prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — För att hjälpa till med att uppnå dettahar utrikesutskottet ställt sig bakom de besparingar påbiståndsbudgeten som regeringen har föreslagit. Jag ärden första att erkänna att det görs med mycket tungthjärta och att det verkligen inte är någon glädje attskära i biståndet. Men innebär det inte deoerhört dramatiska effekter som man ibland vill låtapåskina.Biståndet är konstruerat med en budgetteknik somger väldigt stora reservationer. Det brukar vi normaltsett tycka mycket illa om. Men i det här samman-hanget är det faktiskt bra. Om vi tar dessa reservatio-ner i anspråk kan vi planera denna neddragning förden här perioden på ett sådant sätt att vi kan skyddafattigdomsbekämpningen. Vi kan ge rimliga över-gångstider och se till att projekt inte behöver brytasoch att programlandsbiståndet så långt det bara ärmöjligt kommer att kunna fortgå. Enskilda organisa-tioner hålls nästan helt skadeslösa.Ingrid citerade från en biståndsdebatt iapril 1992. Där skulle nuvarande biståndsministernPierre ha sagt att det behövs en vändning avdet resursflöde som går från utvecklingsländerna tillden rika världen. Jag tror säkert att kunna säga det också. Det är nämligen våralldeles fundamentala uppfattning att det är vad sommåste ske. Men eftersom den borgerliga regeringenmed som biståndsminister hade ytterli-gare på sig att regera tycks den inte ha delat denuppfattningen, eftersom inga stora och viktiga förslagför att vända denna trend lades fram under den tiden.Ingrid frågade också vart den internatio-nella solidariteten har tagit vägen. Man kan fråga vårabiståndsmottagare i programländerna ute i världen.Jag vet i alla fall att jag som socialdemokrat kan varaoerhört stolt över det som vi har uträttat och det re-nommé som vi har ute i världen. Jag upplever egentli-gen inte att det har mattats. Däremot finns det enoerhört stor oro över att ekonomi och Sveri-ges finanser skall komma i ett sådant skick att vi intekan upprätthålla en god biståndsnivå. Det är i detsammanhanget som den här propositionen skall ses.Fru talman! Utgiftstaket i slutetav måste med all nödvändighet varamycket preliminärt. Trots att det finns en möjlighet attjustera längre fram , vill jag ändå påta-la att vi i utrikesutskottet har skrivit om utgiftstaketför och där påtalat att det inte finns något ut-rymme för det nödvändiga östsamarbetet, i alla fallinte om man skall fastställa det nominella belopp somregeringen har föreslagit och behålla ettbistånd som utgör av BNI. Vi hade öns-kat att finansutskottet hade vidarebefordrat det till-kännagivandet till regeringen. Men när det nu är sagt idenna talarstol får vi det i alla fall med i protokollet.Jag har inte på något sätt anledning att vara orolig föratt Östersjösamarbetet, eller östsamarbetet, skulleminska. Tvärtom har statsministerns starka engage-mang och vilja i dessa frågor kommit till uttryck ock-så i sysselsättningspropositionen. Men inte minstmot den bakgrunden tycker jag att det är viktigt attredan nu och på ett tidigt stadium påtala att manmåste planera in en fortsättning av samarbetet medÖst- och också efter 1998.Anf. 153 () replikHerr talman! Först vill jag yrka bifall till reserva-tion 31 från Vänsterpartiet.Till vill jag först säga att det na-turligtvis är bra att man från Socialdemokraternas sidainte är nöjda utan beklagar att man måste göra dennaneddragning av biståndet. Det hade varit oerhörtmärkligt om man hade tyckt att det var en bra åtgärd.Men det är faktiskt, , vad PierreSchori själv har sagt, att det är en nyttig omprövningför biståndet med en sådan neddragning. Det är alltsåinte alla socialdemokrater som delar den uppfattning-en, vilket jag beklagar.Jag tycker också att det är bra att man från utri-kesutskottet gemensamt har gått fram och visat pånödvändigheten av att östbiståndet naturligtvis måstefortsätta i minst den omfattning som det har haft hit-tills.Däremot förstår jag inte riktigt det sade i inledningen av sitt anförande, om kronansfall och den svåra ekonomiska situationen hösten1992 - är det en ursäkt för att vi skall dra nerbiståndet? Det tycker jag i så fall är rätt långsökt,eftersom det har gått . Det harförvisso kommit andra ekonomiska pro-blem, som är allvarliga nog, men är det inte att gå vällångt att tala om ?Vi tycks vara överens från flera håll om att vi skallåterställa biståndet på enprocentsnivå. Varför har dåinte utskottet kunnat skriva in det i betänkandet? Var-för har vi inte gemensamt krävt att regeringen skallframställa denna plan? Utskottsmajoriteten talar iväldigt allmänna ordalag, medan vi i oppositionen villha en konkret tidsplan där vi kan se vad som händer1997 och 1998, hur mycket som läggs till, osv. Någonsådan tidsplan finns inte, och det är verkligen att be-klaga.Anf. 154 () replikHerr talman! kan inte se samban-det mellan det arbete som görs för att stärka svenskekonomi och det allvarliga kronfall och den valutakrissom var 1992. Det är väl inte så att en stark ekonomiär för alltid given, utan om vi slappnade av för ettenda ögonblick skulle vi väl ganska lätt återigen kun-na hamna i den situation vi befann oss i 1992.Detta är ingen ursäkt, utan det handlar bara om attjag framför allt för och vill påtala att det under den borgerliga rege-ringsperioden skedde en tredjedels urholkning avbiståndet, utan att vi hade någon allvarlig debatt omdetta. Det vill vi inte uppleva igen.Enprocentsmålet finns inskrivet i propositionenoch i vårt yttrande till finansutskottet.Från min utgångspunkt känns det väldigt mycketenklare att föra en debatt om hur vi skall kunna höjabiståndet än att föra den debatt som har förtsute på möten, om än inte så mycket i den här kamma-ren, om ifall över huvud taget har råd medbistånd eller flyktingmottagande. Även om jag nu ärberedd att rösta för bifall till de föreslagna besparing-arna känns det oerhört mycket lättare när debattenförs på de här premisserna. Det är ändå ett tecken påatt vi här i kammaren står för samma solidaritet ochatt biståndsviljan är stark. Biståndsviljan är stark ute ilandet också - som påpekade - menjag tror att den är ännu starkare här i , blandoss som faktiskt har oerhört mycket internationellakontakter och som ser hur bra biståndet fungerar ochatt det verkar där det finns.Anf. 155 () replikHerr talman! Jag tror att vi har samma uppfattningi den här frågan i princip, men vi vill också se detta ipraktiken, och det som sker i praktiken talar ju emoten biståndsvilja bland socialdemokraterna, åtminstonejust . En klar sänkning är ju på gång - det går inteatt komma ifrån.Vi är överens om att vi skall komma tillbaka tillenprocentsmålet, men varför inte i en tidsplan kon-kretisera hur och när det skall ske?Herr talman! säger att man ute ivärlden är väldigt nöjd och talar om hur bra Sverigehar skött sig i internationella sammanhang. Ja, menhur blir det ? Det är väl, lika litet som engod ekonomi, något som är för alltid givet. börjardet gå upp för omvärlden att sänker sitt bi-stånd. Det är inte det man är van att se - sig-naler om detta har kommit från flera håll.Jag påtalade tidigare risken vad gäller vår kandi-datur till säkerhetsrådet, där vi skulle kunna ha ettvisst inflytande. Jag menar att i det samman-hanget även i en rent egoistisk mening avhänder sigmöjligheten till ett inflytande genom att vi försämrarvår möjlighet att kandidera genom att vi sänker bi-ståndet.Pierre har själv lanserat begreppet"skammens gräns", och den har han själv och rege-ringen nått fram till i och med det här beslutet. Detstår tyvärr klart för alla dem som faktiskt hävdar be-hovet och nödvändigheten av ett höjt bistånd, inte ettsänkt.Anf. 156 () replikHerr talman! Det är alldeles givet att ett generöstbistånd är en förutsättning för att vi skall kunna varaeffektiva på det här området, men i en besparingssi-tuation kan det faktiskt också komma fram några godaförbättringsförslag. Som jag redogjorde förfrån talarstolen har vi i utskottet - och själv medverkat till det - försökt att hitta ett slagsfördelningspolitik som gäller också inom biståndet.Det handlar om att klart lägga fast att det fattigdoms-bekämpande biståndet skall ha högsta prioritet, att viskall ha övergångstider och så att säga rulla reserva-tionerna framför oss för att mildra effekterna, attprogramlandssamarbetet så långt möjligt skall fortsät-ta och att FN liksom enskilda organisationer i möjli-gaste mån skall hållas skadeslösa.Jag tror inte att vi kan köpa oss en säkerhetsråds-plats. Jag tror att goda anseende, det vi hargjort och det vi kommer att göra, det man vet omSverige, skall vara tillräckligt för att vi skall få plat-sen. Det är visserligen angeläget att vi upprätthållerett fortsatt gott rykte också när det gäller biståndsfrå-gorna, och jag är övertygad om att vi kommer attkunna göra det. Jag räknar med att en återgång tillenprocentsmålet skall kunna planeras , attvi skall kunna hitta en väg tillbaka ochatt biståndet också kommer att kunna öka.Anf. 157 ()replikHerr talman! Först vill jag kommentera det ViolaFurubjelke sade om östbiståndet. Hon beklagade attinte finansutskottet följt upp det utrikesutskottet skrevi sitt yttrande, men hade man lyssnat på Folkpartietsrepresentant i finansutskottet och följthennes rekommendationer så hade man kunnat få enskrivning på just det temat. I reservation 30, som jaghar yrkat bifall till, skriver vi följande: "Enligt fi-nansutskottets uppfattning måste taket för utgiftsom-råde 7, Internationellt bistånd, sättas så att det rymmersåväl ett u-landsbistånd som närmar sig av BNIsom tillräckliga medel för att kunna föra Östeuropa-samarbetet vidare." Det var synd att inte finansutskot-tets socialdemokratiska ledamöter skrev under på det.Jag minns mycket väl och budskapettill . Jag motsatte mig det då, i de telefonsamtaljag hade hem till , och jag motsätter mig det . Jag menar att vi skall klara av att få rätsida påSveriges finanser utan att skära i biståndet. Om maninte resonerar på det sättet och har det globala per-spektiv som jag har försökt ge uttryck för här , dåhar enprocentsmålet ingen bäring, för det är just detsom är enprocentsmålet.Vi har i den här beslutat att av BNIskall gå till biståndet, och det skall ligga fast. Jagbeklagar att vi år ut och år in får en sådan här debattom enprocentsmålet. Hade , som tanken var,inte rört det här, då hade vi sluppit den här debatten,och vi hade kunnat koncentrera oss på andra sakerinom biståndet.Jag vill därför fråga : Menar Vio-la Furubjelke att det inte går att klara eko-nomi utan att skära i biståndet?Anf. 158 () replikHerr talman! Jag beklagar att inte förstod sammanhanget, sambandet mellankronans minskade värde, kronfallet, och urholkningenav värdet på biståndet. Det finns ju en automatik idetta, oberoende av om biståndet motsvarar avBNI eller inte. Om kronans värde minskar, om kronanbara är värd två tredjedelar av vad den var någonmånad tidigare, då minskar värdet av varje bistånds-krona på motsvarande sätt. Detta sker om man intesköter ekonomin på ett sådant sätt att kronan stårstadigt och att de svenska finanserna är i ordning.Därav sambandet.Så visst finns det ett samband mellan att skötaSveriges finanser och att kunna ha ett bistånd som ärvärdebeständigt.Jag skulle vilja fråga vadhan egentligen menar med talet om "Ny-demokrati-argument". Jag tycker nästan att det är ett slag underbältet. Det är verkligen inte så att vi från socialdemo-kratisk sida är beredda att göra avkall på internationellsolidaritet. Vi har mer av den varan än något annatparti här i , och vi har ett renommé som viinte på något sätt behöver skämmas över. ärfortfarande ett av de tre främsta länderna i världen närdet gäller bistånd, och jag tror inte att vi behöverskämmas för den saken eller anse att vi är i klass meddem som helt och hållet vill rasera biståndet.Anf. 159 ()replikHerr talman! Jo, , jag ser visstsambandet mellan ett kronfall och ett minskat bistånd.Det var inte detta som min fråga gällde. Jag ser detsambandet. Det är klart att vi skall sköta svensk eko-nomi så att den svenska kronan blir stark.Min fråga var: Menar att vi inteklarar att sanera svensk ekonomi utan att skära i bi-ståndet? Om säger att vi inte gör det,då har ni totalt lämnat enprocentsmålet. Då har ni intefattat vad enprocentsmålet innebär.Sedan tog jag upp Ny demokrati därför att jag -liksom - i denna kammare har de-batterat med nydemokrater . De hade 0,som mål. Det är därför jag drar parallellen med Nydemokrati. Det är det målet som socialdemokraternaoch nu har gjort till sitt. Sedan vet jag att detfinns andra värderingar och andra tankegångar, mendet är ur det perspektivet som jag gör denna parallell.Därför frågar jag återigen: Ställer ni upp på enpro-centsmålet? Menar att man kansanera svensk ekonomi utan att skära i biståndet?Delar ni Ny demokratis uppfattning att är ettbra mål?Anf. 160 () replikHerr talman! Jag vill svara ett tydligt och klart japå fråga. Enprocentsmålet ärockså vårt mål. Det står att läsa i propositionen och ivårt yttrande till finansutskottet, så det skall inte rådanågot som helst tvivel om detta.Att lägga 0,7-procentsmålet i munnen på nydemo-kraterna är väl ändå att smickra dem. Ny demokratifanns representerat i vårt utskott. Nydemokraternasförslag gick ut på att halvera biståndet för att så små-ningom i princip helt avveckla det. Jag känner intealls igen att skulle vara ett mål för Ny demo-krati.För övrigt vill jag påminna att det inom finns en betydande opini-on - t.o.m. en majoritet av väljare enligten Gallupundersökning i kvällstidningen en månad sedan - för att biståndet kunde sänkas.Man ställde inte upp på ett ökat bistånd.Att slå sig för bröstet och tycka att man är bättreän andra - i alla fall snäppet bättre oavsett vad sombjuds - det tycker jag är litet övermaga i det härsammanhanget.Självfallet skulle vi kunna klara en sanering avsvensk ekonomi med en mindre besparing på bistån-det än den som förslås. Men med hjälp av de re-servationer som vi har och med den plan för ned-dragningar som vi har utarbetat kommer inte detta attmärkbart drabba de programländer och de mål förbiståndet som vi har . Det ärklart att om neddragningen fortsätter då kommer den att bli perma-nent. Men under den allra närmaste framtiden kan viminska dramatiskt på effekterna. Vi kan alltså hämtahem denna oerhört kraftiga besparing. Men som jagsade i mitt inledningsanförande: Det är inte roligt attskära i biståndet. Men även biståndet kan få bli före-mål för neddragning i en allmän sanering. Det gynnarbiståndet på sikt.Anf. 161 () replikHerr talman! Det som avslutademed vill jag absolut gå emot. Jag tror inte att det gyn-nar biståndet att vi skär i det och att vi övergerenprocentsmålet.Sedan vill jag gå . Naturligtvis in-ser jag att den urholkning av kronan som då skeddebetydde mycket för att biståndsländerna fick mindre ireda pengar. Det beklagar vi allesammans djupt. Trotsdetta ville socialdemokraterna tillsammans med mo-deraterna som första åtgärd när man träffade krisupp-görelsen skära dubbelt så mycket i biståndet som mansedan gjorde. Den som lyckades motverka detta varAlf . Trots att man visste hur värdet på densvenska kronan var hade man alltså mage att göraännu större ingrepp om man hade fått som man ville.När det gäller Ny demokrati sade att det då i denna riksdag hade tagit plats ettparti som hade gjort till en av sina huvuduppgifter attsopa undan solidariteten och kapa biståndet. Det äringet mindre än en skam för denna riksdag och enskam för , sade han. Men är det socialde-mokraterna och som sopar undan solidarite-ten och kapar biståndet på ett sätt som faktiskt saknarmotstycke i svensk biståndshistoria. Då menade att Ny demokrati var motiverat av"trångsynthet, kortsiktighet och egoism". Jag kan inteunderlåta att ställa frågan: Vad är socialdemokrater-nas drivkraft till denna exempellösa nedskärning avsvenskt bistånd?Jag tycker att det är en skam att världens allra fat-tigaste skall vara med och sanera ekonomi.Om man ser till hela tidsperioden har vi från kristde-mokraterna lagt fram förslag om en kärvare budget änvad socialdemokraterna och har gjort. Ändåhar vi förmått att höja biståndsanslaget. För de treaktuella budgetåren ligger vi 2,5 miljarder, 2,8 miljar-der och 4,3 miljarder högre än socialdemokraternasoch alternativ när det gäller biståndsansla-get.Anf. 162 () replikHerr talman! Ja, , det är lätt att varagenerös när man slipper ansvaret. Så har i alla fall intevi betett oss i opposition. tog upp att vi1994 ansåg att kronan var betydligt starkare än denvar . Kronan hade då ökat ganska rejält, vilketinnebar att biståndet reellt sett faktiskt var betydligtgenerösare än vad det var . Detta ärinte alls detsamma som Ny demokratis åsikter, attsolidariteten har tagit slut, trångsynthet eller alla deandra invektiv som vräkte ur sig omsocialdemokratisk politik.Jag tycker ändå att vi kan låta verkligheten tala försig själv. Vi kommer att göra utskottsresor i sommaroch alla träffar vi människor ute i världen. Det motta-gande som vi socialdemokrater vanligtvis får är gans-ka talande, tycker jag. I alla sammanhang omtalarman faktiskt den socialdemokratiska solidariteten,både som den ter sig i verkligheten och som den tarsig uttryck genom politiskt stöd vid internationellaforum.Jag litar mera på vad mina ögon och öron ser ochhör ute i världen än jag litar på det som säger från denna talarstol.Anf. 163 () replikHerr talman! Som jag redan har påpekat har vilagt fram ett förslag om en budget som faktiskt sane-rar ekonomi bättre än vad socialdemokrater-nas budget gör. Vi har redogjort för hur varje kronaskall användas. Så säg inte att vi inte tar vårt ansvar!När det sedan gäller det rykte som socialdemokra-terna har ute i världen vet jag inte vem det är som harspritt ut att det bara är socialdemokraterna som harstått för den svenska solidariteten. Det måste väl i såfall vara socialdemokraterna själva. Det är faktiskt detsvenska folket som genom sina skattepengar har för-sett en del människor i världen med hjälp för derasutveckling och inte socialdemokraterna, vilket jaghoppas att har klart för sig så att honslutar med att sprida sådana uppgifter, om ni har gjortdet hitintills.Anf. 164 () replikHerr talman! Ett långt socialdemokratiskt rege-ringsinnehav har format den biståndspolitik som vi har. Att denna är förknippad med socialdemokra-tin och den solidaritet som har visat förtrycktafolk i världen är inte så märkligt.Alf var förvisso biståndsminister underen tid. Det var som i större omfattning än nå-gonsin tidigare innebar att biståndsministern åkte runtoch gav ministergåvor eller utlovade sådana till folk.Men det hjälpte tyvärr inte. Jag har inte någon gånghört befrielseorganisationer i och i Namibiaeller biståndsarbetare i eller i Latinamerikalovorda kds bistånd. Det kan inte hjälpas att kds inteär tillräckligt gammalt i gamet och inte är tillräckligtstort för att kunna göra det. Att har enhög ambition, det hörs på tonfallet. Men det hjälperinte. Det är de facto så att socialdemokratins godanamn och rykte existerar. Och jag tror inte att detnaggas i kanten av den parentes som vi nu kan se medsänkt bistånd.Anf. 165 ()Fru talman! Mitt inlägg gäller socialföräkringsut-skottet, men först en liten repetition och en återblickpå dagens debatt och dagens presskonferens medstatsministern. Vidare gäller det läsningen av fi-nansutskottets betänkande. Det här inger faktiskt enkänsla av oro och förvåning inför framtidens budget-process.Konstitutionsutskottet konstaterar att det råderoklarhet om vad de riktlinjebeslut som vi skallfatta egentligen innebär och vilken rättslig innebördde verkligen har. Efter dagens pressframträdande avstatsministern måste tre frågor ställas:Är de riktlinjer som presenterats i vårpropositio-nen överspelade?Eller är det så att de förslag som presenterats i dagegentligen inte har någon ny substans?Eller är hela den process som utskotten engagerat sig i bara ett spel för gal-leriet, och är det så att den s.k. budgetmarginalenegentligen gör att riktlinjerna inom de olika områdenaär mycket flexibla med mer kosmetik än något annat?På s. 69 i finansutskottets betänkande sägs det att"fastlagda nivåer inte skall omprövas". Men i me-ningen därefter konstaterar man att "de statliga ut-giftstaket kan behöva omprövas på olika sätt". 71 står det att "eftersom nivåerna för utgiftsområ-dena är preliminärt beräknade, kan regeringen i sittförslag till bugetpropositionen avvika från riksdags-beslutet i denna del. Däremot kunde det skada tilltrontill regeringens förmåga att hantera budgetutveckling-en om budgetförslaget inklusive de beräknade utgif-terna för socialförsäkringssektorn vid sidan av stats-budgeten skulle överstiga det fastställda utgiftstaket. "Detta är inte glasklart.Jag för min del kan endast konstatera att tilltrontill regeringen och dess politik utan en ge-nomtänkt strategi redan är svårt skadad. Jag skallutveckla detta tillsammans med några kommentarertill utgiftsområdena 8, 10, 11 och 12 samt utgifternaför socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudge-ten. Det handlar då om invandrare och flyktingar, omekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, omekonomisk trygghet vid ålderdom och om ekonomisktrygghet för föräldrar och barn.Sammanfattningsvis kan det konstateras att ingakonsekvensanalyser finns beträffande de förslag somläggs på socialförsäkringsutskottets område. Vilka blireffekterna för de berörda? Vilka blir effekterna förstatens ekonomi? Några beräkningar somvisar att man verkligen når de riktlinjemål som mansäger sig vilja nå finns inte, och all analys saknas avhur skatter, förändringar av transfereringar ochminskningar av pensioner sammantaget påverkarfördelningspolitiken.I regeringens vårproposition föreslås att det underutgiftsområde 11, änkepensionens folkpensionsdel,skall inkomstprövas. Det gäller där övergångsregler-na. Detta är ett brott mot den flerpartiöverenskommel-se som arbetades fram under betydande svårigheter1988, då änkepensionen avskaffades. Priset för attoffra änkepensionen var då att efterlevandeskyddetför barn skulle förbättras. I ett slag halverades barn-pensionerna inom ATP-delen. Detta innebär att enförändring införs retroaktivt som slår hårt mot faders-,moders- respektive föräldralösa barn. Vad kommerdenna typ av snabbt insatta förändringar - de nyareglerna skall gälla från - att ledatill? En del familjer kan få sina inkomster minskademed några i månaden.Folk kommer ju att skaffa sig försäkringar och attspara mera. Därmed missar man den effekt som manvill uppnå, nämligen att folk skall konsumera meraoch att hemmamarknaden skall växa. Finns det intefasta spelregler händer sådana saker.Ytterligare en punkt inom utgiftsområde 10 krävernågra kommentarer. Det gäller arbetsgivarens sjuklö-neperiod. Denna förlängs till 28 dagarutan förändringar av avgifterna. höjs kom-pensationsnivån i sjukförsäkringen. Trycket från LOgick det inte att stå emot. Vad innebär då detta för-slag? Jo, framför allt att de mindre företagen får yt-terligare problem och att de blir ännu försiktigare närdet gäller att anställa folk. Att få en anställd somriskerar att bli långtidssjuk blir ett ekonomiskt våg-spel. Detta är alltså vad som händer.Jag är förvånad över att ett parti som tror på plan-hushållning lyckas föra en politik som bygger påhugskott och som saknar en genomtänkt strategi. Manhar lyckats förstöra den stringens och de kvalitetersom bl.a. det svenska socialförsäkringssystemet ändåen gång hade.Dagens betänkande innehåller också vissa postersom gäller tilläggsbudgeten. Det gäller läkemedels-förmånen. Där har det blivit dyrare för staten än be-räknat. Det är alltså totalkostnaden som kraftigt ökat.Det finns också en rad övervältringseffekter. Jag tän-ker på ÄDEL-reformen. Apoteksbolaget har på grundav denna fått höjda marginaler. Det rör sig om100 . Högkostnadsskyddet har fått endålig utformning.Vi föreslår en begränsad höjning av högkostnads-skyddet. återkommer vi med ett väl ge-nomarbetat förslag.Tandvårdsförsäkringen kommer 1998 att helt ochhållet försvinna. görs en del konstigaförändringar. De som har den bästa tandhälsan gynnasett år. De som har dålig tandhälsa missgynnas.