prot · GJ0969 · 1996-03-14 00:00:00 — Det är intenågot medel för akuta situationer utan är detsista steget i en räcka av åtgärder mot en elev medsvårartade problem.För egen del är jag övertygad om att det främst ärmed kunskap och öppen diskussion som man bekäm-par främlingsfientliga och rasistiska åsiktsyttringar.Det är det långsiktiga arbetet med attitydpåverkangenom fri debatt som enligt min mening är det mesteffektiva.Inom pågår en översyn avlagen (1947:164) om förbud mot politiska uniformer.Förbudet har funnits . Det innebär bl.a. attden som bär uniform eller en liknande klädedräkt somutmärker bärarens politiska meningsriktning skalldömas till böter och att det som olovligen burits skallförklaras förverkat. Det är ännu för tidigt att säga vadöversynen kommer att mynna ut i. En utgångspunktför översynen är emellertid att man inte bör accepteraatt någon öppet bär starkt provocerande nazistiskasymboler.Ingripande av rektorer mot elever som burit nazis-tiska symboler har anmälts till Justitieombudsmannen.JO har också på eget initiativ tagit upp ett fall där enrektor tagit hand om material innehållande nazistiskpropaganda samt drogpropaganda. Tidigast kanbeslut från JO väntas.Många myndigheter arbetar nu med olika insatserför att bekämpa våld och rasism. Barn- och ungdoms-delegationen t.ex. har tillsatt en arbetsgrupp mot ra-sistiskt våld. Gruppen, som skall arbeta ,skall lämna förslag som syftar till att bl.a. motverkaoch förebygga rasistiskt våld.Regeringen har också tillsatt en statsrådsgruppmot våld. Den har till uppgift att samordna regering-ens insatser på detta område. Syftet med gruppensarbete är att få en helhetssyn på de åtgärder som vid-tas och att ta ett samlat grepp mot våldet.Inom pågår vidare ett arbete medatt ta fram ett nationellt brottsförebyggande program.För beredningen inom departementen har en arbets-grupp tillsatts med företrädare för Justitie- , Social- ,Civil- , Arbetsmarknads- och Utbildningsdeparte-menten. Ett underlag har utarbetats av Brottsförebyg-gande rådet, (BRÅ), där också skolans roll i detbrottsförebyggande arbetet belyses. Målsättningen äratt det nationella brottsförebyggande programmetskall presenteras under våren.Skolan har alltså en viktig uppgift i att hävda våragrundläggande värden och fostra eleverna till demo-kratiska medborgare. Jag anser att skolan måste blibättre på den uppgiften. Jag avser därför att tillsätta ensärskild arbetsgrupp med uppgift att på olika sättunderlätta samverkan mellan myndigheter och föreslååtgärder som stöder skolans fostrande arbete meddemokrati, tolerans och respekt. Det är inte en kart-läggning av skolans fostrande uppgifter som behövs iförsta hand, utan stöd och hjälp i det konkreta arbetet.Dessutom följer i ett särskilt projekthur värdegrunden enligt den nya läroplanen omformasi praktisk undervisning och allmänt förhållningssätt.Ett antal skolor har anmält sitt intresse för att arbetamed utveckling inom detta område. kom-mer att bidra till utvecklingsarbetet ge-nom att bl.a. stå för viss del av kostnaderna.Anf. 21 (m)Fru talman! Låt mig först tacka för skolministernssvar. Vi är helt överens om att skolan inte kan vara envärdeneutral plats och att det är nödvändigt med ettaktivt och engagerat arbete i skolorna för att bekämpafrämlingsfientlighet och rasism. Skolministern näm-ner också exempel på utredningar och annat som kanvara till stöd för skolornas arbete och som bedriver ettarbete som jag tycker är bra.Bakgrunden till min interpellation är emellertid attjag har uppfattat att det bland skolans personal i vissasituationer är svårt att hitta de verktyg och påföljdersom man uppfattar att man behöver.I vissa fall har skolpersonal kritiserats för ingri-panden som synes både logiska och rimliga. Det gäl-ler t.ex. rektorer som har beslagtagit nazistiska flyg-blad och som inte accepterar att sådana delas ut påderas skola. Det gäller rektorer som skickat hem hög-stadieelever som trots upprepade samtal och olikaaktiviteter envisas med att komma till skolan ikläddanazistiska symboler. Det finns också fall där rektorerkritiserats för att de har skickat hem elever som underlång tid på ett mycket brutalt sätt mobbat och utövatvåld mot sina skolkamrater.Barn och ungdomar prövar ständigt vuxenvärldensgränser. Det är, tycker jag, fullt rimligt - ofta nöd-vändigt - att inte ge ungdomar samma frihet somgäller för vuxna. Därför blir det fel när Skolverketkritiserar skolans personal för att de tar sitt vuxe-nansvar. Jag anser att det är fullt rimligt att förbjudaelever t.o.m. att svära i skolan eller använda grovauttryck. Det kan aldrig vara yttrandefrihetens meningatt det skall vara fel. Man skall helt enkelt inte få betesig hur som helst i skolan. Det gäller i synnerhet närungdomar på ett från början naivt sättblir verktyg för extrema och antidemokratiska rörelseroch deras propaganda. Nazistiska rörelser i växer. De är mycket fokuserade på ungdomar ochpå mycket unga ungdomar, bl.a. genom sin musikrö-relse.Därför tycker jag naturligtvis att det är bra - detvar också min önskan med den här interpellationen -att ett arbete för att komma med förslag om vad sko-lorna skall göra när det gäller skolans fostrande upp-gifter över huvud taget kommer tillstånd.Men jag skulle gärna vilja veta vad skolministerntycker att skolan skall göra när elever i -det är ju där problemet ligger - trots samtal och före-byggande arbete hotar eller förnedrar sina kamrater.Är det i varje läge rimligt att elever får vara kvar iskolan? Eller kan skolministern tänka sig någon formav regler för att skilja eleven från skolans ordinarieverksamhet och gemenskap?Jag vill också rätta till vad jag uppfattar som enmissuppfattning i svaret och upprepa frågan omskolministern anser det befogat att kartlägga vilkaproblem skolorna upplever när det gäller det fostrandearbetet. Vad som skall åstadkommas behöver ju intebeskrivas - det framgår av läroplan och annat. Men isvaret får jag intrycket att man tror att jag tycker skall lista vad som ingår i skolans uppgifter.Däremot har jag inte klart för mig - det kanskeskolministern kan ge besked om - hur vanligt det äratt skolans personal upplever de konflikter som iblandbeskrivs i medier och i ett antal JO-ärenden. Mängdenärenden som har dykt upp gör i varje fallmig bekymrad. Jag skulle väldigt gärna vilja ha fakta imålet. Det måste ju också vara grunden för det arbetesom skall göras av den arbetsgrupp som skolministerntänker tillsätta.Min fråga är alltså om skolministern kan bidramed kunskap i just den här frågan om hur vanligt detfaktiskt är.Anf. 22 ()Fru talman! Den utveckling som vi ser och har settunder när gäller en viss uppluckringav normer samt bristande hänsyn och tolerans är nå-got som vi måste ta mycket större ansvar för. Vimåste fundera över varför det har blivit så här ochvilka motkrafter vi måste mobilisera för att få enändring till stånd.Jag ser en koppling mellan mobbning, främlings-fientlighet och rasism. Förekomsten av detta har sinupprinnelse i en människosyn där man inte anser attalla människor är lika värda, och där man inte kantolerera människor som är annorlunda, ser annorlundaut eller tycker annorlunda.För att komma till rätta med detta måste man somförälder först inse vikten av en fostran som lär barnenatt man skall visa respekt, förståelse och hänsyn föralla människor.Detta är inga honnörsord som man skall användaenbart i högtidliga sammanhang. Detta måste omsät-tas i vardagliga situationer, exempelvis vid matbordet,i umgänget med kamrater och mor- och farföräldrar, iundervisningen, på rasten, i föreningslivet osv.Föräldrarna har en oerhört viktig roll. Personalenpå daghemmet, i skolan och på fritids, liksom vuxna iallmänhet har också ett stort ansvar för fostran ochnormbildning. Men då gäller det att vi verkligen ärgoda förebilder och att vi vägleder våra barn ochungdomar rätt.Att avstänga ett barn från skolan anser jag varanågot av de vuxnas misslyckande. När en sådan situa-tion uppstår är det många vuxna som på olika sättsvikit barnet. Det är angeläget att skolan tar hjälp avkompetens utanför skolan, som t.ex. Brottsförebyg-gande rådet eller andra engagerade människor ochföräldrar så snart man upptäcker att något håller på attgå snett.Jag vet att detta görs i många kommuner, men jagtror att man kan göra mer utifrån ett grundlägganderesonemang om rätt och fel och fastställande av rikt-linjer för handlande.De här frågorna kanske är något för föräldrainfly-tandet i skolan.Att avskilja ett barn eller en ungdom från skolaninnebär enbart att man flyttar problemet utanför sko-lan, kanske utan någon som helst kontroll.Självklart skall skolan inte vara någon frizon därsvensk lag inte skall gälla. Brott som begåtts i skolanskall naturligtvis anmälas och få den rättsliga pröv-ning som krävs. Här har det riktats en del kritik motskolan när man där har försökt att lappa över i ställetför att vidta de åtgärder som krävs.Eleven måste emellertid få behålla sin plats i sko-lan och få all den hjälp och det stöd som är möjligt föratt komma till rätta med de oegentligheter som upp-stått.Min erfarenhet är att många av de yttringar sommobbning, främlingsfientlighet och rasism är uttryckför egentligen är uttryck för ungdomarnas egna till-kortakommanden och ofta ett rop på hjälp och stödfrån oss vuxna. Därför önskar jag att skolan tidigareoch mer medvetet arbetar för att motverka uppkoms-ten av dessa yttringar, som är ytterst allvarliga i sigoch som helt kan ödelägga unga människors liv.Anf. 23 ()Fru talman! Jag vill också tacka för svaret. Om-fattningen på det visar att det finns ett engagemang ifrågan. När skolministern säger att skolan inte skallvara en värdeneutral plats klingar det som ljuv musik imina öron. Det har inte alltid låtit så från det partisom skolministern företräder.Vi är också överens när det gäller öppenhet och attdiskussioner är det första vi måste ta till. Men nuhandlar det om de fall då det inte hjälper. Det måstefinnas en tydlighet från hela vuxenvärlden, inte minstfrån skolan.Är det möjligt att utifrån vad som sägs i läroplanoch skollag hindra elever från att bära kläder ellerandra attribut som klart strider mot skolans grundläg-gande värderingar? Går det att förhindra att musiktex-ter och andra skrifter med klart rasistiskt innehållsprids på en skola?Jag ser det här som ett test på om målsättnings-formuleringarna i läroplanen betyder någonting ipraktiken. Det är ju tänkt att de skall göra det. Skolanskall förmedla att alla människor är lika mycket vär-da, att människolivet är okränkbart. Hur går det ihopmed att det inom skolans område förekommer bud-skap om att förintelsen skall upprepas, att invandrareskall dödas, att den ariska rasen är överlägsen osv. ?Skolministern säger att det är viktigt med stöd idet konkreta arbetet. Det är just det det handlar om.Både skolministern och jag har arbetat somlärare och vet vilka problem som kan uppstå när intesamtalet hjälper.Det finns rektorer som har beslutat att omhändertaflygblad med rasistiskt innehåll. Det finns rektorersom har beslutat att skicka hem elever som vägratplocka bort nazistsymboler från sina kläder. De harJO-anmälts, som vi har hört.Skolverket har yttrat sig. I vissa fall har de kritise-rat rektorernas handlande, i andra fall har de uttrycktsig mycket luddigt. Så länge rektor och lärare harförsökt att påverka elever genom samtal har de enligtSkolverket stöd av skollag och läroplan, men inte omde vidtar andra åtgärder.Vad anser skolministern? Räcker läroplanen ochskollagens innehåll för att bekämpa rasistiska ut-trycksformer på annat sätt än med ord? Om så inte ärfallet behöver vi ändra lagen.Anf. 24 Statsrådet ()Fru talman! Den vanmakt som väl-taligt beskrev och som man känner på en del av deskolor där man ställs inför problem med våld, rasismoch nazipropaganda känner även vi som deltar i denhär debatten.Våld, rasism och nazipropaganda är ett allvarligtsamhällsproblem som också finns i skolorna. Denvanmakt man känner i skolan är nog inte direktkopplad till skolan utan till detta samhällsproblem isig. Det är också en del av bakgrunden till vår dis-kussion. Det är viktigt att komma ihåg.Jag fick en fråga om hur vanligt det är att man iskolan känner att man inte vet hur man skall agera.Jag kan inte svara på det. Jag tror inte att det finnsnågot svar. Jag tror att man inte kan och inte hellerbör skilja på var gränsen går för vad man kan göra iskolan och den vanmakt man känner för ett samhälls-problem som också finns i skolan.Vi kan slå fast att vi har en uppgift att förbättraskolans demokratiskt fostrande uppgift. Min uppfatt-ning är att vi har tillräckligt tydliga riktlinjer i läro-plan och skollag och att det bör räcka. Vi talar tydligtom att skolan inte är en värdeneutral plats. Skolanskall inte bara förhindra sådana brott som är olagliga isamhället i övrigt, utan skolan skall också aktivt arbe-ta för att hävda, värna och utveckla våra grundläggan-de demokratiska värderingar.Om det skulle visa sig att det inte finns tillräckligtstöd i lagar och förordningar för ett sådant agerande ärjag självklart beredd att pröva frågan.När det gäller att justitieombudsmannen har valtatt granska vissa ärenden vill jag säga att vi skallvänta med debatten tills JO har tagit beslut i fråganoch inte spekulera i var ett beslut skulle hamna. De-batten vinner på att vi sparar den diskussionen.Min uppfattning är klar: Skolan har till uppgift attfostra demokratiska medborgare. Skolan har till upp-gift att hävda, värna och utveckla grundläggandedemokratiska värderingar. Det kan man inte göra omman tillåter rasism och nazipropaganda påskolan. Jag menar att det är oförenligt med skolansdemokratiskt fostrande uppgift. Jag är därför glad på många skolor har vågat agera och visa hand-lingskraft och civilkurage.Även om jag tror att det behövs stöd för det kon-kreta agerandet ute i skolorna skall vi nog akta oss föratt stödja på ett sådant sätt att vi reglerar ytterligare.Det kan i stället bli en hämsko. I de grundläggandedemokratiska uppgifter som finns i samhället och därskolan har en viktig uppgift handlar det om omdömeti mänskliga kontakter och i den dagliga samvaronmed barn och ungdomar. Det behövs stöd, men jag ärinte säker på att det behövs fler regler.Anf. 25 (m)Fru talman! Jag delar uppfattningen att det som vitalar om naturligtvis är ett samhällsproblem somkommer till uttryck i skolans arbete, och inte ett skol-problem i första hand. Likväl är skolan en av de fåplatser där vi har möjlighet att nå alla elever. Därförär arbetet med att sprida demokratiska värderingar,skapa tolerans osv. oerhört väsentligt.Skolministern hoppas att vi har de regler som be-hövs. Det gör jag också. Jag är glad över beskedet attdet finns en beredskap att pröva frågan om så inte ärfallet. Jag är inte heller tvärsäker på att reglerna ärotillräckliga, men däremot uppfattar jag att det harskapats osäkerhet om vad som gäller. Vare sig osä-kerheten beror på det sätt på vilket reglerna är skriv-na, eller om den används som något slags dålig ursäktför att inte agera är det ett faktiskt problem. Därför serjag fram emot arbetsgruppen som kommer att se överfrågorna, så att vi kan få någonting att hända.Jag uppfattar att detta är oerhört allvarligt. I ettmobbningsfall i ingrep man inte, därför att man inte ansåg att enelev fick avstängas. talade varmt föratt man skall ge ungdomar som beter sig illa stöd ochhjälp. Jag delar den uppfattningen. Men det är inte såenkelt att bara prata när man står inför en 15-åringmed knogjärn, metallhättor på kängorna och huvudetfullt av rasistiska idéer. man pratar spar-kar och slår han sina kamrater. Man kan använda densvenska lagen, men det är viktigt att hantera detta.När jag ändå har ordet vill jag gärna säga att det ärriktigt att vi inte skall diskutera JO-ärenden. Jag vetockså att skolministern inte får yttra sig i enskildaärenden, och det är inte heller någon som begär det.Jag törs i varje fall säga att jag är litet bekymrad.Skolverket gör nämligen ena dagen tolkningar avläroplaner, lagar och regler som innebär att man kriti-serar rektorer som visar handlingskraft när det gälleratt ingripa mot nazistiska tendenser och nazistiskpropaganda, och tycker att det är fel omeleverna har skolavslutning i kyrkan och sjungerpsalmer. För de flesta i den svenska allmänhetenskapar detta en väldigt bisarr bild av vad skolmyndig-heterna står för, och därför är det väsentligt att vireder ut detta. Vi måste veta vad som faktiskt gäller.Det är en politisk uppgift.Det finns en formulering i skolministerns svar somjag gärna vill uppmärksamma. Jag tror att den är ettolycksfall i arbetet. Angående politiska uniformer stårdet att en utgångspunkt för översynen inom Justitie-departementet är att man inte skall acceptera någonsom öppet bär starkt provocerande nazistiska symbo-ler. Jag vill gärna påpeka att jag inte kan komma pånågra ickeprovocerande nazistiska symboler, framförallt inte på barn och i skolan. Det är alldeles självklartatt det över huvud taget inte finns några lämpliganazistsymboler som passar på barnkläder. Jag utgårifrån att direktiven är mer generellt skrivna, men idetta arbete måste man också ta sig mödan att se dettai barns och ungdomars perspektiv.Anf. 26 ()Fru talman! Vi har fått ett tydligt besked av skol-ministern att de regler och förordningar som finns räcker som underlag när man vill bekämpa ut-tryck för främlingsfientlighet och rasism i skolan.Jag har fått besked om att JO-beslutet inte kom-mer , utan vi får vänta på det till maj. Vi fårföra den debatten då.Uppenbarligen tycker inte att detta ärlika självklart som skolministern gör. I ett s.k. stödma-terial som skickades ut från för ungefär ettår sedan, och som handlade om hur man skulle hands-kas med främlingsfientlighet och rasism betonas dengrundlagsfästa åsiktsfriheten. Det är självfallet riktigt.Sedan slås fast att det aldrig går att förbjuda vare sigkläder eller musik på grund av utseende eller innehåll.För att belysa vad detta egentligen handlar om villjag återge ett par texter ur Vit makt-musik som gavs utförra året i Sverige.Ja, nu skall ni få se, även om ni inte vill, hur denariska eliten tar 6 miljoner till. De som inte är medoss, de skall rensas ut. Sionismens imperium krossarvi till slut.Ett annat exempel:Den s.k. förintelsen - hur länge skall vi lida förden? En hög med lögner som hålls vid liv om oskyl-diga 6 miljoner människoliv. Ge mig bevis på att denhar ägt rum. viker jag ej en tum. Jag säger:Ge mig bevis på att den har ägt rum. vikerjag ej en tum.Det är denna typ av texter det handlar om. Omskolan inte kan förhindra att de sprids, var går dågränsen?Anf. 27 Statsrådet ()Fru talman! Jag kan upprepa vad jag har sagt: Minbedömning är att de lagar och regler vi har räck-er. Skulle det vid prövning visa sig att de inte räckerför att förhindra att den typ av propaganda, som IngerDavidson ger exempel på, kan spridas på våra skolorär jag beredd att agera. Låt oss göra den prövningenförst.Jag delar inte den litet svepande kritiken av som myndighet. Som jag säger i mitt svartycker jag dock att det är angeläget att vi nu tillsätteren arbetsgrupp som skall titta på hur våra myndighe-ter gemensamt - det är flera myndigheter som har attagera på detta område - skall kunna bli mer effektivaoch tydliga i sitt arbete och i sitt stöd på den lokalanivån. Det är ändå i den konkreta skolan som detkonkreta arbetet skall utföras.En 15-årig ungdom som begår grova våldsbrott iskolan är självfallet straffmyndig, . Detär ett kriminellt beteende som inte på något sätt ärtillåtet bara för att det sker i skolan.När vi diskuterar vad som är skolans uppgift är detviktigt att komma ihåg det som vi talar om i andrasammanhang, nämligen hur skolan behöver utvecklas.Det är oerhört viktigt, särskilt när det gäller frågorsom är så grundläggande som våra demokratiskavärderingar, att skolan utvecklar ett samarbete medhemmen och föräldrarna.Man måste bygga upp ett samarbete med elevernai skolan. Det är i princip aldrig en majoritet av elever-na som accepterar våld, mobbning, rasism eller nazi-propaganda i en skola. Det är ett fåtal elever som gördet. Det är viktigt att ta emot stödet från alla de eleversom vill någonting annat med sin skola. Man måsteockså ta stöd av all personal som finns i skolan, desom finns i närsamhället och av föräldrarna.Det är oerhört viktigt att handlingsplaner, diskus-sioner och beslut om hur man skall agera i konkretafall i en konkret skola inte bara fattas i slutna rum pårektorsexpeditionen. Det måste bli en diskussion därhela skolan blir involverad. Detta är också en av sko-lans viktiga uppgifter i en demokratisk fostran.Anf. 28 (m)Fru talman! Jag tror att vi är ganska överens, ochjag är som sagt, precis som tidigare, ganska nöjd medskolministerns tydlighet i frågorna.Jag vill bara understryka att det naturligtvis ärviktigt att skolans arbete stärker dem som tänker rätt,dem som inte mobbar och inte är rasister. Skolanmåste också samverka med hemmen. Dessvärre är detde som tänker rätt och som inte utövar våld och annat,som mår allra sämst när denna samverkan inte finns.Det är de som utsätts för propagandan, våldet ochbekymren, och därför skall man naturligtvis arbetamed den gruppen. Det är en av anledningarna till attjag tycker att vi skall se över reglerna för avskiljning.Jag anser nämligen att det finns exempel där det heltenkelt inte är rimligt att en individ får förstöra dagefter dag för väldigt många andra barn och föräldrar.Ibland beror problemen på ett bristande samarbetemellan hem och skola. Men dessvärre finns det ocksåvuxna som inte alltid står upp för demokratiska vär-deringar. De stödjer inte, utan undergräver tvärtomskolans fostrande uppgifter. Just därför är det så vik-tigt att skolan är tydlig, och icke en värdeneutral plats.De barn som har denna typ av föräldrar eller omgiv-ning måste få ett sunt stöd någonstans i sin uppväxt.Det sunda stödet skall skolan alltid stå för.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av andre vi-ce talmannen att ajournera förhandlingarna till då den muntliga frågestunden skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.6 § FrågestundAnf. 29 FÖRSTE VICE TALMANNENNu besvaras frågor från kammarens ledamöter tillregeringen.Statsrådet är förhindrad att närvara pågrund av sjukdom. Det ankommer därför på de stats-råd som är närvarande att inom sig fördela frågornainklusive de frågor av mer övergripande karaktär somvar avsedda att besvaras av statsrådet . 30 PER ()Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet angående vindkraftsbi-draget. gjordes ju en överenskommelsenmellan och regeringen, och det avsattes100 miljoner till vindkraften i form av ett investe-ringsbidrag på . är de här pengarna slut,och det finns ansökningar hos på ungefär 120miljoner. Det saknas alltså 20 miljoner. I övrigt hardet skett överklaganden i fråga om mellan 60 och 100miljoner på länsstyrelser, i kammarrätter och i Kon-cessionsnämnden.Jag skulle nu vilja fråga statsrådet om regeringen har för avsikt att komma igen medett fortsatt stöd för vindkraften senare , t.ex. itilläggspropositionen.Anf. 31 Näringsminister ()Herr talman! Vi gav , som Per säger,ett tilläggsanslag på därför att vi ytterli-gare ville stimulera vindkraften.Något tilläggsanslag i vår är inte aktuellt. Däremotförutskickar jag att frågor rörande stöd och ekonomis-ka styrmedel till olika energislag kommer att tas upp ide energiöverläggningar som startar med före-trädare för de olika partierna. Jag ser därför möjlighe-ter att då behandla frågan. Något extraanslag äremellertid inte aktuellt.Anf. 32 PER ()Herr talman! Problemet med stödet till de förny-bara energikällorna är att när stödet upphör så upphörockså verksamheten, eftersom den är så beroende avstödet. Stödet på till investeringar i vindkraft ärkanske inte avgörande, men det kanske skulle vara detom stödet låg på . Får man inte det stödet upphörförmodligen väldigt mycket av byggandet, och detskulle vara synd, för vi är inne i en ganska god ut-veckling när det gäller vindkraften. Vindkraften skullevara ett väldigt nyttigt alternativ.Anf.