prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Det finns inget större angrepp på jämställdhet ochjämlikhet än att låta de offentliga finanserna förfalla.De som tror att det bara är att stå i talarstoloch säga: mer av kommunala tjänster, högre pensio-ner, mera bistånd, kortare arbetstid - förmån, förmån,förmån - utan att inse att det till detta finns en givenkoppling i form av finansiering, de sviker och lurar demänniskor som eventuellt tror att detta budskap ärhållbart.Det är också viktigt att säga att när - för det är henne jag polemiserar mot, det är välingen hemlighet - står i talarstolen och säger att detbara är att släppa på konvergenskriterierna, är detingenting annat än en uppföljning av den debatt somVänsterpartiet har fört och som har präglatsav uppfattningen att det inte skadar med litet extrainflation.Det är inflationen som vill släppaloss. Alla som sett inflationens härjningar vet att ettsäkrare sätt att underminera en fördelningspolitik i ettsamhälle än att låta inflationen gå loss, det finns inte.Den som tjänar på inflation, , är densom har stora fasta tillgångar i mark, aktier och fas-tigheter, och den som förlorar på inflationens härj-ningar är den som lever på sin pension eller på sinlön.Pension och lön skall vara värdesäkrade. När de ärvärdesäkrade är det faktiskt därför att vi har statsfi-nanserna i ordning och inflationen är tillbakapressad.Det går inte att utlova reformer ens för Vänsterparti-ets del och finansiera detta med en framtida infla-tionstillväxt. Det är viktigt att ha sagt; det är lösansand ni bygger ert ekonomiska alternativ på. Ni svikerpå så sätt dem som står för jämställdhet och jämlikhet.Vi vill samarbeta om den ekonomiska politiken.Vi gör inte anspråk på att ha alla lösningar. Det somligger framför oss är svårt, men vi skall klara av demål som med så stor kraft har ställt sigbakom, nämligen att få ett underskott i de offentligafinanserna 1997 och att nå balans i de of-fentliga finanserna 1998. Då är vi återigen i ett lägedär har ordning på sin ekonomi, och då kanvi, precis som sade förut, faktiskt hanågonting att själva förfoga över i form av politisktutrymme i denna kammare. Vi tar bort kraften frånmarknaderna och för åter in den politiska kraften i devalda demokratiska organen. Det är vad det handlarom.Så till den europeiska unionen. Vi socialdemokra-ter ser EU som en möjlighet att internationellt fortsät-ta ett politiskt samarbete för att pressa tillbaka arbets-lösheten, för att förbättra miljön och för att öka detfolkliga inflytandet som en balans mot ett allt merinternationaliserat kapital. Vi ser framför oss ett EUsom kommer att utvidgas, ett EU som innehåller flerstater än dagens. Vi ser framför oss en möjlighet attockså i EU få som medlemmar de stater som nyligenhar befriats från kommunismens förtryck i Östeuropa.Det skulle, , vara av utomor-dentligt stort värde om kunde deklareraom man har som uppfattning att det är en fördel attvåra grannar , , och kankomma med i EU eller inte. Är förderas medlemskap eller är ni emot det? Den upplys-ningen har all möjlighet att ge justinför starten av den regeringskonferens som jag påtorsdag och fredag har möjlighet att delta i och som jukommer att handla om utvidgningen.När det gäller energifrågan vore det fel att påståatt vi vet exakt hur energipolitiken kommer att se utom 10 eller . Det är det ingen som vet. Vi vetbara en sak: Vi har en kärnkraft som successivt åldrasoch som skall ersättas med en ny energiproduktion. Vivet att vi har lagt fast utomordentligt rigorösa mil-jökrav. Vi vet också att oavsett om vi bestämmer attden första reaktorn skall tas ur drift under den härmandatperioden eller inte så kommer vi inte förbi detfaktum att kärnkraften åldras och skall ersättas.När jag lyssnar på märker jag atthan står för ett bidrag i debatten som avviker frånandra bidrag. säger: Låt marknadenstyra i vilken takt kärnkraften skall avvecklas. Slå fastsäkerhetsreglerna och låt marknaden styra.Om marknaden, , vill bygga utkärnkraften, kommer då att motsätta sigdetta? Det är en rimlig frågeställning mot bakgrund avhur alldeles här i talarstolen bekän-de sig till uppfattningen att det är marknaden somskall styra. Är marknaden i det läget alltid överordnadpolitiska beslut? Har uppfattningen attom marknaden vill skall kärnkraften byggas ut? Viväntar nyfiket på svaret på den frågan.Lars var litet dyster i sitt anförande, ochdet kan jag kanske förstå. Uppmärksamheten har varitoerhört koncentrerad på det socialdemokratiska partietoch vår kongress . Vi har jusett de moderata kommentarerna, präglade av besvi-kelse över att de inte har fått samma uppmärksamhetför sin partistämma. Det sorgearbetet får väl modera-terna själva klara av.Men ni som har följt debatten kan göra följandereflexion: När oppositionsledaren - han ärde facto oppositionsledare - börjar sitt anförandetalar han om partikongressen och om kongressensbeslut. Han menar den socialdemokratiska partikon-gressen.Ibland tycker kanske t.o.m. jag att den socialde-mokratiska partikongressen har fått för stort utrymmei massmedier. Det blir för mycket koncentration på ettparti. Det finns rimligen anledning att också fråga vadandra partier vill och tycker.Men jämför med de profetior som ,och andra tänkare på den högra halvanav svensk politik har presenterat kring socialdemo-kratin och vår framtid. Vi var ett parti som hade räk-nats ut. Socialdemokratin var något som tillhörde detförgångna. Socialdemokratin hade inga lösningar påframtidens frågor. Det där har högern sagt undermånga år. har sagt det flera gångerförut, innan dagens inlägg här i talarstolen. Men omdet nu är så att vi inte har några lösningar, inte harnågra svar, inte är något alternativ i svensk politik,varför då denna enorma koncentration av uppmärk-samhet på det socialdemokratiska partiet och vårkongress?Det är ju så att det socialdemokratiska partiet är endominerande politisk kraft i . Vi har en tradi-tion av ansvarstagande för vårt fina land. Vi har entradition som rymmer ett mycket stort allvar införuppgiften. Vi vet, och svenska folket vet, att vi orkarregera. Det är ju inte alldeles säkert, ,att de som politiskt dömer ut ett alternativ som står förallvaret, som står för ansvar och stolthet för ,upplevs som starka i valmanskåren.Lars har att presentera alternativet. Vilka kraf-ter tänker samla bakom ett borgerligt pro-gram? Hur ser alternativet ut?Jag har ställt en fråga om energipolitiken. Uppenbar-ligen skall abdikera och sedan skallmarknaden sköta det hela. Vi kan ta nästa stora fråga,där jag kan rikta udden mot som ju ingår iLars tilltänkta regeringsunderlag. I de yt-tersta av följer internt endebatt som har nått ut till allmänheten och som hand-lar om att säger att det i inte gåratt få till stånd en bra utveckling därför att vi har ettför stort välfärdssamhälle. Det hindrar att gamlamänniskor har det bra, det hindrar att den som ärarbetslös känner trygghet, det hindrar att den som ärsjuk har en bra försäkring. Det skapar inte drivkraften,det skapar inte incitament, säger man.Det må vara tro. Hur ser ni i Folk-partiet, som ju ingår i regeringsunderlaget med Mode-raterna, på uppfattning om välfärdspo-litiken? Upplever att välfärdspolitiken ärett hinder för ekonomisk utveckling och tillväxt?Upplever att barnbidrag, pensioner, arbets-löshetsersättningar, sjukersättningar, stora kommunalaoch landstingskommunala verksamheter är ett hinderför ekonomisk utveckling? Skall man tro vad Folk-partiet sagt, ser ni inte på saken på så sätt.Men var uppe i talarstolen alldeles nyssoch raljerade över ansvarstagande,beredd tydligen att kasta en del gammalt över bord.Kanske tänker om och närmar sig Modera-terna? I skuggan av växer aldrig Folk-partiet, det vet vi. Men har möjlighe-ten att i talarstolen ge ett klart besked: Ser ni väl-färdspolitiken som ett hinder för ekonomisk utveck-ling och tillväxt, eller delar ni den uppfattning somsocialdemokaratin, och andra traditio-nellt haft, att när vanligt folk får det bättre och kännertrygghet, då går det också bra för ? Det ärvattendelaren i svensk politik. På vilken sida ställersig ?Vi socialdemokrater bjuder in till samarbete, intedärför att vi skulle sakna egna idéer eller egen politik.Vi är beredda att, om det så behövs, ensamma bäraansvaret för . Men det är ingen bra lösning, detär inte bra för vårt fina land. Vi skall samarbeta. Där-för är regeringsförklaringen en utsträckt hand tillarbetsmarknadens parter, till de politiska partierna iriksdagen och till det svenska folket att vara med ochgöra vårt fina land ännu finare. Det kan bli ännu finare att leva i. Låt oss samar-beta om den uppgiften.(Applåder)Anf. 8 TALMANNENPå statsministerns anförande har replik begärts avLars , , ,, och kommer att bli tillåtet att ge två repliker . 9 () replikFru talman! Statsministern gav inga besked, ingasvar på frågor. Han upprepade sina löften, sina målför statsfinanserna, men han avslöjade inte hur hanskall nå dit. Återigen insmyger sig misstanken att haninte vet. Ändå är problemen betydande. Av tidigaresaneringsprogram återstår 8 miljarder att precisera.Anslagsöverskridandena på årets budget kan beräknastill 10 miljarder. Tilläggsbudgeten kostade 2 miljar-der. AMS har begärt 12 miljarder för att klara denökade arbetslösheten. Kostnadsökningarna i Persson-planen kan beräknas till 13 miljarder. Ovanpå dettakommer uppgifter om att underskottet i den konsoli-derade offentliga sektorn blev 20 miljarderstörre än regeringen förutsåg. Är det någon av dessasiffror som vill bestrida? Håller rege-ringen egentligen fast vid målen i konvergenspro-grammet? behöver nog inte beGöran att överge dem. Konjunkturinstitutethar i dagens rapport avslöjat att han redan gjort det.Kan det trots det käcka talet i regeringsförklaringenbli tal om senareläggning? Tänker regeringen inriktasig på utgiftsminskningar, eller faller den för frestel-sen att ytterligare höja det redan rekordhårda skatte-trycket?Regeringens mål är att halvera den öppna arbets-lösheten . Starten blev dålig. I gårklargjorde AMS att man räknar med att arbetsmark-naden försämras . I sitt tal på partikongres-sen - jag säger så därför att vårt motsvarande organheter partistämma, så jag kan skilja på det - klargjor-de : I vårt land är folkets vilja till arbetenationens främsta tillgång. Men likväl förvägrashundratusentals människor rätten till arbete.När jag hörde det frågade jag mig: Av vem för-vägras de arbete? Jo, av dem som inte vill sänkaskatter och avreglera. Vi är ju överens om att det är iden enskilda sektorn, främst inom den privata tjänste-sektorn och de små företagen, som de nya jobben kankomma till stånd. Hur tror att det skallkunna ske om man betecknar valet mellan arbetslös-het och avreglering som ett val mellan pest och kole-ra?Att inleda kärnkraftsavvecklingen innan säkerhetoch lönsamhet kräver det vore en gigantisk kapital-förstöring. Jag vill inte, försäkrade , att den finansminister som kommerefter mig skall behöva åka till , Washingtonoch och inför flinande 25-åriga börsmäklareförsöka förklara hur den svenska välfärden är upp-byggd. Men han är tydligen beredd att skicka ut dennya finansministern på samma resa för att förklara attSverige nu behöver låna 10-15 miljarder, inte för attutveckla, utan för att avveckla produktiva resurser.Jag tror inte att behöver möta någraflinande investerare. De kommer att gapskratta.Jag skall ge svar på den fråga hanställde om kärnkraften. Vi följer folkomröstningensbeslut: 12 reaktorer, de skall avvecklas, låt marknadengöra det. Jag tror inte att ens marknaden vill ha någranya, därför att kärnkraften är förbunden med så storafasta kostnader att det inte är lönsamt att bygga nya.Men just på grund av de stora investeringar som vigjort är det lönsamt att använda våra kärnkraftsaggre-gat så länge de är säkra och fungerar jämfört de alter-nativ som blir så dyra att satsa på.Anf. 10 Statsminister ()Fru talman! Det var ett väldigt tufft besked somTobisson lämnade i senare delen av sin replik, att inteens marknaden tror på kärnkraften. Det är så hemsktdyrt, komplicerat och riskfyllt. Det är därför vi här diskussionen. Den som har den insikten bordekanske också ställa sig frågan: Om vi har av vårelförsörjning kopplad till den typen av produktion, börvi inte då börja ställa om så att vi inte hamnar iett läge då vi snabbt och drastiskt får göra någontingsom skapar väldiga problem? Marknadens krafterskall tydligen inte tillåta att vi bygger ny kärnkraft.Marknadens krafter skall uppenbarligen i Moderater-nas värld bara tillåta att de befintliga avvecklas. Omman inte tilltror marknadens krafter den ena förmå-gan, varför skall man då tilltro dem den andra? Mode-raterna har litet problem med sin logik, det måste jagsäga. Icke desto mindre är välkommentill samtalen om energipolitiken.Jag är imponerad över sätt att hållaordning på statsfinanserna. Det är en katalog överolika typer av saker som skall finansieras. Tänk omsamma talang hade varit på plats sedannär hade det direkta ansvaret för statensfinanser och vi fick ett förfall utan like. Det håller vipå att ta oss ur med aktivt stöd från , somtar ett ansvar för som jag tycker är beund-ransvärt.Vi kommer att klara, och skall klara, ett under-skott lägre än 1997. Vi skall vara i balans 1998.Målen ligger fast. kommer på den punktenatt få se att det vi har sagt i talarstolarna och i dekla-rationer kommer vi också att ha kraften att infria. Såhar det varit . Jag måste tyvärr säga, frutalman, att , i takt med att framgångarna förSverige och i den ekonomiska saneringen visat sig,verkar bli allt dystrare. Det går bra i den svenskaoffentliga ekonomin. Det är långsiktigt nödvändigt föratt klara välfärden. Det är ingenting att vara ledsenför, , det är en framgång.Lars har egentligen lyft in den fråga somjag ställde till . Jag skall inte upprepa dentill , eftersom han säkert kommeratt svara på den sedan. Men i värld ärdet ytterligare skattesänkningar, ytterligare neddrag-ningar och s.k. avregleringar som skall lösa bekym-ren. Det har inte fungerat någon annanstans i världen.De försök som gjordes under aktivaledning gav faktiskt till resultat attarbetslösheten exploderade och att statsfinansernakördes i botten. Vi har prövat det i , . hade mer än någon annan till-sammans med ansvaret för den utveck-lingen. Vi tänker inte upprepa det misstaget. Det kanjag försäkra både kammaren och TV-tittarna om.Anf. 11 TALMANNENJag får upplysa om att det också går bra att ta re-plikerna från bänken.Anf. 12 () replikFru talman! Det är den socialdemokratiska politi-ken som är det största hotet mot välfärden, mot desvaga i samhället, därför att den utestänger den till-växt som ger välfärd.Hur regeringen planerar att möta konjunkturav-mattningen får vi alltså inte veta förrän i vårproposi-tionen. Men det står helt klart att många miljardersaknas för att räknestycket skall gå ihop. Det bestredinte statsministern.Vid sidan av redan existerande hål i statsfinanser-na är alltså beredd att gräva en ordent-lig krater genom att avveckla kärnkraftverk.Men det är helt onödigt. Med rätt signal från rege-ringen till den egna riksdagsgruppen är jag övertygadom att bortåt av kammarens ledamöter skullesluta upp bakom folkomröstningens resultat att kärn-kraften skall användas så länge det är säkerhetsmäs-sigt och ekonomiskt försvarbart. Som f.d. finansminis-ter borde egentligen kunna skilja pådrift och investering. Kärnkraften innebär låga drifts-kostnader. Den tunga investeringen är redan gjord. Dåskall man utnyttja denna tillgång. Om besked omdetta ges går kronan åt rätt håll, och räntan går ned.Reaktionen skulle bli densamma om regeringenvågade bekänna färg om EMU. Men i stället drömmerSocialdemokraterna om en sysselsättningsunion. Vadsom menas med det är inte så lätt att få något greppom. Men tydligen är tanken att man på europeisk nivåskall få till stånd en klassisk efterfrågestimulerandekonjunkturpolitik av keynesianskt märke. Det som ettenskilt land med dagens öppna globala marknader intekan kosta på sig, det skall nu EU:s medlemsländersamfällt ägna sig åt i skydd av sin storlek och sinomfattande internhandel. Det är inte förenligt medkonvergenskraven, som ju tvärtom ålägger medlems-länderna att reducera sina budgetunderskott till under3 %.När Socialdemokraterna vill göra gällande attkampen mot arbetslösheten har getts större vikt i ochmed inträde i EU är det helt enkelt inte sant.Långt innan blev medlem i EU har det anta-gits program för medlemsländernas arbete på syssel-sättningens område. Men av de fem s.k. Essenre-kommendationerna vägrar regeringen att följa två,nämligen de två som förordar sänkta indirekta arbets-kraftskostnader, dvs. löneskatter, och en mer flexibelarbetsrätt. Det är i och för sig en förståelig inställninghos en regering som i dessa båda avseendendrivit igenom återställare i motsatt riktning.Liksom i kärnkraftsfrågan visar regeringen i Eu-ropapolitiken sin fallenhet för symbolpolitik. Minsista fråga till blir hur han som ansva-rig för regeringens EU-arbete tänker verka för attSverige skall uppfylla det sysselsättningsprogram somvi vid toppmötet i för-band oss att följa.Anf. 13 Statsminister ()Fru talman! När det gäller vårt engagemang i Eu-ropeiska unionen är det alldeles uppenbart att det somIngvar förde in med sin entré i och iMadrid var en koncentration på arbetslösheten somtidigare inte hade funnits i de politiska samtalen. kan väl följa de senaste dagarnas debatt iEuropa där nu gör arbetslöshetsfrågantill EU:s toppangelägenhet. Vid sadesdet att arbetslösheten är Europeiska unionens viktigas-te fråga som stod högst på dagordningen. JacquesSanter sade att vi nu måste skapa en politik i Europasom stimulerar sysselsättning och investeringar. Allatalar mer eller mindre om det som lyckades föra upp på dagordningen inte minst iMadrid. Men här i riksdag skall vi behövahöra svenska moderater stå och säga att detta inte ärsant. På något sätt avslöjar sig här. Detär partinitet som gäller. Det är naturligtvis en social-demokratisk framgång att vi har lyckats med detta.Men se bort ifrån detta, . Glöm det, ochinse att den enda möjligheten att i samfälltpressa tillbaka arbetslösheten är att vi använder EU:sresurser och EU som instrument. Var glad för det, ochglöm då i så fall att det var socialdemokrater som toginitiativet. Men var glad för det för EU:s skull och förEuropas skull. Det är vad det handlar om.(Applåder)Anf. 14 () replikFru talman! Jag kände mig inte särskilt träffad närGöran kom med sin berättigade kritik motdem som delar ut pengar utan finansiering. Det be-kräftades senare i ett annat inlägg att han undantogCenterpartiet när det gäller detta.Det är naturligtvis allvarligt när en del av debattenkan föras så frikopplad från verkligheten som flera avde politiska partierna har gjort här. Det handlar om attbåde utlova nya reformer och skattesänkningar. Jagvill mycket starkt understryka att det egentligen inteär beundransvärt att ta ansvar i politiken i det lägesom befinner sig i . Visserligen börjar vi fågreppet över en positiv utveckling. Det borde vara ensjälvklarhet för politiska partier. Det allvarliga äralltså att man inte vill eller orkar ta ansvar. Det ärbara den som vågar något som gör något och natur-ligtvis tar risker inför sina uppdragsgivare som kanåstadkomma något. Här står då regeringen med öppenfamn och bemöts av de flesta partier i denna kammaremed en kall hand. Jag förstår inte riktigt vad det ärsom gör att man inte inser det allvarliga läget just nuoch här för att marknaden, den som en del vill skallbestämma, helt skall ta över bestämmandet framöver.Jag vill mot bakgrund av detta till att jag i hög grad respekterar partiers olika upp-fattningar. Det handlar inte om detta. Jag antar attGöran håller med mig om att vi inte övergervåra idéer bara därför att vi samarbetar. En del tyckstro att man skall fungera som att man sopar banan,som någon sade. Jag skulle kunna ge enlektion i curling. Han skulle behöva det. Det går näm-ligen inte till som han sade. Man sopar bara för sinaegna klot. Det är en väldig skillnad. Men sitter ju på läktaren så jag begär inte att han skallkunna något om detta. Men det är detta som dethandlar om, nämligen att man sopar för sina egna klotoch att man inte överger sin egen vilja, sina politiskaidéer och traditioner. Men skiljelinjen tycks här ikammaren gå mellan dem som vill och orkar samar-beta och dem som inte gör det.Låt mig ställa en fråga till med ut-gångspunkt från en av de mer löftesrika delarna avregeringsförklaringen, nämligen den delen där dettalas om en ekologiskt uthållig utveckling. Regering-ens ambition är att skall vara en pådrivandeinternationell kraft. Vi har visserligen en Europade-batt , men jag vill ändå helt kort ta upp någraexempel på detta.Det handlar om ett hållbart samhälle för ,om förbud mot kadaverfoder på grundval av den tra-gedi som vi nu ser inträffa i och om en ge-mensam politik för CO2-skatt, vilket inte är enkelt,men vi har lagt fram ett gemensamt förslag. Vi måstemobilisera resurser för och för Östersjön.Och vidare: Inga sänkta miljökrav för . ÄrGöran beredd att driva den politiken också idet europeiska perspektivet?(Applåder)Anf. 15 Statsminister ()Fru talman! Vi kommer i morgondagens debatt attnärmare utveckla vår hållning i Europapolitiken. Mendet framgick fullständigt klart av mitt anförande att viser den europeiska unionen som ett nödvändigt in-strument för att flytta fram positionerna i kampen fören bättre miljö. Miljöförstöringen känner inte nations-gränser. Hav och luft förorenas, och hav och luft ärvåra gemensamma livsbetingelser i vår del av världen.Därför har vi anledning att se till att vi också utnyttjarde politiska instrument som finns för att motverka ensådan utveckling.Jag vill understryka vad jag tidigare sade till OlofJohansson om vikten av samarbetet. Jag hade i helgenen möjlighet som jag tyvärr inte kunde utnyttja, näm-ligen att tala vid en konferens i , en lands-bygdsriksdag. 800 människor med folkrörelsebak-grund och med ansvar för den del av som intealltid syns i TV-program och på tidningarnas förstasi-dor var församlade. De sträckte också ut en hand församarbete och samförstånd. Låt mig säga att det ärovanligt lätt för mig att ta emot den utsträckta handenfrån dessa människor med en folkrörelsebakgrund ochett ansvarstagande som ligger i deras tradition ochsom väl passar in i det samarbete som ochSocialdemokraterna nu har kring saneringen av deoffentliga finanserna. Jag hälsar landsbygdsriksdagenssammanträde och detta initiativ med största tillfreds-ställelse.Anf. 16 () replikFru talman! Jag tycker att det är viktigt att ändåfullfölja detta med miljöutvecklingen i ytterli-gare något. Det handlar egentligen om våra möjlighe-ter i att äntligen sätta våra miljökrav påkartan i det europeiska samarbetet. De finns inte där.Våra förhandlingar med EU i miljöfrågor skedde jufaktiskt under betydande motstånd från EU:s sida närdet gällde våra krav. Man ville helst att vi skulle gemed oss på de punkter där våra krav var högre. Tillsist uppnåddes en övergångslösning som innebar från EU accepterade att vi inte skulle behövasänka våra miljökrav.Om det europeiska samarbetet skall fungera förut-sätter det att människor också i fortsättningen kan litatill att det europeiska samarbetet fungerar på det härområdet, därför att det är en omistlig del av den eko-logiskt uthålliga utveckling som regeringen säger sigeftersträva. Jag förutsätter att regeringen använder sigav t.ex. för att just lyfta fram dethär perspektivet, gärna i samarbete med andra för attvisa övriga att miserabla miljö inteär en fråga enbart för grannstater utan det är faktisktett internationellt ansvar, eftersom situationen är såeländig.Och bara som en parentes till marknadensavveckling av kärnkraften när det gäller vilka somflinar i sammanhanget: Det var inte många som flina-de i Tjernobyl när olyckan var framme.Anf. 17 () replikFru talman! När talade här fram-stod det tydligt att han har sin partikongress avklarad.Det var en samarbetsinriktad och ganska ödmjukperson och inte den machoprofil som har framtonat ien del sammanhang. Den mest engagerade polemikenriktades åt vänster.