prot · GJ0956 · 1996-02-15 00:00:00 — Dessa frågor kan knappast diskuteras ens i parla-mentet, vilket vi naturligtvis anser vara oacceptabelt.Inte minst detta att parlamentariker är fängslade ärverkligen allvarligt. Och det finns många fler exem-pel.Jag vill ta upp en aktuell fråga som jag tycker ärviktig. skall vara värd för en ,Habitat 2. Enligt vad jag har fått veta förbjuder statenfrivilligorganisationerna att ens diskutera MR-frågorvid denna konferens. Detta är ju ett viktigt tillfälle attpåverka och ställa krav på angående MR-situationen där, inte minst när det gäller situationenför de tvångsförflyttade och utan bostäder. Det liggerverkligen i linje med konferensen.Jag vill till att börja med understryka att Sverigemåste fortsätta och intensifiera arbetet med att verkaför att tvingas att följa de internationella kon-ventioner som man har undertecknat. Det är viktigt attförstärka kulturella och andra relationer med Turkiet.Tullunionen får inte bara vara en ekonomisk fråga.Det är viktigt att man använder sig av alla möjligaandra kanaler.Sedan vill jag fråga utrikesministern om det finnsnågra planer på hur man skall kunna arbeta förmänskliga rättigheter i samband med Habitatkonfe-rensen, speciellt när det gäller att kritisera metodernaatt tvångsförflytta människor i sådan stor skala somhar gjorts. Hur skall man kunna bidra till att förbättradessa människors sociala situation och ge dem möj-ligheter att själva bygga sina hem?När vi var i träffade vi en grupp läkare.Det förekommer mycket malaria i , särskilt isydöstra . FN gör insatser mot malaria, menman hade inte sett till någonting av detta i denna delav landet. Därför är det viktigt att vi i följerupp också sådana här frågor som rör Turkiet.Anf. 20 ()Fru talman! Jag hade tänkt ta upp den här debattenkl. 14.00 , men jag tyckte att den passade bättrehär.Jag vill börja med att konstatera att harvarit väldigt framgångsrikt . Man fickigenom tullunionen, trots att det för inte så längesedanvar en bastant majoritet i somförkastade det förslaget. Men man bedrev ett mycketframgångsrikt lobbyarbete och lyckades få ett god-kännande av tullunionen.Som en följd av detta arbetar man också med ettekonomiskt samarbetsavtal mellan EU och Turkiet.Det normala när man träffar sådana här samarbetsav-tal är att rådet skall fatta beslut med kvalificerad ma-joritet. Detta var också kommissionens förslag tillrådet. Men det ändrades i rådet, och förslaget tillparlamentet är nu att det skall råda konsensus i frågan.Det innebär att det i praktiken är helt omöjligt att sägaupp avtalet. Alltid är det någon EU-stat som har in-tresse av att avtalet lever vidare.Med tanke på MR-situationen i förmodarjag att detta känns litet jobbigt för utrikesministern.Jag skulle vilja ha reda på vilka länder det var sommotsatte sig att man skulle tillämpa kvalificerad ma-joritet i det här fallet. Hur ser utrikesministern överhuvud taget på samarbetsavtalets innehåll?Anf. 21 Utrikesminister ()Fru talman! Situationen när det gäller mänskligarättigheter i är oacceptabel. Också jag träffarrepresentanter för och för denfond som har nämnts här , Human Rights Foun-dation of . Också jag upprörs av vad jag hör.Jag tar dessutom debatten med de turkiska utrikesmi-nistrarna - de har varit ganska många under min peri-od som utrikesminister. Men jag har träffat dem allaoch diskuterat mänskliga rättigheter.En sådan här debatt blir nästan som en anklagelsemot den . Jag förstår att det inte ärparlamentarikernas mening, men det kan nästan kän-nas så. Självfallet tänker jag inte stå och försvarasådant som jag själv i andra sammanhang kritiserar.Vi är alla medvetna om bristerna när det gällermänskliga rättigheter i . Vi vill att de krav somvi för fram i olika sammanhang snabbt skall anammasav de turkiska representanter som vi talar med ochomsättas i lagstiftning. Vi önskar vidare att detta skallförändra den turkiska vardagen. Sedan blir det inte såhär, och vi blir besvikna och frustrerade. Men dethandlar ändå om att fortsätta att arbeta. Det är bara pådet här sätet som man kan åstadkomma förändringar.Man skall vara klar över att det finns stora krafter iTurkiet som vill närma sig . De menar att detmåste vara europeisk standard och europeiska kriteri-er som gäller. Det är detta som det hela bygger på. Vimåste naturligtvis arbeta tillsammans med dessakrafter i Turkiet.Det finns ju en otålighet. Man anför detta medtullunionen och undrar vad som har skett. Som jagtidigare betonade är tullunionen en månad gammal.Även grundlagsförändringen, som säkerligen kankomma att bli betydelsefull, är också helt nyligengenomförd.Den förändring som skedde i terroristlagen hardäremot lett till att 140 fångar har frigivits. Detta kandå ses som ett mer direkt resultat.Jag tror att vi skall använda oss av alla tillfällensom vi kan använda oss av. Habitat är ett sådant till-fälle. Det må vara att turkiska myndigheter inte tyckerom att enskilda organisationer, som särskilt harmänskliga rättigheter på sin agenda, kommer med i ettsådant här sammanhang. Men det har visat sig påandra håll i världen där det har hållits stora FN-konferenser att detta icke går att stoppa. Det kommeratt vara ett bra tillfälle att belysa mycket av det somsker i . Det är klart att vi kommer att stödja deenskilda organisationernas rätt att få uttala sig ocksåvid den här FN-konferensen.Bengt-Ola ställde sedan frågor som är väl-digt specifika på ett mycket intressant sätt. Jag skallgå in på dem så mycket jag kan.Vi har här i ibland diskuterat om huru-vida man skall kunna fatta några andra beslut i EU änkonsensus vad gäller utrikespolitiken. Jag har hävdatatt det är bra att man kan göra det och har inte minstexemplifierat med MR-frågor. Detta är precis ensådan. Det var därför som jag och vi från svensk sidadrev att konsensus inte skulle gälla vad gällde stöd-programmet och hur man i stödprogrammet i Turkietskulle kunna aktivera den speciella paragrafen ommänskliga rättigheter samt också göra förändringar istödprogrammet, om inte levde upp till våraönskemål. För oss var detta en mycket principiellfråga.För andra länder - jag är dess värre förhindrad attsäga vilka - var det också en principiell fråga mensom bara handlade om ifall konsensus kunde gälla.Därmed blev den minsta gemensamma nämnaren attkonsensus måste gälla, vilket också blev beslutet. Jagbeklagar detta, därför att jag tror att det hade varit braom vi i stället hade gått in för kvalificerad majoritet.Om så hade skett hade vi kunnat vara mer aktivavisavi Turkiet.Anf. 22 ()Fru talman! Det är klart att vi skall fortsätta att ar-beta, vilket vi också gör både utomparlamentarisktoch inomparlamentariskt. Det gäller både med Kur-distanföreningar och SKKMR för kurdernas mänskli-ga rättigheter samt tillsammans med den turkiskaorganisationen vi ser egentligen inga resultat.Det som har hänt under de år som jag har arbetatmed kurdfrågan är att det har blivit en växande opini-on i landet - människor vet mer. Trots detta åkermånga människor till på semester. Vad an-vänds dessa pengar till? Det vet jag faktiskt. Denstörsta delen av turistpengarna går nämligen till arméni östra . Man har direkt deklarerat att det ärdessa pengar som finansierar förföljelsen av den kur-diska befolkningen, vilket ju är förskräckligt. 30 000soldater gick in i norra , man fortsätter att utväxlafångar, man bombar på andra sidan gränsen och bärsig åt på ett fruktansvärt sätt internationellt. Men vihade faktiskt unika möjligheter att påverka. Dessamöjligheter kan vi inte få tillbaka. Det skulle möjligenvara om eventuellt inträder i EU. Vi hademöjligheter att påverka genom EU och från svensksida innan kom med i tullunionen. I Turkietsåg man att det gick bra att komma med i tullunionen,trots den regim och det uppträdande man har där.Det är väldigt viktigt att vi fortsätter arbetet, menvi måste säga ifrån mer kraftfullt. Goda handelsför-bindelser skall inte få styra den inställning som vi hartill länder när det gäller mänskliga rättigheter, som degör både när det gäller och . De är juminst lika intresserade av att handla med oss som viär med dem. Jag menar inte att man skall införa enhandelsbojkott. Det är visserligen tänkbart, men det ärinte min åsikt i alla fall. Vi skulle ha utövatpåtryckningar genom att ställa krav. Om det sedanverkligen hade hänt något, hade de varit välkomna in itullunionen.Att ha kulturella kontakter, som nämnde, är alldeles utmärkt. Det tycker jag att viskall ha med många länder. Vi har tillsammans medandra partier också krävt att det skall finnas ett kultu-rellt centrum för kurderna i . Ett sådant cent-rum finns i Paris.För att göra en skön själs bekännelse skulle mankunna tycka att det är bra med majoritetsbeslut. Menannars förespråkar vi ju att det skall vara konsensus-beslut. Jag är tveksam till majoritetsbeslut, därför attde kan gå oerhört hårt ut över vissa länder. Detta är endiskussionfråga som vi kanske inte behöver ta upp nu.Anf. 23 ()Fru talman! Det är några frågor som jag vill fort-sätta med. Det är viktigt att de organisationer ochstiftelser som jag tidigare nämnde, vilka arbetar förmänskliga rättigheter i , får fortsatt stöd avSverige. Det är ju inte viktigt bara ur ekonomisk syn-punkt, utan det är också en viktig säkerhetsaspekt. Dethandlar inte bara om pengar utan också om ett skydd.Jag vill därför uppmana regeringen att fortsätta stödjaderas arbete.När det gäller Habitat 2 fick jag inget riktigt svarpå vad man kan göra. Det är klart att lokala NGO:erkan verka där. Men eftersom det har sagts att de inteskall få göra det, finns det risk för trakasserier ocharrestering efteråt. Det är viktigt att den risken upp-märksammas.Jag har fått veta att som stiftelsen varhär i , då vi var några stycken som träf-fades för att äta middag, brände staten ned en eller tvåbyar i sydöstra . Man fortsätter alltså kontinu-erligt att förstöra bostäder för människor samtidigtsom man förbereder en stor konferens som är avseddatt förbättra bostadssituationen för människor i värl-den. Det är minst sagt uppseendeväckande. Det äroerhört viktigt att agerar i frågan före konfe-rensen, i samband med konferensen och efter konfe-rensen. Jag vill uppmana utrikesministern att verkli-gen göra något åt den frågan.Men det finns några ljuspunkter. I händedet sig att en polis misshandlade en fånge till dödsinför flera hundra åskådare. Det ledde faktiskt till attpoliser anmälde denne polis, som jag tror är arresteradnu. Man kan ju hoppas att det innebär en vändpunktsom gör att hela folket i verkligen uppmärk-sammar bristen på mänskliga rättigheter, inte bara närdet gäller minoriteter och människor som hamnar iklammeri med staten, polisen och säkerhetspolisenetc., utan att det blir en folklig rörelse. Det är väl denviktigaste faktorn för en förändring, men stöd behövsverkligen också utifrån.Anf. 24 ()Fru talman! Jag litar till på utri-kesministerns ambitioner när det gäller att försvara demänskliga rättigheterna runt om i världen och också iTurkiet.När kom med i tullunionen låg brotten motde mänskliga rättigheterna på en för hög nivå. I po-kerspel räknar man alla kort på hand, men när manspelar femkort gäller det att ha esset kvar till det sistasticket. I EU:s förhandling med gjorde mansig av med esset på ett för tidigt stadium. Det är minuppfattning.Detta illustrerar naturligtvis dilemmat med 235 § iMaastrichtfördraget som gör att man kan göra avkallpå konsensus. Jag är, liksom de länder som jag tyckerhar gjort fel i just den här specifika frågan, principielltmotståndare till majoritetsbeslut inom EU. Men omvalet kanske innebär ett tortyroffer mindre, så får mangöra avkall på principen. Det illustrerar också dilem-mat att vi sakta men säkert glider mot ökad överstat-lighet inom EU.Anf. 25 Utrikesminister ()Fru talman! Vid sidan av Turkietdebatten är justden principiella synen på EU intressant. Man blir oftakonkret i en sådan fråga och kommer ifrån teoretiskadiskussioner om ifall man skall fatta majoritetsbesluteller om huruvida man skall hålla sig till vetot vadgäller utrikespolitiken. I ett konkret fall som dettainser man att det faktiskt kan vara bra med någotannat än konsensusbeslut, dvs. att ha kvar vetorätten.Jag menar inte att det skall breda ut sig, för det mel-lanstatliga samarbetet skall vi ha kvar på utrikespoli-tikens område. Men vi måste inse att det finns fall dådet faktiskt är bra att ha den ventilen. En poäng meddenna debatt är faktiskt att också EU-motståndareinser att man får lov att öppna sig något för dettaframöver.Sedan skulle jag vilja säga att man ändå måste havissa fakta klara för sig. Ja, det råder förfärliga förhål-landen i sydöstra . Det råder en krigsliknandesituation, och det förekommer enormt mycket våld.Här har vi uppmärksammat regeringssidans våld, menjag vill erinra om att det också kommer terrorattackerfrån annat håll, framför allt från PKK. Vårt avstånds-tagande mot våld gäller naturligtvis såväl myndighe-terna som andra som tar till våld för att uppnå vad deönskar.Jag tror inte, , att det räcker attbara säga ifrån ännu mer, alltså att vara mer uttalatkritisk. Jag tror att det ytterst handlar om att hitta ettklimat för konstruktivt samarbete. Jag nämnde i mittinterpellationssvar att vi i samtalen har hittat två om-råden där är intresserade av svenska sätt attlösa frågor som ligger nära de mänskliga rättigheter-na, nämligen ombudsmannaväsendet och kriminal-vården.Det är detta, att stödja det positiva intresse somfinns för vårt europeiska sätt att lösa en del av dekonfrontations- och konfliktfrågor som finns i samhäl-let, som jag tycker att vi skall bygga på. Vi skall delsstödja detta intresse, dels stödja de grupper i Turkietsom har intresset.Tullunionen ger oss en möjlighet att arbeta mer pådetta sätt och ta vara på det konstruktiva. Jag villsamtidigt betona att tullunionen inte är någon gåva tillTurkiet. Det finns ju åtaganden både från EU och frånTurkiet. Det är ett ömsesidigt avtal. Vi skall påverkavarandra, och vi kommer förhoppningsvis att ha öm-sesidig nytta av avtalet.Sedan håller jag med om att vi iEU hade kunnat göra mer av processen fram till tul-lunionsavtalet. Framför allt hade vi utrikesministrarför , när vi var på väg att fatta det förstabeslutet, det som föregick beslut,kunnat göra mer. Det tycker jag att man kan säga närman ser på denna fråga i efterhand. Vi kunde ha gjortmer, inte minst vad gäller de mänskliga rättigheterna.Anf. 26 ()Fru talman! Denna interpellationsdebatt gällernaturligtvis inte majoritetsbeslut, men vi i Miljöpartiethar ju menat att om det finns några områden som manskall överstatlighet på, så är det mänskliga rättigheteroch miljö. Där tycker vi att man kan tänka sig detta.Det är inte en krigsliknande situation som råder iTurkiet, det är inbördeskrig. Det finns vissa kriterierför när det är fråga om krig; hur många som dödas,hur många som får lämna sina hem, hur många somutsätts för förföljelse, fängslande, gripande osv. Tur-kiet når väl upp till de siffrorna.Sedan är det ju så att det finns terrororganisationersom har blivit erkända trots att de också har utövatterror. Det gäller både PLO och ANC. Man kan alltsåskilja på olika terrororganisationer. Jag försvarar intedem som utövar terror, tvärtom. Men man kan iblandförstå dem. Vad gör man om hela ens liv är hotat ochom man står mot väggen? Det är inget försvar, menman kan förstå det.När vi sänder tillbaka flyktingar till , ochsäger att det är ett land där de kan leva, tycker jag attTurkiet får ett godkännande när det gäller de mänskli-ga rättigheterna och hur man behandlar sina invånare.Det är så att säga ett tyst medgivande: vi litar på er, vitycker att ni sköter det här.Sedan har jag några frågor kvar. Varför hade Sve-rige inga krav före inträde i tullunionen? Jagtycker inte riktigt att jag har fått ett svar på det.Hur agerar , och hur kommer vi att age-ra när det gäller de fängslade parlamentari-kerna? Det är inte för att jag själv är parlamentarikersom jag tycker att detta är upprörande, men jag tyckeratt det visar på någonting, det är en symbol. När så-dant händer inne i själva den beslutsfattande proces-sen, förstår man vad som händer på gatorna. Det är såjag ser på det här.Jag vill också fråga om utrikesministern kan tänkasig att agera för de isolerade flyktingarna i ?Anf. 27 Utrikesminister ()Fru talman! kom så nära att vi-sa förståelse för terroristorganisationer att jag tyckeratt vi skall se varandra i ögonen och säga att det vill viinte göra. Jag tror inte heller att villgöra det. Det måste vara väldigt tydligt i denna debattatt vi, när vi står här i den svenska , ordent-ligt tar avstånd från terror. Det gäller vare sig vi ärriksdagsledamöter eller ministrar.Sedan är det självklart så att vi har haft krav, sominte har tillgodosetts, på förändringar i fråga om demänskliga rättigheterna. Vi kommer att fortsätta ha enmängd krav, och då har vi dessa former att driva dempå.Jag är övertygad om att vi kommer att ha nya de-batter om här i riksdagen.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1995/96:66 om FN-sanktionernas effekt på barnens situation i IrakAnf. 28 Utrikesminister ()Fru talman! har ställt frågor omFN:s sanktionsssytem, om FN-sanktionerna mot Irakoch om hur dessa påverkar barnen i Irak.Enligt kan undervissa förhållanden anta resolutioner om ekonomiskasanktioner. Ekonomiska och andra icke-militärasanktioner utgör ett viktigt instrument för världssam-fundet. Det är ett folkrättsligt legitimt sätt att sökapåverka en parts beteende och därmed främja ett visstpolitiskt resultat.Det finns flera exempel på framgångsrika sanktio-ner inom FN:s ram. Sanktionerna mot ochSydafrika nämns ofta i detta sammanhang. Man skallheller inte underskatta betydelsen av FN:s beslut omsanktioner mot Federala Republiken visade sig vara ett viktigt verktyg somfredsmäklarna kunde dra nytta av när fredsöverens-kommelsen för förhandladesfram i höstas.Samtidigt håller jag med om att ekonomiska sank-tioner är trubbiga instrument, som ibland för med sigoönskade effekter. Sanktionerna drabbar ofta särskiltsårbara grupper, medan politiska ledare inte sällan ärimmuna mot effekterna. Även grannländer drabbasmånga gånger negativt.När det gäller situationen för har säkerhetsrå-det angett de villkor som skall uppfyllas innan sank-tionerna mot kan hävas. skall bl.a. underinternationell kontroll ha förstört, bortfört elleroskadliggjort alla massförstörelsevapen. Säkerhetsrå-det prövar regelbundet om har uppfyllt dessavillkor. Prövningen grundar sig på rapporter frånInternationella atomenergiorganet, , och frånden särskilda , , som ledsav ambassadör . översynhar inte resulterat i några förändringar avsanktionsregimen, eftersom ännu inte uppfylltalla villkor.Säkerhetsrådet har antagit resolutionerom partiellt hävande av handelssanktionerna. Densenaste, resolution 986, antogs . Resolu-tionerna innebär att ges möjlighet att sälja enbegränsad mängd olja, under former som kontrollerasav FN, i utbyte mot livsmedel och medicin till be-folkningen i har således givit möjlighet att åstadkom-ma en lättnad av sanktionerna för att förbättra denhumanitära situationen i . Tyvärr har dock Irakhittills vägrat att samarbeta med FN. Regeringenbeklagar att inte tar tillvara de möjligheter somerbjuds för att lindra den irakiska befolkningens nöd.I ett fall av det slag som vi nu diskuterar är möj-ligheterna till andra effektiva åtgärder än sanktionermed syfte att påverka landet ifråga starkt begränsade.I kontakter som finns med tas självfallet uppvikten av att landet uppfyller de krav som säkerhets-rådet ställt och som jag berört.Samtal mellan och om hur resolution 986skall genomföras inleddes i New York.FN:s rättschef leder samtalen från FN:ssida. Det är vår förhoppning att dessa förhandlingarskall leda till förbättringar för befolkningen i iallmänhet och barnen i synnerhet.Sverige hör till de största enskilda bidragsgivarnaav humanitärt bistånd till befolkning. Vårt stödunder innevarande budgetår uppgår till drygt 52 mil-joner kronor. Stödet lämnas via bl.a. FN:s barnfondUnicef, världslivsmedelsprogammet och enskildasvenska organisationer.Några projekt som stöder riktar sig direkttill barn, t.ex. insatser på livsmedels-och hälsoområdet.Regeringen stöder även det svenska Qandilprojek-tet, som arbetar med att bygga upp förstörda byar i dekurdiska områdena i norra . harfrämst ensamstående kvinnor med barn som mål-grupp. SIDA har anslagit i stödtill Qandilprojektet.Även har fått bidrag för att renovera ettbarnhem i den kurdiska delen av . Barnhemmettar hand om barn som fått psykiska skador av sinakrigsupplevelser.Det stöd som lämnar via FN-organ ochenskilda organisationer riktar sig till s.k. sårbaragrupper, främst kvinnor och barn. Dessa hjälpinsatserkommer således stora grupper barn till godo.Anf. 29 ()Fru talman! är rubrikenpå en artikel i . "Kallt folkmord iIrak" är titeln på en artikel i franska Le Monde. "Sanktionernas pris 500 000 irakiska barn" är rubri-ken i danska Politiken, "Ett perverst embargo" ispanska , "Blockadens bieffekt fall"i Dagens Nyheter.Det är några av de rubriker som vi funnit i tid-ningarna . Bakgrunden är de FN-rapporter som kommit om hur sanktionerna har drab-bat civilbefolkningen i . Vi känner till bakgrundentill sanktionen, som infördes . Manskulle tvinga fram förändringar i , man skulleåstadkomma en eliminering av massförstörelsevapen,få bort som makthavareoch framför att få bort från , som Irakhade invaderat. Syftet med sanktionerna kan vi välalla ställa oss bakom därför att det sätt som age-rat på, internationellt och nationellt, är oacceptabelt.Irak är en diktatur där ingen opposition tillåts.Man måste ändå diskutera om sanktionerna, varssyfte alltså är gott, har gett det avsedda resultatet. Deresultat som det i rapporterna talas om är inte bara atthälsan för en halv miljon barn är allvarligt hotad, utanöver en halv miljon barn faktiskt dött mellan 1991 och1995. Därutöver har tusentals barn, kvinnor och mändrabbats av undernäring och problem på grund avbrist på medicin och allvarliga sjukdomar.Man kan alltså säga att sanktionerna på sitt sätt harlett till dubbla straff för den irakiska befolkningen.Man har fått både de pålagor som sanktionerna harinneburit och straffet att sitta säkrare än någonsin i sadeln. Man kandiskutera, som det gjordes i en amerikansk tidskriftLancet, om syftet är att få bort ochatt göra folket så fattigt och desperat som möjligt - enpopulär revolutionsteori. Har det verkligen haft deneffekten? Förmågan att protestera och agera mot för-trycket i har allvarligt försvårats när människornainte ens har mat för dagen.Säkerhetsrådets villkor kom delvis att upphävas ioch med den nya resolutionen 986, som utrikesminis-tern refererade till. Vi får hoppas att man från svensksida kommer att agera, bl.a. genom kontakter medHans Corell. Jag skulle vilja veta något mer om vilkainstruktioner vår FN-personal i har för attagera. Vad driver man för krav för att det skall händanågot på det här området?Min interpellation tar också upp den principiellafrågan om sanktioner som instrumet mot regimer somuppträder på ett sätt som vi inte accepterar i omvärl-den. Jag håller med utrikesministern om att det finnsflera exempel på framgångsrika sanktioner: ,, . Jag skulle vilja säga att denbojkott som många av oss ägnade sig åt mot varframgångsrik. Men vi har en rad exempel på negativa,framför allt vill jag lyfta fram blockaden mot amerikansk sida var tanken bakom blockaden attförändra och få bort en regim som man inte gillade.Resultatet har blivit att man stärkt den politis-ka makten och förhindrat reformerna och de nödvän-diga förändringarna för att stärka yttrandefrihet ochför att få en politisk demokrati. Det har fått en motsatteffekt i fallet . Dessutom har det även där fåttförödande konsekvenser för befolkningen.Jag tror att exemplen och visar på att detinstrumentet inte är särskilt framgångsrikt. Ett viktigtkriterium som inte finns med i utrikesministerns svarär att sanktionerna kan bli framgångsrika när kravenkommer från själva befolkningen. Så var det i Sydaf-rika, och .