prot · GJ0980 · 1996-04-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:80Tisdagen den 16 aprilKl. 14.00 16.4718.00 - 19.43Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckorProtokoll1995/96:80-----------------------------------------------------------1 § Till minne av FörintelsenAnf. 1 TALMANNENÄrade kammarledamöter! högtidlighållsminnet av Förintelsen inom judiska församlingar överhela världen. I många synagogor kommer sex ljus atttändas - ett ljus för varje miljon judar som underdenna mörka tid i mänsklighetens historia berövadesrätten att leva.Den i den hebreiska månaden ,som infaller , är Holocaust MemorialDay. Denna dag utvaldes ursprungligen till minne avupproret i Warszawa-gettot.Ärade kammarledamöter! Det är nu mer än etthalvt sekel sedan de ofattbara grymheterna underFörintelsen avslöjades för världens ögon. Drygt 50 århar förflutit, men tiden får inte fördunkla våra minnen.Vi måste minnas. Vetskapen om vad som då hän-de ger oss styrka - styrka i kampen för allamänniskors lika värde och rätt till ett liv i frihet ochtrygghet.Vi behöver denna kraft i kampen mot rasism ochfrämlingsfientlighet också i vårt egetland. Vi behöver denna kraft när våldet skördar nyaoffer och så länge ofrihet råder någonstans. Vi behö-ver denna kraft för att icke förtröttas i vår kamp för enbättre värld.Det är med sorg och bestörtning vi nu ser hurfredsprocessen som ingivit oss alla hopp inför framti-den saboteras. Vi fördömer de våldshandlingar somdrabbat också civila blint och skoningslöst. Vi upp-manar alla parter att återuppta ansträngningarna attfinna fredliga lösningar på de konflikter som så längeplågat människorna i - och i omvärlden.Med stor beslutsamhet kommer vi att stödja de kraftersom verkar för fred, frihet och varaktig säkerhet.Att ständigt försvara respekten för de mänskligarättigheterna och alla människors lika värde är vårtåtagande, till minne av Förintelsens offer och införvår och våra barns framtid.Vi samlar våra tankar i av tystnad ochstillhet för att hedra offren för våldet och för att ut-trycka vår enträgna uppmaning till alla att öka an-strängningarna att finna fred och försoning.VälkomsthälsningAnf. 2 TALMANNENÄrade ledamöter! riksdag har besökav en delegation från den polska sejmen under led-ning av dess talman. Vi hälsar talman ochhans delegation varmt välkomna till . (Applåder)2 § RemissdebattFöredrogsProposition 1995/96:150 Ekonomisk vårpropositionmed förslag till riktlinjer för den ekonomiska politi-ken, utgiftstak, ändrade anslag för budgetåret1995/96, m.m.Anf. 3 BO ()Fru talman! Den som inte tillåts försörja sig självär inte fri.Över en miljon människor i är utan arbete.De som drabbas får ekonomiska svårigheter. Oftauppkommer också sociala problem och en bristandesjälvkänsla. Men arbetslösheten drabbar inte bara dearbetslösa. Den urholkar välståndet för oss alla. Pro-duktionen blir lägre, och behovet av ekonomiskt stödtill de arbetslösa är stort. Skatterna stiger och ännufler kan inte leva på sin lön.Jag undrar om vi egentligen har klart för oss vadvar och en tvingas avstå ifrån till följd av arbetslöshe-ten. Det handlar om ett belopp på inte mindre än25 per hushåll i genomsnitt - lågt räknat.Detta är resultatet av en politik som från slutet av1960-talet kvävt tillväxtkraften och försämrat förut-sättningarna för nya jobb. Vi har inte fler ar-betstillfällen i den privata sektorn än för drygt 40 årsedan.Det är i huvuddrag samma politik som Socialde-mokraterna nu har återvänt till - ökade offentligautgifter, höjda skatter och mera regleringar. Men denpolitik som förde in i krisen kan inte varadess lösning. Hur skall en politik som gjort att480 000 jobb försvunnit i den privata sektorn sedan1970 kunna åstadkomma en halv miljon nya under denärmaste fem åren?Regeringens bedömning i propositionen av denekonomiska utvecklingen förefaller vara alltföroptimistisk. Den bygger på överdriven förväntan närdet gäller exporten och den privata konsumtionen.Prognosen bygger fortfarande på atthushållssparandet skall minska. Det är också synner-ligen osäkert.En sämre ekonomisk utveckling än den regeringenförutser innebär i sin tur att de ytterligareåtgärder som föreslås för att sanera de offentliga fi-nanserna blir otillräckliga. har i dagtvingats medge att uppgifterna om sammanlagt 22miljarder kronor i budgetförstärkningar är fel. Deuppgår som mest till 1998med en varaktig effekt på 8 miljarder kronor.Det som präglar vårpropositionen och som gergrund för den allvarligaste kritiken är emellertid dentotala avsaknaden av analys och strategi för att åstad-komma högre tillväxt och för att eliminera massar-betslösheten. I denna del har den nye finansministerninget att erbjuda utöver den tomma retorik som hanärvt av sin företrädare.Den starka uppgång i antalet nya arbetstillfällensom inleddes har brutits. Varslenökar åter, fler blir utan jobb. Regeringens egen be-dömning är att den totala arbetslösheten - exklusiveförtidspensionerade och vissa andra grupper - fortfa-rande skall uppgå till vid sekelskiftet.Och i denna prognos ligger - det medger regeringen -att 130 000 människor flyttas ur statistiken över anta-let arbetslösa. I realiteten förutser regeringen såledesen total arbetslöshet på år 2000.Utöver dessa bokföringstekniska övningar i ar-betsmarknadspolitiken fortsätter regeringen den åter-reglerings- och skattehöjarpolitik som inleddes hösten1994. Flertalet förslag i vårpropositionen kommer attförsvaga tillväxtkraften ytterligare.Skatterna på arbete och energi höjs. Till dettakommer de ännu oredovisade kostnaderna för denavveckling av kärnkraftsindustrin som regeringenavser påbörja. Dessutom ligger tidigare återställareoch skattehöjningar på ungefär 80 miljarder kronorfast. Forskningsresurserna urholkas, och den överrek-lamerade utbildningssatsningen innebär att man görarbetsmarknadspolitik och regionalpolitik av utbild-ningen. Kraven på högre kvalitet eftersätts.Grunden för högre tillväxt och tillräckligt månganya jobb är att företagandets villkor förbättras. Utanföretagare blir det inga företag och utan företag blirdet inte heller några nya jobb. I ord instämmer visser-ligen regeringen men i handling gör man tvärtom.Sverige har fått en finansminister som inte gillar attförbättra företagandets villkor. Hur skall då småföre-tagarna kunna bli vår tids hjältar?Sverige behöver en ny politik med de ompröv-ningar som Socialdemokraterna inte är förmögna till.De kraftiga skattehöjningarna på arbete och investe-ringar måste undanröjas. Det gäller de höjda egenav-gifterna och den nya löneskatten, och det gäller dendubbla skatt på det egna kapitalet i företagen som ärgrunden för varje nytt jobb.Dessutom måste hindren för en expansion av denprivata tjänstesektorn rivas. Arbetsrätten måste mo-derniseras och reformeras så att den inte hindrar nyajobb från att växa fram. Dessutom krävs en omfattan-de satsning på breddad och höjd kunskap och kompe-tens. Då kan högre tillväxt och sjunkande arbetslöshetkombineras med en god reallöneutveckling.Fru talman! Vi politiker kan inte skapa nya jobb -vi kan heller inte skapa välstånd. Vår nog så viktigauppgift är att riva hinder och skapa goda förutsätt-ningar för arbete och företagande. Då kan massarbets-lösheten elimineras och hushållens ekonomi åter stär-kas.(Applåder)Anf. 4 ()Fru talman! är ett självständigt, an-svarskännande och samarbetsinriktat parti. Genomöverenskommelsen med regeringen om vårens eko-nomisk-politiska proposition fullföljer vi arbetet föratt få ordning och reda i statens finanser. Finansernaskall vara i balans 1988. Det är en investering förframtiden! lägger vi en god grund.Det är de sämst ställda grupperna i samhället ochde sämst ställda delarna av landet som förlorar mestnär statens finanser är i obalans.De nödvändiga budgetförstärkningarna kräveruppoffringar av snart sagt alla i vårt samhälle. Dennasolidaritet i skapar en bättre grund för framtidasolidaritet. De som däremot bara sprider ofinansiera-de löften om bidragsökningar och/eller skattesänk-ningar via talarstolens ymnighetshorn hotar framti-dens solidaritet. Det är en oacceptabel politik förCentern, som är ett rättviseparti. Barn och barnbarnskall inte bekosta den standard vi beviljar oss.Centern har i samband med vårpropositionen söktvärna om barnfamiljernas ekonomi och situation. Föross är införandet av ett beskattat barnkonto en priori-terad reform under detta årtionde, såväl av rättvise-som av valfrihetsskäl. Mot den bakgrunden har detvarit viktigt för oss att nu värna om barnfamiljernasekonomi.Det målmedvetna arbetet för att sanera statens fi-nanser leder också till bättre förutsättningar för till-växt och sysselsättning. har den långa räntankunnat sänkas . Räntedifferen-sen mot har minskats från 4,57 procentenhe-ter till 193 punkter i går. Denstärkta valutan förbilligar statens, företagensoch hushållens utlandslån. Vi har blivit rikare i förhål-lande till omvärlden.De lägre räntorna betyder mycket för hushållengenom att boendekostnaderna minskar, likaså förnäringslivet, i synnerhet för de små och medelstoraföretagen. När tilltron stärks till att statens finanser äri ordning kan man fortsätta att sänka räntorna. Det ärtill nytta för investeringsviljan och den inhemskaefterfrågan.I denna vårproposition finns förslag om avdrag förreparationer, om- och tillbyggnader i bostadshus. Deregler som fanns återinförs. Enligt enutredning som Målarmästarna har gjort gav ROT-avdragen under förra perioden 19 000 fler jobb ibyggbranschen. Dessutom gav de ett positivt flöde tillstatskassan, inte minst genom att svarta jobb blir vita.Från sida är vi glada över att kunna medver-ka till denna sysselsättningsfrämjande reform. Det ärockså bra att reglerna för momsredovisning lindrasför de mindre företagen genom att inbetalningstidenförlängs för företag med upp till 40miljoners omsättning.Bekämpningen av arbetslösheten måste stå i poli-tikens centrum. Att pressa ned räntorna är ett viktigtled för att skapa fler jobb. Men det krävs ytterligareinsatser för att få tillväxt.För det första: Enkelbeskattning, i varje fall föronoterade företag, skall införas genom beslut nästa år.Det är bra att den nye finansministern så tydligt mar-kerat sin positiva inställning i denna fråga.För det andra: Även fåmansbolagens regler ochskatter behöver lindras.För det tredje: Arbetsrätten behöver reformerasför att underlätta nysatsningar och expansion i företa-gen.För det fjärde: Lönebildningen behöver reforme-ras. Här, liksom i fråga om reformerad arbetsrätt, harparterna på arbetsmarknaden ett huvudansvar, men vipolitiker har det slutliga ansvaret för att det fattasbeslut i de frågorna. Reformer på dessa områdenmåste komma till stånd det närmaste året för att stärkaarbetsmarknaden. avser att vara pådri-vande för det arbetet.Vårpropositionen innehåller också finansiering aven mycket stor utbildningssatsning, som vilar på dengrund som lades i tillväxtpropositionen hösten 1995.Vi fäster särskilt stor vikt vid att denna satsningkommer hela landet till del, inte minst genom ensatsning på de små och medelstora högskolorna.Från sida är vi inställda på att ikommande överläggningar om energipolitiken göraoffensiva satsningar för att få till stånd en kretslopp-sanpassning av energisystemet. Jag vill gärna säga, attde som däremot vill göra den elintensiva industrinlångsiktigt beroende av alltmer åldrade och repara-tionskrävande kärnkraftverk skapar varaktiga risker,som knappast låter sig kalkyleras.Större delen av krävs för att återskapaordning i statens finanser efter 1980-talets excesseroch överhettning. I takt med att vi når resultat växerframtidstro och optimism hos svenska folket.Det finns nu goda förutsättningar för att vi skallkunna gå in i nästa sekel, som också är nästa årtusen-de, med starka finanser. Det borde också kunna glädjaalla de människor som finns runt om i landet och somvet vilka påfrestningar har inneburit. Detborde också kunna glädja dem som inte orkat ellervelat ta ansvar under det gångna året.Jag vill ställa en fråga till kollegerna från Modera-ta samlingspartiet, och kds: Hur tänker nita ert ansvar för att få balans i svensk ekonomi?Frukterna av saneringsarbetet kommer alla till del.Det ökar möjligheten att skapa rättvisa och full sys-selsättning. kommer att fortsätta arbetet föratt få till stånd en sådan politik, som leder till att vi fårfler företag i det här landet och till att vi kan pressaned arbetslösheten och möta framtiden med en betyd-ligt mer positiv bild än den vi gick in med under1990-talet.(Applåder)Anf. 5 ()Fru talman! Får jag först hälsa väl-kommen som ny finansminister här i kammaren.Den andre ingenjören bakom dagens ärende, näm-ligen vårpropositionen, , försade signyss på ett väldigt avslöjande sätt. Han sade att deoffentliga finanserna skall vara i balans 1988. Detillustrerar den tillbakablickande syn som har präglatarbetet med den här propositionen.Det hade varit roligt att kunna vara mer positiv tillErik debutproposition, men det är omöjligt,när propositionen borde heta Jobben som försvann.Regeringen kommer inte att klara jobben. Man klararinte att halvera arbetslösheten. Man klarar inte ensden mer blygsamma målsättningen att halvera denöppna arbetslösheten. Det framgår av propositionenatt man inte ens tror att det kommer att gå.Vid varje ny ekonomisk bedömning har utsikternaför arbetslösheten förvärrats. I den första budgetenfrån den här regeringen trodde mant.ex. att arbetslösheten , 1996, skulle vara 10,8 %.Nu, , när det alltså har gått en kvarts del avåret tror regeringen att arbetslösheten skall bli12,. Det är en försämring med mer än 60 000personer. Det är mer än 600 000 personer utanjobb - var åttonde svensk. Förmodligen har vart femtehushåll i landet någon familjemedlem som är utanjobb. stolta paroll om att pressatillbaka arbetslösheten "tiondel för tiondel" har för-bytts i en ökning med lika mycket månad för månad iprognoserna.Denna nedslående utveckling har naturligtvis ettdirekt samband med regeringspolitiken. Det grund-läggande misstaget är att regeringen bara gör en sak itaget. Jag har kritiserat för att hanbudgetsanerade på ett sätt som skadar företagandetoch skadar jobben med många nya skatter och åter-ställare. Jag hade ju hoppats att skullevisa något större insikt i företagandets villkor, mendet syns i varje fall ingenting av detta i vårpropositio-nen.Finansministern sade i går att han ser politiken itre faser - saneringsfas, tillväxtfas och resultatfas. Jagtror ju tyvärr att det finns en stor risk för att man mednuvarande regeringspolitik fastnar i saneringsfasen fören . Sanering utan hänsyn till företaga-re och företagandets villkor betyder att tillväxtpro-gnoser riskerar att behöva skrivas ned och arbetslös-hetsprognoser riskerar att skrivas upp, precis som nusker. Då krävs det mera saneringsåtgärder för att klarabudgeten, som i sin tur sker så att företagandet skadasytterligare, jobben skadas ännu mer etc. i en ondcirkel. Jag vill inte utesluta att budgetsaneringen såsmåningom kan lyckas, men jag tror att det riskeraratt bli på en förskräckande låg aktivitetsnivå, medbestående massarbetslöshet. Man skulle kunna sägaatt operationen lyckades, men patienten dog, som ettresultat av den socialdemokratiska saneringspolitiken- jobben försvann.Det bästa sättet att bryta denna negativa utveck-ling är att sätta på sig företagarglasögon. Funderaöver - och det är faktiskt en allvarligt menad uppma-ning till - om det bästa sättet att förmåföretag att anställa fler är att höja deras kostnader föranställda. Fundera över om det bästa sättet att få framriskkapital för expansiva företag är att höja skatten påriskvilligt sparande och att inrätta nya kollektiva fon-der. Fundera över om det bästa sättet att förmå männi-skor att utbilda sig är att genom högre marginalskattgöra det mindre lönande med utbildning. Funderafaktiskt ett varv till på den förtida momsinbetalning-en. Det är nog det sämsta förslaget för företa-gandet. borde ju ha något lättare attförstå det där med ekonomiska morötter och incita-ment o.d. Han har ju ändå har varit chef för ett före-tag, om än ett statligt sådant.I går flaggade för att åtgärder för attstärka tillväxten måste komma. Det är ju väldigt lättatt hålla med om. Men var är de förslagen? Regering-en missar grovt i tillväxtpolitiken, skriver DagensIndustri . Jag håller med om det. Om nu ErikÅsbrink hade några positiva åtgärder för företagandeoch tillväxt i bakfickan, i någon innerficka eller någonannanstans vore det ju väldigt synd att gömma dem.Det kan ju inte vara så att han inte vet. Jag kan utlovamånga bra tips i motion, om han ger sigtill tåls . Men det vore bättre om han komfram med några själv.Fru talman! Låt mig återgå till frågan om arbets-lösheten och jobben. Regeringen säger alldeles kor-rekt i propositionen att lönebildningen är nyckeln bättre tillväxt. Det är också det som krävs för skall kunna nå det av regeringen önskade högtill-växtalternativet med lägre arbetslöshet och en bättrefungerande lönebildning. Jag håller helt med om det-ta. Lönebildningen har ju varit akilleshälunder flera decennier. Det som gör mig väldigt be-kymrad är att förefaller helt tomhänt.Han överlämnar allt ansvar till parterna, förutom dekafferep på som har prövats , , utan framgång. Det är inte trovärdigt att deskulle hjälpa nu heller. Så vad har egentligen ErikÅsbrink att komma med för att underlätta lönebild-ningen? Det tycker jag att han skall tala om.Fru talman! Jag har noterat att vårpropositioneninte har några pengar avsatta för omställningen avenergisystemet och avvecklingen av kärnkraften.Detta kan man tolka på två olika sätt. Antingen hållerregeringen på att tänka om och inser att det vore urbo-ta dumt för jobben, för miljön och för statsfinansernaatt göra någon förtida avveckling, eller också måstefaktiskt hela vårpropositionen och dess utgiftstakräknas om för att beakta kostnaderna för förtida av-veckling. Det räcker ju inte med att betala ökadeutgifter med ökade skatter en gång till, eftersom taketgäller utgifterna i absoluta kronor. Därför vill jagfråga vilken tolkning som är riktig i fråga om om-ställningen av energisystemet. Håller ni på att tänkaom eller skall hela vårpropositionen bara ses somnågot slags räkneövning och bli före-mål för en helt ny behandling? Skall alla siffror behö-va räknas om?Fru talman! Låt mig ta upp fördelningspo-litiken. Det brukar ju heta att Socialdemokraterna gören del saker "av fördelningspolitiska skäl", som denog egentligen vet är samhällsekonomiskt fel. I vår-propositionen har detta blivit alldeles ovanligt för-skräckligt fel. Först misslyckas man med jobben,vilket permanentar en orättvis fördelning i Sverige.Sedan kräver man att fattiga människor i ochandra skall dra det absolut tyngsta lasset försvensk budgetsanering. Minskningen av u-landsbiståndet är den enskilt största besparingsposten.Det är bedrövligt att sådant skall ske, särskilt när mansamtidigt lägger en massa miljarder på billigare oxfiléför svenskar.(Applåder)Anf. 6 ()Fru talman! Min röst är inte i bästa skick, men jagskall göra så gott jag kan.Jag skall börja med att gratulera vår nye finans-minister till guldmedaljen i budgetsanering. Jag har enhälsning från en äldre partikamrat i somringde och ville att jag skulle ställa frågan vem somhar delat ut den.Vi tar ju faktiskt också åt oss litet av äran avguldmedaljen. Det var faktiskt tillsammans med osssom ni klarade av merparten av budgetsaneringen. Viresonerade då på det viset att de offentliga finansernamåste vara i ordning för att vi skall kunna ha reserveratt ta av när lågkonjunkturen kommer.Det är litet grand som att lyssna på en gammalraspig grammofonskiva att höra de borgerliga företrä-darna, som så totalt misslyckades när det gällde bådebudgetsanering och arbetslöshet under den föregåendemandatperioden. Detta är ju i själva verket en mycketgammal, ideologisk strid mellan Högern och Vänsterni . Redan brukade ju till BoLundgrens dåtida kolleger ställa den retoriska frågan:Har vi råd att arbeta?Finansministern arbetade ju under Kjell-OlofFeldt med den berömda tredje vägen, som sades varanågot slags kombination av att arbeta och att spara sigur krisen. Sedan kom, som jag tolkar historien, enomsvängning , då inflationsbekämp-ningen sattes som det överordnade målet. har jaguppfattningen att regeringen i praktiken har satt bud-getbekämpning och inflationsbekämpning före arbets-löshetsbekämpningen.Det kan inte vara rimligt att i en nedåtgåendekonjunktur - vi kan absolut inte vara säkra på att dengår upp snart igen - ytterligare skärpa kravet på bud-getsanering. Vi skall ned från till 1997enbart för att uppfylla villkoren för medlemskapet iEMU.Är möjligheten att delta i verkligen över-ordnad kampen mot arbetslösheten?Nu klarar ni inte att halvera arbetslösheten på egenhand. Det krävs också, skriver ni i propositionen, ensamverkan med arbetsmarknadens parter. Så långt jaghar kunnat läsa i texten handlar dessa krav, dennasamverkan, enbart om lönerna. Det handlar om åter-hållsamma löner på god europeisk nivå. Det är ettuttryck som jag gärna skulle vilja få förklarat, förövrigt.Det finns inga som helst krav på att vinster skallanvändas till investeringar. Det framgår över huvudtaget inte om regeringen också är beredd att ställakrav på den andra parten. Är det bara krav på fackfö-reningsrörelsen som det handlar om?Det har utlovats tillväxtfrämjande åtgärder såsmåningom. Ropen på tillväxtfrämjande åtgärder ärnågot som vi har hört också från den borgerliga kan-ten. När de säger det menas egentligen enbart en sak:skattesänkningar.Innebär dessa tillväxtfrämjande åtgärder något an-nat än skattesänkningar, menar finansministern?Det togs t.ex. ett beslut på om ar-betstiderna, om jag har förstått det hela rätt. Man skallnu verka för att vi får avtal på arbetstidsområdet. Jagefterlyser skrivningar i propositionen och tankar hosfinansministern om hur vi skall gå till offensiv i justdenna fråga, dvs. att få en omfördelning av arbetsti-derna, minska övertidsarbetet och fördela arbetetjämnare. Det handlar inte om att arbeta mindre totalt.Det handlar om att de som arbetar för litet skall arbetamer och att de som arbetar för mycket skall arbetamindre.En annan gren där man väldigt gärna skulle viljaatt låg i världstoppen, och där vi kanske låg ivärldstoppen en gång, är fördelningen. Men efter attha läst t.ex. LO:s Klass och kön, eller andra rapportersom har kommit kring utvecklingen , måste vi nog tyvärr konstatera att hållerpå att halka nedåt ganska snabbt i den ligan. Tyvärrverkar den samlade budgetsaneringen inte utjämnan-de. Om man tittar på exempelvis den femtedel avhushållen som har de lägsta inkomsterna ser mantvärtom att deras reala disponibla inkomster kommeratt minska med 1994-1998, medan denvälbeställda övre medelklassens reala disponiblainkomst däremot kommer att minska med något mind-re än . Det är en fullständigt orimlig fördelning.Vi kan ha olika åsikter om styrkan i budgetsane-ringen just . Jag vill oavsett detta fråga om detverkligen inte är möjligt att åstadkomma en mer rätt-vis fördelning av budgetsaneringen.Till sist vill jag också ta upp några ord kring bi-ståndet. Innan jag gör det skall jag kanske säga en saktill om fördelningspolitiken i landet. Fördelningspoli-tik är också bra för att bekämpa arbetslöshet. Om en pensionär med låga inkomster eller en sjuk-skriven med låga inkomster ytterligare pengar tvingashan eller hon använda de pengarna för effektiv efter-frågan och konsumtion. Ger man däremot mer pengartill dem som redan har mycket samlar de i allmänhetpengarna på hög. Regeln att fördelningspolitik ärproduktivt och bra i kampen mot arbetslösheten trorjag också gäller internationellt och långsiktigt. Dennakombination av minskat bistånd till jordens fattigasteländer och en handelspolitik som präglas av EU:segoistiska slutna murar mot tredje världens länder äroerhört olycklig. Hertigen av läruppbära en miljon i jordbruksstöd . Det har viråd att bistå honom med, men vi har inte råd att biståjordens fattigaste länder av nationalinkoms-ten.Solidaritet och rättvisa är produktivt, och det gäl-ler inte bara inom landet. Det gäller också internatio-nellt.Anf.