prot · GK0917 · 1996-10-23 00:00:00 — 66 () replik:Herr talman! Jag är inte riktigt säker på att jagförstår vad menar. Det är alldelessjälvklart att vi alla här förmodligen känner ett stortansvar för hela skolväsendet. Det är inte det som ärproblemet. pratar vi om friskolans rättigheter. Detfinns ingen koppling mellan dem och att vi skullekänna mindre ansvar för den kommunala skolan.Men det kanske är detta som döljer sig i det somjag, och andra har tagit upp här och somjag tycker det vore intressant att få klarlagt av YlvaJohansson. Det gäller de påtagliga negativa följder förskolväsendet som nämns i betänkandet, och att i dessa fall har rätt att dra in tillståndet för enfristående skola. Det är intressant både för oss och fördem som driver fristående skolor att få veta ungefärhur populär en fristående skola får vara innan denriskerar att få sitt tillstånd indraget. Det är en väldigtkonkret fråga som det vore bra att få ett tydligt svarpå.Anf. 67 Statsrådet ():Herr talman! ser inte sambandet mellanfristående och kommunala skolor. Jag beklagar det.Jag tror att det är en av orsakerna till att vi kanske interiktigt når varandra i debatten.Som jag inledde mitt anförande med att säga, serjag fristående skolor som en naturlig del av det svens-ka skolsystemet, och det skall de också förbli. Jag serdem inte som en helt fristående del från det svenskaskolsystemet, utan som en del av den helheten. Dekan bidra till förnyelse och mångfald i denna helhet.Med den synen måste man naturligtvis ta hänsyn tillhelheten, och inte bara till de fristående skolorna.Man måste hitta system som är gynnsamma både förhelheten och för de fristående skolorna. Det är detsom vi i regeringen tror att vi funnit , och det ärsvaret på varför man inte bara kan göra som vill. Man måste också ta hänsyntill andra intressen, och till målkonflikter som iblandkan uppstå - särskilt när det finns en retorik kringfrågan som försvårar samarbetet mellan fristående ochkommunala skolor.Jag skall svara på den andra frågan också. Manundrar litet naivt hur populär en fristående skola fårbli. Den får naturligtvis bli hur populär som helst. Detär väl utmärkt om den fristående skolan är populär, påsamma sätt som det också är utmärkt om den kommu-nala skolan är populär. Bakgrunden till det förslag tillreglering som regeringen har lagt fram är att jag somansvarigt statsråd har erfarenhet av att hantera ären-den där en fristående gymnasieskola har ansökt ombidrag. Skolan har då angett hur många elever denkommer att ha. Mot den bakgrunden skall man taställning till om detta får påtagliga negativa konsek-venser för andra elever i kommunen. Ett visst ställ-ningstagande har kanske lett till att skolan har sagt att"vi kommer inte alls att ha så här många elever, detvara bara som vi högg till med för att vi kanske blir såstora sedan". Man måste göra det möjligtför en skola att ansöka om bidrag och ange hur storskolan faktiskt tror sig komma att bli, men det måsteockså finnas möjlighet att växa. Det blir då en annanfråga, som man inte måste ta hänsyn till när man fattardet första beslutet.Anf. 68 () re-plik:Herr talman! Huvudfrågan i debatten är om ifalldet går att utforma ett system för stödet till de fristå-ende skolorna så att man tar hänsyn till elevernasbehov som man ser till att det finns rimligaoch självklara trygga villkor för de fristående skolor-na. Poängen med det system vi har drivit, dvs. ettsystem med en garanterad lägsta nivå men med möj-lighet att få bidrag utöver denna, är just att man före-nar dessa två saker. Det blir både hänsyn till elevernasbehov och trygghet för den fristående skolan.Förra året uttryckte utbildningsutskottet detta all-deles utmärkt när man sade att det förslag riksdagenställde sig bakom innebar att kommunerna åläggas attbeakta fristående skolors behov av särskild ersättningför extra kostnader jämte schablonbidraget om sådantföreligger. Utskottet menade vidare att detta innebäratt fördelningen av resurser för de fristående skolornadå kommer att ske i huvudsaklig överensstämmelsemed de fördelningsprinciper som bör gälla kommu-nens egna skolor, nämligen att resurserna fördelasefter behov.Min första fråga är: Vad exakt är det som gör inte också nu skulle kunna förena dessa principerom elevers behov med en garanterad grundnivå?Min andra fråga till gäller det somstår i propositionen om att kan ha anled-ning att återkalla rätten till bidrag om en skola växerför snabbt. Statsrådet var inne på detta , men hongav inte svar på den viktiga frågan om vilka kriteriersom skall avgöra att en fristående skola plötsligt kanstå helt utan bidrag om den har vuxit för snabbt.Anf. 69 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig ta den sista frågan först. Detfinns ett alternativ till den typ av lagstiftning rege-ringen har föreslagit; att skulle fatta beslutom exakt storlek på en skola. Jag tycker inte att det ärnågon bra idé att besluta precis hur stor en skola fårvara. Det fanns ett sådant förslag från den utredningsom har lämnat underlag till propositionen. Utred-ningen föreslog att skulle fatta ett särskiltbeslut om hur stor en skola får vara, och att manskulle vara tvungen att fatta särskilda beslut om ut-ökning. Jag tror att det skulle bli ett väldigt byråkra-tiskt system, som skulle kunna hämma tillväxten förde fristående skolorna.Jag tycker att det är bättre att det finns en ventil,en möjlighet att göra ett nytt ställningstagande, om deförhållanden som gällde när man en gång tog ställningtill påtagliga negativa konsekvenser för övriga skol-väsendet har förändrats kraftigt och påtagligt. Dettabetyder inte att varje skola som växer, även om denväxer mycket, skulle bli av med sin rätt till bidrag.Absolut inte! Det är definitivt inte min avsikt medlagstiftningen.När det gäller den andra frågan är jag litet ledsenöver att och jag inte fullt ut förstårvarandras resonemang. Jag tror att det är oerhörtviktigt att vi grundar en ny lagstiftning för friståendeskolor på insikten om att för att fristående skolor skallkunna bli en bestående del i svenskt skolväsende, fåacceptans där och därmed kunna bidra till utvecklingoch mångfald. Lagstiftningen måste utformas på ettsådant sätt att den uppfattas som rättvis av eleverna påsåväl de fristående som de kommunala skolorna.Med det förslag till lagstiftning som Centerpartiethar lagt fram får man naturligtvis följdfrå-gan: En fristående skola har rätt att få bidrag för sär-skilda behov och särskilda kostnader på samma sättsom en skola. Varför har den då inte skyl-dighet att justera sitt bidrag nedåt på samma sätt somen skola får göra?Anf. 70 () re-plik:Herr talman! säger att alternativettill den lagstiftning hon föreslår skulle vara att skulle bestämma exakt hur stora de friståendeskolorna skulle vara. Jag säger bara: Är det verkligenett rimligt resonemang? Är det verkligen möjligt attYlva menar att det skulle vara alternativet?Varför kan man inte ha ett system som bygger påelevernas val, dvs. att när många elever väljer enskola så följer också mer bidrag med dit?Ylva sade också att varje skola somväxer inte skall bli av med sitt bidrag, men vissa. Minfråga var ju: Vilka är dessa, vissa skolor? Om defristående skolorna anstränger sig oerhört mycket ochlyckas så väl att de faktiskt får en förändrad situationjämfört med när de ansökte om bidrag, skall då bidra-get kunna upphöra och upphöra helt? Detta innebär julagförslaget, och det rycker undan tryggheten. Det ärett av skälen till att vi också har föreslagit den garan-terade nivå som nu argumenteraremot.Jag tycker att det svar som gav påmin första fråga är ett utmärkt skäl till att ha en garan-terad nivå. Annars rycker man undan tryggheten förde fristående skolorna och tar död på engagemanget,och det tror jag är allvarligt, särskilt som jag hållermed om att de fristående skolorna ären viktig del. Det tycker jag är ett bra uttalande avYlva Johansson.Anf. 71 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att det är en viktig principatt individen har en möjlighet att välja vilken skolahan eller hon vill gå i, eftersom alla elever har enskyldighet att gå i skolan. Vi har ju en plikt att gå igrundskolan, och det är viktigt att den plikten motsva-ras av en rättighet både att välja och att ha inflytandeöver den skola som man går i. Om man vill att elevensval skall styra skolorna och om man tycker att det ärviktigt att individen har en möjlighet att välja skola,då är det också viktigt att rätten att välja är likvärdigför de elever som väljer en fristående skola och för deelever som väljer att gå i en skola. Det ärpoängen.Någonstans måste den frågan så att säga vägas in;annars sätter man rätten att välja en fristående skolaframför rätten att välja en skola, och detvill inte jag göra. Jag vill att de rättigheterna skallvara likvärdiga. Om det blir nödvändigt - vilket jaginte tror att det blir särskilt ofta - att göra en avväg-ning däremellan tycker jag att det är rimligt att statenfår ta på sig att göra den avvägningen, och det ärSkolverket som får den rollen. Det är det som är for-mulerat som "påtagliga negativa konsekvenser för deandra eleverna i kommunen".Anf. 72 () replik:Herr talman! Eleverna skall ha samma stöd, ocheleven sätts i centrum, säger . Det ärett mycket bra uttalande. Verkligheten om ett par årkommer att visa hur det blev när det gäller elever i defristående skolorna, och det skall bli intressant att dåstå här i kammaren och konstatera det. Ingen skullevara gladare än jag om utsaga blevsann, så att alla elever upplevde att de just sätts icentrum.Bara en liten, konkret fråga: Kommer det här attinnebära att elever i fristående skolor kommer attkunna gå och bada i kommunala badhus utan att be-höva betala för badvakten? Kommer de att kunna gåtill och ha bokprat utan att betala en sär-skild avgift?När det gäller kvalitetskraven talar om acceptans och samband i hela skolväsendet.Det håller jag fullständigt med om. Statsrådet sade atten elev som väljer en offentlig skola måste kunnakänna trygghet också i att en kompis som går i enfristående skola får den kvalitet som den har valt, ochdå kanske framför allt när det gäller värdegrunden.Jag håller fullständigt med om det. Jag skulle önskaatt den som väljer en fristående skola hade motsva-rande garanti för att hans eller hennes kompisar somväljer den offentliga skolan får det. Vi läser om in-sparkar där unga tjejer och killar förnedras, där derasmänniskovärde kränks, och vi vet att nazisymboleroch andra kränkande symboler används i våra skolor . Med tanke på detta tycker jag att det finns an-ledning att ta strid för kvaliteten. Jag tycker att det ären strid som statsrådet borde prioritera framför stridenom de fristående skolorna.Anf. 73 Statsrådet ():Herr talman! Jag ser också fram emot den debattvi kan ha när den här lagstiftningen harfått verka och vi har en verklighet att utvärdera ochförhålla oss till. Jag tror att den debatten kommer attlåta på ett helt annat sätt än dagens debatt. Men låt ossvänta och ta den debatten då.Inger frågade om de fristående skolornakommer att slippa betala när de går till badhuset ellerbiblioteket. Poängen med den lagstiftning som vi nuföreslår och som jag hoppas att ställer sigbakom är just att de fristående skolorna kommer attbehandlas på samma sätt som de kommunala skolor-na. Där ser det olika ut i olika kommuner. I vissakommuner har man interndebitering som gör att sko-lorna betalar när de utnyttjar andra kommunala an-läggningar. I andra kommuner har man andra system.Poängen är att nu skall den fristående skolan inordnasi samma system som den kommunala skolan i sammakommun och följa de regler och den resurstilldelningsom gäller för de kommunala skolorna i kommunen.Jag håller med om att det finnsmycket att diskutera i den kommunala skolan när detgäller kvalitet och utveckling, men jag tror ändå attdet finns anledning att säga att vi bör akta oss litet föratt generalisera utifrån vad som händer i vissa skolor,både när det gäller fristående skolor och när det gällerkommunala skolor. Vi skall inte föra den debatten ochkoppla den till huvudmannaskap - jag tror att det ären olycka. Det finns bra och det finns mindre braskolor, och de har olika huvudmän och finns på olikahåll i landet.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag hoppas som sagt att debattenskall låta annorlunda , men erfarenhetenförskräcker tyvärr.Min fråga när det gällde de konkreta exemplen varinte om man skulle göra som man gör utan omeleverna som går i den fristående skolan kommer attslippa den annorlunda behandlingen - det här händenämligen i en kommun där andra elever inte behövdebetala för sin badvakt eller för sitt bokprat på biblio-teket. Det är bra om statsrådet garanterar att så intekommer att bli fallet i fortsättningen. Då får vi stats-rådsord på det, förutom att det står i propositionen,och det väger alltid tungt när det har uttalats muntligtockså.Vi skall inte generalisera, säger statsrådet. Nej,självklart inte. Men om några har drabbats av genera-liseringar är det just de fristående skolorna. De harskurits över en kam i debatten. Självklart förekommerinte det som jag tog som exempel i alla skolor, menatt det förekommer, och t.o.m. ganska ofta, tycker jagär tillräckligt alarmerande. Jag vidhåller att det hadevarit mycket viktigare för ett statsråd att ta tag i ochdriva fram en förändring i detta avseende än att ägnaså mycket möda och kraft åt att ändra någonting somredan i dag fungerar mycket bra.Anf. 75 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan försäkra attarbetet med att ändra reglerna för de fristående sko-lorna inte är någon huvuduppgift för mig som stats-råd, och inte heller för regeringen. Vi har en mängdannat arbete på gång, och jag skall gärna berätta merom det för vid ett annat tillfälle.Anf. 76 ():Herr talman! Grunden för skol-politik är idén om en sammanhållen, likvärdig skolaför alla, där eleven sätts i centrum. Det är därför na-turligt för oss att i första hand lägga ned energi ochkraft på att utveckla och förbättra den kommunalaskolan, där vi faktiskt har av dagens elever.Men det betyder inte att vi är negativa till de friståen-de skolorna. De kan vara utmärkta som komplementtill den kommunala skolan. De kan skapa utrymme förspännande pedagogiska alternativ och på så sätt ocksåbidra till förnyelse och utveckling.Vad vi däremot har varit kritiska till är skolpengensom infördes av förra regeringen. Schablonbidrag ärett alltför statiskt och okänsligt resursfördelningsin-strument, oavsett om det används för att fördela resur-ser till fristående skolor eller till de kommunala sko-lorna.Det offentliga stödet bör därför i stället utformaspå ett flexibelt och behovsinriktat sätt, som i högregrad tar hänsyn till vilka elever som finns i den en-skilda skolan. Enskilda individers livschanser påver-kas både av den sociala strukturen och av uppväxt-villkoren. Elever har olika behov, och vissa elevermåste kompenseras för sina särskilda behov för attkunna nå de nationella målen för skolan - detta oav-sett om eleven finns i en eller en friståendeskola. Det är det som likvärdigheten djupast handlarom.Skolan är jämlik och jämställd när resursfördel-ningen i vid mening är sådan att alla elever har en fairchans. Det är därför det är så viktigt att skapa likvär-diga förutsättningar och spelregler för de kommunalaoch för de fristående skolorna. Detta genomsyrarockså varje detalj i majoritetens förslag och i utbild-ningsutskottets betänkande.Rent konkret kommer det naturligtvis att innebäraatt det bland de fristående skolorna både kommer attfinnas vinnare och förlorare när ett nytt system för attfördela resurserna införs. Det är naturligt därför att defristående skolorna sinsemellan är väldigt olika. Meneleverna vinner i längden på en mer rättvis fördelningav skolans resurser. Jag tror också att denna reformskapar helt andra förutsättningar för samarbete ochförståelse för olika skolors situation genom att allahamnar vid samma förhandlingsbord, dvs. represen-tanter för kommunerna och för de fristående skolorna.Jag tror också att de fristående skolorna kommer att fåen mer naturlig plats inom skolväsendet och säkert påsina håll kan vara en inspirationskälla i det pedago-giska samtalet.Det har pratats mycket om den kommunala insy-nen och utvärderingen av de fristående skolorna. Jagser det som ett stöd för elevens rätt till en likvärdigutbildning. Jag ser det som någonting oerhört positivtför eleverna.Jag skulle också vilja kommentera begreppet val-frihet, som har blivit något av ett honnörsord i dennadebatt. Såvitt jag kan förstå är det för den tidigareregeringskoalitionens företrädare så, att föräldrarnasrätt att välja skola till sina barn är en princip som äröverordnad alla andra principer. Den tycks t.o.m. varaöverordnad elevens rätt till en saklig och allsidigundervisning av god kvalitet. Jag menar att en fristå-ende skola skall vara öppen för olika uppfattningaroch hävda de grundläggande värden som finns i skol-lagen och läroplanerna, oavsett vilken profil den har.Inte minst är det viktigt att skolan tar klart av-stånd från våld, rasism och främlingsfientlighet.Personligen känner jag mig litet bekymrad över attuppfattningen att det är värdefullt att barnen i skolanmöter olika synsätt om hur man bör tänka och levahar minskat till förmån för föräldrarnas strävan attskydda barnen från inflytande som de inte önskar. Jaganser att varje elev har rätt till en pluralistisk under-visning i den egna skolan för att kunna orientera sig iomvärlden och också som vuxen kunna ta ställning iolika frågor. Jag tror att barn mår bra av att få mötavuxna människor med olika uppfattningar och värde-ringar. Föräldrarnas frihet kan annars bli barnenstvångströja.I , artikel 29, sägs det ocksåatt barnets utbildning skall syfta till att förberedabarnen för ett ansvarsfullt liv i ett fritt samhälle i enanda av förståelse, fred, tolerans, jämlikhet mellankönen och vänskap mellan alla folk, etniska, nationel-la och religiösa grupper och personer som tillhörurbefolkningar.En skola som får offentligt stöd skall vara avgifts-fri och öppen för alla. förslag görs ettundantag då det gäller de fristående skolornas skyl-dighet att ta emot en elev. Det är när eleven har ettmycket omfattande behov av särskilt stöd. Även härhar i ett antal motioner föräldrarnas rätt att välja skolaöverordnats elevens rätt till särskilt stöd och kommu-nernas skyldighet att tillgodose detta, trots att det ipropositionen kraftigt betonas att undantaget endastgäller i de fall då det är fråga om avsevärda kostnaderoch stora organisatoriska svårigheter. I detta fall ärmotionärerna , och kristdemo-kraterna inte konsekventa, eftersom man vill särbe-handla de fristående skolorna och inte låta dem omfat-tas av samma bestämmelser som de kommunala sko-lorna gör enligt skollagen.Mycket tid och energi har ägnats åt debatten omde fristående skolorna, särskilt . Jag skulleönska att intresset nu fokuseras på de problem somfaktiskt rör av eleverna, som finns i den kom-munala skolan.Det har betonats att valfriheten är någonting posi-tivt. Jag delar den uppfattningen, men valfriheten kanockså innebära problem. Vi vet bl.a. genom Skolver-kets rapport om valfrihetens effekter för drygt enmånad sedan att segregationen har ökat. Olikheterna iskolornas elevsammansättning har blivit tydligare isamband med att det har blivit lättare att byta skola,och skillnaden mellan olika skolor tenderar att växa.Det är främst elever med högutbildade föräldrar somhar använt sig av möjligheten att välja skola. Tillområden med många lågutbildade med invandrarbak-grund söker sig elever med liknande social och etiskbakgrund från andra områden. Vi vet att vissa bo-stadsområden i storstäderna är som tickande bombersom hotar att krevera. Frågan är hur stor spridning visom politiker kan acceptera. Jag tror i och för sig inteatt det är möjligt att göra någonting åt den smygandedifferentieringen i samhället genom beslut som enbartrör skolan. För att ändra ett sådant olikvärdighets-mönster behövs mycket mera djupgående samhälls-förändringar.Till sist vill jag säga att de fristående skolornasinställning till de föreslagna förändringarna enligtmina erfarenheter är långt ifrån så entydigt negativsom särskilt och låtit påskinai denna debatt, och också under den debatt som förts imassmedierna . Jag har mött många före-trädare för fristående skolor som har sagt att det är enalldeles utmärkt reform.Som ett exempel på det skulle jag vilja plocka uppen insändare i ÖstgötaCorrespondenten, som kommer från min hemkom-mun. Där sägs det att förslaget faktiskt är ett lyft förfriskolan. Regeringens friskoleproposition är bra, ochden kan faktiskt leda till att friskolorna får en naturligplats i skolväsendet. Ordföranden för ,, välkomnar reformen. Den är ett stegmot en rättvisare fördelning av skolresurserna.De tongångarna har vi hört alldeles för litet av.Det krafterna har varit alltför tysta i debatten, men definns, och de utgör en relativt betydande del av defristående skolorna.Det har pratats om bred enighet i dessa frågor. Detfinns faktiskt en betryggande majoritet för förslaget.Med detta vill jag yrka bifall till hemställan i utbild-ningsutskottets betänkande UbU4.Anf. 77 () replik:Herr talman! På det sista som sade vill jag svara att det är klart att detfinns kommuner i vårt land som har en välvillig in-ställning till fristående skolor och vill verka för attfler skall komma till stånd. Det är klart att det finnsmånga sådana kommuner också.Jag vill litet kort bemöta det som varinne på i sitt anförande, dvs. vikten av att man trotsallt på denna nivå fastställer principerna för rätten attvälja skola, hur ett bidragssystem skall vara konstrue-rat osv., så att spelreglerna blir lika runt om i landet.Det är just därför som vi från den borgerliga sidanslåss och har slagits för att det skall finnas en garante-rad ersättningsnivå för de fristående skolorna.Så till frågan om segregation. Jag tycker att odlar myten att friståendeskolor är segregerande. Jag vill påstå att det är tvärt-om. Det är bostadspolitiken som är segregerande ochingenting annat. Man kan återigen ta exemplet medBotkyrka och de muslimska skolorna. Jag antar att detmed vokabulär är ettsegregerat område, i och med att det bor många in-vandrare där. Varför skall de inte få starta egna skolorför att lyfta de människor som bor där? Det storaproblemet är att man med de förslag som bl.a. Väns-tern ställer sig bakom kommer att hindra den utveck-lingen, och då kommer man därigenom också att bidratill segregationen.Anf. 78 () replik:Herr talman! och jag har debatterat denhär frågan tidigare här i kammaren. Jag tycker att UlfMelin har en mycket grundläggande misstro motkommunpolitiker. Historiskt sett, för kanske tio årsedan, fanns det nog i kommunerna en mer skeptiskinställning till de fristående skolorna än vad det gör . finns det en stor förståelse för och en nyfi-kenhet på de fristående skolorna. Jag tycker att manskall utnyttja det, och man skall uppmuntra samarbeteoch inte konfrontation, som det i andra sammanhangbrukar handla om i talarstolen i den här församlingen.Det är klart att de skall få starta fristående skolor iBotkyrka, på samma villkor som alla andra. Det är välutmärkt att de gör det.Jag sade inte att de fristående skolorna har bi-dragit till segregationen. Jag sade att segregationen isig är ett mycket stort problem, som vi politiker, ock-så skolpolitiker, måste ägna mycket mera intresse iframtiden. Annars kanske utvecklingen där blirmycket negativ.Anf. 79 ():Herr talman! Det har skettstora förändringar i det svenska skolväsendet. Manhar lämnat den gamla centralstyrningen av grundsko-lan och genomfört en långtgående decentralisering, såatt huvudansvaret nu ligger på kommunerna och deenskilda skolorna. Varje skola utgör en egen friståen-de enhet, med eget ekonomiskt ansvar och stort ut-rymme för profilering och utformning av det pedago-giska arbetet. Den har en egen arbetsplan, som formasi anslutning till den kommunala skolplanen. Skolanöppnas också upp mot samhället, med ökat deltagandefrån ortens företag och med helt nya möjligheter förföräldraengagemang, bl.a. i form av skolstyrelse medföräldramajoritet.