prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — Regeringen har genom före-tagsnegativa attityder bl.a. hindrat uppkomsten av nyajobb som man slagit ut redan befintliga jobbmed den förda politiken.Jag tänker på ett av de senaste förslagen, det somgäller energiskattehöjningar för företagen. I min egenhemvalkrets norra finns t.ex. Aloyssom riskerar att slås ut när energiskatterna höjs kraf-tigt, skatter som EU för övrigt haft kritiska synpunkterpå.För varje människa som har eller får ett arbete görsamhället en stor social och ekonomisk vinst. Arbets-lösheten är det största problemet i samhället sommåste bekämpas till varje pris. Det gäller speciellt förde arbetshandikappade, då de har ännu svårare än enfrisk person att ta sig in på arbetsmarknaden. Det vardärför illa att regeringen förändrade regelverket tilldet sämre för de arbetshandikappade genom sämrevillkor vid lönebidragsanställningar. Läget var tidiga-re så desperat att vi från sidaansåg oss vara tvungna att begära ett utskottsinitiativom de arbetshandikappades situation. Det resulteradei att vi fick fram ett antal miljoner som för stundenkunde stoppa uppsägningarna för lönebidragsanställdai ideella organisationer. Jag vill dock påpeka att dessanya medel endast är en räddningsplanka för stunden.Mer måste göras för att förbättra för de arbetshandi-kappade. kommer även framöver att slåssför deras situation.Fru talman! Jag tycker att det är bra att regeringenhar kommit loss och tvingats visa ett antal kort. Det ärbara att beklaga att det har dröjt . Arbetslöshetentar ju inte time out, även om regeringen har väntatalltför länge.Jag skall inte gå in på andra ämnen även om dethar varit en mycket omfattande debatt. Jag vill barasäga att jag känner mig inte bara betänksam utansorgsen över de förslag som har kommit och finnsmed här om att det är de fattigaste som skall vara medoch betala för våra ekonomiska problem. Då menarjag våra biståndsförslag som har fått ta alltför myckethårda smällar . Jag tror att detär ett område där alla partier här i skallkänna sig utmanade att besinna sig och göra en om-prövning av hela biståndsfrågan. Den står inte i mot-satsförhållande till effektiviseringar och sunda bespa-ringar inom den ramen. Det kan också ske. Men gör effektiva och välmotiverade biståndsinsatserkan aldrig leda till att man begränsar volymen långtunder våra högtidliga löften.Anf. 222 ()Fru talman! Den viktigaste frågan under de när-maste åren är arbetslösheten. Arbetslöshetstalen sti-ger, och arbetslösheten har drabbat ca 720 000människor. Arbetslösheten byter också kön. Kvinno-arbetslösheten har fördubblats medanden sjunker för män.Varslen har fördubblats . Regeringen harnu lovat att halvera den öppna arbetslösheten till år2000. Bereder den nu framlagda sysselsättningspro-positionen vägen för detta mål? Och vilka skarpaförslag och lösningar finns i propositionen för att geflera hundra tusen människor nya jobb?Fru talman! I svar på regeringensvårproposition lägger vi fram ett mycket väl under-byggt förslag på arbetstidsförkortning, som vi ser somnödvändigt för att bereda fler människor arbete. Dentillfälliga högkonjunktur som vi har haft med export-industrin på högtryck har inte kunnat frambringa flerjobb.Vi befinner oss i en ytterst allvarsam situationmed total arbetslöshet med fördubbladevarsel sedan förra året.Vi människor identifierar oss med vårt yrke. Manär det man jobbar med. Denna starka identifiering göratt när människor mister sitt jobb, mister de också endel av sin identitet. Som arbetslös mår man illa ochblir sjuk.Vi måste ta krafttag för att minska arbetslöshetenoch förkorta arbetstiden med ett stort steg, så att detger effekt. Små steg på gör ingen ver-kan. En arbetstidsförkortning ,som långsiktigt mål, bör ske utan attden totala produktionen minskar, vilket är fallet om detimmar som faller bort i storleksordningen till endel kompenseras av förbättrad produktivitet och er-sätts med arbetslösa personer.Inbesparade samhälleliga kostnader vid arbetstids-förkortningen, såsom minskat arbetslöshetsunderstödkan komma hushållen till godo i form av lägre skatt.En arbetstidsförkortning leder till minskad förslitning,minskade sjukskrivningar, lägre personalomsättningoch bättre trivsel hos personalen. Vid en arbetstids-förkortning kan en förlängning av drifttiden genombl.a. införande av ytterligare ett skift eller omlott-läggning av arbeten innebära att maskiner och lokalerutnyttjas effektivare.Fru talman! av skulle kunna fyllas uppav arbetslösa vid en arbetstidsförkortning.Vid den aviserade utbildningssatsningen och kom-petenslyftet från regeringen ökar incitamenten för attutbilda sig om det finns fler arbeten att tillgå.Timlönen bör kunna öka i samma takt som pro-duktiviteten. Löneökningens storlek bestäms i centralaförhandlingar med parterna. Vi beräknar att de statligafinanserna stärks med netto, vilkabör användas till en skattesänkning för hushållengenom att egenavgifterna sänks med , vilketkommer människor med låga inkomster till godo.Arbetstidsförkortning bör genomföras med enkombination av lagstiftning, fackliga avtal och ett"kontrakt" mellan inblandade parter. Arbetstidslagenbör vara dispositiv vad gäller veckoarbetstiden. Det är5 § i arbetstidslagen som bör ändras så att normalar-betstiden uppgår till /vecka, och den regeln börvara dispositiv för att man skall kunna finna flexiblalösningar för ett smidigt genomförande av arbetstids-förkortning inom olika branscher.Fru talman! Övertiden bör begränsas. Miljöpartietföreslår att 8 § i arbetstidslagen ändras så att övertidendast får tas ut med högst /kalenderår motnuvarande /kalenderår. Effekterna av en ar-betstidsförkortning får inte motverkas av ett ökatövertidsuttag.Regeringen bör inbjuda parterna till överläggning-ar om ett "kontrakt" för genomförande av en arbets-tidsförkortning. Staten skall stå för lagstiftning, enskattesänkning när det gäller egenavgifterna och ut-bildning.Löntagarna skall vara öppna för ett flexibelt ge-nomförande av arbetstidsförkortning inom olika bran-scher. De skall inte kräva högre löneökning än att detmotsvarar den ökade produktiviteten.Arbetsgivarna måste åläggas att stå för ett starktmoraliskt ansvar att anställa arbetslösa och att genom-föra utbildningsinsatser.Fru talman! En ekologisk omställning med grönajobb till ett kretsloppssamhälle får en avgörande bety-delse, inte bara för människans fortsatta fysiska över-levnad utan det har också en avgörande betydelse förekonomin och arbetsmarknaden. Både själva om-ställningsfasen och processer i ett framtida krets-loppssamhälle ger många nya jobb. Om kaninta en ledande position i ny miljövänlig teknik såstärker vi konkurrenskraften hos vår egen industri,vilket kan ha avgörande betydelse för framtidensarbetsmarknad.Gröna jobb är endast de jobb som bidrar till ettekologiskt hållbart samhälle. Bl.a. är den outnyttjadepotentialen för biobränslen mycket stor. Permanentagröna arbetstillfällen skapas såväl i produktionen avsjälva biobränslet som för konstruktion och uppföran-de av biokraftverk.I utnyttjandet av solenergi och vindkraft uppstårarbetstillfällen. De flesta arbeten när det gäller"alternativ energi" uppkommer inom bygg- och an-läggningsbranschen, inom jord- och skogsbruket samtinom transportsektorn.Miljöpartiet förordar härigenom en grön skatte-växling med en miljöanpassad energibeskattning somväxlas mot en sänkt beskattning av arbete.Fru talman! Genom en skatteväxling och en ar-betstidsförkortning kan personalneddragningarnainom kommuner och landsting minska. En arbetstids-förkortning kan reducera neddragningarna med20 000 personer.Den lilla eventuella satsning som regeringen gör iden nu framlagda sysselsättningspropositionen - därman vill satsa inom ett jämställd-hetsprogram till t.ex. ett arbetstidsprojekt - är tyvärren droppe i havet.Anf. 223 ()Fru talman! Man önskade att vi skulle göra kortainlägg här, men jag tycker kanske att det är litet fel attlasta oss i oppositionen för den tidssituation somkammaren nu befinner sig i. Orsaken är ju faktiskt attregeringen har varit senfärdig med sina förslag ochinte följt den planering som gällde.I går kom AMS senaste statistik över antalet ar-betslösa. Med en ökning med 40 000 arbetslösa per-soner är man nu uppe i en nivåsom närmar sig 400 000 öppet arbetslösa. Samman-lagt med dem som befinner sig i åtgärder kommerman nu allt närmare siffran 700 000 arbetslösa. Isamband med denna arbetslöshetsexplosion har rege-ringen gång på gång upprepat sitt mantra om att manskall halvera den öppna arbetslösheten, trots att man ipraktisk handling fört en politik som direkt motverkatmöjligheten att få fler i arbete. , efter det att op-positionen har tvingat regeringen att agera, kommerman med sina förslag - och detta fast statsministernenligt egen utsago tänkt sig att avvakta. Avvakta vad,kan man fråga sig. Att situationen skulle bli ännuvärre?Varför då acceptera denna tingens ordning? Var-för kör inte LO - som man gjorde 1993 - hit busslastefter busslast med fackliga ombudsmän för att de-monstrera framför och utanför Riksdagshu-set? Varför har LO inte kvar sin ljusskylt på sin borgvid , den skylt som fram till valet1994 dag för dag visade hur många som var arbetslö-sa? ökar arbetslösheten dramatiskt medan det islutet av den förra mandatperioden var så att syssel-sättningen ökade. Vad gör man nu från LO:s sida? Jo,man har krävt att få vara med i en arbetsgrupp.Detta inkonsekventa agerande från fackföreningsrö-relsen skadar allvarligt dess trovärdighet.Statsminister har sagt att de tidiga-re regeringspartierna inte har några nya förslag när detgäller att bekämpa arbetslösheten. vet vi attdessa - som uttrycker det - gamlaförslag tydligen duger som underlag för en arbets-marknadspolitisk proposition. Detta visar dess värremed all önskvärd tydlighet att regeringens politik pådet här området är ett hyckleri, ett hyckleri som harstått de arbetslösa dyrt. påbörjas återställandet avåterställarna. Vad har de två förlorade åren på detnärings- och arbetsmarknadspolitiska området intekostat i såväl pengar som mänskligt lidande?Fru talman! Sedan måste jag omnämna ett - somjag anser det - rekord i politisk ovärdig hantering. Detgäller frågan om ett investeringsstöd till landsbygdenoch jordbruket. - -beslutade ett enigt jordbruksutskott att föreslå riksda-gen att göra en beställning av ett sådant investerins-stöd. - - beslutade ar-betsmarknadsutskottets majoritet, mot jordbruksut-skottets yttrande, att inte beställa något stöd. I går -- debatterades frågan här i kammaren.Moderaterna, och varför att beställa detta stöd från regeringen medan övri-ga ville ha en beställning på en utredning. - den11 juni kl. 7.45 - presenterade regeringen och Center-partiet ett förslag om införande av just ett investe-ringsstöd. Kl. 9.15 röstade dessa bådapartier mot en beställning till regeringen av ett stödtill förmån för en utredning där man skall belysa olikaalternativ. Så här kan man alltså schackra med jobbenoch sysselsättningen på landsbygden och inom livs-medelssektorn, därför att detta tydligen ses som en deli ett politiskt spel. Jag tycker att det är ovärdigt. Mantar sig faktiskt för pannan, när man sysslar med poli-tik och får se en sådan händelseutveckling.Fru talman! Angående arbetslöshetsförsäkringenskriver vi i vår reservation nr 33 att regeringens poli-tik när det gäller villkoren för arbetslöshetsförsäk-ringen har präglats av stor ryckighet och oklarhet.Detta bekräftas återigen just . Varför skall manförst sänka a-kassenivån till för att sedan höjaden igen till ? Det finns ingen logik i detta. Nuskall man höja nivån genom nya försämringar i a-kassesystemet som man inför en bortreparentes, något som man tidigare avhånat. Var finnskonsekvensen och logiken? Vi kristdemokrater harhela tiden hållit fast vid 80-procentsnivån som är denenda rimliga.När det sedan gäller de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna kan jag också hänvisa till reservationen därvi lägger fram förslag om ett reformerat AMS och omen ökad lokal samverkan. Varför inte rösta för dettamed en gång utan att gå omvägen över den proposi-tion som har presenterats ? Förslaget finns juredan.För övrigt föreslår vi i reservationen en kraftiginjektion till jordbruket, bl.a. i form av utökat miljö-stöd där vi också hämtar hem pengar från EU för attfå fler jobb på landsbygden. Generell vallersättning ärockså viktigt för jordbruket.Också på miljöområdet vill vi kristdemokrater gö-ra en satsning bl.a. för att inte kampen mot försurningi form av kalkningsinsatser skall halveras, något somregeringen nu föreslår.Fru talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservation nr 25 och till följdreservation nr 33.Anf. 224 ()Fru talman! Andra har redan för Vänsterpartietsräkning talat om behovet av aktiva åtgärder för attföra ut ur massarbetslösheten. Jag tänkerdärför begränsa mig till två områden: kvinnors ar-betsmarknad och behovet av en arbetstidsförkortning.Neddragningarna inom kommunsektorn men ock-så rationaliseringar inom kontorsadministrationen ochhandeln har slagit hårt mot kvinnors arbetsmarknad.När de nya jobben kommer är det män som fåranställning, medan kvinnors arbetslöshet ökar. Vis-serligen visar AMS statistik fortfarande att mänsarbetslöshet är högre, men det gäller en statistik sominte redovisar den deltidsarbetslöshet som omfattar360 000 personer - de flesta kvinnor. Kvinnor somfaktiskt står till arbetsmarknadens förfogande och somefterfrågar heltidsarbete och en möjlighet att försörjasig själva får inte ens ett ansikte. De får en siffra iarbetslöshetsstatistiken och osynliggörs.I början av 90-talet drabbades bygg- och tillverk-ningsindustrin av strukturomvandling och hög arbets-löshet. Då satsade riksdag och regering miljarder påROT-program. Detta var, och är fortfarande, bra ochnödvändigt. har den offentligasektorn omvandlats. Mer än 100 000 kvinnor harlämnat sina arbeten . Dessutom har80 000 kvinnor lämnat sina kontorsadministrativaarbeten utan att särskilda åtgärder satts in. Det handlarom kvinnor vars yrken bortrationaliserats, om kvinnorsom behöver ledas in på nya yrkesområden.I arbetsmarknadspolitiken satsas det fortfarandemera pengar på män. Det gäller allt från ROT-program till erbjudanden om dyrare utbildningar. Enåtgärd har visat sig vara särskilt lämpad för kvinnoroch den används också i stor omfattning av kvinnor.Det gäller utbildningsvikariaten. Också där aviserarregeringen försämringar.Hur var det nu? Man satsar mera pengar på åtgär-der riktade till män. Vidare riktar man ytterligarebesparingskrav mot åtgärder som i stor utsträckningutnyttjas av kvinnor. Ja, då måste väl resultatet bli attkvinnorna får ännu mindre av de arbetsmarknadspoli-tiska medlen, som det är kvinnors arbetslös-het som ökar.Kvinnor är deltidsarbetslösa i mycket större ut-sträckning än män. av alla deltidsarbetslösa ärnämligen kvinnor. För att åtgärda det problemet in-fördes en bortre parentes inom a-kassan,varefter de deltidsarbetslösa - de flesta kvinnor -utförsäkras. finns det en växande tendensinom de traditionellt kvinnliga arbetsområdena, ochdet gäller både privat och offentlig sektor, till att allt-fler kvinnor tvingas acceptera deltidsanställningareller visstidsanställningar. arbetar nästan hälftenav alla LO-anslutna kvinnor deltid ellerhar ett tillfälligt vikariat.Det är dags att ta på allvar både kvinnors rätt tillförvärvsarbete och rätten till stöd och utbildning i enarbetslöshetssituation. Vi i har före-slagit att den offentliga sektorn stärks med 5 miljarderkronor. Det skulle ge jobb . Vidare har viföreslagit ett kompetensutvecklingsprogram somriktar sig till de kvinnor vars yrken bortrationaliseratsför att skapa broar som leder in på nya yrkesområden.Vi har också föreslagit en stimulans till en privattjänstesektor som tar till vara kvinnors kompetens. Dåavser vi inte pigtjänster eller andra okvalificeradejobb.Vi menar att det är nödvändigt att lagstifta så attdeltidsanställda får företräde till fler arbetstimmar närde finns tillgängliga på arbetsplatsen. Vi menar ocksåatt det är dags att påbörja en arbetstidsförkortning.Det är nödvändigt bl.a. av jämställdhetsskäl.I dag arbetar kvinnor med lönearbeteoch med obetalt arbete. De män som hararbete arbetar med lönearbete och20 timmar med obetalt arbete. Det är dags att fördelabåde det obetalda och det betalda arbetet mellan kö-nen!Sverige är snart det enda land i västvärlden därman arbetar och har 40-timmarsvecka som norm. Med över 0,5 miljonermänniskor utanför arbetsmarknaden krävs det nyagrepp. Arbetstidsförkortningen i visar t.ex.att arbetstidsförkortningen ersatts till mednya jobb. motsvarighet till AMS har räknatut att arbetstidsförkortningen gett 1 miljon nya ar-betstillfällen. I har regeringen satt i gång ettprojekt med en stor, och utvidgad, försöksverksamhetmed förkortad arbetstid - allt detta i akt och meningatt öka sysselsättningen och fördela möjligheterna tillarbete.I hänvisar fortfarande ledande manligapolitiker till gamla forskningsresultat grundade påteoretiska modeller för hur en tänkt arbetstidsförkort-ning skulle slå i den konkurrensutsatta sektorn, ensektor som sysselsatte av arbetskraf-ten. Utifrån de teoretiska slutsatserna och resultatendrar man en teoretisk slutsats: En arbetstidsförkort-ning leder ej till fler jobb. visar dock verk-ligheten i , och andra länder att detvisst blir fler sysselsatta.Det är alltså dags att börja fördela arbetet på etträttvisare sätt. Det är dags att ta initiativ till en arbets-tidsförkortning. har regeringen tagiten rad initiativ, bl.a. för att sammanföra parterna föratt diskutera arbetsrätten och lönebildningen. ärdet dags att börja diskutera en arbetstidsförkortning.Det är också dags att initiera en bred försöksverksam-het som ger konkreta resultat utifrån ochsom kan leda vidare när det gäller att arbeta fram entidsplan. Detta skulle öka sysselsättningen i -ett strukturellt grepp för att möta en strukturell arbets-löshet!Anf. 225 ()Fru talman! Jag vill tacka både socialförsäkrings-utskottet och finansutskottet för den förståelse somvisats motion Fi89 och för att utskotten delar vår oroför de kvinnliga pensionärerna.Att , och jag, allaS-Kvinnor, skrev den här motionen beror på att vihade blivit kontaktade av pensionärernas organisatio-ner. De berättade om hur de politiska beslut som vi iår tagit här i påverkat dem utan att en ana-lys gjorts av de beslut som trätt i kraft . finns det ca 450 000 pensionärer. 257 000 av demär kvinnor med bara folkpension. 160 000 av dessakvinnliga pensionärer lever ensamma.Vi har förståelse för att högkostnadsskyddet inomsjukområdet diskuteras i samband med åtgärder förbudgetsaneringen. Vi är dock rädda för att vissa grup-per råkar illa ut. Kvinnor som har låg ATP och somredan lever på marginalen kan bli socialbidragsbero-ende om kommunerna t.ex. tvingas ändra vårdavgif-terna inom de särskilda boendeformerna. Då kankvinnorna vara illa ute.I helgen redovisade TV en egen undersökning.Många landsting tänker inte införa den högre nivånför mediciner och läkarbesök. Landstingen delar våroro.Att vi valt att lyfta fram just kvinnliga pensionärersom har låga inkomster beror på att det är en gruppsom inte hörs, som inte demonstrerar utanför riksda-gen och som inte protesterar. Det var många i dengruppen kvinnor som var hemmafruar , innan kvinnorna började arbeta i lika stor ut-sträckning som är fallet. Därför skall vi specielltvärna om den gruppen. Många av de här kvinnornahar låg ATP eller bara folkpension, speciellt om ma-ken gått bort och de skall leva på en inkomst.Socialförsäkringsutskottet säger i sitt yttrande övermotionen att man tycker att det är självklart att rege-ringen i samband med kommande propositioner gerriksdagen en utförlig redovisning av konsekvensernasåväl från fördelningssynpunkt som från jämställd-hetssynpunkt för olika grupper. Detta skulle ocksåomfatta bostadsbidraget. Det tycker jag är bra. Härkänner jag att jag kan räkna med att utskottet bevakarfrågan med tanke på de kvinnliga pensionärerna.Finansutskottet har i ett särskilt avsnitt sitt svar omjust fördelningspolitiska analyser. Utskottet säger delar vår uppfattning att de fördelningspolitiskafrågorna har haft, och att de också i fortsättningenmåste ha, hög prioritet. Utskottet avslutar med attsäga att det är utskottets uppfattning att fördelningsef-fekterna måste följas mycket noga. Man säger ocksåatt regeringen återkommer med fortsatta analyser itakt med att nytt material kommer fram.Utskotten kommer, om jag tolkat dem rätt, attfortsättningsvis noga följa de här frågorna. I så fallkänner jag att både de kvinnliga pensionärerna och viS-Kvinnor kan vara lugna. Är det rätt uppfattat? Omresultaten låter vänta på sig, om ingenting händer ellerom det fortsättningsvis framkommer att det är dekvinnliga pensionärerna som har det sämst och somdrabbas hårt, avser vi S-Kvinnor att återkomma idenna fråga.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till hemstäl-lan i utskottets betänkande.Anf. 226 ()Fru talman! Detta är en mycket viktig fråga. Vikommer från finansutskottet att i fortsättningen följaden med all energi och allt intresse.Anf. 227 ()Fru talman! Jag delar inte finansutskottets förslagatt man skall göra dessa kraftiga nedskärningar påbiståndsområdet. Jag yrkar därför bifall till min mo-tion Fi92. Däremot delar jag finansutskottets uppfatt-ning när det gäller budgetramarna och har därför imin motion föreslagit en fördelning mellan de olikautgiftsområdena så att slutsumman för budgeten blirdensamma som i regeringens och finansutskottetsförslag. Det står också i betänkandet, att i den inle-dande fasen av budgetprocessen är det just detta somman skall diskutera, dvs. fördelning mellan utgiftsom-råden.Utrikesutskottet har inte tagit ställning till minaförslag inom utrikesutskottets utgiftsområde, sominnebär en förändring i anslagen mellan försvars-,kommunikations- och biståndsområdet. Det harskickat frågan vidare till finansutskottet. Jag tycker attfinansutskottet har behandlat min motion väl slarvigt.Det avfärdar den och avstyrker den i klump medmånga andra motioner och säger att avsikten inte äratt föra en diskussion om budgetfrågor med anknyt-ning till enskilda anslag. Det görs inte i min motion.Finansutskottet säger också att man avvisar mo-tionen med hänsyn till vad övriga utskottet har anfört.Men utrikesutskottet har inte anfört någonting, utanhar hänvisat motionen till finansutskottet.Jag försökte verkligen att i den nya budgetproces-sen anstränga mig för att motionera på ett sätt som jagtrodde var det riktiga, nämligen att försöka funderaöver vilka utgiftsområden vi har och hur vi kan förde-la våra anslag mellan dessa utgiftsområden. Jag tyckeratt det skulle vara en mycket intressant diskussion.Jag är mycket besviken över att man inte alls hardiskuterat hur detta kan vara möjligt. Jag hävdar fort-farande att en och mindre motorväg år1998 skulle vara ett bättre sätt att använda pengar änden kraftiga nedskärning på biståndet som sker detåret.Biståndsneddragningarna väcker väldigt stor in-ternationell uppmärksamhet. Jag har här en artikelfrån där man har rubriken: Krisensätter press på givande och ideal. Man sägeratt det är dramatiska nedskärningar. Man hävdar attnedskärningarna kanske betyder att för alltidhar övergett sitt mest respekterade internationellaåtaganden, nämligen att donera av sin bruttona-tionalinkomst till bistånd, något som först uppnåddesår 1975. Man säger: Politikerna tog den lätta vägengenom att ta bort bidragen för den valkrets som intehar någon röst i Sverige.Jag tycker att det är en bra beskrivning av vad vihar gjort. Det är en mycket sorglig beskrivning. Jagvill också hänvisa till vad , ärkebisko-pen i , har sagt när han fick höra om vårtbeslut att dra ner på biståndet. och de andranordiska länderna gav stort och uthålligt stöd till vårkamp mot apartheid, säger biskop . Vi står där vistår i på grund av ert stöd, och det är viomåttligt tacksamma för. Vi är djupt oroade över attdet finns något som kallas för biståndströtthet ochAfrikapessimism, i vilken avskrivs som enkontinent av katastrofer, krig, svält och orättvisor. Vibehöver mer, inte mindre, hjälp.