prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:55Onsdagen den 14 februariKl. 9.00 20.48Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Utrikespolitisk debattAllmän utrikespolitikAnf. 1 Utrikesminister ()Herr talman! internationella engagemangutgår från solidaritet och humanism. Vi har ett ansvaroch en möjlighet att vara med och påverka vår om-värld. Men det handlar också om vad som är bra förSverige. Vi är alla ömsesidigt beroende av varandraoch kan i längden bara utvecklas i samverkan medomvärlden.Världshandeln har under århundraden samman-länkat människor och länder i ömsesidigt beroende.De senaste decenniernas snabba utveckling av infor-mationsteknik, finansiella transaktioner, miljöproblemoch befolkningsökning har emellertid gett en ny inne-börd åt begreppet globalisering.Vi kan avläsa globaliseringens effekter genom ettantal motstridiga drag i den internationella miljön somger anledning till såväl hopp som oro:?Å ena sidan gör demokratin viktiga framsteg ge-nom att fler människor får rätten att rösta. Å andrasidan har utrymmet för det nationella politiska age-randet minskat. Balansen mellan politik och ekonomihar förändrats. ?Å ena sidan minskade världens militärutgiftermed en femtedel första år, och krigmellan stater har blivit ovanliga. Å andra sidan ökarantalet väpnade interna konflikter. Konflikter handlari dag mindre om att länder står mot varandra och merom spänningar inom samhällen. ?Å ena sidan har spädbarnsdödligheten minskatoch medellivslängden ökat. Å andra sidan ökar desociala klyftorna både inom och mellan länder. Enfemtedel av världens befolkning lever i absolutfattigdom. Av dessa är kvinnor. ?Å ena sidan ökar intresset och möjligheterna förpolitiskt samarbete och integration. Å andra sidantilltar splittringstendenser och fenomen som främ-lingsfientlighet. Människors benägenhet att definierasig själva i motsats till andra är en växande farsot ibåde fattiga och rika länder.Globaliseringen förändrar i grunden förutsättning-arna för det politiska arbetet. För att möta denna ut-maning måste vi stärka och utveckla det internationel-la samarbetet. Vi behöver göra fler områden åtkomli-ga för politiska beslut för att avvärja växande orättvi-sor och de långsiktiga hoten mot demokratin ochmiljön. Men också för att hantera akuta problem somflyktingströmmar, fundamentalism och rasism.Vi måste ta vara på möjligheterna till samarbete.För regeringen är det två organ som intar en särställ-ning. ?FN - därför att de stora hoten mot människors säker-het och framtid är globala och måste hanteras gemen-samt. ?EU - därför att unionen genom bredden och djupet isamarbetet ger unika möjligheter till varaktig, gemen-sam säkerhet på vår kontinent.Herr talman! FN-samarbetet har varit enhörnsten i svensk utrikespolitik. kandidaturtill är ett uttryck för vårt orubbligaengagemang för FN-tanken och ett effektivt globaltmultilateralt samarbete. Regeringen ger kandidaturenhögsta prioritet.Som medlem av säkerhetsrådet vill vi arbeta föratt stärka förtroendet för organisationen och vitaliseradess arbete, att bidra till en öppnare dialog mellansäkerhetsrådet och övriga medlemmar och ge röst åtde många små och medelstora länderna i FN.I säkerhetsrådet kan vi mer direkt än verkaför ett globalt politiskt ledarskap som tar ansvar för attFN får den roll för internationell fred och säkerhetsom krävs i vår värld. Det innebär ett FN som harkraft och resurser:?till tidigt agerande i stället för sen reaktion i konflik-ter,?till kamp mot konfliktorsaker i stället för symptom-bekämpning,?till förebyggande insatser för fredlig konfliktlösning,i stället för fredsbevarande insatser när det inte längrefinns någon fred att bevara,?till sammansatta fredsbevarande aktioner som ocksårymmer politiska och humanitära insatser.FN befinner sig i allvarliga och akuta svårigheter.Huvuddelen av den kritik vi riktar mot FN skallegentligen riktas mot de 185 medlemsstaterna, och isynnerhet mot stormakterna. Som ständiga medlem-mar av säkerhetsrådet har de ett särskilt ansvar förinternationell fred och säkerhet. FN kan aldrig blistarkare än det mandat och de resurser som medlem-marna är beredda att ge. Inte minst måste alla med-lemsländerna och fullt ut betala sina avgifter tillFN. Annars riskerar FN att gå mot finansiell kollaps.Men FN är också i behov av genomgripande re-former. presenterade den av statsmi-nister och för globalt samarbete sin rapportVårt globala grannskap. Regeringen delar kommis-sionens grundläggande analys av den globala utveck-lingen och reformbehoven.Regeringen ställer sig bakom huvuddragen i rap-porten och avser följa upp en rad av kommissionenskonkreta idéer och förslag, exempelvis:utvidgning av säkerhetsrådet, där vi skulle välkomnaTyskland och tillsammans med ett land frånvardera , och som perma-nenta medlemmar,?att stärka FN:s finanser, också med hjälp av interna-tionella avgifter,?att det inom FN-systemet utvecklas en möjlighet attdemokratiskt hantera den internationella ekonomin,?att stärka FN:s förmåga till konfliktförebyggandearbete och icke-militär konfliktlösning samt att snab-bare sätta in styrkor i fredsbevarande operationer.Efter det är nedrustningsarbetet avcentral betydelse för framväxten av en fungerandesäkerhetsordning. Därför verkar vi för att intensifieranedrustningssträvandena.Regeringen kräver att alla kärnvapenstater snarastvidtar ytterligare åtgärder för kärnvapennedrustning.Det krävs en tidtabell för fortsatta sådana åtgärder. Enöverenskommelse om att totalt avskaffa kärnvapnenborde kunna nås inom , förutsatt att den poli-tiska viljan finns.Det närmaste, mycket viktiga delmålet under 1996är en överenskommelse om ett fullständigt kärnva-penprovstopp. Det är också nödvändigt att fåtill stånd ett förbud mot framställning av uran ochplutonium för vapenändamål.I ett sextiotal länder finns närmare 100 miljonerminor utspridda. De sprider skador och död,främst bland oskyldiga civila, inte minst barn. Rege-ringen verkar för ett internationellt totalförbud mottruppminor. har fått förtroendet att som ordfö-rande leda översynen av konvention omsärskilt inhumana vapen. Regeringen ger betydandebidrag till minröjning och stödjer utvecklingen aveffektivare metoder och teknik för minröjning.Herr talman! är den kontinent med vilkenSverige har sitt mest omfattande utvecklingssamarbe-te. Demokratiska reformer får nu allt större genom-slag. del av världshandeln har minskat tillungefär , och kontinenten marginaliseras alltmer ivärldsekonomin. Skuldbördan är ohållbar. Befolk-ningen växer nu snabbare än ekonomin. Regeringeninleder en större genomlysning av förändringarnai syfte att förnya svenskt och internationellt samarbetemed Afrika.Europas kontakter med och Latinamerikamåste intensifieras. Ett toppmöte mellan EU ochasiatiska länder äger rum i och kom-mer att ge impulser till ett djupare samarbete. Demo-kratins frammarsch i är imponerande.Europa har en viktig uppgift att på alla sätt befästadessa landvinningar.I årtionden har fört en aktiv Mellanöstern-politik. i Barcelonaoch den nu pågående fredsprocessen i Mellanösternöppnas nya möjligheter för ett fortsatt och fördjupatsvenskt engagemang - politiskt, ekonomiskt och kul-turellt. är ett exempel på attEU-medlemskapet givit en ny plattform församarbete också med resten av världen.En frihandelsvänlig politik mot omvärlden kantillsammans med en generös biståndspolitik bidra tillatt minska de ekonomiska och sociala klyftorna ivärlden. Det är inte bara uttryck för en förnuftig han-delspolitik och solidaritet. Det är också framåtblick-ande säkerhetspolitik. Det är viktigt att frigörelsen avhandeln inom världshandelsorganisationen, WTO,fortsätter och att det multilaterala regelverket vidare-utvecklas.Riksdagen beslutade att resurserna för inter-nationellt utvecklingssamarbete bibehålls nominelltoförändrade till och med . Regering-ens ambition är att åter skall uppnå målet om1 % av bruttonationalinkomsten till svenskt utveck-lingssamarbete när de finansiella förutsättningarnaföreligger. Endast , , Nederländernaoch uppfyller FN:s rekommendation om0,av BNI i bistånd. Regeringen verkar för att allaindustrialiserade länder som ett första steg skall uppnådetta mål.En viktig utrikespolitisk uppgift som tarpå stort allvar är att värna de mänskliga rättigheternavarhelst de hotas. Ett ökande antal av våra och EU:sbiståndsprogram är ägnade detta viktiga arbete. Iglobaliseringens spår blir behovet att stärka folkrättenoch rättsstatens principer om demokrati, tolerans ochpluralism än större.Sverige kommer att vara värd förvärldskongressen mot kommersiell sexuell exploate-ring av barn. Tillsammans med ochenskilda organisationer vill vi bekämpa utnyttjandetav barn genom att anta en handlingsplan för bättreefterlevnad av FN:s barnkonvention.Herr talman! Det har vi nu bakom oss.Då var vår säkerhetspolitik präglad av att vardelat. I spänningen mellan supermakterna fanns då ettbegränsat utrymme för samarbete. har utrymmetför samarbete ökat dramatiskt.Vi står mitt i ansträngningarna för att skapa ettnytt och enat , där integration och samarbetefördjupas så att krig på vår kontinent blir otänkbara.Den oberoende kommissionen för nedrustnings-och säkerhetsfrågor som leddesav lanserade begreppet gemensam säker-het. Kommissionen menade att säkerhet uppnås ge-nom samarbete snarare än genom avskräckning. Idagens , befriat från låsningar,finns förutsättningar för att successivt förverkliga ochutveckla detta sätt att se på säkerhet.Motorn i detta arbete är Europeiska Unionen ochutvidgningen av samarbetet österut. Den tysk-franskavisionen om fred och välstånd genom samarbete, somformade Europaintegrationen, motsvaras av endröm i Öst- och om fred och välståndgenom medlemskap i . En positiv ekonomisk ut-veckling i dessa länder innebär också nya möjligheterför människor och näringsliv i de nuvarande med-lemsländerna.Regeringen vill göra till en kraft-samling inom EU-samarbetet för att kunna välkomnanya medlemmar. Vad gäller EU:s östutvidgning harregeringen tidigt poängterat vikten av en likvärdigbehandling av samtliga kandidatländer. Ett viktigtsteg i rätt riktning var de principer som antogs i Madrid.Varje kandidatland måste självfallet meritera sigför medlemskap. Regeringen anser att förhandlings-processen skall inledas med alla länder.Därefter får varje lands framgång i förhållande tillmedlemskapets krav bli utslagsgivande. Här krävs enfortsatt pådrivande och stödjande svensk roll i förhål-lande till kommissionen, medlemsstaterna och kandi-datländerna. Låt oss komma ihåg att innebörden avsamarbete och solidaritet är att dela bördor för atttillsammans nå gemensamma fördelar, ekonomisktoch politiskt.Utvidgningen ställer krav på omfattande reformerinom EU. Detta förutsätter en anpassning av unionensarbetssätt så att handlingsförmåga och beslutskraftinte försvagas. EU måste vara i stånd att driva enverkningsfull politik med ett större antal medlemmar.Detta ställer nya krav på unionens institutioner, menockså på interna reformer på viktiga områden, t.ex. ijordbruks- och strukturpolitiken.Sverige har varit medlem av EU . Vi harnått viktiga ekonomiska fördelar men också en möj-lighet att påverka utformningen av EU-samarbetet isin helhet. har det gångna året varit pådrivan-de i flera viktiga frågor. Sysselsättning, jämställdhet,miljö, fred, demokrati, frihandel och öppenhet är deområden som regeringen har prioriterat.I mars i år inleds somskall se över Maastricht-fördaget och anpassa EU ny tid och nya utmaningar.Från svensk sida har vi två huvudmål vid dennakonferens. För det första förväntar vi oss att den banarväg för östutvidgningen. Vi förväntar oss för det and-ra att konferensen leder till en fördjupning av samar-betet och till konkreta resultat för våra prioriteradefrågor. Endast om samarbetet ger resultat i de förmänniskor avgörande frågorna kan EU få den förank-ring hos medborgarna som brister.EU måste utvecklas i harmoni med sin omvärld.Det är få som politiskt förespråkar ett somängsligt sluter sig gentemot omvärlden. Risken för ennegativ utveckling ligger snarare i frånvaro av medve-ten politik och frånvaro av politiska visioner. Det är ipolitisk vilsenhet som det kortsiktiga egenintressetlättare kan göra sig gällande.Försvarsalliansen växte fram i det tudeladeEuropa, men får successivt ökad inriktning på säker-hetspolitisk dialog och samarbete med de stater somtidigare stod utanför samarbetet. Partnerskap för fred,i vilket deltar, är ett uttryck för detta. DetNATO vi ser leda fredsstyrkan i Bosnien i dagär inte detsamma som före det slut.Flertalet tidigare medlemmar i i sökandet efter en ny säkerhetsidentitet efterNATO-medlemskap. I höjs röster mot detta.Diskussionen om NATO:s utvidgning befinner sig igränslandet mellan det gamla och nya sättet att se påsäkerheten i Europa.Varje land måste självt göra sitt säkerhetspolitiskaval. För svensk del är det avgörande att det inte ska-pas nya skiljelinjer i . Förändringar i säker-hetsstrukturen skall leda mot målet: en alleuropeisksäkerhetsgemenskap.Västalliansen är det främsta uttrycket förUSA:s aktiva deltagande i det europeiska säkerhets-samarbetet. En utveckling i inåtblickande riktning iUSA, med ett minskat engagemang för , skulleförsvåra byggandet av en ny säkerhetsordning.Herr talman! När freden nu äntligen kommit tillforna är detta framför allt slutet på ettoutsägligt lidande för miljoner människor. Men fortfa-rande återstår många problem och vi måste vara be-redda på bakslag.Det krävs nu ett enormt arbete för att återupprättadet civila samhället. Människor får då äntligen chan-sen att återvända, bygga på nytt och försonas. Detinternationella samarbetet i är ocksåen illustration till de nya säkerhetspolitiska villkorendär och europeiska länder, däribland ,samarbetar.Daytonavtalet har i huvudsak fungerat väl i denförsta fasen. Konflikten har kylts ned, parterna harseparerats. Det är glädjande att den nordiska brigadenspelar en viktig roll i detta. Den mycket kompliceradecivila delen av fredsprocessen har också inletts, därmänniskor skall föras samman i en försonings- ochläkningsprocess. Denna måste stödjas med sammaenergi som de militära insatserna. har re-geringens aktiva stöd som samordnare för detta vikti-ga arbete.Flyktingar får nu hjälp att återvända. Fria och de-mokratiska val förbereds, infrastruktur återskapas. Vikommer inte att spara någon möda för att skapa klar-het om försvunna, om massgravar och om misstänktakrigsförbrytelser. Allt detta är avgörande för att för-soningsprocessen inuti varje människa skall kunnafullföljas. Annars riskerar hela befolkningsgrupper attstigmatiseras. Bosnien måste bestå som en fri, mång-kulturell och oberoende stat.Balkan är en del av . och Nordenhar tagit och tar fortsättningsvis en god del av ansva-ret, både med trupp och för att skapa de grundläggan-de förutsättningarna för ett civilt samhälle och enbestående fred. Härvidlag måste de politiska ledarna iBalkans länder i handling visa respekt för de normeroch värderingar som övriga står för.De bittra erfarenheterna av konflikten i f.d. Jugo-slavien är att och världen måste bli bättre påatt förhindra konflikter och humanitära nödsituationer- och när de ändå inträffar kunna agera snabbt.För att hantera framtida kriser måste vi utvecklasamarbetet inom en rad forum. EU:s gemensamma-och säkerhetspolitik har en allt större betydelse. Väst-europeiska unionen har satt det fredsfrämjande arbeteti fokus. Samarbetet inom Partnerskap för fred ochinom Organisationen för säkerhet och samarbete iEuropa, , har unik bredd. spelar en nyda-nande roll på det konfliktförebyggande och konflikt-hanterande området och arbetar på grundval av ettbrett säkerhetstänkande. Vi måste också på ett merkonkret sätt kunna bidra till trygga, demokratiskarättssamhällen. Här kan EU, och viktiga insatser.Det europeiska säkerhetsbygget förutsätter ned-rustning och rustningskontroll. Avtalet om konventio-nella rustningar i , CFE, som förhandlats framinom mellan tidigare ochNATO, är av stor betydelse för säkerhet och stabiliteti hela . Regeringen kräver att avtalet efterlevsoch verkar för att ytterligare rustningskontrollför-handlingar skall komma till stånd, där också Sverigebör vara en deltagande part.Herr talman! De baltiska länderna intar en centralplats i vår säkerhetspolitik, också i ett vidare europe-iskt perspektiv. I den första fasen efter de baltiskaländernas självständighet inriktades våra ansträng-ningar på att bistå deras strävan att befästa suveränite-ten och de demokratiska institutionerna. Att stabiltförankra dessa länder i den europeiska demokratiskagemenskapen, där de hör hemma, står ifokus för vårt samarbete.EU är därvidlag den centrala byggstenen. EU-medlemskapet beror främst på de baltiska ländernasegna ansträngningar, men kan ge viktigabidrag. Som granne, vän och EU-medlem kan vi hjäl-pa till med nödvändig anpassning och förberedelserför EU-inträdet. Parallellt med detta är den svenskapolitiken inriktad på att inlemma de baltiska ländernai ett nära samarbete tillsammans med övriga Öster-sjöstater.Vi kommer att fullfölja våra strävanden att ävenpå andra sätt stärka de baltiska ländernas välstånd ochintegration. Men detta är en uppgift som är för stor förenbart eller de nordiska länderna. Det krävsett uthålligt europeiskt och amerikanskt engagemangför de baltiska länderna.Den fortsatta utvecklingen i är av storbetydelse inte bara för utan för ochdet internationella samfundet som helhet. Inom loppetav ett fåtal år har två på varandra följande parlamentvalts på demokratisk väg. Detta får i sig betraktas somavsevärda framsteg. befinner sig nu samti-digt i en fas där reformpolitiken ifrågasätts från olikahåll. Det är oundvikligt att den ryska omvandlingenkommer att ta lång tid.Regeringen utgår ifrån att rörelseriktningen iRyssland mot fortsatta reformer och nära samarbetemed de europeiska samarbetsstrukturerna består. Densvenska politiken i förhållande till är kon-sekvent. Vi eftersträvar ett fördjupat samarbete såvälregionalt, i och , somi bredare internationella sammanhang. Samtidigtställer vi samma krav på som på övrigaeuropeiska demokratiska länder. krigföringi är oacceptabel. Denna kritik kommer viatt föra fram till dess att en politisk lösning på kon-flikten uppnåtts.Östersjörådet, i vilket ärordförande, är ett viktigt redskap för det breda regio-nala samarbete som eftersträvar i syfte att:stärka möjligheterna till gemensam säkerhet,främja demokratiseringsprocessen i ,stödja de baltiska staternas och närmandetill EU,bidra till ekonomisk utveckling i området ochuppmuntra mellanfolkliga kontakter i regionen.För att ge samarbetet ytterligare politisk energi harstatsministern inbjudit samarbetsländernas tio rege-ringschefer samt president ochordförandelandets regeringschef till en konferens iVisby i år.Barentsrådet, där övertar ordföran-deskapet, rör ett strategiskt betydelsefullt område ochär viktigt för närmande till det europeiskasamarbetet.Det nordiska samarbetet är unikt i sin bredd ochfolkliga förankring och en modell för regional sam-verkan. Genom att och i likhet medDanmark blivit EU-medlemmar har formerna för,men inte betydelsen av, det nordiska samarbetet änd-rats.Herr talman! Målen för säkerhetspolitikbestår, men medlen måste utvecklas utifrån föränd-ringar i vår omvärld. militära alliansfrihet,syftande till att vårt land skall kunna vara neutralt ihändelse av krig i vårt närområde, består.I rapporten globala grannskap konstateras attmilitärt våld i ett modernt säkerhetstänkande är legi-timt endast under två förutsättningar: som försvar avdet egna territoriet eller under FN:s mandat. Detta sättatt se på den militära dimensionen av säkerhet stäm-mer helt med traditionell svensk politik.Vi fortsätter att själva ha ansvaret för försvaret avvårt territorium. Däremot har både behovet av ochmöjligheterna till samverkan på bred bas i fråga omförebyggande diplomati, krishantering och fredsbeva-rande ökat kraftigt. För oss är det uppgifterna ochproblemen som står i centrum. Det är på marken, ikonkret samarbete för att lösa gemensamma problem,som den djupare samhörigheten uppstår. Sverigedeltar aktivt och konstruktivt i detta, såväl i Europasom i andra delar av världen. Det är en central uppgiftför vår säkerhetspolitik.FN har det övergripande ansvaret för internationellfred och säkerhet. Om varje kontinent endast tar an-svar för sitt ökar den gemensamma osäkerheten. Detbehövs ett solidariskt deltagande i fredsfrämjandeoperationer.Herr talman! Gränsen mellan utrikes- och inrikes-politik blir mindre skarp i en globaliserad miljö. Vimänniskor är sammanflätade och ömsesidigtberoende av varandra inom nationer och över nations-gränserna. Det räcker inte med en politik för denavgränsade världen - för familjen, nationen ellerkontinenten. Vi måste på alla nivåer forma politikenutifrån ett globalt perspektiv. Därför blir utrikespoliti-kens uppgift i växande grad att tydliggöra sambandetoch bygga den politiska och demokratiska brygganmellan det lokala och det globala.(Applåder)Anf. 2 ()Herr talman! Den europeiska unionen spelar enavgörande roll för frihet, fred och välstånd i helaEuropa. Det europeiska integrationsarbetet har skapatden mest framgångsrika perioden i Europashistoria.Vi kan för fundera på hur Europaskulle ha sett ut om EU inte funnits - om det intefunnits något omfattande förpliktande samarbetemellan de europeiska länderna. Förmodligen hadesituationen liknat den som rådde under mellankrigsti-den. Då fanns det välmenande, men svaga, samarbets-institutioner. Dessa räckte inte för att förhindra dennationella egoismen. När det uppstod ekonomiskasvårigheter och när arbetslösheten ökade sökte mansig till trångsynt nationella lösningar. Tullarna höjdes,utländska varor utestängdes, arbetslösheten ökade ochtullarna höjdes ytterligare. Strävan efter nationellsjälvförsörjning ledde till ekonomiskt och socialtkaos. Diktatur, förtryck och krig följde.Detta är historia, men det vore naivt att tro att intedessa faror hotar också . Jag säger dettasärskilt till de partier och personer som förespråkar inte skall fortsätta det europeiska integrationsar-betet. I dagens tidningar ser vi kartor över olika mass-gravar på , som ju faktiskt ligger i . Deär inte från medeltiden eller , utan från1990-talet. Somliga av dessa massgravar är mindre änett år gamla. Därför behövs en ständig och kraftfulluppslutning kring det europeiska integrationsarbetet.Samtidigt riskerar EU:s framgångar att bli desssvaghet. Friheten, freden och välståndet tas för givna,och eftersom EU så framgångsrikt levererat just dettai framstår det som trivialt. skullebli en mycket mörk och kall världsdel om vi inte hadeett fast organiserat och förpliktande europeiskt samar-bete.När , biträdande utri-kesminister, anklagar och framför allt EU förbristande förmåga att handla i akuta krislägen har handelvis rätt. Det är just därför vi måste se till att dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken blirkraftfullare. Detta för att tidigt kunna ingripa vidspänningar, kriser och konflikter.Nu handlar det om att bygga upp en i verklig me-ning gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Vimåste se till att förbannelse - den ständigasplittringen och striderna - upphör. Vi måste se till attländerna tillsammans kan formulera en stark politikför att minska spänningar, för att förebygga konflik-ter, för att stoppa och hindra kriser i fall de uppstår.Detta är faktiskt den absolut viktigaste uppgiften i detarbete som förestår i regeringskonferensen.Vi Moderater har länge argumenterat för att EUmåste bygga upp en kraftfull analysenhet. Detta syn-sätt verkar nu accepteras. Det är också viktigt att få enmer effektiv beslutsordning. Pudelns kärna i dettaavseende är en svår avvägning mellan att verkligenskapa en effektiv utrikes- och särkerhetspolitik ochsamtidigt hitta en ordning så att ett medlemslandsvitala nationella säkerhetsintressen inte träds för när.Detta är inte lätt. Det kommer att bli en svår uppgift.Det viktiga nu är att konstruktivt tillsammansmed övriga medlemsländer deltar i just detta viktigaarbete.