prot · GK0948 · 1996-12-18 00:00:00 — Det är givetvismycket positivt om det blir möjligt att göra bespa-ringar till följd av en framgångsrik rehabilitering somgör att fler kan återgå i arbete. Men jag vill betona attregeringens antaganden på denna punkt är mycketosäkra.De besparingar som ligger i en snävare avgräns-ning av kriterierna för försäkringen är knappast rikti-ga besparingar utan kommer att leda till ökade kost-nader inom andra ersättningssystem, ytterst för kom-munerna i form av ökade socialbidrag. Ständigt dennaövervältring mot kommunernas yttersta ansvar! Omman vill vara litet drastisk skulle man nästan kunnasäga: Statlig budgetsanering, ditt namn är socialbi-drag!I juni 1996 var Sjuk- och arbetsskadekommitténklar med sitt betänkande. Avsikten var att man skullenå betydande besparingar inför 2000-talet. Genomsamordning mellan , arbetsförmed-lingen och kommuner skulle man ge dem som ramlarmellan stolarna en rimlig inkomst. Men så ser inteförslaget ut. Jag återkommer till helheten igen. Den ärsönderhackad, och risken är att enbart socialbidragåterstår för dem som undandras sjukpenning på grundav restarbetsförmåga och som faktiskt inte har det.I ett TV-program visades tre exempel påhur människor hamnat helt utanför. De kan ju inte fåsocialbidrag när de anses kunna arbeta, och inte hellersjukpenning, och så är de kanske utstämplade. De fåralltså ingenting! Och de är många i dag.Detta gäller i allra högsta grad även egenföretaga-re. En småföretagare, t.ex. en lantbrukare, en litenstädfirma eller en sjukgymnast, uppmanas söka nyttarbete då de inte kan fortsätta med sitt eget. Innan dehelt avvecklat sitt företag kan de inte få a-kassa, ochhur skall de då kunna resa sig igen? De omfattas inteav sjukförsäkringen. De måste söka socialbidrag ochmåste då också göra sig av med delar av sin egendom,inte bara företaget eller gården utan kanske också sitthem, innan de kan erhålla socialbidrag.Reservanterna anser att steg 5 inte bör omfattaegenföretagare och att regeringens förslag i denna deldärför bör avslås. Slaget står inte mellan 75 och 80 %i olika socialförsäkringar utan mellan dem som ärinne i systemet och dem som av olika skäl står utan-för. Närmare en miljon människor står helt eller del-vis utanför de olika systemen.Om jag skulle vara mycket drastisk skulle jagkunna formulera mig så här: Mängden snygga smyg-förändringar som man kan göra i socialförsäkringar,a-kassa och andra försäkringar ser jag inget slut på.Att diskret ändra sjukdomsbegrepp och på detta so-fistikerade sätt spara mycket stora summor pengarinnan människor hunnit vakna upp och se hur detdrabbar just dem är smidigt men snudd på ohederligt.Jag är rädd för att 1997 blir ett mycket tungt år förmänniskorna i vårt land. Det är först då de kommer attförstå hur mycket samhället förändrats och hur fortdet har gått. För det är då det kommer att märkasordentligt i många människors plånböcker.Slutligen kan jag bara säga att vi i harsett oss nödsakade att avstyrka hela regeringens pro-position, eftersom den så uppenbart slår ojämlikt motoss kvinnor. Bristen på helhetssyn har påpekats avsamtliga partier i utskottet utom Socialdemokraternaoch . Nej, jag vill se ett helt nytt förslag frånregeringen i de här frågorna.Jag står bakom alla reservationer där Miljöpartietfinns med men yrkar bifall bara till reservation 3.Anf. 126 ():Herr talman! Vi debatterar nu socialförsäkringsut-skottets viktigaste betänkande i behandlingen ,därför att när vi skall avgöra frågorna i det här betän-kandet är vi inte bundna av några tidigare beslut omsärskilda ramar. Här är vi fria att fatta de klokastebeslut. Det skulle vara välgörande om man nu kundefå se ett exempel på att kammardebatten kan ha eninverkan på de beslut som sedan fattas vid omröst-ningen.Herr talman! svällde vå-ra trygghetssystem ut och blev yviga, vittomfattandeoch detaljerade. Systemen inbjöd till överutnyttjande,och det gav delvis felaktiga fördelningseffekter ochincitament - morötter, om vi så vill. somsystemen blev för kostsamma måste kostnadsredo-visningarna från bedömas som otydliga,eftersom systemen inte varit renodlade. Det har därförinte förelegat korrekta kostnadsredovisningar av olikaproblemområden.Förslagen i propositionen bygger, som här har på-pekats, på Sjuk- och arbetskadekommitténs delbetän-kande. Vi kristdemokrater anser att det är rimligt att ienlighet med betänkandet förändra systemen i riktningmot renodling och förtydligande. Det ger de försäkra-de mer positiva incitament. Av totalkostnaden kom-mer en något större andel att nå de mest behövande.Det är fördelningspolitiskt riktigt och stämmer välmed ett kristdemokratiskt synsätt.Bilden av samhällets kostnader för olika proble-mområden kommer att bli mer rättvisande. Genomkorrekt redovisning av olika kostnadsställen kan un-derlagen för framtida beslut inom välfärdspolitikenförbättras. Möjligheten för den enskilda individen attfå mer träffsäker hjälp kan också öka.Herr talman! Renodlingen av systemen har intebara fördelar. Det finns grupper som befinner sig i engråzon mellan stödsystemen. Därför får man intebortse från att renodlingen av trygghetssystemen harvissa risker, nämligen att alltfler människor, som intekan få arbete, inte får rätt till ersättning och kommeratt stå utanför systemen. En sådan utveckling skulle vara oacceptabel.Målsättningen måste vara att aktiva åtgärder vidtas.En komplikation är att begreppet sjukdom blivitalltmer komplext, vilket pekar i en annan riktning ärrenodlingen. Det är ett dilemma. Utvecklingen pekarpå allt större inslag av psykosociala faktorer i sjuk-domsbilden, vilket gör det svårare att göra den för-säkringsmässiga bedömningen om sjukdom och ar-betsoförmåga föreligger.Herr talman! som man bejakar en ren-odling av systemen som princip är det därför viktigtatt framhålla nödvändigheten av harmonisering ochsamordning mellan de olika systemen. Att lösasamordningsproblemen måste vara en prioriteraduppgift för det offentliga. Detta gäller sjuklön, arbets-skadeersättning, arbetslöshetsersättning, socialbidragoch förtidspensioner. Det är bra att ett arbete pågårsom underlättar samordning.I budgetpropositionen redovisas utredningen ombegreppet försäkrad och utredningen och översynenav inkomstbegreppen. Detta är viktiga grundbultar föratt kunna samordna. Men regeringen och utskottsma-joriteten är för passiva när det gäller samord-nings- och harmoniseringsbehovet.Idealet hade helt klart varit att regeringen kommitmed en proposition som byggt på den helhetssyn somfinns i Sjuk- och arbetsskadekommitténs betänkande.I stället lyfts vissa delar ut för ställningsta-gande just . Att rycka ut delar ur något som vartänkta som en helhet är värt invändningar och skarpkritik.Vi kristdemokrater har därför motionsvägen krävtett tillkännagivande till regeringen om detta. Sam-ordningsproblemen måste lösas. Vårt yrkande,tillsammans med en enskild s-motion, har glädjandenog samlat hela den i praktiken befintliga oppositio-nen i en gemensam reservation. Även arbetsmark-nadsutskottets yttrande ger uttryck för en liknandeinställning som vi har i reservationen. Jag beklagar attCentern inte orkat ställa upp på denna viktiga reser-vation.Herr talman! När renodlingen sätts i sjön vid års-skiftet behöver resurser omfördelas för kompe-tens- och resursförstärkning till arbetslivsinriktadrehabilitering och ökad kompetens till försäkringskas-seadministrationen, detta för att skydda enskilda per-soner, så att de inte i onödan kommer i kläm mellanolika system. Samordning och kompetensförstärkningär viktiga och underlättar bedömningen av individenssituation utifrån en helhetssyn. Förstärkningen ärockså nödvändig för att de goda ambitionerna medrenodlingen och förbättringen av trygghetssystemeninte skall misslyckas.Behovet av uppföljning och utvärdering måstemed kraft framhållas. Regeringen framhåller vikten avatt , Arbetsmarknadsstyrelsenoch noggrant följer utvecklingen.Jämställdhetsperspektivet är i det sammanhangetangeläget att framhålla, eftersom fler kvinnor än mänenligt statistiken över nybeviljade förtidspensionerhar en diagnos som kan vara svår att objektivt faststäl-la.Herr talman! De problem som kan uppstå föregenföretagare, när den föreslagna steg-för-steg-modellen införs vid prövning av rätten till ersättning,har förbisetts i regeringsförslaget. Utskottsmajoritetenhar inte heller löst problemet med de orimliga kon-sekvenser som förändringarna kan innebära för denhär gruppen. Att socialdemokraterna i utskottet tagitför lätt på problemet är beklagligt. Liksom flera före-gående talare måste jag säga att det dessutom är obe-gripligt att ställer upp på lösa skrivningarutan tillkännagivande. I övrigt har ju en enig opposi-tion samlat sig i en gemensam reservation som bl a.tillgodoser en insiktsfull c-motion, som centerkamra-terna skall yrka avslag på när vi kommer till omröst-ning. Även arbetsmarknadsutskottet har i sitt yttrandeställt sig bakom de tankar som vi för fram i reserva-tionen. Där har man känt sig friare från de olika parti-ernas representanter att yttra sig, så där står även soch c bakom det yttrande där dessa farhågor påpekasoch där det talas om att en grupp människor kan ham-na utan ersättning. Det är en risk som Centerpartietoch Socialdemokraterna i vårt utskott är beredda attta.Herr talman! Vi kristdemokrater står bakom allavåra reservationer, men för tids vinnande yrkar jagbifall endast till reservationerna 2 och 4.Anf. 127 ():Herr talman! Betänkande SfU6 handlar om ändra-de kriterier för rätt till sjukpenning och förtidspen-sion. Detta betänkande och proposition 28 är en upp-följning av tidigare beslut för att åstadkomma merrenodlade trygghetssystem.När den nya ohälsoförsäkringen kommer att presente-ras är det viktigt att få ett trygghetssystemsom dels är tydligt, dels bildar en helhet. Effekternaav renodlingen får under inga omständigheter bli attenskilda människor hamnar mellan systemen ochriskerar att ställas utan försörjning. Det är viktigt attvi har detta perspektiv klart när vi skall ta ställning tillde förslag som ligger på bord.Det finns i dagens förslag dels ett sparbeting, delsförändrade kriterier men också en möjlighet att få enförändrad inställning till arbetslivet i en positiv be-märkelse för de berörda - en mera humanistisk syn påmänniskan.För 30 år sedan när jag började mitt arbetsliv ochfram till utvecklades en positivsyn på arbetstagarna och arbetslivet. I den meningenvar det bättre förr.Människorna var minst lika viktiga som maskiner-na. Det förebyggande arbetet i form av företagshälso-vård och diskussioner om hur arbetsmiljön och ar-betsplatserna skulle utformas prioriterades.Överenskommelser träffades mellan de fackligaorganisationerna och arbetsgivarna i positiva hands-lag.Om det skulle arbetas över var frågan given: Kanvi eventuellt planera produktionen på ett annat sätt?I dag konstaterar jag att vi ibland utsätter männi-skor för fysiska och psykiska arbetsmiljöer som viunder den nämnda trettioårsperioden inte hade kunnatdrömma om.Varför arbetslivet har tagit sig den utformningenär en mycket berättigad fråga. Det kan inte vara på detsättet att ett elitgäng med arbetskraftensamt skall ha tillgång till arbetslivet.Människosynen att man är gammal vid delas inte av mitt parti.Det är viktigt att vi män och kvinnor, gammal somung, var och en med sin förmåga får möjlighet attdeltaga i arbetslivet och få uppleva den meningsfull-het som det innebär för de allra flesta att få deltaga iarbetsgemenskapen.Rehabilitering och arbetsmiljö skall förstärkassom nyckelord framöver. Kunskap och arbete är andrahonnörsord.I har vi i totalbedömningen en del grund-läggande problem såsom:Sverige har världens äldsta befolkning.Vi har en av längsta lagstadgade arbetsti-der, dock ej räknat totalt.Mycket övertid, arbetstidsuttaget har inte varit såhögt sedan 1969.420 000 människor är förtidspensionerade avnågon anledning.Den reella pensionsåldern är 58,4 år.Färre arbetar än pericke anställd/sysselsatt.När man stöter på problem i samhället eller i ar-betslivet kan man inte bara pensionera väck bekymreneller "parkera" människor i olika trygghetssystem,vare sig de är arbetslösa, sjuka eller har nedsatt ar-betsförmåga. Genom aktiv handling skall människanåter sättas i centrum på ett mera positivt men ocksårealistiskt sätt.De nu aktuella förändringarna av sjukpenningenoch förtidspensionen skall mer uttalat än vara ettskydd för den som helt eller delvis är förhindrad attarbeta av medicinska skäl. skall detemellertid finnas ett utrymme för att väga in ävenandra omständigheter, i första hand ålder och bosätt-ningsförhållanden men även utbildning och tidigareyrkeserfarenhet - den s.k. rimlighetsbedömningen.Bedömningen skall göras utifrån en steg-för-steg-metod. I sista hand skall arbetsförmågan bedömas motalla på arbetsmarknaden normalt förekommande arbe-ten. Förändringar i arbetsinkomsten skall i princip intelängre ha betydelse för bedömningen. Vidare skallman bortse från arbete utöver heltidsarbete.Det är viktigt att påpeka att förslaget inte innebärnågon förändring av det gällande sjukdomsbegreppet.Därför görs nu en justering, som klargör att det är vidbedömning av om sjukdom föreligger som försäk-ringskassan skall bortse från de nämnda förhållande-na. Något ökat krav på att den enskilde skall styrka atthan eller hon är sjuk finns inte. Vad det handlar om äratt den arbetsförmåga som eventuellt finns kvar bättreskall kunna tas till vara.Herr talman! Den steg-för-steg-metod som för-säkringskassan nu kommer att ha till hjälp för att göraen bedömning av arbetsförmågan innebär i ett viktigtavseende en utvidgning i förhållande till dagens reg-ler. Försäkrade som efter rehabilitering har möjlighetatt erhålla annat arbete hos sin arbetsgivare får nuersättning från försäkringen, även om han eller honutan rehabilitering skulle kunna utföra annat på ar-betsmarknaden normalt förekommande arbete. Dettastärker sambandet mellan arbetstagaren och arbets-platsen. Det ökar också arbetsgivarens ansvar för attge de anställda rehabilitering.Att det nu skall prövas om en försäkrad kan klaraett normalt förekommande arbete leder i praktiken tillatt arbetsmarknadsmyndigheterna får ta ett större ochtidigare ansvar för personer som kan arbeta helt ellerdelvis, vilka antingen inte har någon arbetsgivare ellerinte kan arbeta kvar på sin gamla arbetsplats.Även de sociala myndigheterna får ta ett större an-svar när arbetsoförmågan har sin grund i sociala för-hållanden. Detta kräver en samsyn mellan och försäkringskassorna å ena sidanoch mellan arbetsmarknadsmyndigheterna å andrasidan. Det är därför viktigt att berörda myndighetersamverkar och utfärdar rekommendationer för hand-läggningen. Här har också en viktigroll.Arbetsmarknadsutskottet har i sitt yttrande fram-hållit att den renodling som föreslås leder till attarbetsmarknaden tillförs en grupp arbetslösa, inomvilken det finns ett stort antal personer för vilka detkommer att vara mycket svårt att ordna ett arbete,speciellt i rådande läge med hög arbetslöshet.Eftersom arbetshandikappade är prioriterade inomarbetsmarknadspolitiken, finns det emellertid anled-ning att anta att tillräckliga insatser eller åtgärderkommer att mobiliseras, för att se till att de som kanförsörja sig själva också får möjligheter att göra det.Detta område bör prioriteras.Herr talman! Renodlingen av trygghetssystemen äringet självändamål. Den syftar till att ge en mer rättvi-sande bild av samhällets kostnader på olika områdenoch därmed också bättre underlag för framtida beslutom åtgärder för att komma till rätta med olika pro-blem. Människor kommer också att kunna få hjälpmed sina problem av rätt samhällsorgan. Samtidigtkan det inte nog understrykas att detta handlar omärenden som rör enskilda människor och deras mycketprivata angelägenheter. Det rör sig om individuellaprövningar av, för de flesta, känslig karaktär. Densom är sjuk befinner sig oftast i ett utsatt läge. Därförkrävs det stor varsamhet och respekt i handläggning-en. För att systemet inte skall bli stelbent och okäns-ligt, måste det därför också finnas utrymme för att taindividuella hänsyn.Även om rätten till sjukpenning och förtidspensionskall baseras på medicinska kriterier, skall det själv-fallet vara möjligt att väga in även andra omständig-heter. Ingen individ är den andra lik. En och sammasjukdom kan sätta ned den försäkrades arbetsförmågai olika omfattning, vilket man måste ta hänsyn till.Därutöver skall en sammanvägning göras av hur ålderoch bostadsförhållanden, liksom utbildning och tidi-gare yrkeserfarenhet, påverkar den enskildes möjlig-heter att arbeta och försörja sig.Det är de positiva möjligheterna hos varje männi-ska som skall tas till vara. Det handlar om stöd ochhjälp för att kunna leva ett så normalt liv som möjligt.Det är detta som skall vara själva utgångspunkten förbedömningen.Den som är arbetslös och deltar i en arbetsmark-nadspolitisk åtgärd skall i första hand bedömas i för-hållande till hur sjukdomen påverkar möjligheterna attgenomföra åtgärden, i andra hand utifrån om han ellerhon kan vara aktivt arbetssökande.För att steg-för-steg-modellen skall vara till gagnför den enskilde, måste självfallet också rehabilite-ringen vara av hög kvalitet. Det kräver bl.a. en hel-hetssyn på den enskilde och dennes behov samt enlokal samverkan mellan olika myndigheter. Det pågårförsöksverksamhet och utvecklingsarbete med dennainriktning.Egenföretagaren har en litet speciell situation, ef-tersom denne tvingas att avveckla sitt företag för att fåa-kassa. Det innebär att egenföretagen riskerar attvarken få ersättning från socialförsäkringen eller frånarbetslöshetsförsäkringen. Problemet bör emellertidinte lösas genom ersättning till egenföretagare viasocialförsäkringen. Regeringen kommer i vår att läggafram förslag om en ny arbetslöshetsförsäkring. har uttalat att frågan om företa-garnas rätt till a-kassa då måste ges en positiv pröv-ning. Likaså förutsätter utskottet att de problem somkan uppstå för den som har en arbetsförmåga som ärnedsatt med minst tre fjärdedelar också uppmärk-sammas i samma sammanhang. Utskottet anser att detär angeläget att detta problem får en lösning.Det har uttryckts oro för att det generellt kommeratt bli svårare för kvinnor att få sjukpenning ellerförtidspension. Eftersom möjligheterna att göra enrimlighetsbedömning från fall till fall finns kvar, börinte detta problem uppstå.När det görs så här pass stora förändringar i flerasteg, finns det emellertid anledning att vara särskiltuppmärksam på de effekter som de ändrade reglernafår. Därför finns det all anledning att noga följa uppeffekterna för framför allt kvinnorna, de deltidsarbe-tande, de som bara har en fjärdedels arbetsförmågaoch för samordningen mellan trygghetssystemen.Vi i utskottet har uttalat att vi förutsätter att engrundlig och allsidig uppföljning och analys kommertill stånd. Vi har också betonat att det måste finnastillräckliga resurser och hög kompetens i det angeläg-na arbetet med den arbetslivsinriktade rehabilitering-en. Detta bör uppmärksammas vid beredningen avSjuk- och arbetsskadekommitténs förslag.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan i betänkandet SfU6 samt avslag på samtligareservationer och motioner.Anf. 128 () re-plik:Herr talman! Jag skulle vilja ha en beskrivning avvad den humanistiska synen i detta betänkande inne-bär. För mig verkar det som om och Social-demokraterna går med skygglappar in i denna be-slutsprocess. På vilket sätt skall de arbetshandikappa-de prioriteras? Detta var två frågor som förekom ianförandet.Anf. 129 () replik:Herr talman! Det är på det viset, , att det är fråga om hur vi ser på människor överhuvud taget, om människor som har fått krämpor avett eller annat slag, antingen i arbetet eller genomolycksfall, och därför inte har arbets-förmåga, skall "parkeras"s i olika trygghetssystem.Det är denna humanistiska syn som jag talar om, därvi skall kräva av samhället att mera aktivt än i dagverkligen se till att sätta människan i centrum. Dethandlar om alla som är sjuka och om de arbetshandi-kappade.Det har funnits då man på något sätt har"parkerat" människor och därigenom inte aktivt arbe-tat med dem på det sätt som jag förutsätter att pro-positionen ger underlag för.Anf. 130 () re-plik:Herr talman! Man blir ju litet förvånad när t.ex.lönebidragen skärs ned liksom pengarna till rehabili-tering. Det måste ju vara just där som pengar ochinsatser behövs.Anf. 131 () replik:Herr talman! AMS har uppmärksammat situatio-nen vad gäller lönebidragen och också påtalat den i ensärskild skrivelse.Rehabilitering skall verkligen vara ett av honnörs-orden framöver. Jag har uppskattat de intensiva dis-kussioner i frågan som vi har fört i vårt utskott. De200 som regeringen tillfälligtvis harminskat anslaget med /98 skall ju inte pånågot sätt sättas i samband med vad som sker idenna proposition och i detta betänkande.Det handlar om att man vill ta ett helhetsgreppöver rehabiliteringen, som är så otroligt viktig.Anf. 132 () replik:Herr talman! Det är intressant att lyssna till RonnyOlander. Han säger att enskilda människor inte skallhamna mellan systemen. Vi har försöktsäga att det är det som sker, därför att man inte harnågon helhetssyn på de förslag som Sjuk- och arbets-skadekommittén ändå har lämnat till regeringen.Ronny säger att åtgärder skall sättas inoch att det är väldigt viktigt att man har en människo-syn som gör att man inte pensionerar bort dessa män-niskor. Ni sänker ansla-gen til rehablitering. Ni sänker anslagen till att kortaköerna i vården. Vart skall dessa människor ta vägen?Någon allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkringfinns ju inte. Den har ni avskaffat. Någon sådan skulleinte finnas. Den rättvisan att alla på arbetsmarknadenskulle ha en arbetslöshetsförsäkring om de råkade illaut skulle inte finnas. Den människosynen är tydligenSocialdemokraternas.De nya kriterierna gäller från den 1 januari 1997.Det är . Det är inte så att de gällerunga människor som lämnar skolan och som är pigga,friska och . De gäller alla människor som haranmält sjukdom till sjukkassan. Det gäller alla demänniskorna. Beslut om de skall få sjukersättningeller inte kan fattas redan efter . Re-dan fattas beslut om de skall få förtidspen-sion.Ronny säger att man har anledning attanta att åtgärder skall vidtas. Vad betyder det?Får jag avslutningsvis, herr talman, fråga om Ron-ny delar uppfattning omatt det inte kommer att ske några förändringar. Det ärsamma kriterier som gäller i dag.Anf. 133 () replik:Herr talman! Var någonstans i propositionen ellerbetänkandet, eller i ett uttalande från någon socialde-mokrat, nämns det någonting om att vi står bakom ettbetänkande där en av förutsättningarna och inrikt-ningen faktiskt är att folk skall hamna mellan stolar-na? Inte någonstans i någon mening, inte ens mellanraderna, kan man läsa att vi skulle ha en sådan in-ställning till människor. Det flera talare här försökergöra får stå för dem. Ni försöker klina på oss en upp-fattning som vi aldrig har haft och som vi aldrigkommer att ha i framtiden.Ett av våra krav från socialdemokratisk sida ärfaktiskt att alla skall ha rätt till ett arbete. Alla skall harätt till ett arbete utifrån sin förmåga. Även om vi justför tillfället har en för väldigt unik och spe-ciell arbetslöshetssituation, hade vi bara för några årsedan definitivt inte den situationen. Jag skall inte gåin på vad som hände när det gällerarbetslösheten.Vad gäller rehabiliteringen måste man också se desammantagna resurser som finns i vårt land. De äricke små. Det finns också ett engagemang. Jag tyckeratt alldeles för få talare hitintills har tagit upp detengegemang som finns ute hos arbetsgivare, försäk-ringskassor, arbetsförmedlingsnämnder etc. Det är detsom vi skulle förstärka och lyfta fram.Sigge Godin säger att elaka tjänstemän kommeratt fara ut och gripa tag i människor och ställa deminför rätta . Det sker inte.Anf. 134 () replik:Herr talman! Låt mig återkomma till frågan. DelarRonny uppfattning om attdet inte kommer att ske några förändringar, utan attalla de undantag som finns kommer att gällaockså ?