och utifrån tillstån-det för de mänskliga rättigheterna.Över hälften av världens befolkning bor i grupper i världsdelens länder har fått upplevahögst påtagliga ekonomiska förbättringar. Ändå leverminst en fjärdedel av befolkningen alltjämt i djupfattigdom. En majoritet av världens fattiga lever fort-farande i Ost- och . Den tredje vågensdemokratiutveckling har inte alls haft samma genom-slag i Asien.Jag har i ett särskilt yttrande tillsammans medkollegerna från , och Vänster-partiet tagit upp läget på . De mänskligarättigheterna kränks systematiskt, och vi har i vårflerpartimotion krävt att regeringen vidtar åtgärder tillskydd för befolkningen på . Ytterligaresvenska insatser måste också prövas.Till flera länder i skickar vi biståndmed ena handen och säljer krigsmateriel med denandra. Fallet är självklart det mest iögonfallan-de då summorna är störst. /95 upp-gick biståndet till nästan och vårkrigsmaterielexport till . Menmed flera andra länder är det på samma sätt. Densvenska exporten till har satts i blixtbe-lysning av nobelpristagaren . De gravakränkningarna av mänskliga rättigheter på Östtimoroch vår samtidiga export av krigsmateriel understry-ker behovet av en sammanhållen strategi.På flera håll i den här regionen finns konflikthär-dar som vid en eskalering påverkar säkerheten ocksåför oss i . och EU:s handelsutbyteökar med flera av dessa länder. Därför anser Center-partiet att bör analysera våra aktiviteter visaviAsien i en sammanhållen strategi. Med detta sombakgrund och i likhet med initiativet om en samman-hållen Afrikapolitik vill jag avslutningsvis fråga bi-ståndsministern: regeringen tänka sig att ta ini-tiativ till en svensk strategi för ?Anf. 3 ():Herr talman! Jag har noga lyssnat på de föregåen-de talarna, som så vältaligt har lagt ut texten kringsvensk biståndspolitik. Jag kan skriva under på detmesta som har sagts.Bertil talade sig varm för frihandel, de-mokrati, frivilliga organisationer, hållbar utveckling,jämställdhet, mänskliga rättigheter - vilket vi kommeratt få höra mer om - marknadsekonomi osv. Det ärbra alltsammans. Jag studsade dock till litet grand närBertil sade: Dessutom gärna en rejäl nivå.Men sedan fick han det att låta som om effektivitetenriskerar att bli mindre bra om vi har en rejäl nivå. Detmåste man vara observant på.Bertil avslutade med att säga: Vi behöveranslå de medel som behövs. Det är klart; med detglobala perspektiv vi står inför är det inget dåligtuttalande. De medel som behövs är ju egentligenoändliga i det perspektivet.Till dagens betänkande finns en enda reservation,och den rör just detta med nivån, dvs. Dethandlar om det enprocentsmål som vi så många gång-er har diskuterat och som vi kommer in på även i dag.Vi kommer sedan i vår att ha en debatt då vi skalldiskutera innehållet i biståndspolitiken. Utskottet harnu inte gått in på en hel del av de frågorna, eftersomvi kommer att ha en biståndsdebatt under vårsessio-nen där vi kommer att komma in på idéer om hur viskall effektivisera och vad vi skall satsa på. Jag kom-mer inte att uppehålla mig så mycket vid den delen , utan jag kommer att fundera litet mera kringbiståndsviljan i det svenska samhället.Jag fick ett brev för , och jagtänkte ta ett citat ur det brevet. Det står så här:"var länge ett föregångsland när det gällerinternationell solidaritet. än andra tycktes vise vikten av rättvis global utveckling. Både i vårabilaterala relationer och inom ramen för världssam-fundet uppfattades som vägvisare. Den djupakänsla för alla människors lika värde och värdighet,som utgjort en förutsättning för vår egen utvecklingmot en välfärdsstat var förpliktigande också för vårroll i världen. Som svenskar kunde vi känna stolthetöver vårt land.Under senare år har denna bild förändrats. Vår rollsom förebild har förlorat mycket av sin lyskraft. Enorsak till denna förändring är under senare årsteg för steg minskade bidrag till bistånd och interna-tionell utveckling. Minskningen har gällt såväl FNsom Sida och enskilda organisationer. Att minska det internationella ansvarstagan-det med nästan en tredjedel och hävda attdet tidigare så angelägna enprocentmålet står kvar,skapar en trovärdighetskris. "Så står det att läsa i det här brevet. Det kom frånSvenska . Och det är så sant som det ärsagt: Trovärdigheten i enprocentsmålet är i högstagrad ifrågasatt . visar opinionsunder-sökningar att allt fler blir negativa till biståndet. Dettaär oroande.På ett decennium har andelen svenskar som villminska eller slopa det statliga biståndet i runda talfördubblats, och uppgår till . Biståndsviljanhar kraftigt försvagats.Hade jag haft tillgång till en overheadapparat nuskulle jag ha visat er två kurvor här på väggen. harjag dem bara på ett A4-papper, och ni ser väl inte frånera bänkar, men jag skall försöka förklara. Den härröda kurvan, den övre, visar hur många som anser attbiståndet är lagom eller bör öka. Den andelen harminskat från till i dag.Andelen människor som anser att biståndet bör mins-kas eller slopas helt har ökat från till 42 %.Ser man till långsiktiga trender kan det tyckas somatt det är den minskade biståndsviljan som berettmarken för politiska beslut att sänka biståndet. Menvid en närmare analys träder en annan bild fram.Nedgången i andelen biståndspositiva sker framförallt i tre dramatiska steg. Den första stora nedgångensammanfaller i tiden med att muren mellan öst ochväst revs . Plötsligt riktades våra blickar bortfrån tredje världen och riktades i stället mot Europa.Detta fick effekt på dessa kurvor. Den andra ned-gången inträffade . Mätningen är gjord månadenefter att den dåvarande regeringen beslutat minskabiståndet med . Den tredje storanedgången kom . Också den mätningen är gjordefter ett beslut om att skära i biståndet och att göra ettavsteg från enprocentsmålet och lägga fram en bi-ståndsbudget som motsvarar av BNI. Det är treklara hack i opinionen i Sverige.Naturligtvis är det vanskligt att slå fast orsaksför-hållanden, inte minst vad avser något så svårmätt somopinioner. Men vi kan inte bortse från de här samva-riationerna i tiden mellan politiska beslut och svenskafolkets syn på bistånd. När landets regering skär ibiståndet mer än i andra verksamheter ger den ocksåen tydlig signal om att biståndet inte är så viktigt.Annat var det . Det är litet tråkigt att behövasäga det, för det låter litet negativt, men det var det.Detta framhöll jag vid den biståndsdebatt som vi hadehär i kammaren i samband med attvi antog budgetramarna. Ni som var närvarande dåminns att jag citerade en biståndsdebatt som hölls för20 år sedan i . Eftersom statsrådet inte var närvarande ämnar jag läsa upp någrasmå citat från denna biståndsdebatt för att peka påvilken skillnad det är på den mot hur det är i dag.Statsrådets partikamrat, , sade så här:"Låt mig till att börja med säga att vi nu under mångaår har haft en intensiv debatt i riksdag omden svenska u-hjälpen. Vi har uppnåttenprocentsmålet, vilket innebär att av bruttona-tionalprodukten anvisas för hjälpen till andra länder.Samtidigt som detta har skett kan vi emellertid kon-statera att klyftan mellan rika och fattiga länder för-storats i förhållande till vad som var förhållandet förnågra år sedan." Förhållandet är ju det samma ;klyftan växer i världen. Det var min anmärkning. Hanfortsätter: "Att den svenska insatsen överskridit 1 %av bruttonationalprodukten hoppas jag emellertid iSveriges riksdag framstår som mycket tillfredsställan-de. Det är glädjande att vi har nått dithän, och jaghoppas att vi också skall kunna vidmakthålla dennaenprocentiga andel av vår bruttonationalprodukt. "Jag skall väl också, för att vara rättvis mot Mode-raterna och och andra här, citera ävenvad sade. "Knappast har vi anledningatt blygas över våra insatser totalt sett. Först av allanådde vi, som påpekats, det av FN uppställda målet.Vi marscherar nu vidare och når en procent av 1976års bruttonationalprodukt. Och det skall inte stannahärvid", sade . Han sade att vi skullegöra mer: "Stark åstundan härtill finns i alla partier. Åandra sidan finns också en annan opinion, vars mot-stånd det gäller att övervinna. Information och upp-lysning kan bidra härtill. "är det ju tre partier som inte har skrivit på denhär reservationen i dagens betänkande, och Center-partiet är det tredje. Det är alltså de tre största partier-na i riksdag som ser till att denna nedskär-ning sker. Det borde vara en tankeställare vad dettakan betyda för det som jag har varit inne på, nämligenopinionsbildningen i det svenska samhället när detgäller bistånd.År 1976 var det som var tales-man för , och han sade så här: "Det varIndien som i lade fram förslag om1 %. tog upp förslaget i en motion iriksdagen. anslöt sig till förslaget åretefter. För socialdemokraterna tog det innanman accepterade förslaget om enprocentsmålet. Sedanhar det varit ett oavbrutet tillbakahållande från social-demokraterna, och vi har måst motionera . Dethar alltså varit en mödosam väg till detta mål. "Men man nådde målet. Misstaget man gjorde varatt man började tumma på målet. Sedan har man suc-cessivt sänkt biståndet. Den signalen har naturligtvisvarit tydlig ut i det svenska samhället. Politikernamenar väl någonting med de förändringar de gör. Densignalen har alltså uppfattats.Jag har sagt det tidigare, och jag säger det omigen: Utan ett globalt perspektiv blir enprocentsdis-kussionen obegriplig. Varför skulle en viss del av densvenska budgeten vara reserverad för något speciellt,som man inte skulle få röra?Tanken bakom det, som männen framförde , var att det skulle vara en solidaritetshandlingoch att biståndet skulle vara en fredad sektor somskulle kunna fungera oberoende av konjunktursväng-ningar och bekymmer i den svenska ekonomin. Hurskulle man kunna föra ett sådant resonemang? Mankan ju förstå att en finansminister inte gillar dettaresonemang.Orättvisorna i världen är så enorma. Vi tillhör ri-kemansklubben i , trots att vi har ekonomiskabekymmer och obalanser. Om vi höjer blicken ut övervärlden ser vi att vi tillhör rikemansklubben globaltsett. Det förs in via våra TV-apparater och via mass-medier och tidningar . Tanken var därför,och är fortfarande för dem som slåss för enprocents-målet, att man skulle ha en fredad sektor som skullekunna användas för vettig planering.Därför finns det heller inget motsatsförhållandemellan storleken på biståndet och effektiviteten ibiståndet. De kan mycket väl gå hand i hand, och görså också. Det har gjorts många misstag under årenslopp när det gäller bistånd, men vi blir bättre ochbättre på det. Vi blir bättre och bättre på att föra utidéer och tankar. Allt det som har tagits upp av de föregående talarna arbetar man med, ochman vinner framsteg. Men det behövs naturligtvisresurser.Även om man inte kan gå så långt som BertilPersson och säga att vi skall anslå de medel som be-hövs kan man åtminstone acceptera tanken att detenprocentiga biståndet är heligt och inte vika frånden.Vad jag har velat framföra är budskapet att det ärviktigt vad politikerna gör och vad politikerna säger.Det är ingen nyhet i denna församling. På dennapunkt har vi misslyckats.Jag vill slutligen ställa en fråga till statsrådetPierre . Delar statsrådet min uppfattning attsignalerna i det svenska biståndet också negativt harpåverkat biståndsviljan i ?Anf. 4 () replik:Herr talman! Det är alltid stimulerande att höraKarl-Göran Biörsmark prata om bistånd med detengagemang som han känner. Det engagemangetkänner vi alla för biståndet. Jag är dock något tvek-sam när han talar om en fredad sektor. Så fredad inte skall kunna ställa effektivitetskrav får deninte bli.När jag säger att man skall anslå de medel sombehövs för de vägar som fungerar menar jag natur-ligtvis att man skall dra nytta av erfarenheterna avfattigdomsutrotning från de länder som har lyckatsmed denna uppgift - som har lyckats med dessa insat-ser. På den vägen skall vi hjälpa att självautrota sin fattigdom.Det är inte fråga om att försörja . Det ärfråga om att bidra med oljan i motorn, inte bensinen itanken. Är vi överens om det tror jag att vi kan hittamånga konstruktiva lösningar framöver.Anf. 5 ()replik:Herr talman! Jag vill först yrka bifall till reserva-tionen. Jag fick påpekat att jag glömde det i hastighe-ten där framme.Vi har diskuterat detta förut, . Detlåter, åtminstone när talar, som om detfinns ett motsatsförhållande mellan att anslå de ytter-ligare miljarder som behövs för att nå upp till enpro-centsmålet och effektivitet. I och med att vi skulleanslå pengarna skulle effektiviteten helt plötsligt blisämre. Jag ser inte det sambandet. Jag tror inte att detfinns.De är litet försåtligt, för det låter som om det blirbra bara vi sänker biståndet. Om vi sänker biståndetblir det effektivt. Jag tror att det är fel utgångspunkt.Det som skall uträttas - t.ex. vägar som skall byggas,utbildning som skall anordnas och demokratisemina-rier som skall hållas - är oändligt. Det finns hurmycket som helst att göra. Uppgiften är enorm. Där-för går det mycket bra att få biståndets storlek ocheffektiviteten att gå hand i hand. Det finns inget mot-satsförhållande.Det talas om hjälp till självhjälp. När man läser degamla protokollen ser man att detta var en bärandetanke. Det är precis så det skall vara. Det har ingen-ting med storleken att göra.Anf. 6 () replik:Herr talman! I anförandegörs kopplingen att tillsammans medSocialdemokraterna och urholkar bi-ståndsviljan eftersom vi minskar biståndet. Jag skullevilja ha en exercis gällande det vi gör. Vad är detegentligen gör? Anser K-G Biörsmark attFolkpartiet ökar biståndet i och med den reservationsom ställs, och därmed stärker biståndsviljan?Anf. 7 ()replik:Herr talman! Svaret på den frågan är ja. I förhål-lande till vad majoriteten bestående av Socialdemo-kraterna, och gör höjer vibiståndet med . Detta innebär inte1 %. Det är det som är så försåtligt och svårt. Om mansänker biståndet är det enormt svårt att komma tillba-ka. Vi har heller inte klarat målet. Inget parti i Sveri-ges riksdag har klarat att lägga på så mycket på bud-geten att biståndet kommer 1997. Ingetparti har gjort det.Anf. 8 () replik:Herr talman! budget innebär att mananslår, om jag har räknat rätt, 13 miljarder 146 miljo-ner . Det är en avsevärd minskning jämförtmed vad föreslog . Alltså ärFolkpartiet också med och minskar biståndet. Jagtycker att det krävs litet hederlighet när vi debatterar.Vi är faktiskt med om att minska biståndet allihopa,men minskar litet mindre. När man kopp-lar detta till biståndsviljan har allmänheten kanskelitet svårt att se nyanserna.Anf. 9 ()replik:Herr talman! Jag är den första att erkänna att detvar ett misstag att sänka biståndet med 1,5 miljarder,som den förra regeringen gjorde. Jag erkände det fråntalarstolen i mitt inledningsanförande. Det är ingen-ting att hymla om. var med, men signalenvar lika felaktig då som den är . Jag kritiserade detdå lika väl som jag gör det nu.Alla finns med i byken på ett eller annat sätt. Ja,kanske inte alla - det finns några partier som inte harsuttit i regeringsställning och inte har kommit med pådenna del.Att från de stora partierna ge tydliga signaler omen strategi för hur vi skall komma tillbaka till enpro-centsmålet är viktigt. Det talas om det i reservationeni dagens betänkande. Det är det vi vill göra. Vi slår påytterligare 1,2 miljarder i budgeten för att visa att vimåste gå tillbaka.Anf. 10 ():Herr talman! För precis sedan hade jag iCali i möjlighet att tala med ärkebiskopen iCali, . Han berättade bl.a. att en liten delav svenska biståndspengar på ett väldigt bra sätt kananvändas för att stävja våldet i , till utbild-ning i freds- och konfliktforskning, för att få befolk-ningen delaktig i olika åtgärder, i syfte att få bukt medjust våldet och på olika sätt främja fredliga lösningar iett land som härjats av våld sedan decennier.Det är ett exempel på hur det svenska biståndetmed väldigt små medel kan användas oerhört effektivtoch direkt riktas dit där vi tycker att det är som mestangeläget, nämligen för att stärka mänskliga rättighe-ter.I augusti hade utskottet möjlighet att på plats isödra ta del av olika biståndsinsatser somkommit väl till pass, t.ex. utbildning, hälsovård ochinsatser för att stärka rättssamhället i bl.a. ,, och Sydafrika.Vi kan fortsätta och visa en rad olika exempel påatt biståndet är både effektivt och just når de fattigas-te.Den debatt vi har om biståndet känns där-emot inte alls lika upplyftande som när man tänker påde konkreta biståndsinsatser som görs. Den här debat-ten är ännu en i raden där vi diskuterar sänkning avbistånd, ännu en i raden där vi är tvingade att konsta-tera den nedrustning som har skett av biståndet.Jag måste tillstå att debatten känns särskiltmärklig, utifrån den nya budgetteknik som riksdagenhar lagt sig till med. Den innebär att vi ,som var inne på, hade en debatt omvar taket skall ligga, att vi skall ha en diskussionom hur vi fördelar mellan posterna och att vi i vårkommer att ha ytterligare en debatt om hur vi ser påde olika biståndsmålen och områdena. För min delanser jag att det här är ett märkligt sätt att dela uppdiskussionen på.Jag kan förstå att tyckte att det varlämpligt att inte vara här , när vi diskute-rade sänkningen av anslaget och lade fast taket, ochatt det är roligare att vara här i , när vidiskuterar fördelningen mellan länder, när vi redanhar tagit det destruktiva beslutet att lägga ramen såpass lågt som vi har gjort.Jag hävdar alltså att vi borde ha ett sammanhålletgrepp om biståndet och diskutera dessa frågor vid ettoch samma tillfälle. Det blir också väldigt konstigt närvi senare kommer att diskutera olika länder, vilketingen har gjort. fastlägger vi egentligenformellt ramen även land för land och fördelningenmellan olika internationella organ.