prot · GJ09103 · 1996-05-31 00:00:00 — Detta skulle gagna humaniteten, ochdet skulle visa de multinationella företagen och derasmilitära allierade överallt i tredje och fjärde världenatt måste man ta hänsyn till miljöoch till människor.Sedan kommer ett fritt översatt citat till: De orätt-visor som jag och Ogonifolket lider under - över-grepp, arresteringar, tortyr, ja t.o.m. döden själv - ärett pris värt att betala för att få slut på miljoner män-niskors mardröm genom ödeläggande och förnedran-de fattigdom vid avhumaniseringens stränder. Hanfick ju också offra livet, men han sade alltså ett årinnan att det var värt det om det gav den effekt somhan här beskriver.Det meddelas också att det förekommer massflyktfrån de olika områdena.Sedan har jag också en annan fråga. Statoil i Nor-ge blir också angripna i fråga om . De har,noga räknat, investerat i aktier iStatoil i , och de investerade 150-250 miljonerår 1995. Man skulle också kunna tänka sig att mananmärkte på deras aktivitet. Det har säkert folk gjort iNorge också. Det berör ju den här frågan.Anf. 51 ()Fru talman! hade enövervakare i under rättegången mot . Han bedömde rättegången som en skenrät-tegång. Han dömde bl.a. ut vittnen. Han ansåg i frågaom vittnen som ändrade sig att deras åsikter inte komfram.Trots protester från hela världen godkändes dockalltså dödsdomen officiellt. Då kan man fråga sig hurdet har blivit efter morden i . Vid årsskiftetsläpptes fyra oppositionspolitiker ur fängelset, menfortfarande sitter 19 medlemmar av ogonistammenkvar i fängelse under hot om dödsdom. Här tycker jagockså att en sådan här domstol skulle kunna kommain - en domstol som kanske hade hand om både mil-jöfrågor och frågor om mänskliga rättigheter, precissom man i domstolen i nu har inrättat en sär-skild kammare. Detta gäller ochmåste sedan förnyas, men just nu och fram till ochmed 1997 gäller det just miljömål, men naturligtvisbara stater emellan.Där menar jag att man kanske på något sätt skullekunna agera för något som mer eller mindre blir enförsöksverksamhet.Ogonifolket framhärdar i sin opposition, och de ärdjärva nog att kräva en rättvis fördelning av Nigeriasstora oljeinkomster. Det är alltså inte på något sätt såatt denna konflikt kommer att ta slut.Sedan vill jag också påpeka att det inte nödvän-digtvis behöver ligga krig eller konflikter bakom enfolkgrupps önskan om juridisk hjälp gentemot detegna landet, eller att man inte kan komma fram i detegna landet. är ett typexempel på en regiondär man inte hade någonstans att vända sig, men därnu hela anser att det var fel det som man engång gjorde när man tillät tömningen och förstörandetAralsjön.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1995/96:240 om ex-portfrämjande åtgärderAnf. 52 Näringsminister ()Fru talman! har frågat mig om rege-ringen avser att vidta åtgärder med anledning av och sätt att genom-föra riksdagsbeslutet om exportfrämjande åtgärder.Småföretagens exportframgångar och tillväxt är avstrategisk betydelse för vårt lands ekonomiska ut-veckling. Det är mot den bakgrunden som idecember 1995 beslutade bl.a. att ochALMI får disponera 30 miljonerkronor för att delfinansiera kollektiva exportinsatserav mindre företag inom främst och Ostasien.Regeringen meddelade närmare föreskrif-ter för hur medlen skall användas och att en redovis-ning av verksamheten skall lämnas senast i mars1997.Som påpekar nämnde regeringen isin proposition just trähusbranschen som ett tänkbartområde där staten kan medverka med delfinansieringav samlade exportinsatser. En förutsättning för statligmedverkan i detta och andra projekt är att de berördaföretagen aktivt driver projekten och är beredda attsjälva finansiera lägst av kostnaderna.Liksom har jag fått veta att ett av deprojekt som övervägs är att stödja en grupp trähusfö-retags exportansträngningar i Japan.Jag vill dock påpeka att det är och som självständigt beslutar om vilka projektsom skall stödjas. Regeringen avser inte att ta överuppgiften att bedöma vilka enskilda verksamhetersom bör ges stöd. kommerdock att följa och utvärdera denna verksamhet.Anf. 53 ()Fru talman! Jag vill tacka näringsminister för svaret.Mot bakgrund av vad jag har beskrivit i min inter-pellation kan jag inte vara helt nöjd med svaret. Jagtycker att det finns all anledning att noga följa hurExportrådet tolkar regeringens propositioner ochriksdagens beslut.Jag vill återigen betona vad jag framförde i inter-pellationen, nämligen att jag anser att regeringensproposition om exportfrämjande åtgärder för små ochmedelstora företag i trähusbranschen var bra. Det varen utmärkt satsning för att hjälpa den mycket hårtansatta trähusbranschen att överleva. Jag anser ocksåatt det påföljande riksdagsbeslutet att anta propositio-nen var bra. Jag tycker också att regeringens regle-ringsbrev med riktlinjer till och var bra.I regeringens regleringsbrev skrivs bl.a. att insat-serna skall avse kollektiva exportsatsningar inomfrämst och . Projekten skall bygga påsamverkan, och de medverkande företagen skall ta etthuvudansvar för att genomföra beslutet.Jag anser att propositionen, riksdagsbeslutet ochregeringens regleringsbrev har en väldigt klar inrikt-ning.Fru talman! Jag har ingenting emot , och jaghar inget emot satsningar där. Men varför väljer bort ?Svenska trähusfabrikanter har stimulerats av rege-ringens satsning och har genom sitt företag , Exportutvecklingsbolag, där 20företag ingår, föreslagit satsningar inom , iförsta hand på den närliggande marknaden i Tyskland.Av 20 trähusföretag förordar 15 en ex-portsatsning på , medan ca 4 företag kantänka sig den japanska marknaden.Jag blev mycket förvånad när jag i början av aprili år fick ett brev från ett trähusföretag. Brevet är date-rat och underskrivet av ExportrådetsVD och VD . Ibrevet beskriver man i detalj att man vill lägga hu-vuddelen av de anslagna medlen på att bilda ett bolagi med ett aktiekapital på svenskakronor.Återigen vill jag säga att jag inte har något emotden japanska marknaden och att man där gör sats-ningar. Men varför väljer man bort som denövervägande delen av trähusföretagen vill göra sats-ningar på?Har statsrådet och näringsministern förståelse föratt det finns besvikelse inom trähusbranschen fördetta? Slutligen vill jag fråga följande. Tycker nä-ringsministern att denna ensidiga satsning stämmerväl med inriktningen i propositionen och riksdagsbe-slutet?Anf. 54 Näringsminister ()Fru talman! Jag vill säga två saker. Först vill jagåterigen säga att jag inte anser att jag skall lägga mig ide enskilda projekten, utan jag tycker att de myndig-heter som vi har till vårt förfogande, i det här falletALMI och , skall hantera ärendena. Sedanskall regeringen utvärdera hur de sköter sig.Jag har ingen uppgift om att de 30 miljoner kronorsom har anslagit ensidigt skulle användasendast för . Jag har snarare den bilden är väldigt klar över att merparten av dessa pengarskall användas i Europa.Sedan vill jag säga att jag tycker att det är bra attni nu är positivt inställda till beslutet i december1995. Enligt den uppgift som jag har var Folkpartietemot förslaget att dessa skullesatsas. Det gläder mig att vi nu är eniga om att det ärett bra förslag.Anf. 55 ()Fru talman! Vi i har följt hur t.ex. hanterar exportfrämjande åtgärder, ochvi har i grunden varit negativa till en del av den verk-samheten. Det fanns då anledning att noggrant se tillatt ett beslut i får de följdriktningar somavses. Jag tycker nu snarare att den mer negativa synsom hade på hur en satsning i verklighetengår nästan stämmer med vad jag anser sker med dennasatsning.Det är viktigt att man följer propositioner ochriksdagsbeslut. I det här fallet tycker jag att det finnsen kantring som innebär att man inte satsar på det somsägs i propositionen, nämligen att branschen bör bildanätverk och att man bör diskutera fram lösningar.När huvuddelen av de svenska trähusföretagen nuvill satsa på den närliggande tyska marknaden harman fått till svar att man kanske skulle kunna satsanågon miljon på detta. Det innebär ju att man kör överbranschen.Som ledamot i bostadsutskottet har jag löpandekontakt med trähusbranschen. Beslut som vi fattar iriksdagen om bygg- och näringspolitik påverkar själv-fallet ibland till stor del branscherna. Den här propo-sitionen om exportfrämjande åtgärder kan få storbetydelse för den hårt prövade svenska trähusbran-schen.Både när jag i träffar folk i branschen ochnär utskottet besökte , framför allt östraTyskland, sade svenska företagareatt de på samma sätt som de övriga nordiska ländernavill kunna få hjälp med deltagande i mässor, bout-ställningar och anordnande av seminarier om byggan-de av bostäder i trä. Låt mig påpeka att det ärbara av de hus som byggs i som byggsi trä. Det finns många förutfattade meningar i Tysk-land om det lämpliga i att bygga i trä. Där skullesvenska företag kunna få hjälp att hantera tyska myn-digheter, vilkas regelverk för besiktningar och annatofta är oerhört svåra att hantera gentemot trähusfas-tigheter. Jag har många exempel på det som jag kan taupp . I detta sammanhang anser jag att borde visa litet intresse för att hjälpa bran-schen med vad huvuddelen av den eftersträvar.Slutligen vill jag påpeka att den tyska byggmark-naden just nu är den mest omfattande i västvärlden.Jag vill återigen fråga näringsministern: inteExportrådet kunna visa litet mer intresse för den tyskamarknaden? Det skulle i så fall stämma väl överensmed regeringens proposition och andemeningen i denoch med huvuddelen av företrädarna för trähusbran-schen.Anf. 56 Näringsminister ()Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att visa in-tresse för . Jag har ingen annan uppgift än också jobbar på det sättet med dessa 30 miljonerkronor. är en mycket liten del av dessa pengarfördelade. Jag tror att det är ett par projekt. Det göratt merparten av pengarna säkert kommer att använ-das för . Jag har inget som helst intryck av attExportrådet och inte följer det riksdagsbeslutsom fattades . Men jag kan inte ochvill inte kommentera ett enskilt ärende. Jag tycker attdet vore mycket tveksamt om jag satt och bedömdevilken typ av exportsatsning som är mest framgångs-rik för ett enskilt företag, när vi har byggt upp kompe-tenta organisationer som skall hantera detta. Det trorjag att också företagarna och företagarnas organisa-tioner begriper.Anf. 57 ()Fru talman! Det är viktigt vad näringsministernsäger i . Han uppger att han inte har någonanledning att tro att man inte skall satsa på Europa.Jag kan då upplysa näringsministern om att man frånExportrådet har meddelat branschen som vill satsa påden tyska marknaden att den knappast kan räkna medså mycket - någon miljon och maximalt två har manmeddelat skriftligen till . Jag kan överläm-na brevet senare.Det är klart att det blir en besvikelse i branschennär regeringen säger: Bilda nu nätverk och låt oss sevad vi skall satsa på och göra det gemensamt! En delav det här skall företagen stå för. Men sedan får defrån det organ som skall förvalta proposition ochriksdagsbeslut höra att man i princip kör över huvud-delen av branschen. Jag tycker att det är mycket oro-ande.Kan statsrådet genom att här i säga atthan inte har någon anledning att tro att man inte skallglömma bort den stora tyska marknaden, så är väl deten signal till som kanske gör det lättareför dem där att tolka propositionen, som ju var väldigtklar, och även riksdagsbeslutet. I så fall har jag allanledning att tro att det här kan vridas någorlundarätt.Skulle man dock, som jag upplever det, fortsättamed att köra över vad som är andemeningen i pro-position, riksdagsbeslut och regeringsbrev, har jagkanske inget annat att göra än överväga om inte KUskall se på hur man följer riksdagsbeslut och på hursådant följs upp.Det är dock bra att statsrådet i slutet av svaret sä-ger att man skall genomföra en granskning 1997 ochatt en uppföljning skall göras. Men, fru talman, dåfinns kanske inte en del av de företag som kämparför att överleva.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1995/96:220 om kom-petenskrav för gymnasielärare i yrkesämnenAnf. 58 Utbildningsminister ()Fru talman! har frågat mig om vilkakonkreta åtgärder jag avser att vidta för att höja kom-petenskraven för gymnasielärare i yrkesämnen.Frågan har ställts mot bakgrund av den reformera-de gymnasieskolan och vilka krav den ställer på lärar-na. Den nya gymnasieskolan med sina 16 nationellaprogram ställer givetvis nya krav på lärarna. Destörsta förändringarna kan man säga rör lärarna iyrkesämnen.Redan sommaren 1993 tillsatte den dåvarandeutbildningsministern en utredning om kompetenskra-ven för denna lärarkategori med just interpellantensom ordförande. Utredaren skulle också lämna förslagom hur dessa krav skulle tillgodoses samt belysa hurden framtida ansvarsfördelningen för den gymnasialayrkesutbildningen skulle fördelas mellan samhälletoch arbetslivet.Utredningen kartlade yrkeslärarnas grundutbild-ning och fortbildning samt åldersstruktur och relevan-ta yrkeserfarenheter och föreslog en examen medkraftigt höjd teoretisk utbildningsnivå där förkun-skapskravet för den praktisk-pedagogiska utbildning-en uppgår till 80 poäng.Vid remissbehandlingen tillstyrktes utredarensförslag av en majoritet av remissinstanserna. Dockbedömde somliga den föreslagna nivån som för hög,medan andra bedömde den som för låg.I en nyligen avlämnad rapport, Lärarutbildning iförändring, om lärarnas utbildningsförhållanden istörsta allmänhet aktualiserades också denna fråga pånytt. Där föreslogs en särskild översyn av alla gym-nasielärarexamina med hänsyn till kraven på breddoch integration av ämnen för undervisning i gymna-sieskolans många och varierande program. För närva-rande pågår remissbehandling av den rapporten.Eftersom det är angeläget att kraven för gymnasie-lärarexamen fastställs, pågår redan beredning-en av nödvändiga förändringar i högskoleförordning-en. Under pågående remissbehandling av läraröversy-nens rapport har således Utbildningsdepartementetanordnat en konferens med företrädare för alla uni-versitet och högskolor som utbildar gymnasielärare,, , parterna m.fl. för attefterhöra synpunkter på just gymnasielärarutbildning-en.En arbetsgrupp med företrädare för universitet ochhögskolor, och har bildats. Gruppen har till upp-gift att föreslå förändringar i examensbeskrivningenför att tillgodose kraven på erforderlig kompetens,bredd och integration i gymnasiets undervisning samtmöjligheterna till kombination av yrkesämnen ochallmänna ämnen. Vidare skall gruppen kartlägga omdet föreligger brist på någon lärarkategori beroendepå hinder i examensordningen.Arbetet skall bedrivas skyndsamt så att förslag kanföreligga så att regeringen kan fatta beslut före som-maren och kan informeras i budgetproposi-tionen i samband med redovisningen av åtgärder ochförslag utifrån läraröversynerna.Anf. 59 ()Fru talman! I sitt svarsäger att den nya gymnasieskolan med sina16 nationella program ställer nya krav på lärarna iflertalet program. De flesta och största förändringarnarör just yrkeslärarna. Det är en korrekt beskrivningoch den är vi överens om.I den nya gymnasieskolan krävs det inom yrke-sämnena fördjupad ämnesteoretisk kunskap samt atteleverna får denna. I dagens gymnasieskola har unge-fär den ena hälften av yrkeslärarna högskoleutbild-ning, medan den andra hälften inte har en sådan ut-bildning. Man har arbetslivserfarenhet, men för övrigthar man en teoretisk kunskap motsvarande tvååriggymnasial utbildning. Hälften av lärarna har alltså inteen mera ämnesteoretisk utbildning än vad deras eleverhar när dessa lämnar gymnasieskolan. Det förhållan-det tycker jag och många med mig är fullständigtorimligt. Framför allt gäller det frågan om utbildning-en skall motsvara de krav som arbetslivet ställer.Risken är ju här uppenbar att gårdagens, inte morgon-dagens, kunskap förmedlas till eleverna.När det gäller den utredning som jag själv leddeoch som också nämns i svaret var remissinstansernapositiva. Alla är överens om att kraven måste skärpasom vi skall ha kvalitet i utbildningen. Det är allaöverens om. Vidare var det en diskussion om nivåer-na. Där är det också en riktig beskrivning.Jag har fått ett ganska positivt svar. Äntligen hän-der någonting. Jag är dock förvånad över att man iregeringen inte har kommit till beslut innan - man harväntat på ett så uppenbart orimligtförhållande, utan att komma till skott.Många ungdomar som går på dagens gymnasie-skolas yrkesförberedande program lämnar nu skolan.Ingenting händer . Man kan få intrycket attden nya gymnasieskolan trätt i kraft ochatt det därför kanske inte varit så bråttom, men det ärfel. De flesta kommuner började faktiskt med den nyagymnasieskolan /94. går, som sagt, deförsta eleverna ut därifrån.Även skrev regeringen i Post- och som, såvitt jag vet, är det officiellaorganet. Man tog även där upp frågan om en ny rollför yrkeslärarna. Även i den gymnasiekommitté somjag själv sitter med i och som skall följa gymnasiesko-lans utveckling har vi påtalat detta. Det intressanta äratt det i nästan samtliga remissvar som inkommittrycks på just detta med att man faktiskt måste se tillatt kompetenskraven höjs för den här gruppen avlärare.Med anledning av det svar som jag fått - äntligenär någonting uppenbarligen på väg - vill jag frågautbildningsministern: När kommer förslaget och,framför allt, när kommer det beslut som man uppen-barligen ändå tänker fatta? När kommer det här i såfall att träda i kraft?En annan del som jag vill ta upp gäller hur manskall se till att den här gruppen lärare får yrkespraktik.Problemet är att många av lärarna lämnade arbetslivetför 10, 15 eller och att de flesta av demheller inte har fått någon yrkespraktik. Hur tänkerman lösa detta? Finns det några förslag där? Det sena-re är ju ett lika stort problem.Anf. 60 Utbildningsminister ()Fru talman! och jag är nog helt överensom inriktningen och om behovet av en förstärkning pådetta område. Som påpekade gäller detockså flertalet remissinstanser, även om det kan finnaslitet skiljaktiga bedömningar i några, i och för sigviktiga, avseenden.Det är uppenbart att utvecklingen här kommer attta . Liksom varje annan förändring av lä-rarutbildningen kan inte heller detta slåigenom i skolan. Det gäller naturligtvis också andralärarkategorier.Vidare är det viktigt att se sambandet mellan lä-rarna i yrkesämnen och andra gymnasielärare. Det ärangeläget med en samordning.Jag tror, fru talman, alltså inte att det finns någrastörre åsiktsskillnader mellan oss när det gäller självainriktningen av det här arbetet. Svaret på frågan omnär de nya förordningarna skall träda i kraft kan jaginte ge när, men som jag angav i mitt svar äravsikten att regeringen skall fatta beslut före somma-ren. Förordningen kommer också att träda i kraft korttid därefter.Regeringen kommer också i statsverkspropositio-nen, som alltså avläggs i ,att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits och vilkasom eventuellt tillkommer. Där ingår naturligtvisockså frågan om de högre kraven på teoretisk utbild-ning, hur det i så fall skall finansieras och vilka studi-esociala insatser som det eventuellt kan motivera.Anf. 61 ()Fru talman! Jag vill ställa ytterligare ett par följd-frågor till utbildningsministern.Det är som sagt bra att man kommer till skott ochfattar beslut i den här mycket angelägna frågan. Ensak man kan notera i dagens gymnasieskola är att detfortfarande är vattentäta skott mellan de olika lärarka-tegorierna. Jag tror för min del att en höjning av kom-petenskraven för yrkeslärarna förutom att det natur-ligtvis kommer eleverna till del, eftersom lärarnaäntligen får den ämnesteoretiska kunskap som krävs,också kommer att underlätta integrationen mellan deolika lärarkategorierna också i gymnasieskolan.Jag upplever liksom utbildningsministern att lä-rarutbildningen som sådan är en något trög organisa-tion, och jag tror att man behöver göra en hel delförändringar när det gäller lärarutbildningar överhuvud taget, just för att lärarna och skolan skall mot-svara de krav som framtidens arbetsliv och samhälleställer. Just därför tror jag att det är oerhört viktigt attbeslut kan fattas på det här området.Ministern tog i sitt svar upp en sak som också be-rörts av den läraröversyn som gjorts på departemen-tet, nämligen att lärare skulle kunna ha en kombina-tion av yrkesämnen och allmänna ämnen. Den dis-kussionen förde vi också i den utredning som jagledde. Vad vi var bekymrade över var att det krävsväldigt mycket högskolepoäng om man skall klara avden kombinationen. I de flesta allmänna ämnen krävsdet ändå 80 eller 60 högskolepoäng. Jag tror inte så att säga devalverar yrkesämnet för att klaraden kombinationen, utan det tror jag skulle vara attgöra eleverna och lärarna en stor björntjänst. Yrke-sämnet måste vara det avgörande, att man som lärarehar adekvat utbildning när det gäller själva yrkesäm-net. Framför allt tror jag att det är viktigt att lärarnaockså har arbetslivserfarenhet.Det är därför viktigt att vi tittar på den här frågan,så att vi inte krånglar till den här utbildningen alldelesför mycket.Jag vill också ta upp den andra frågan, som minis-tern över huvud taget inte svarade på, nämligen fråganom yrkespraktiken. Skall den här gruppen lärare kun-na förmedla den kunskap som krävs, en kunskap omdet som sker ute i arbetslivet, då är det ytterligt alar-merande att merparten av dessa lärare har lämnatarbetslivet . är det ju så ivissa branscher att utvecklingen går oerhört snabbt.Det gäller branscher som informationsteknik, elek-tronik, osv. Det säger sig självt att den gruppen lärarehar oerhört svårt att förmedla den kunskap som fak-tiskt finns runt om i arbetslivet.Tyvärr finns det alltså i vattentäta skottockså mellan skola och arbetsliv. Då måste man,menar jag, se till att lärarna får den yrkespraktik somde behöver. Dessa lärare har både en skyldighet ochen rättighet till en sådan yrkespraktik, så att deraskunskaper blir uppdaterade. Skall utbildningen på deyrkesförberedande programmen vara av god kvalitettror jag att detta, vid sidan av kompetenskraven, ärden andra mycket viktiga kärnfrågan.Då kan man givetvis säga att fortbildning är kom-munernas ansvar. Ja, det är det, men det är också ettnationellt intresse att se till att lärarna har och får denhär yrkespraktiken. I samband med att man utarbetarexamensförordningar tror jag därför också att minis-tern måste fundera på hur man löser den delen.Anf. 62 Utbildningsminister ()Fru talman! Jag delar helt uppfattningom betydelsen av en relevant yrkeserfarenhet och attdenna också skall vara något så när adekvat i förhål-lande till dagens näringsliv. Det är helt sant att detofta är för stora barriärer mellan utbildningen ochyrkeslivet och att det är något som man måste försökabryta ner.Det finns helt enkelt ett stort behov av fortbild-ning. Som helt riktigt sade är detta kommu-nernas ansvar, men det är självklart att staten har ettansvar för att främja detta. Det gäller också andralärarkategorier, men kanske i synnerhet yrkeslärarna.En av de frågor vi har övervägt gäller hur omfat-tande krav som skall ställas på teoretisk utbildning.Jag delar uppfattningen att man här inte får gå så långtatt yrkeserfarenheten trängs tillbaka för kraftigt. Ut-bildningstiden kan ju inte bli hur lång som helst, utandet måste vara fråga om en balans där. Också dettakommer att redovisas i samband med statsverkspro-positionen . I övrigt kommer det att tyd-liggöras genom de planerade förändringarna i exa-mensförordningarna.Anf. 63 ()Fru talman! Det var bra att utbildningsministerngjorde det här förtydligandet när det gäller just äm-neskombinationen. Principiellt sett har jag ingentingemot att man har en kombination av yrkesämnen ochallmänna ämnen. Det tror jag i och för sig kan varabra. Jag tror emellertid inte att det är realistiskt, efter-som det krävs alldeles för många högskolepoäng föratt man skall klara av detta.Framför allt måste i så fall lönesystemet för lärar-na ändras radikalt, så att det blir attraktivt att verkasom lärare - en lärarutbildning innebär ju att man drarpå sig ganska stora studieskulder.