prot · GJ0960 · 1996-02-22 00:00:00 — Vi ärhelt eniga om den här viktiga reformen, och vi under-stryker det också ganska ofta därför att det är viktigtför andra att förstå att är enig på den härpunkten.Kostnadskontrollen är enligt min uppfattning oer-hört väsentlig för att säkra reformens framtid. Då ärdet viktigt på vilket sätt man förtydligar lagtexten, såatt det är lätt att göra bedömningar ute på försäkrings-kassorna och att man är tydlig när det gäller formule-ringar, så att det inte skapas onödig förvirring när detgäller bedömningar. Också den typen av kostnadskon-troll är i praktiken besparingar, eftersom man är nogamed kostnaderna. Jag gav ett exempel på detta, näm-ligen den tid då assistenten inte används fullt ut. En-ligt min uppfattning kan vi i de fallen vara något snä-vare i tidsaspekten än vad vi har varit hittills.Jag vill korrigera på en punkt, ävenom detta kanske inte är så väsentligt , så här i his-toriens ljus. Det fanns nog en hel del kunskaper om borde ha haft 68 och inte . Varför mani stället gick fram vet jag inte. Vad jagkan konstatera är att antalet personer som berörs avreformen, dvs. 7 000, står sig, att antalet timmar blev40 och att kunskapen om 68 nog fanns redan frånbörjan.Till vill jag säga följande: Bakomförslaget om att göra en besparing på timersättningenligger mycket noggranna riksrevisionsgranskningar.Det är inte fråga om några lösryckta analyser, utan detär granskningar av utbildningsbehov, av uppehållslö-nekostnader och precis det som lyfterfram, nämligen att man framför allt i de minsta kol-lektiven har få att fördela kostnaderna på. Ett av kol-lektiven som jag vet har väldigt stora kostnader ärJAG, som ju har ett alldeles speciellt arbetsledarbe-hov, något som gör att man får litet större kostnaderän övriga kooperativ eller kollektiv.Också de synpunkter som har förts fram i den härdebatten finns med i våra diskussioner inför det slutli-ga propositionsskrivandet. Jag vill un-derstryka att det är omsorgen om reformen och desssäkerställande som gör att vi tittar på möjligheten attgenomföra effektiviseringar och andra förändringaroch lagförtydliganden, som i förlängningen innebärbesparingar i reformen.Anf. 25 ()Fru talman! Jag vill återigen understryka att det ärintressant att se vad debatten nu handlar om. Hade vihaft ett annat ingångsläge i diskussionen och talat omeffektiviseringar i reformen i stället för att säga att detskulle genomföras besparingar på 1 miljard kronorhade kanske diskussionen förts på en annan nivå. Detkan väl också hända att regeringen har slagit till reträttinför den proteststorm som ägt rum , med bl.a. demonstrationer utanför Socialdepar-tementet.Jag har en liten kommentar till vad socialministernsade om 40 eller . En poet skrev en gång attkort minne är den bästa tillgången i politiken, och detkanske man skulle kunna säga om den här frågan.Jag vill återkomma till en punkt som jag tycker ärlitet oklar, även om jag kommer att kunna läsa omdetta i propositionen . Är det så att barnunder skall kunna välja sin egen assistent även iskolan, inom fritidsverksamheten och annan dagligverksamhet, eller kommer kommunen att ta överansvaret för assistenten på det området?Anf. 26 Socialminister ()Fru talman! På en punkt visadeanalysen av behovet av att hålla igen kostnaderna attdet inte var möjligt att göra så stora besparingar, ef-tersom effekten av de besparingarna skulle gå denenskilde individen för när på ett sätt som inte varrimligt. Av det skälet, dvs. på grund av att de gick sådirekt inpå den enskilde individen, kunde en del avförslagen ganska snabbt så att säga strykas undan.Detta ville vi inte. Vi är alltså överens på den punk-ten.Sedan skall jag säga något väldigt kort om barnunder . I fråga om den omvårdnad och omsorgsom finns på barnstuga, förskola, i skolan och kanskeinom dagcenterverksamhet för litet äldre utgår vi frånatt resurspersoner i första hand skall användas omsådana finns inom verksamheten. De barn som harsärskilda behov, prövade enligt bestämmelserna ompersonlig assistans, och som av kommunikationsskäleller på grund av sjukdom bedöms behöva personligassistans får ta med sig sin personliga assistent i devardagssituationer som förskola eller skola innebär.Det blir alltså inte fråga om någon ändring i detfallet. Det finns heller ingen anledning att göra någonändring vad gäller huvudmannaskapet för det enskildabarnet. har gjort några förtydliganden förraåret, och dessa får naturligtvis ligga kvar i propositio-nen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1995/96:81 ommammografiscreeningAnf. 27 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig omnågra beräkningar gjorts om vilka effekter en ned-läggning av allmän mammografiscreening skulle fåsåväl ekonomiskt som medicinskt. Vidare har honfrågat om jag har för avsikt att vidta åtgärder dels föratt allmänna råd om allmän mammo-grafiscreening skall följas, dels för att kvinnor ävenfortsättningsvis skall få tillgång till sådan screening.Frågorna ställs mot bakgrund av den senaste tidensdiskussioner om värdet av allmän mammograficre-ening.Socialstyrelsen utfärdade allmänna råd omhälsokontroll med mammografi för tidig upptäckt avbröstcancer hos symtomfria kvinnor. senarebedrevs verksamhet i 15 av landets 26 landsting(landstingen och de tre landstingsfria kommunerna)och i 23 landsting. , Jämt-lands och hade då ännuinte påbörjat sådan verksamhet. I kommunoch även i bedrivsingen allmän hälsokontroll med mammografi.I detta sammanhang vill jag också nämna att kli-nisk mammografi etablerades i alla landsting ochlandstingsfria kommuner . Kliniskmammografi är den gängse beteckningen för en un-dersökning som inte ingår i ett program för hälsokon-troll av besvärsfria kvinnor. Vid klinisk mammografiär det oftast kvinnan själv som söker läkare på grundav symtom eller oro.Under år 1992 utfördes klinisk mammografi vid61 landstingsdrivna sjukhus och vid 12 privata vårdin-rättningar. minskadeomfattningen av klinisk mammografi till attomfatta knappt 121 800 kvinnor. Ungefär hälften avdessa kvinnor beräknas vara yngre eller äldre än dekvinnor som omfattas av hälsokontrollerna. Uppgiftenär dock osäker. Till följd av begränsningar i datare-gistreringen baseras den nämligen på mindre än hälf-ten av den kliniska mammografiverksamhetens vo-lym.Den kraftiga utbyggnaden av hälsokontroller medmammografi har letttill att har en tätposition i världen i detta av-seende. Det sammanlagda antalet mammografiunder-sökningar, dvs. hälsoundersökningar och kliniskmammografi, ökade mellan åren 1988 och1992. undersöks därmed ca 600 000 kvinnor.Var femte inbjuden avstår från screening. Deltagandeti landstingsdriven verksamhet är lägst i storstäderna,där också privata enheter bedriver verksamhet.Vid alla hälsokontroller av besvärsfria människormåste det finnas starka krav på kvalitet och ständigvärdering av om effekterna av hälsokontrollerna upp-väger nackdelarna. Därför är kvalitetssäkring av scre-eningverksamheten av största betydelse. Socialstyrel-sen har också successivt följt utvecklingen av mam-mografiscreeningen. Många andra intressenter, såväl iSverige som i andra länder, har gjort uppfölj-nings- och utvärderingsstudier. Vissa av dem har varitinriktade på att väga kostnaden mot nyttoeffekten.Även i har sådana undersökningar gjorts, t.ex.av Spri. Däremot saknas uppgifter om vilka effekteren nedläggning av allmän mammografiscreeningskulle få i medicinskt och ekonomiskt hänseende.Detta kan möjligen bero på att screeningverksamhetenhittills i huvudsak varit inriktad på utbyggnad och intepå avveckling.Under hela den tid hälsokontroller genomförts harfrågan om effekten av mammografiscreening somhälsoundersökningsinstrument diskuterats. Å en sidaninnebär undersökningarna en tidigarelagd diagnos ochdärmed möjligheter till bot och en mer skonsam be-handling. Å den andra innebär undersökningarna förmånga kvinnor en ökad oro. När fynden är oklaraföljer ett antal undersökningar och ibland kirurgiskaingrepp för vad som sedan kan visa sig vara godartadeförändringar. Studier av den svenska mammografi-screeningen har visat att i genomsnitt av deundersökta kvinnorna numera kallas till komplette-rande undersökning, dvs. knappt tre av hundra eller ca23 000 kvinnor från den senast studerade scre-eningomgången. Av dessa fick sedan procent,2 300 kvinnor, diagnosen cancer. Detta kan ocksåuttryckas på så sätt att nio av tio närmare undersöktakvinnor friades från misstanken om cancer.Ändamålet med hälsokontroller med mammografiär alltså att upptäcka bröstcancer i tidigt skede så attbehandlingen kan bli mer skonsam och framgångsrik.Men hälsokontrollen är ingen garanti för hälsa. Hosvissa av de undersökta kvinnorna kan tumör finnassom inte kan påvisas. Dessa kvinnor kan felaktigt fåuppfattningen att de med visshet är utan tumör. Deoch deras läkare kan därmed bli mindre uppmärk-samma på förändringar i brösten och diagnosen avsjukdomen därmed fördröjd. Ur medicinsk synpunktär detta, de s.k. falskt negativa, ett allvarligt problemsom ställer krav på fullödig information till de under-sökta kvinnorna. Jag vill i detta sammanhang framhål-la vikten av att alla kvinnor som upplever eller befararförändringar i brösten utan dröjsmål får tid hos läkareför undersökning, dvs. även de som relativt nyligengenomgått en hälsokontroll med mammografi.Effekten av hälsokontroll med mammografi förkvinnor har inte kunnat fastställas. Den22-23 mars 1996 kommer en internationell konferensom det medicinska värdet av mammografi som hälso-undersökningsinstrument att äga rum i . Konfe-rensens huvudsakliga syfte är att värdera nyttan avsådana hälsoundersökningar för kvinnor i yngre åld-rar. Konferensen kommer att utgöra ett av underlagenför i dess arbete med att se över inne-hållet i sina allmänna råd; Mammografiscreening -hälsokontroll för tidig upptäckt av bröstcancer (AR1986:3), Mammografiscreening - uppföljning ochkvalitetssäkring (AR 1990:3) och Morfologisk dia-gnostik av bröstcancer - principer och kvalitetssäk-ring (AR 1993:3).Frågan om mammografi som hälsoundersök-ningsinstrument är alltså omdiskuterad. För kvinnor iåldrarna har effekter i form av minskaddödlighet påvisats, men framstegen har varit relativtmåttliga och för många kvinnor har sjukdomsförlop-pet inte påverkats.Om effekterna av screeningverksamhet står i rim-lig proportion till såväl de kostnader som är förknip-pade med sådan verksamhet som de samlade häl-so- och sjukvårdsbehoven hos befolkningen är i förstahand en uppgift för sjukvårdshuvudmännen att avgö-ra. Staten har en viktig uppgift att förse huvudmännenmed kunskapsunderlag baserat på tillsynsverksamhet,utvärdering, forsknings- och utvecklingsarbete.Regeringen har mot bakgrund av vad jag här an-fört inte för avsikt att vidta några egna åtgärder. Vadsom redan pågår i regi torde bidra tillatt ge sjukvårdshuvudmännen ett så bra beslutsunder-lag och så god vägledning som möjligt i deras strä-vanden att med begränsade resurser erbjuda sina in-vånare en god hälso- och sjukvård.Avslutningsvis vill jag framhålla att Socialstyrel-sens allmänna råd om mammografiscreening, enligtmin mening, fått gott gensvar och genomslag hossjukvårdshuvudmännen. Jag har därför goda för-hoppningar att huvudmännen kommer att ta till sig nykunskap grundad på erfarenhet och det ytterligarevetenskapliga underlag som kan komma att presente-ras i omarbetade allmänna råd.Anf. 28 ()Fru talman! Jag vill börja med att tacka IngelaThalén för det långa och i många stycken genomarbe-tade svaret.Bröstcancer är en oerhört vanlig sjukdom hoskvinnor. Jag har sett beräkningar på att man befararatt var sjunde eller var åttonde kvinna kommer attdrabbas av bröstcancer. Det har gjorts litet olika be-räkningar i olika delar av landet. Jag vet inte varförman kommit fram till olika slutsatser, men siffrorna ärungefär de som jag nämnde.De bröstcancertumörer som är mindre än 15 mmär mycket svåra att känna med handen. Jo, det betyder att man måste använda någonannan metod för att upptäcka tumörerna. Man vetockså att om en cancertumörer som är upp-täcks, är chansen för att vederbörande botasgenom att tumören tas bort. Men om den har vuxit storlek som är större än är procenttalet bara50 % och chansen till överlevnad . Detta är ettviktigt underlag för ställningstaganden över huvudtaget.Jag vill också litet grand kommentera socialminis-terns svar att man gjort relativt måttliga framsteg.Under många år gjordes en undersökning, där resulta-ten från olika mammografiundersökningar samlades. ansedda tidskriften presenterades resulta-tet 1993. Det visade sig att färre kvinnor i åld-rarna dött i bröstcancer i de undersöktagrupperna som var mammografiscreenade. Detta ärfaktiskt världens största mammografistudie.Fru talman! Jag tycker inte att de framgångar somhar gjorts är relativt måttliga. Det är totalt sett mycketstora framgångar. Jag tycker att varje kvinna som kanräddas till livet är en framgång. Jag är oerhört rädd föratt man i det läge som råder i landstingen , dåman skall försöka hitta besparingsposter, lägger nedmammografiverksamheten.Anledningen till att jag har ställt interpellationenär att det finns en rädsla hos mig för att det skall sän-das ut olika signaler från de verksamma i vården.Därför tror jag att det är väldigt viktigt att vi försökerlyfta fram denna fråga som en självklar fråga för attförebygga kvinnors för tidiga död.Jag vill också fråga socialministern om hon anseratt det är förenligt med råd attlägga ned pågående pågående screeningverksamhetför kvinnor i åldrarna 50-69 år.Fru talman! Jag nöjer mig med detta ochåterkommer i ett senare inlägg.Anf. 29 ()Fru talman! Jag får tacka socialministern för dettasvar och för det frågesvar som jag fick för ett parveckor sedan.Den 15 februari 1985 var en stor dag för Sverigeskvinnor men också för världens kvinnor. Då presente-rades nämligen den första riktigt bra genomfördavetenskapliga undersökningen av värdet av tidig upp-täckt av bröstcancer med hjälp av mammografi. Re-sultaten ledde till att 1986 kom medsina allmänna råd och att landstingen därefter succes-sivt har följt råden.Men screeningverksamheten har inte varit okon-troversiell. Om man ser på vilka som deltar i debatten,finner man att det främst är män som debatterar ochifrågasätter.Det innebär inte att kvinnor inte försöker ta sig in idebatten. Det antal artiklar som jag har skrivit, ochsom har refuserats i dagspressen för att man inte harplats att ta upp frågan om mammografi, är ansenligt.Ifrågasättandet av mammografi är förvånande. Detfinns knappast någon annan befolkningsinriktad åt-gärd som studerats så ingående som mammografi, ochresultaten har varit övertygande goda. Därför är jagförvånad över att socialministern säger att framstegenhar varit relativt måttliga, och att sjukdomsförloppetför många kvinnor inte påverkats.För vad visar studierna? Jo, de senaste studiernavisar på en fyrtioprocentig minskning av dödlighetenbland kvinnor . , som haranalyserat siffrorna, har presenterat det så här: 18-20kvinnor per 10 000 som deltar i regelbunden scre-ening räddas till livet. Kostnaden för att rädda dessakvinnors liv uppgår till . Han harvidare räknat ut att om man inte mammograferade,och här är svaret på fråga, skulledessa fall i stället kosta i vårdoch behandling - lidandet och det faktum att de avli-der oräknat.Socialministern tar också, som många andra -framför allt män - har gjort, upp detta med den orosom man kan känna när man går och väntar på mam-mografisvaret. Givetvis kan man bli oroad, liksomman kan bli det av att bli kallad till en ny undersök-ning. Men lättnaden blir ju desto större om det visarsig att det inte rör sig om något farligt. Den trygghetsom finns i att det upptäcks tidigt om det är något,tycker jag bör vägas in i vågskålen till förmån förmammografin.Jag vill inte förneka att det kan finnas kvinnor somfår kristillstånd i det här sammanhanget, men dåmåste hälso- och sjukvården ställa upp.Jag är alltså förvånad över att det sägs vara ettmåttligt framsteg att rädda ungefär 700 kvinnor per årfrån att dö i bröstcancer. Sedan vill jag instämma ivad socialministern säger om hur viktigt det är attkvinnor inte invaggas i falsk säkerhet. Man måstefortsätta att undersöka sina bröst genom att känna pådem regelbundet, och skulle man upptäcka någotoväntat mellan mammografiintervallen, bör mankontrollera saken.Anf. 30 ()Fru talman! Bröstcancer är den vanligaste cancer-sjukdomen hos kvinnor. Ungefär var sjätte eller varsjunde kvinna drabbas av bröstcancer. Om sjuk-domen upptäcks är prognosen god, och ju tidigareden upptäcks desto större är möjligheten till bröstbe-varande kirurgi, något som är oerhört väsentligt förmånga kvinnors självkänsla.Bröstcancern ökar kontinuerligt. Mammografi-screeningen, som infördes , har bidragit till attbröstcancer kan upptäckas tidigare och till att progno-serna har blivit betydligt bättre än . Som ChatrinePålsson nämnde visar resultatet av en svensk scre-eningstudie gällande 280 000 kvinnor, som publice-rats i , att dödligheten i bröstcancer för kvinnori åldern har minskat med ca 30 %.Tidig upptäckt ger bättre prognos. världen över har visat av värdet av dennascreening är störst just hos kvinnor . Hosyngre kvinnor är det däremot svårt att göra en korrektbedömning. Man tror att det finns ett värde i att görascreening, men det är betydligt svårare att utvärderadetta vetenskapligt. Risken för falskt positiva ellersvårbedömda röntgenbilder är stor, eftersom kvinnor-na har tätare bröstvävnad i den åldern.Under senare år har allt fler kvinnor erhållit hor-monbehandling i klimakteriet. Behandling med hor-moner i denna ålder är inte kontroversiell . Dethar visats att dödligheten i hjärt- och kärlsjukdomarklart minskar med denna behandling. Den risk somdäremot diskuteras är att en långvarig hormon-behandling, vi talar om behandling, möjli-gen kan öka risken för bröstcancer. Detta innebär atthormonbehandling förutsätter regelbundenbröstkontroll och regelbunden mammografi.Vi vet att mammografiscreening ger mindre rönt-genstrålning än vanlig klinisk mammografi. Dessutomär den billigare. Med en räkneoperationsom man då skulle kunna göra utifrån socialminis-terns svar, inser man ganska snabbt att det inte på kortsikt blir någon större besparing att minska screening-en.Fru talman! Sammanfattningsvis kan sägas attvärdet av mammografiscreening bland kvinnor över50 år inte kan ifrågasättas. Det är därför beklagligt attflera landsting nu har skurit ned denna verksamhet.Om landstingen slutar med screening kommer - somjag nämnde - ett allt större antal kvinnor ändå, pågrund av hormonbehandling, att genomgå mammo-grafi. Men det kommer att bli en dyrare mammografi.Det ekonomiska incitamentet att sluta screena saknassåledes både på kort och på långt sikt.Det finns en tveksamhet i interpellationssvaretsom jag inte tycker är tillfredsställande. Jag tycker attdenna fråga är otroligt viktig för kvinnors hälsa. Där-för tycker jag att det vore önskvärt att socialministernpå ett klart och tydligt sätt tog ställning i denna fråga.Anf. 31 Socialminister ()Fru talman! Jag har i grunden ingen annan upp-fattning än den som har framförts här när det gällervärdet av mammografiscreening. Frågeställningenhandlade dock om huruvida det finns några effekterav en nedläggning av mammografiscreening och omhuruvida jag avser att vidta några åtgärder för attanvisningarna skall följas. Dessutom handlade det omhuruvida jag avser att vidta några åtgärder för attkvinnor fortsättningsvis skall få tillgång till allmänmammografiscreening.Svaret är baserat på, och är en redovisning av, denkunskap som finns. Jag kan förstå den oro som måstelyftas fram när kunskapen och de vetenskapliga ana-lyserna stöter emot varandra. Jag tycker att BarbroWesterholm var väldigt tydlig när hon sade att dethandlar om kvinnors och mäns olika syn på denna delav hälso- och sjukvården. Det kanske är rätt typiskt attdet är fyra kvinnor som debatterar detta i ,och ingen enda man - de som finns här sitter ju påandra sidan av bordet.Jag fick en fråga utöver det som jag redan harlämnat svar på. Den gällde huruvida jag anser att dettaär förenligt med allmänna råd. Nej,det tycker jag inte. Däremot, och på den punktenmåste jag vara alldeles tydlig, är det hälso- och sjuk-vårdshuvudmännen som bär ansvaret för att tolka deråd som finns och för att lägga in dessa i sin organisa-tion. Vi har naturligtvis också ett ansvar att föra de-batten så att kvinnor i dessa län blir uppmärksammapå allmänna råd och anvisningar.Sedan kan vi ändå inte komma ifrån skillnadenmellan dem som är och dem som är över50 år. Där vill jag lyfta fram det som finns i mitt var,nämligen att det är tveksamt om man skall ha dennatyp av allmän mammografi för dem som är under 50år. När det gäller dem som är tycker jagdäremot inte att det råder någon tvekan, det är denerfarenhet jag har.Jag tycker inte att man skall tolka mitt svar somnågon tveksamhet i sakfrågan som sådan. Däremotmåste det under alla omständigheter redovisas att detfinns en del olika uppfattningar i debatten.Fru talman! Jag vill med detta hänvisa till mittskriftliga svar. På de direkta frågorna om huruvida jagtänker vidta några ytterligare åtgärder, vill jag svaraatt jag inte är riktigt klar över vilka ytterligare åtgär-der , och Ma-ragreta E tycker att man i så fall skullekunna vidta när det gäller mammografiscreening förkvinnor . Man bör följa rådoch anvisningar i kraft av deras vetenskapliga styrkaoch kompetens.Anf. 32 ()Fru talman! Det sagt i kamma-ren upplever jag som en tydlig signal. Jag vet ocksåatt konferensen i kommer att behandla den härfrågan och möjligen justera en del regler och riktlin-jer.Många kvinnor kallas tillbaka till mammografi-screening. Den oro de känner inför det beror på hur deblev informerade när undersökningen gjordes. Omman blir informerad om att det kan behöva tas ytterli-gare bilder eller att det finns tillstånd som kan behövaundersökas ytterligare, blir man inte lika ängslig. Jaghar arbetat inom sjukvården , och jagvet att det kan finnas andra saker vid röntgenunder-sökningar som gör att man behöver komma tillbakaför en ny kontroll. Det är naturligtvis en informations-sak. Men den eventuella oron har, tycker jag, en un-derordnad betydelse i förhållande till de liv som räd-das.Eftersom cancergåtan tyvärr är olöstmåste vi hitta metoder att bota. Den enda metod somvi har, fru talman, är den som jag anvisade i mitt förrainlägg, nämligen att försöka hitta cancertumören såtidigt som möjligt. Därför tycker jag att vi inte fårspara någon energi eller några krafter, utan vi måstege allt för att bota.Jag tycker vidare att det är väldigt bra att IngelaThalén i kammaren sagt att det inte är förenligtmed de råd som vi nu har. Jag vill understryka viktenav att sjukvårdshuvudmännen, både kommuner ochlandsting, får möjlighet att själva bestämma. Men debehöver litet signaler från ochriksdagen ibland, som gör att de kan få litet hjälp i deoerhört svåra prioriteringarna. Jag tror att de allraflesta, om inte alla, kommun- och landstingspolitikervill fatta riktiga beslut. Eftersom frågan om mammo-grafi diskuterats och man kanske intehar klart för sig vad alla de stora studier som lagtsfram och alla olika undersökningar som genomförtsriktigt har visat, finns det anledning att vi i parlamen-tet lyfter fram frågan och gör det för alla de kvinnorsom känner oro för att man inte skall få användasig av denna metod.Anf. 33 ()Fru talman! Jag uppfattar socialministern så att deallmänna råden från gäller. Man är påväg att omarbeta dem. Såvitt jag kan se är den delsom behöver omarbetas är den som gäller kvinnormellan 40 och , alltså före menopaus. När detgäller de äldre är sakläget solklart, att mammografinräddar liv.De landsting som är på väg att gå över till s.k.vild screening, dvs. att kvinnor får komma när de vill,får det dyrt. Det kostar mer per10 000 om man låter bli att screenundersöka. Men i dehär beräkningarna har vi inte med kostnaderna förfamiljer, arbetsplatser och vänner och den tragik somdet innebär att kvinnor i ganska unga år dör helt ionödan i en förebyggbar sjukdom.Margareta E tog upp frågan om hor-monbehandling.