prot · GJ0983 · 1996-04-19 00:00:00 — Däremot har vi inte föravsikt att göra det omöjligt för kommunerna att kom-ma överens med landstingen om att det är landstingensom är bättre lämpade på att vara huvudmän för enviss utbildning. Jag tror att man kommer att kommafram till den lösningen i ett flertal fall.Jag tror att samma skäl som gjorde att den rege-ring, där satt i ,som kom fram till att man inte skulle ge möjlighet tillentreprenad mellan olika likställda kommunalt styrdainstanser som kommun och landsting de skälen gällerfaktiskt också , nämligen att det är ganska svår-hanterligt att en politisk instans lägger på entreprenadtill en annan politisk instans. Vem är då egentligenhuvudman för utbildningen.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1995/96:164 omskolundervisningnes kvalitetAnf. 77 Statsrådet ()Fru talman! har frågatmig om åtgärder för att säkra skolundervisningenskvalitet.Skolans kvalitet är en stor och viktig fråga. Detskall vara roligt, tryggt och lärorikt att gå i skolan.Kvalitet är tillsammans med rättvisa och demokrati deben som regeringens skolpolitik vilar på. Kvalitet iförhållande till satsade resurser och hur resurserna påbästa sätt skall kunna användas är också frågor som vitillsammans med så gott som alla industrialiseradeländer nu ägnar stor uppmärksamhet.Det ligger i uppdrag att ha tillsyn så-väl över det offentliga skolväsendet som över fristå-ende skolor. Enligt regeringens beslut skall tillsynenöver det offentliga skolväsendet liksom granskningenav de kommunala skolhuvudmännens och skolornasegna arbete utökas. har redovisatdet aktuella tillståndet i svensk skola - Bilden avskolan 1996 - som underlag för bedömningar ochbeslut i regering och riksdag.Svensk skolundervisning håller en god standard.Det finns betydligt mindre skillnader mellan skolor ivårt land än i de flesta andra länder. Elever medmycket goda resultat hävdar sig väl i konkurrens medmotsvarande grupper i andra länder såväl kvantitativtsom nivåmässigt. Det vet vi genom internationellaundersökningar av grundläggande färdigheter somläsning, skrivning och matematik. En publice-rad OECD-studie av vuxnas läsfärdighet visar t.ex. attSverige har de totalt sett klart bästa resultaten, såvällägst andel lågpresterande som högst andel högpreste-rande. Detta är ett resultat av den utbildningspolitik,omkring vilken stor enighet har rått, vars bärandetanke kan sammanfattas i devisen En skola för alla.Men även om de genomsnittliga resultaten försvensk skola är bra så räcker inte detta. Det är oaccep-tabelt att vissa elever går igenom skolan medotillräckliga kunskaper, låga betyg eller utan att fåfullständiga avgångsbetyg. Och än värre är att alldelesför många elever lämnar skolan med motvilja ellerbristande självförtroende. Kommunernas ansvar att setill att alla elever har tillräckliga kunskaper när de gårut skolan har blivit tydligt.Kommunerna är ännu inte tillräckligt bra på attsjälva följa upp och utvärdera sin verksamhet. bör påskynda en utveckling av kvalitetssäk-ringssystem som gör det möjligt att på nationell nivåkontrollera att skolhuvudmännen lever upp till sinaåtaganden.Jag är övertygad om att en kvalitetshöjning ärmöjlig också inom ramen för de resurser som finns iskolan. Utmaningen är att finna former för en peda-gogisk utveckling inom ramen för ett decentraliseratoch målstyrt system. På regeringens uppdrag arbetardärför med att belysa det inre arbetet iskolan och föreslå åtgärder för att stimulera den peda-gogiska utvecklingen och undanröja hinder som kanfinnas för den.Anf. 78 ()Fru talman! Jag vill börja med att tacka skolminis-tern. Jag uppskattar att hon erkänner de brister somfinns och att hon också är positiv till att man utvecklarett kvalitetssäkringssystem för skolan.När vi föds är vi alla nyfikna med lust att lära.Men när vi börjar skolan försvinner denna inneboendedrivkraft hos många av oss, eller som andra uttrycktdet: Vi föds till innovatörer, men skolas till löntagare.Är det skolans intention? Svaret är naturligtvis nej.Med den nya läroplanen finns det alla möjligheteratt genom individuell undervisning utveckla barnutifrån deras egen förmåga, så att barnen tycker att detär roligt att gå i skolan. Den nödvändiga nyfikenhetenför ett livslångt lärande kan bevaras. Men hur skall dåskolan leva upp till läroplanen?Nästan får vi alarmerande rapporter frånskolan. Det handlar om ökat våld, mobbning ochbristande kunskaper. Allt fler elever lämnar grundsko-lan utan ett komplett slutbetyg. Sverigefinns det elever som grundskola inte kanläsa, skriva eller räkna. Är detta över huvud tagetacceptabelt?I går kunde vi höra om 6 000 13-åringar som harskrivit till om mobbning. Attfölja upp mobbning i skolan borde vara en mycketviktig del i kvalitetssäkring. Lärare sombehandlar elever illa eller avstår från att fullföljaläroplanens intentioner måste självklart också kunnavarnas på något sätt.En läkare som missköter sin patient får automa-tiskt en varning. Det tycker alla är korrekt. Men attavstänga en olämplig lärare är inte lika lätt. Betydervåra barn så litet?Dagens skola bygger på målstyrning, där skolansmål är formulerade i den nya läroplanen Lpo 94.Politikernas roll är att tillse att uppföljning och utvär-dering sker på ett sådant sätt att en god kvalitet säkras.Med kvalitet menar jag att eleverna skall uppnå utsat-ta kunskapsmål i en kreativ och trygg skolmiljö.Skolverket har denna tillsynsskyldighet och hardet över både kommunala skolor och fristående sko-lor. Men hur har det fungerat?Skolverket har satsat allt sitt krut på attkontrollera av skolorna, nämligen friskolorna,medan de kommunala skolorna har kunnat ägna sig åtsjälvkontroll. Är det inte dags att faktisktbörjar ägna sig även åt de kommunala skolorna?Inte nog med detta. granskar t.ex. hurmånga lärare som har högskoleutbildning, hur loka-lerna ser ut, hur modern den tekniska utrustningen äroch andra materiella ting. Men man granskar inteelevernas faktiska kunskaper, vilket faktiskt är detviktigaste.Nu menar skolministern att skall på-skynda utvecklingen av kvalitetssäkringssystem, menhon har inte själv hjälpt till med detta. Att ta bort denobligatoriska kunskapskontrollen i årskurs 5, som denborgerliga regeringen införde, innebär att en viktignyckel för kvalitetsuppföljning faktiskt försvann.Detsamma gäller regeringens förslag att avskaffaskolpengen till friskolor. I friskolorna finns en mång-fald som just barn med problem kan behöva. Jagskulle därför rekommendera ett besök i vid innan det här förslaget verk-ställs. I denna grundskola finns det ca 400 barn frånalla samhällsklasser och med 40 olika språk. Detkanske också visar sig att det är just på det sättet manskall ta itu med segregation. Jag hoppas att skolminis-tern tänker på detta innan regeringen stoppar allafriskolor.Avslutningsvis vill jag ställa följande fråga: Hurtänker skolministern själv bidra med att förbättrakvaliteten i skolan, och när skall börjagranska hur läroplanens intentioner uppfylls?Anf. 79 Statsrådet ()Herr talman! Jag vill börja med att säga att jag serinte samma motsättning som att vara löntagare och att vara innovatör. Jagtror att det är möjligt att vara båda delarna. Jag tror attdet är detta som vi kommer att behöva alltmer i ar-betslivet framöver.Men självklart är det helt oacceptabelt att det finnsförlorare i skolan, att det finns elever som, trots attden genomsnittliga nivån är högre i den svenska sko-lan, lämnar skolan med bristande kunskaper. Det är enkatastrof för de individer som berörs, det är ett oerhörtslöseri för samhället, och det är självklart helt oaccep-tabelt för en skolminister.När vi diskuterar på vilket sätt vi skall kunna höjakvaliteten bör vi komma ihåg att det viktigaste in-strumentet är att på olika sätt stimulera en utvecklingmot en högre kvalitet. Erfarenhet visar att den kvali-tetshöjning man kan nå genom att på olika sätt för-hindra saker är begränsad. T.ex. tror jag att vi inteskall överdriva hur lätt det är att avstänga en läkareoch vilken betydelse en sådan åtgärd har för vården.De viktigaste kvalitetsinsatserna handlar om det posi-tiva som man kan göra, även om vi kanske ocksåmåste diskutera andra åtgärder.Margareta E delar säkert min uppfatt-ning att decentraliseringen och målstyrningen, det nyastyrsystemet för skolan, innebär nya och bättre förut-sättningar för skolan att faktiskt höja sin kvalitet.Möjligheten finns då också att använda sig av lokalaoch flexibla lösningar, vilket i sig är ett mått på kvali-tet. Därför är det viktigt att den tillsynsinstans och detutvärderingssystem som vi har inte motverkar delokala utvecklingsmöjligheterna, inte motverkar de-centraliseringen i styrsystemet. Det handlar om att ibevarande av detta, inom ramen för detta, på olika sättsäkra och stimulera kvaliteten i skolan. Det är inte enalldeles enkel uppgift, och det är bl.a. därför som vihar tillsatt en särskild kommitté som tittar på bl.a.denna fråga.Det är inte sant att inte granskar kun-skaper. Det är heller inte sant att regeringen har tagitbort någon kunskapskontroll i årskurs 5. Däremot harvi gjort det nationella provet i årskurs 5 i tre ämnenfrivilligt för lärarna att använda sig av. Det är ju lä-rarna, som är de professionella, som har att avgöravilka instrument man vill använda för att på bästa sättkunna göra den kunskapskontroll och kvalitetskontrollsom finns inlagd i läroplanen i årskurs 5. Det äremellertid viktigt att man inte väntar till årskurs 5,utan det skall kontinuerligt vara en del av allt arbete iskolan att man värderar kvaliteten och sitt eget arbete.Herr talman! har vid ett flertal tillfäl-len upprepat att om man skulle genomföra ett systemsom innebär likvärdiga ekonomiska villkor för kom-munala och fristående skolor, skulle det innebära enförsämring för de fristående skolorna. om att man på detta sätt skulle strypa de fristå-ende skolorna. Jag kan inte förstå den retoriken, omman inte menar att fristående skolor i stället bordevara överkompenserade och ha mer resurser än kom-munala skolor.Min och regeringens inställning är att det är ele-vernas rätt som skall vara utgångspunkten. Elevernaskall ha rätt till utbildning som är likvärdig och god,oavsett om de väljer att gå i en skola eller ien fristående skola, och därför skall de olika skolornatilldelas medel enligt samma villkor.Anf. 80 ()Herr talman! Det är intressant att skolministern tarupp frågan om friskolorna. Det vi har sett i tidningar-na, inte minst , är mycket oroväckande, dvs. faktiskt har för avsikt att ta bort skolpengen tillfriskolorna. Att ta bort skolpengen till friskolornainnebär med stor sannolikheten att man också på siktsänker friskolorna. För att våga satsa på en friskolamåste den som skall bygga upp en sådan skola ochäven de föräldrar som skall sätta sina barn där veta attdet finns en långsiktighet i besluten. Med tanke påskolministerns argumentation är det anmärkningsvärtatt man inte tänker på effekten av det förslag som mannu har lagt fram.Jag vill återigen rekommendera ett besök på , där man har lyckats mycket väl. Dettakan visa på ett sätt att lösa de problem vi har medsegregation, ett sätt att gå till väga för att integrerainvandrare i skolan. Åk till Engelska Skolan och tittaoch se hur det fungerar! Där fungerar det nämligen,och där har man också en mycket god kvalitet i un-dervisningen.En annan sak jag vill ta upp är den individuellafortbildningen av lärare. Jag hade hoppats att skolmi-nistern skulle ta upp detta, att ett sätt att höja kvalite-ten i skolan är att se till att lärarna får den fortbildningde behöver för att kunna tillgodose läroplanens mål.Jag hoppas att denna fråga återkommer i en proposi-tion framöver.Skolministern sade att man inte skall detaljstyra,och det håller jag verkligen med om. Målstyrninghandlar om att man absolut inte går in och petar idetaljer. Då kan jag inte förstå att skolministern harsynpunkter på att eleverna inte får betala en liten pengför att få bra läromedel. När skolministern själv harsina barn i skolan och ser att det bara finns pengarkvar till kautschuk och pennor misstänker jag att honkanske vill köpa en bok till sina egna barn. Detta är juverkligen att gå in och peta i detaljer, och det hoppasjag att skolministern, i logik med vad som sades tidi-gare, håller sig borta ifrån.Låt mig sedan återkomma till frågan om tillsynen.Det är bra att man nu har konstaterat att det behöverbyggas ut ett kvalitetssäkringssystem. Jag undrar då:När skall detta ske? Och hur tänker sig skolministernatt det här kvalitetssäkringssystemet skall se ut, omman nu inte skall ha några obligatoriska kvalitetskon-troller i skolan utan att man överlåter åtlärarna att kontrollera de faktiska kunskaperna?Anf. 81 Statsrådet ()Herr talman! Låt mig ta den sista frågan först. Detär inte frivilligt att ha kvalitetskontroller i skolan. Detär inte frivilligt, något man kan göra ifall man harlust, att uppnå de krav som ställs i läroplanen. Menläraren har en möjlighet att bedöma vilka metoderman skall använda för att värdera och mäta detta.Detta gäller i samtliga ämnen och inte bara i de treämnen där det erbjuds nationella prov till stöd förlärarens arbete.Det är självklart att det skall bedrivas fortbildningav lärare för att genomföra läroplanen, men det är likasjälvklart att huvudansvaret för detta ligger på lärar-nas arbetsgivare. Det ingicks ju ett avtal mel-lan och de båda lärarorganisatio-nerna, som bl.a. berör frågor om skolutveckling ochdärmed också om lärares fortbildning. Jag har ganskastora förhoppningar om att parterna tillsammans skallkunna komma överens om bra modeller för att se tillatt säkerställa den fortbildning som är nödvändig föratt man skall kunna genomföra en kontinuerlig ut-veckling i skolan.Som så ofta när man diskuterar med moderater harvi nu kommit att tala om de fristående skolorna. Jagvill då säga ett par saker.Jag har inte planer på att lägga fram några förslagsom innebär att de fristående skolorna skulle få ensämre möjlighet än de har att förutse vad somkommer att gälla . Jag har för avsiktatt lägga fram förslag om en lagstadgad rätt för defristående skolorna att få bidrag och resurser enligtsamma villkor som de kommunala skolorna, till skill-nad från den lagstadgade rätt som de fristående sko-lorna har att få bidrag som har en viss procent-sats av ett genomsnitt i kommunen och då kommunensjälv avgör hur mycket är.Jag kan inte tolka upprördhet överdetta på annat sätt än att den principiella skillnaden äratt man anser att likvärdiga villkor är en försämringför de fristående skolorna. Om det är vad ni anser,tycker jag att ni också skall vara ärliga och erkänna atten del av de fristående skolorna är överkompen-serade. Det är nämligen bara i de fallen som det blirfråga om sänkningar om de i stället skall få villkorsom är likvärdiga med villkoren för den kommunalaskolan.Det är naturligtvis inte så att någon förälder ärförhindrad att köpa någon bok till sina barn. Att sägadet är att göra en ganska märklig tolkning. Om enskola skall ha rätt att ta ut avgifter för de elever somgår där, kan man självfallet inte räkna med att få likastora bidrag som de kommunala skolor som är för-hindrade att ta ut avgifter. Skall det vara fråga om enlikvärdig tilldelning av resurser måste skolorna ocksåha likvärdiga villkor vad gäller rätten att ta ut avgifter.I en av de första interpellationerna jag besvarade redovisade jag min syn på problemen med segre-gationen i skolsystemet. Jag tror att avgifter för vissaskolor verkar segregerande och hindrar vissa barn frånatt välja de skolorna, och att tillåta sådana avgifter blirdärmed att inskränka valfriheten på ett sätt som jaginte vill medverka till.Anf. 82 ()Herr talman! Jag kan bara med glädje notera attvår skolminister faktiskt säger att det skall vara lik-värdiga villkor för kommunala skolor och friskolor.Jag tror att vi moderater kommer att behålla det härprotokollet och verkligen notera vad som sedan hän-der när propositionen läggs fram.Det skolministern nu har sagt förpliktar i högstagrad, det är jag övertygad om. Jag är också övertygadom att alla friskolor, om man vågar tro på detta,kommer att bli mycket glada. Jag tror också att vikommer att få många fler friskolor än vad som finns om regeringen tänker lägga fast lika spelregler,som håller på lång sikt. Men det återstår att bevisa,och det hoppas jag verkligen att skolministern gör.Att, som socialdemokraterna har gjort, se friskolornasom ett hot anser jag helt felaktigt. Se dem som ettkomplement, en möjlighet att åstadkomma mångfald iskolan och att utveckla skolan utifrån elevernas indi-viduella förutsättningar. Vi kan inte alla följa sammaundervisning - vi behöver olika typer av undervis-ning, och därför är det väldigt bra att man har olikatyper av skolor. Jag hoppas som sagt att det här kom-mer att leda till en proposition som vi med glädje kanse fram emot.Skolministern berörde också kvaliteten i skolan.Jag har fortfarande inte fått något svar på frågan vadskolministern vill göra konkret med kvaliteten i sko-lan och hur skolministern anser att skallutveckla kvalitetssäkringssystemet. Jag nöjer mig intemed beskedet att kvalitetskontrollerna skall vara fri-villiga. Målstyrning ställer högre krav än detaljstyr-ning, och har vi målstyrning så har vi som politiker enskyldighet att se till att kvaliteten följs upp, att läro-planens intentioner uppfylls och att vi faktiskt förbätt-rar kunskaperna i skolan, för det är ett problem i dag.Anf. 83 Statsrådet ()Herr talman! återkommertill en missuppfattning av vad jag säger. Det är enmissuppfattning som hon framhärdar i, och varje gångfår jag rätta henne.Det är alltså inte så att det är frivilligt med kvali-tetskontroller i skolan. Kvalitetskraven i skolan är intefrivilliga. Det är frivilligt att använda de nationellaproven i tre av skolans ämnen i årskurs 5, men kvali-tetskontrollen är inte frivillig. Däremot finns det ut-rymme för skolan själv att välja vilka metoder manskall använda för den kvalitetskontrollen. Detta ärviktigt att komma ihåg.Som jag redovisat i mitt svar har det riktats ganskaallvarlig kritik från sida mot kommuner-nas sätt att följa och utvärdera sin egen skolverksam-het. Jag delar den bedömningen. Kommunerna måstebli väsentligt bättre på att värdera, utvärdera och följasin egen skolverksamhet. Även om vi behöver föra endiskussion om och genomföra förändringar av och statens roll när det gäller kvalitetssäkringoch utvärdering får det inte ersätta det arbete somockså måste göras på nivå.Jag tror att det är viktigt att ,precis som jag, för diskussioner med sina partikamra-ter i kommunerna om att utarbeta modeller för hur ensådan utvärdering, uppföljning och kvalitetssäkringkan göras på nivå. Även om mer behövergöras på nationell nivå kan det inte göras på ett sådantsätt att det ersätter kommunernas värdering och kvali-tetssäkring. Den måste också göras, om det skall varamöjligt att behålla och ta vara på det bästa i ett de-centraliserat styrsystem.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1995/96:119 omhushållstjänsterAnf. 84 Statsrådet ()Herr talman! har frågat nä-ringsministern om han avser att vidta åtgärder för attstimulera framväxten av en ny bransch för hushåll-stjänster, t.ex. genom ett subventionssystem motsva-rande den danska modellen. Arbetsfördelningen inomregeringen är sådan att jag skall svara på frågan.Ett system som det danska kan vid en ytlig betrak-telse förefalla vara positivt ur sysselsättningssyn-punkt. Vid närmare eftertanke visar det sig dock attdet finns flera mekanismer som gör att nettoeffektenpå sysselsättningen kan utebli.Ett system med subventionering av hushållstjäns-ter måste finansieras fullt ut. En icke-finansieradreform måste bestämt avvisas, då den skulle innebäraen oförsvarlig finanspolitisk expansion. Finansiering-en skulle kunna ske antingen genom ytterligare be-sparingar på de offentliga utgifterna - vilket kan gefördelningsmässigt ogynnsamma utfall - eller genomhögre skatter. Oavsett vilket alternativ som väljsminskas hushållens disponibla inkomster, vilketminskar efterfrågan på andra produkter än hushåll-stjänster.Vidare är även hushållen underkastade en budget-restriktion. En del av de pengar som konsumenternaspenderar på ytterligare hushållstjänster måste tas frånannan konsumtion eller från hushållens sparande. Enföljd av subventionen blir således att konsumtionen avandra varor och tjänster trängs undan, vilket minskarproduktion och sysselsättning inom dessa delar avekonomin.Dessa omständigheter innebär att jag inte är över-tygad om att en subventionering av hushållstjänsterleder till en varaktig uppgång i sysselsättningen. Jagvill också erinra om de riktlinjer för tillväxtpolitikensom regeringen redovisade i proposition 1995/96:25.Av denna framgår att sysselsättningspolitiken är inrik-tad på en långsiktigt hållbar utveckling som bygger pågod produktivitetsutveckling och tillväxt. En sådanutveckling uppnås inte genom skattelättnader förverksamheter som inte förmår bära normala arbets-kraftskostnader. Detta utesluter dock inte att vissatemporära åtgärder kan vidtas av arbetsmarknadspoli-tiska skäl.En subventionering av hushållstjänsterna kan ock-så få fördelningsmässigt ogynnsamma effekter. Em-piriska studier visar i allmänhet att hushållstjänster ären s.k. lyxvara, vilket innebär att höginkomsttagaretenderar att spendera en större andel av sin budget påsådana tjänster än låginkomsttagare. Detta medför atten subventionering av hushållstjänster ger en relativtsett större realinkomstförstärkning åt höginkomstta-garna.Jag vill slutligen erinra om att vård, omsorg ochutbildning också är arbetsintensiva tjänster, som intekan mekaniseras eller automatiseras. De är samtidigtså viktiga för samhällets karaktär och utveckling att vii valt att i huvudsak finansiera dem med of-fentliga medel. Kraven på balanserade offentligafinanser begränsar de möjliga insatserna, även inomde områden som jag nu har nämnt. Det ekonomiskautrymme som kan finnas för en satsning på tjänsterbör därför i första hand tas i anspråk inom dessa om-råden.Anf. 85 ()Herr talman! Jag vill börja med att tacka skatte-ministern för svaret på min fråga. Jag hävdar att densvenska arbetslösheten är ett gigantiskt problem, förenskilda människor och för hela landet.Socialdemokraterna har lovat en kraftig minskningav arbetslösheten. Taktiken har därvid varit ganskatydlig och enkel, tycker jag. Den har gått ut på attgenom budgetsanering få ned räntorna, därigenom få igång tillväxten och på det sättet få fart på ekonomin,och så skulle sysselsättningen öka. Efter nu drygt ettoch har vi sett att resultatet har blivitmarginellt. Taktiken har misslyckats.Ändå har vi inte sett någon socialdemokratisk om-prövning av taktiken. Rädslan för att pröva nya greppär stor och utbredd inom rörelsen. Tyvärr får enmängd enskilda individer betala ett högt pris för det,och därmed på sätt och vis hela landet.Den socialdemokratiska rädslan för omprövningargör, som jag ser det, att man fokuserar på eventuellaproblem och missar möjligheterna. Detta gäller inteminst politiska åtgärder för att stimulera framväxtenav en ny bransch för hushållstjänster. De flesta är idessa dagar överens om att de nya jobben måstekomma inom den privata tjänstesektorn. Här finnsnaturligtvis framtidsinriktade kunskapsföretag. Menhär finns också en slumrande marknad för enklaretjänster.Enligt SCB lade varje vuxen person i år1990 ned mer än på hushålls-göromål. Totalt innebär detta 3,7 miljoner hel-tidstjänster. Det är lika mycket arbete som utförs i denoffentliga sektorn och den privata sektorn tillsam-mans. Personer med barn har enligt samma källa entotal arbetsbörda på i genomsnitt pervecka.Samtidigt som allt fler drabbas av arbetslöshet ärdet också allt fler som får en tyngre arbetsbörda ge-nom dubbelarbete. Det är ju genom de höga skatteki-larna som marknaden för den här typen av tjänster,som man kan utföra i egen regi, i stort sett är utplå-nad.Den svarta delen av denna marknad är stor. Egenregi å ena sidan, svarta tjänster å andra sidan - det ärde två stora sektorerna på den här marknaden.