prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — Övergång till marknadsekonomioch demokrati samt tillgång till öppna och fria mark-nader medför välstånd och förbättrad levnadsstandardi de forna kommunistländerna.För de minst utvecklade länderna finns inget ef-fektivare sätt att främja utveckling och standardför-bättring än att låta länderna få utnyttja frihandelnsmöjligheter så mycket de bara kan.Frihandeln är också avgörande viktig för Sverige.Alla tjänar på frihandel. har en mycket,mycket lång tradition som frihandelns förespråkare imånga olika sammanhang. Det var därför jag tyckteatt uppgift vid skulle vara attentydigt ställa sig på frihandelsvänliga länders sidaoch att avvisa alla försök till att koppla frågan omarbetsvillkor till VHO:s handelsregelsystem.Nu kan vi konstatera att utgången av denna infek-terade fråga blev positiv ur frihandelssynpunkt. ISingaporemötets slutdeklaration slogs det fast attarbetsvillkor inte är en fråga som VHO skall arbetamed. Det är och förblir en fråga för FN:s arbetsorga-nisation . Det är bara sekretariatet som skall fort-sätta sitt nu gällande samarbete.Tyvärr konstaterar jag att ställde in sig isamma led som nyprotektionisterna , Frankrikeoch Norge.Jag har tidigare diskuterat denna fråga med Björnvon , bl.a. i och tror faktiskt inteatt vill ha några nya handelshinder.Men att ändå öppna för sådana möjligheter genom attställa sig på nyprotektionisternas sida och därmedmisskreditera frihandelsprofil, tycker jag varett stort misstag.Jag har en sista fråga till : Är detså svårt att stå emot när LO och TCO kommer medsina beställningar att omvärldens bild av somfrihandelsland kan tillåtas bli befläckad?Anf. 160 ():Herr talman! En viktig pelare i utrikeshandeln ärdet s.k. som snart har varit i kraft . VHO bildar en ram för det sammanhållnahandelsregelverket.Vi kan konstatera att avtalet ur svensk synvinkelså här långt har varit tillfredsställande. Det har juockså rått en stor politisk enighet avtalet. I avtaletingår bl.a. nya frågor som tjänstehandel, immaterial-rätt och investeringsfrågor samt även jordbruk ochteko. är därför ett viktigt led i liberali-seringen av världshandeln och ger förutsättningar förvälfärdsvinster, vilket innebär fördelar för både nä-ringsliv och konsumenter i . Bl.a. får svenskakonsumenter lägre priser på importerade varor ochtjänster, och för industrin har det skapats nya markna-der.Även för del har varitpositivt. De har getts särskilda övergångsregler ochundantagsregler. Man förutsätter att i-länderna skallsamarbeta med för att underlätta derasanpassning till avtalen. På det viset finns det också enbred uppslutning till därifrån. Det somupplevs som särskilt positivt är att både jordbruks-och tekoområdet omfattas av avtalet. Därför tyckerjag att lagt en bra grund för att ytterliga-re stärka handeln mellan olika länder, men självfalletfinns det mycket mer att göra på världshandels områ-de. Det visade också i underden gångna veckan. På jordbruksområdet hände detinte så mycket där. Men av den information som jaghar fått kan man uttrycka förnöjsamhet när det gällerden liberalisering som har skett av de informations-tekniska varorna. Det är även positivt att nya ämnenfördes upp på dagordningen, inte minst när det gällerinvesteringsregler och offentlig upphandling.En fråga som jag skulle vara tacksam om han-delsministern ville kommentera, är just kopplingenmellan sociala villkor och handelsregler. Även fråganom barnarbete har varit en brännandefråga. Vad hände med denna fråga under Singapore-mötet?Herr talman. Jag vill också beröra den europeiskaunionen i denna debatt. Vi har snart varit medlemmari . Genom medlemskapet har blivitdelaktigt i en marknad som omfattar 370 miljonerinvånare. Även om vi tycker att det finns myckenbyråkrati runt vissa frågor har det handelspolitiskautbytet förbättrats.Företagsfrågor och sysselsättningsfrågor är en storangelägenhet för hela EU, inte minst småföretagsfrå-gorna som även de har stor betydelse för handeln.Arbetslösheten är hög i hela . Därför är detviktigt med en politik för tillväxt inom samtliga län-der. I kampen mot arbetslöshet är satsningen på desmå och medelstora företagen en viktig faktor.Vi har här i så sakteliga kommit i gångmed arbeten i de olika strukturprogrammen - mål 2,3, 4, 5a, 5b, 6, Intereg, Leader osv. Programmen harmånga bra målsättningar. Programmen har tagits frami de olika områdena och är mycket ambitiösa. Menvad som är störande är all denna byråkrati runt pro-grammen. Risken är att många goda projekt kvävsinnan de kommer fram till verkställighet. Jag hoppasatt man från regeringens sida arbetar för att minimeraall denna byråkrati som finns runt olika EU-program.Det är också ett samhällsintresse att hjälpa de småoch medelstora företagen ut på exportmarknaden. Detär en svår barriär att bryta igenom närett småföretag som skall ge sig ut på exportmarkna-den. Därför är det viktigt att de får tillgång till infor-mation och sakkunnig rådgivning om främmandemarknader samt avsättningsmöjligheter. Exportrådethar här en mycket viktig roll att spela för att hjälpasvenska företag. Det är bra att man nu även har etab-lerat ett regionalt samarbete, där även andra regionala aktörer deltar.Det är viktigt att intensifiera arbetet och utökahandeln runt . Det är svåramarknader att ge sig in på. Det som brukar vara en avde svåraste hindren är att klara av nödvändiga export-krediter. De aktuella länderna har inte alla gånger denekonomiska säkerhet som erfordras. För att få i gången handel som kommer att gagna alla, måste vifinna möjligheter att ge aktuella småföretag export-krediter i så stor omfattning som det är möjligt.Ett aktuellt ämne är export av trähus till det fornaJugoslavien. Konsortier för svenska trähustillverkarehar fått förfrågningar om mycket stora leveranser tillBosnien, som handelsministern känner till. Dessaleveranser skulle betyda mycket för branschen, somhar det mycket bekymmersamt här på hemmamarkna-den. För att kunna trygga kompetensen skulle det varaönskvärt med en ökad export på detta område. har hitintills inte kunnat genomföraspå grund av avsaknad av just exportkreditgarantier.Jag skulle vilja fråga handelsministern om det finnsnågra möjligheter att finna lösningar i frågan.Slutligen, herr talman, skulle jag vilja ta upp ennärliggande handelsfråga, nämligen vår handel medNorge. Det är en fråga som jag har aktualiserat ävenvid tidigare tillfällen. Efter vårt medlemskap i fickvi en yttergräns mot . Detta har gjort att handelnmot vårt grannland har försvårats ganska påtagligt.Norge är ju dessutom en mycket stor handelspartnertill . Men vid transport av olika varor övergränsen har vårt medlemskap inneburit ett betydandemerarbete. Framför allt gäller det transporter av livs-medel men också transporter av levande djur övergränsen. Självfallet beror svårigheterna i att passeragränsen på godsets art. Men om en transportör exem-pelvis har med sig gods från olika avsändare till olikamottagare av olika livsmedel, är livsmedelskontrollenoch tullhanteringen mycket tidsödande och därmedockså kostnadskrävande. Jag känner till exempel därdet har tagit timtal för en långtradare att komma övergränsen.Detta är både onödiga och dyra procedur. Efter-som är ett land som har lika stränga miljö- ochhälsoskyddsbestämmelser som EU-länderna, bordeman kunna finna lösningar så att denna omfattandeklarering vid gränsen kunde slopas. Den nya datatek-niken borde utan större svårigheter kunna utnyttjas föratt ta in avgifter. Det bästa vore om man kunde träffaavtal om att i vissa fall skulle kunna utgörayttergräns. Då skulle vi slippa mycket av krånglet somuppstår vid gränsen för närvarande.Herr talman! Jag började mitt anförande med attuttrycka min tillfredsställelse över ochäven över de framgångar som Singaporemötet harinneburit. Det är viktigt att vi kan fortsätta med attliberalisera och undanröja hinder för handel. Detkommer att främja allas vår välfärd.Anf. 161 ():Herr talman! Det har sagts att den största segersom kan vinnas, är den i motståndarnas hjärtan. Omdet är sant så kan och andra stora liberalafrihandelsförespråkare fröjda sig i den himmel desäkert befinner sig i. Aldrig förr har frihandelstankenhaft så stora framgångar som under de senaste 50 åren- och inte minst nu under 90-talet.Sällan har det intellektuella motståndet mot fri-handeln och marknadsekonomin varit så svagt somnu. Allt fler inser att det välstånd som har kunnatbyggas upp i västvärlden, och som också byggsupp i allt fler delar av världen, inte hade kunnat bli avom varje land behållit höga murar mot andra ländersvaror och tjänster.Frihandelsförespråkarna hade nog också glatt sigmycket om de hade fått höra en företrädare för denmoderna demokratiska socialismen som handelsminis-tern sjunga frihandelns höga visa.Drygt två seklers debatt av erfarenheter av såvälprotektionism som frihandel har tydliggjort att vägentill välstånd går över marknadsekonomi i det egnalandet och fri handel med andra länder. somvi gläder oss över framgångarna, får vi dock aldrigglömma bort att en sådan kamp som den om frihan-deln aldrig är vunnen permanent. Det uttalade mot-ståndet mot frihandeln som idé är visserligen svagt,men hotet kommer inte främst från de tydligt framför-da tankarna om att skydda de rika länderna mot kon-kurrensen med de fattiga länderna, utan i stället fråndem som i teorin ansluter sig till frihandeln, men ipraktiken agerar tvärtom.Om någon tror att dessa hot hör till det förflutna,är det bara att se på förekomsten av näringslivskartel-ler i eller på den amerikanska fackföre-ningsrörelsens kamp mot bildandet av det nordameri-kanska frihandelsområdet härom året. I vårtland har vi relativt färska exempel på hur olika partierförsökt, och länge lyckats, förhindra en friare handelmed bl.a. mat och kläder.För dem av oss som hyllar frihandel, både som te-ori och som praktik, gäller att kampen behöver förasöverallt och alltid. Till denna grupp räknar jag ocksåhandelsministern. Jag har fått intrycket att han hyseren stark tilltro till frihandelns goda effekter.Den sociala agendan, med förbättringar av miljöoch arbetsvillkor, blir ett allt viktigare område attdiskutera framöver. Att många av utvecklingsländernaännu inte har hunnit med att anpassa sin produktiontill Uruguayrundans krav, får inte innebära att dessakrav inte uppfylls. Barnarbete är exempelvis någotsom till slut måste förkastas av alla i alla länder.Vi får inte glömma att det inte är länge sedan vi iSverige hade samma inställning till barn och barnar-bete som utvecklingsländerna har . Barn var då imångt och mycket en försörjningsbörda när de varsmå och, förhoppningsvis, försörjare när de blevgamla nog att axla ansvaret för de åldrande föräldrar-na. Barnkullar på 7-10 barn var därför inte alls ovan-ligt här i Sverige.Vår väg till välstånd har möjliggjort en ompröv-ning av barnens ställning och status. är detotänkbart att vi skulle tillåta barnarbete i någonegentlig mening. Vår förhoppning är att utvecklings-länderna skall ha samma möjlighet att vandra dennavälståndsväg. En ensidig bojkott av de länder där detförekommer barnarbete, är därför helt fel metod. Enallmän välståndsökning kan däremot ge dessa länderde ekonomiska förutsättningar som behövs för för-ändring.Samtidigt måste det opinionbildande arbetet härhemma och internationellt fortsätta med ihållandestyrka. I alla sammanhang måste människovärdetförsvaras och ges stöd, men kampen måste föras medsåväl hjärta som hjärna.Herr talman! De europeiska gemenskapernas fort-gående utvidgning sedan de bildades för ungefär 40 årsedan, har förstås varit av stor betydelse för förbättra-de villkor för en friare handel. När vi liberaler sålänge arbetade för ett svenskt medlemskap i det vi nukallar EU, var det inte för att får delta i byggandet aven europeisk fästning med höga murar utåt, utan föratt stärka fred och frihet och för att arbeta förså små hinder som möjligt mot den övriga världen.Efter det att , och nuvarit medlemmar , går det redan, enligtmin mening, att fastslå att EU har blivit mer frihan-delsvänligt . Det förefaller också uppenbartatt det frihandelsvänliga kan göra mer nyttaför en friare världshandel som en aktiv medlem i engemenskap med 370 miljoner invånare än vi hadekunnat göra ensamma.Den stora framgången för en friare handel på se-nare år är förstås den stora GATT-överenskommelsenmed dess minskningar av tullarna. Det finns all an-ledning att hålla tummarna för att den nya världshan-delsorganisationen skall lyckas hålla frihandelnsfana högt . Rapporterna frånSingaporemötet tyder på att en hel del håller på atthända.Senast kunde vi med glädje notera att IT-varorantagligen kommer att bli tullfria, kanske redan tillden . Ett skulle innebära atttariffer försvinner på en export som 1995 var värdhela . Det är den snabbastväxande industrin i hela världshandeln. IT-produktersom var totalt okända, omsätter i dagmer pengar än världens samlade export av jordbruks-produkter. Om blir verklighet, kommer detatt betyda lägre priser för konsumenterna på bl.a.datorer i . Det kanske kan vara ett konsument-tips inför julhandeln.Andelen kunskapsintensiv industri fortsätter attöka i . Arbetsintensiv produktion som t.ex.livsmedel, textil, sågverk m.m. har avden inhemska produktionen. Den kapitalintensivaindustrin, t.ex. massa, papper, kemi och stål, stårockså för . Den kunskapsintensiva delenhar nu snart nått av den svenska indust-rins värde. Här finns bl.a. läkemedel, transport, data,instrument och teleproduktion. Förtagen i denna sek-tor säljer också mer av sin produktion på export, ochär dessutom fokuserade på de snabbaste områdeninom världshandeln, t.ex. Asien.Ericssons mobiltelefoner och Volvos bilar hörfaktiskt till de produkter som drar in massor medskatteinkomster till och som ger oss möjlighe-ten att ta ett socialt ansvar. Kanske är det heller intenågon slump av det här började ta fart efter det attskattereformen lagt grunden till en sund ekonomiockså för företagen.Alla analyser visar att det är efterfrågan på pro-dukter med högt kunskapsinnehåll som växer och somkommer att växa även . Den kunskapsin-tensiva industrin ställer stora krav på utbildning ochexempelvis datakunskap i skolan. En satsning påutbildning och kompetensutveckling är därför avgö-rande för utveckling i framtiden.Med min egen konkreta erfarenhet av hur nog-grannt vi i förbereder t.ex. försvarsbeslutenmed femåriga intervaller, med all tillgänglig expertisinkallad, är min fråga till handelsministern: vi inte på samma sätt med ett kompetensbeslut iSverige? Jag efterlyser med ljus och lykta en nationellsamling för ett kompetenslyft just för t.ex. utrikeshan-delspolitiken på sikt.Folkpartiet sade att detmåste löna sig att arbeta. är det att lägga rad till på den affischen: Det måste löna sig attarbeta och studera.EU är inte det enda regionala handelsblocket. Iandra världsdelar växer andra block upp, och detfinns självfallet utrymme för en diskussion om huru-vida tillskapandet av regionala block är till fördeleller till nackdel för en friare världshandel. Det kanhävdas att denna framväxt visserligen ökar frihandelninom respektive block, men att handeln mellan länderi olika block riskerar att bromsas och att risken förhandelskrig ökar. I tredje världen finns de som ser pådet europeiska samarbetet och fruktar att skallvinna över . Trots denna berättigade orofinns det anledning att tro att den ökade frihandelninom världens olika regioner skall kunna förenas meden friare världshandel.Till sist, herr talman, vill jag säga att jag i inled-ningen gav en eloge till handelsministern för hansengagemang för frihandeln. Det gäller i första handhans arbete inom EU för att stärka de frihandelsvänligkrafterna. Mycket återstår dock att göra - inte minstinom vår egen regering, tyvärr. Handelsministernskollega pratade i en intervju i om att förstatliga kablarför att förhindra frihandel med el. Detta torde, förut-om att det är helt olämpligt, vara oförenligt med såvälEES och EU som andra internationella regler. Kanhandelsministern kanske här ta avstånd fråndetta uttalande och dementera att sådana här diskus-sioner förs inom regeringen?Anf. 162 ():Herr talman! Först måste jag säga några ord tillKarin Falkmer, som är orolig för att världen betraktarSverige som socialistiskt. Med tanke på vad KarinFalkmer nog lägger in i ordet socialism blir jag orolig.Jag undrar om underblåser sådanastämningar eller om hon talar väl om när honbefinner sig utomlands.För övrigt, herr talman, har jag bara en liten han-delsfråga i samband med exempelvis VHO. Det gällernågot så enkelt som exporten av trähus till norraTyskland. Den småhusindustri som vi en gång hadevar stor och producerade uppemot 30 000 enheter.Den betydde väldigt mycket för stora delar av landet.Under de senaste åren har den mer eller mindre slagitsut. rör det sig kanske om export av ungefär2 000 hus, men trots allt finns rätt många småfabrikerkvar. Man försöker kämpa vidare.Ett tag trodde vi att lösningen för branschen varexport till norra . Helt klart finns det enefterfrågan och helt klart kan man sälja, men drarman sig ur. Man har nämligen svårt att få betalt försina hus. De här småföretagen kan naturligtvis inteligga ute med kanske 10-20 hus. Man förlorar förmycket och drar sig därför ur.En sak som ett antal gånger har diskuterats här ikammaren vill jag helt kort ta upp. Jag undrar alltsåom kan ge något mera på vägen närdet gäller att få och Exportkreditnämndenatt engagera sig i frågan. Om vi kunde få till stånd enutveckling på detta område skulle det helt klart snabbtkunna pressa ned arbetslösheten i ett antal viktigaregioner i vårt land.Anf. 163 ():Herr talman! Handel har förekommit så längemänniskor kunnat kommunicera. Att handla varor harvarit ett naturligt sätt att skaffa varor som man lokaltinte kan eller vill producera. de grönaanser att det positiva med handel är att knyta nyakontakter och att människor och kulturer möts, så atten förståelse för olikheter skapas. Handeln har oftavarit till fördel för båda parter, men mest för denrikare parten. Genom tiderna har de rika koloniseratoch utnyttjat de fattiga som råvaruleverantörer motlåg ersättning. Tyvärr är förhållandena likartade . Dessutom ger de rika dolda subventioner till sinaegna branscher, vilket ger dem ett övertag. Detta harskett inom jordbrukssektorn, speciellt på grund avEU. Likadant är det inom den svenska energiintensivaexportindustrin.Friare handel mellan länder förutsätter att företa-gen i olika länder ges likartade förutsättningar vadgäller subventioner och stöd av olika slag. Uppenbarahandelshinder som tullar, importavgifter och import-kvoter skall bort.Man kan titta historiskt på hur VHO växte fram.Tre institutioner bildades för att kontrollera världse-konomin: IMF, dvs. ,, dvs. IBDR, och . har nuövergått i VHO.I samband med debatten inför VHO, som antogs iGenève , tog European Greens iEuropaparlamentet upp myter som figurerat och somhar accepterats vid Uruguayrundorna runt GATT.Det gäller myten om att betyder frihandel.Som jag sade förut är det oftast de rika - ochG 7-länderna i övrigt - som har satt upp dagordning-en.Det gäller myten om att kan bli "grönt" ge-nom VHO:s tillämpningar. Så fort Marrakeshavtaletvar ratificerat glömde man miljömålen. Reglernahandlade om most favoured nation, mest gynnadnation. Man kan fråga sig vad som hände med de härmiljömålen. Man har diskuterat dem i , menkommer något konkret att ske? Och vad händer meddjurskyddet, som vi tog upp i samband med nämndarunda?Det gäller myten om att VHO innehåller ellerkommer att innehålla en social klausul. Hit hör natur-ligtvis bl.a. barnarbete och arbetsrätt. Frågan om ensocial klausul har varit uppe på tapeten och var nogen av de hetaste frågorna i Singapore.Det gäller myten om att konsumenten kommer attfå större valmöjligheter. Denna inställning förbiser enkonstig formulering i : Konsumentlän-derna förbjuds att diskriminera producenter, varspriser är lägst till förmån för sådana producenter somkan visa upp bättre miljöhänsyn, bättre arbetsvillkoreller sociala villkor. Således kommer organiseradekonsumentbojkotter att förbjudas på internationellnivå. Så sades det.Det gäller myten om att alla har nytta av en merkonkurrerande handel. Den fria handelns expansionbetyder ofta, som sagt, att den lokala produktionenersätts av importerade varor. Jag har förut skojat ochsagt att vi importerat majs till våra grisar för att sedanskicka vårt veteöverskott till de drabbade i Afrika.För övrigt anser jag att svinen är för många i Sverige.Det är bättre att odla sin egen mat i än att densänds till norra . Handeln slår alltså fel.Det gäller myten om att den nya GATT-överenskommelsen ger fattiga länder fri tillgång tillvärldsmarknaden. Det omvända är närmare sanning-en: ger världsmarknaden fri tillgång till defattiga länderna. Uruguayrundan var inte bara avseddatt öppna dessa marknader. Avsikten var nämligen attta ett steg till och få dem att acceptera att utländskaintressenter fick köpa deras mest lönsamma ekono-miska sektorer. Tillgången till dessa sektorer kommermer att gynna de multinationella bolagen än folken idessa fattiga länder.Det gäller myten om att ökad handel kommer atthjälpa fattiga länder att utvecklas ekonomiskt. Dettahar jag redan varit inne på.Det gäller myten om att och kommeratt förhindra handelskrig och tullhinder. Även dettahar jag varit inne på.Det gäller myten om att ökad handel innebär ökaddemokrati. Hur sant det än må ha varit förr hävdar att och tillsammansmed Värlsbanken och IMF utgör världens de facto-regering. Uppgiften är främst att serva de multinatio-nella bolagen, bankerna och investerarna i "den nyatidsålderns imperium". De nya GATT-, VHO- ochhandelsreglerna kör över lagstiftningar framväxtaunder århundraden och gör såväl demokratisk somekonomisk tillväxt i omöjliga.Till sist gäller det myten om att handelsavtal för-hindrar krig. Det är ett önsketänkande som före-kommit med en expanderande handeloch med expanderande krigshandlingar. Argumenta-tionen är att handelspartner som är beroende av var-andra rimligtvis inte påbörjar krig. Frånsett att det intefinns påtagliga bevis för tesen kan man peka på denutvidgade sociala misären, den arbetslöshet och densociala oro som förorsakats av en skoningslös eko-nomisk världsordning. Alla politiska försök att för-bättra situationen kvävs av den ekonomiska makten.Resultatet blir en ökande rädsla samt osäkerhet ochvåld.Det här är några av de myter som European Gre-ens tagit upp. Vi i ser faran i den s.k.internationella handel som sker mellan olika delarinom samma transnationella företag. Den är inte de-mokratisk. Vidare saknar den konkurrens, hjälper intefattiga, skapar inte fler arbeten, ger inte konsumenter-na större valfrihet osv. Denna "handel" måste synlig-göras, och måste aktivt verka för att i interna-tionella sammanhang minska dessa företags makt,inflytande och världsstyrande roll.Sverige är med i VHO. Vi måste därför kämpa in-ifrån för en rättvisare handel och för ekologisk uthål-lighet. Därför måste miljöklausuler och sociala klau-suler gälla utan att det betraktas som "icke-tariffärahandelshinder". Miljö och hälsa måste gå före frihan-delsregeln. Vi i vill utöka detta till attäven omfatta djurskydd, vilket vi tagit upp i riksdageni en motion inför antagandet av VHO.Anf. 164 ():Herr talman! Vi har just fått en inblick i den my-tomspunna värld som de gröna befinner sig i när detgäller handelspolitik. Det var intressant få att lyssnatill.Det finns en oroande tendens att man börjar ifrå-gasätta frihandelns betydelse för vår materiella väl-färd. har det förekommit artiklaroch inslag i nyhetsprogram där frihandel har ifråga-satts som vägen till ökad välfärd i tredje världen ochockså i den industrialiserade världen.Vi kristdemokrater anser att frihandeln är enmycket viktig drivfjäder för materiell utveckling ochockså för fördelning av de materiella resurserna. Fri-handel ställer krav på effektivitet och på en sundkonkurrens.