prot · GK0917 · 1996-10-23 00:00:00 — 16: 67 m, 19 c, 20 fp, 12 kdAvstod: 2 s, 1 cFrånvarande: 22 s, 13 m, 7 c, 6 fp, 5 v, 4 mp, 3 kdÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om samlad voteringPå förslag av tredje vice talmannen beslutadekammaren att utbildningsutskottets betänkande UbU5,finansutskottets betänkanden FiU6 och FiU7, justi-tieutskottets betänkande JuU2, lagutskottets betän-kande LU5 samt försvarsutskottets betänkande FöU2skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.8 § Vissa skolfrågorFöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1996/97:UbU5Vissa skolfrågor (prop. 1995/96:206)Anf. 104 (m):Herr talman! Vi har hört om Socialdemokra-ternas och uppgörelse om att byggahinder för föräldrars och elevers möjlighet att väljaskola. Den kreativitet som den borgerliga regeringensvalfrihetsreformer skapade i och med skolpengenkommer att kväsas genom hinder och utrymme förkommunalt godtycke.I det betänkande som vi nu skall diskutera går vadjag vill beteckna som en nedrustning av svensk ut-bildning vidare. Regeringen föreslår exempelvis ettslags kommunarrest för gymnasieelever. Den möjlig-het som elever haft att välja utbildning vid en lokaltprofilerad utbildning i en annan kommun tas bort. Ifortsättningen är sådana utbildningar bara till förelever som bor i kommunen. Den elev som haft oturenatt bo i fel kommun får stanna hemma, oavsett vilkenutbildning man kanske efterfrågar.Gymnasieskolor som vågat och som haft förmågaatt utifrån lokala förutsättningar forma ett spännandeutbildningsalternativ får visserligen fortsätta att görasådant, men bara om de kan intressera tillräckligtmånga elever hemmavid för alternativet. Mer originel-la idéer kommer knappast att ha en chans i det syste-met. Det är lika illa att bara elever som bor i rättkommun skall kunna välja som att det krävs att manskall ha rätta föräldrarna för att få en chans.Ni socialdemokrater skapar med den här typen avåtgärder segregation och minskar möjligheterna tillsocial rörlighet, något som jag tror behövs om detframtida samhället skall bli bättre.I propositionen kritiserar regeringen kommunernaför att de har varit kreativa. Det finns närmare500 lokala grenar. Regeringen påstår också att kvali-teten på vissa utbildningar är för låg. Jag vet inte omdet är sant. Men om det är så, varför höjer ni då intekraven på utbildningarnas kvalitet och kraven påkommunerna i stället för att stoppa elevernas valmöj-lighet? Om svensk utbildning skall utvecklas är detviktigt med mångfald, kreativitet och skaparkraft. Vihar för litet av den varan, inte för mycket.I det här betänkandet föreslås också "en smärreändring vad gäller behörighet till program i gymnasie-skolan". Denna "smärre ändring" innebär att det vidantagning till gymnasieskolans nationella programinte längre skall vara ett krav att man har godkäntbetyg i ämnet svenska. Betyg i ämnet svenska somandraspråk är tillräckligt, skriver regeringen. Det ärinte sant.Förra veckan larmade skolinspektöreri tre stora rapporter om de stora problem som gymna-sieskolan har med elevernas bristande förkunskaper isvenska. Man räknar med att av de eleversom kommer till gymnasiet har en läsförmåga sommotsvarar högst vad som gäller för årskurs 7 i grund-skolan. Var femte elev vid de yrkesinriktade pro-grammen underkänns enligt denna undersökning, somomfattar 5 000 elever, i den första kursen i ämnetsvenska på gymnasiet.Många elever som det rör är elever med invand-rarbakgrund. Det är naturligtvis ett gigantiskt pro-blem. Det krävs en rad insatser och olika åtgärder föratt komma till rätta med det. En sak är jag dock allde-les övertygad om: Regeringens förslag att ta bortkravet på betyget Godkänd i ämnet svenska är fel. Detär fel signal till de elever som har det jobbigt medspråket och det är fel signal till dem som klarar sigganska bra på svensktimmarna.Problemet är att med ert förslag kommer kunskap-sklyftorna och segregationen att ytterligare öka. Detär ett av de allvarligaste hoten i den här staden, menockså på många andra håll. Regeringen ger sig inte påämnet svenska bara på det här viset. Enligt betänkan-det vill ni också ta bort reglerna om två betyg i svens-ka på gymnasiet. Därmed minskar man betydelsen avämnet svenska ytterligare. Jag anser att regeringenmed den här typen av förslag tonar ned kraven påkvalitet i undervisningen samt kraven på goda studie-resultat. Det är en olycka för ett land som halkar efterinternationellt också när det gäller utbildning. Detspelar liksom ingen roll hur många vuxenutbild-ningsplatser ni socialdemokrater inrättar, om grundenför kunskaper degraderas.Herr talman! Vi har tidigare här i kammaren talatom detta här i kammaren, men propositionen gör detnödvändigt att återigen ta upp de problem som skolanhar att skapa tillräckligt goda kunskaper i naturveten-skapliga ämnen. Även här tänker regeringen fel. I den70-talspyttipanna som betänkandet Vissa skolfrågorutgör föreslår man nämligen återinförande av block-betyg i NO- och SO-ämnen. Är det för att skyla överskolans tillkortakommanden som ni socialdemokraterföreslår att skolorna inte längre skall behöva ge sepa-rata betyg i fysik, kemi och biologi eller i geografi,historia, samhällskunskap och religion?Spåren förskräcker. Vi har prövat blockbetyg förr,och vi vet att risken är uppenbar att ämnen trillar bort,att elever inte ens får de grundläggande kunskaperna inågot eller några av de ämnen som läroplanen förut-sätter. I dessa tider, när det så vanligt att lärare saknarbehörighet för undervisning i de ämnen som de un-dervisar i, anser vi moderater att tydliga anvisningarom kunskapsmålen måste finnas och att undervisning-en skall följas upp.Det här handlar inte om huruvida man skall arbetaämnesintegrerat, huruvida man skall samarbeta överämnesgränserna eller hur man undervisar, utan dethandlar om att kursplanerna gäller och att undervis-ningsresultaten skall följas upp utifrån de målen. Dethandlar om vilken omsorg vi i riksdag villlägga på att se till att eleverna får de kunskaper somvi har sagt att vi anser nödvändiga för framtiden.Avslutningsvis medger inte tiden just nu att jaggår in på regeringens svårigheter att bestämma sig närdet gäller skolstart och samarbetet mellan barnomsorgoch skola. Frågan lär delvis ha fastnat mellan och , och detkänns inte särskilt meningsfullt att debattera ett icke-förslag.Vad vi moderater anser om betydelsen av tidiginlärning och om samarbetet mellan barnomsorg ochskola framgår emellertid av betänkandet och av demotioner som vi har väckt under allmänna motionsti-den.Herr talman! Jag yrkar formellt bifall enbart tillden första reservationen, av hänsyn till kammarensarbetsbelastning. Däremot anser jag naturligtvis attalla de moderata synpunkterna kan vinna kammarensgillande.Anf. 105 ():Herr talman! Jag tänker ta chansen att något disku-tera "icke-förslaget". Jag är besviken för barnens skullöver att den socialdemokratiska regeringen valt attinte föreslå införande av tioårig grundskola med startvid sex års ålder; en tioårig grundskola som så välbehövs inför det kunskapsintensiva , somligger framför oss. Jag tror dessutom att det hade varitmöjligt att få en hyfsat bred majoritet här i riksdagenför ett sådant förslag.Den socialdemokratiska regeringen verkar i ställetha gjort sitt ställningstagande tillsammans med . De har tillsammans försökt bedömavad kommunerna vill, vilket är värdefullt, men manhar inte vägt in vad som är bäst för barnen och derasutveckling.Socialdemokraternas och ge-mensamma bedömning verkar dessutom vara felaktig,då presenterat enundersökning som säger att en majoritet av kommun-politikerna anser att bör vara tioårig. Jagtror också att resultatet blir detsamma, om man medkommunfolket verkligen diskuterar hela frågan, bådeekonomin och barnens behov.Den socialdemokratiska regeringens ställningsta-gande verkar alltså inte bara vara felaktigt utifrånbarnens behov utan också utifrån vad en majoritet avkommunalpolitikerna egentligen vill.Det känns som om socialdemokraterna än en gånglåtit barnen komma i andra hand, precis som 1991, dåman införde en flexibel skolstart med ett förslag sominte var genomarbetet utan främst lanserades som enbesparingsåtgärd.Det är viktigt att man inom socialdemokratin tän-ker igenom det här och försöker att inte gå miste ommöjligheten att på ett lugnt och planerat sätt införatioårig grundskola inför 2000-talet. Det är dags förskolministern att försöka sent omsider rätta till detsom blivit fel.Centerpartiet föreslår en tioårig grundskola medskolstart . Det gör vi för att få enlikvärdig verksamhet över hela landet, med en meto-dik och pedagogik som passar sexåringarna, och föratt se till att alla barn får samma förutsättningar. Medutgångspunkt i att elevkullarna just nu är stora före-slår vi att den tioåriga skall införas senastår 2000.Vi har som svar propositionen utvecklat våra tan-kar på hur en tioårig grundskola skulle kunna utfor-mas, och jag vill, herr talman, redogöra för detta ikammaren.Vi anser att diskussionen om skolstartsåldern skallutgå från vad som är bäst för barnen och deras ut-veckling. Ställningstaganden om hur skolan skallutformas skall grundas på barns utveckling och sätt attlära. En tidigarelagd skolstart är motiverad förutsattatt den utökade tiden nyttjas till att ge barn bekräftelsepå att de kan lära och ger barnet den tid det behöverför att lära.En bred samverkan mellan sexårsförskolan, skolaoch fritidshem har vuxit fram i kommunerna de senas-te åren, och det är mycket positivt. Man har prövatolika former av verksamhet. Några har behållit sexår-ingarna inom förskolan, andra försöker integrerasexåringarna i . Man har arbetat fram enmetodik och pedagogik som passar sexåringarna.Erfarenheterna är positiva, men visst har det varitturbulens i verksamheten under förändringstiden.Vi tror att samarbetet mellan förskola och skola ärav stor betydelse för barnen och för utvecklingen avbåde förskolans och verksamhet. Skildapersonalkategorier med olika pedagogiska uppgifterkompletterar varandra i det pedagogiska arbetet.Samarbete och samordning mellan förskola ochgrundskola tillför bredare kompetens, vilket medförstörre bredd och mer varierad inriktning av verksam-heten. Förskolans arbetssätt kommer tilldel, och kan möta eleverna tidiga-re.Estetiska och rörelseinriktade aktiviteter varvademed läsförberedande moment ger barnen en stimule-rande helhet. Dessutom ges utrymme för barns natur-liga behov av lek och rörelse. Övergången mellanförskolans och arbetssätt sker succes-sivt. Vi vill med detta nå en skola som möter barnen istället för att barn möter skolan. Det är en skolformsom vi tror är bra för alla barn, men kanske mest förbarn som har det svårt och inte klarar skolarbetet idag.Det finns många exempel ute i landet. För drygt envecka sedan träffade jag lärare och skolledning frånSkövde kommun. Där berättade en lärare hur en pojkelyste av glädje när denne plötsligt fick bok-stäverna att falla på plats och bli ord. Läraren sade attdet givetvis var långt efter det att andra barn i klassenhade klarat det, men hon kände att hon tack vare i jobbade på ett integrerat sätt hade möj-ligheter att stödja den här pojken på ett vis som honkanske inte skulle ha haft i den vanliga skolan. Honser integreringen av förskola och skola som ett brasätt att hjälpa dem som kanske har litet svårare försig.Det skall också finnas möjlighet för barn att ha endålig dag - det har ju nästan alla barn . Fri-tidspedagog, förskollärare och lärare skall kunnahjälpas åt att finna en form som gör att det kan funge-ra.Detta arbetssätt förändrar givetvis synen på bild-ning och kunskap. Det får givetvis också konsekven-ser för synen på läraren och lärarrollen. Om man harsynen att barnet är det forskande barnet som självtsöker kunskap genom att ställa frågor, så behövs deten handledare och en vägledare, inte en föreläsare.Det förutsätter att läraren själv intar en forskandehållning i förhållande till barnets arbete, för att haneller hon skall kunna vara det stöd som barnet behö-ver.Med vårt förslag om tioårig grundskola, där olikalärar- och personalkategorier samarbetar i en gemen-sam sammanhållen skolgång kommer fortbildningenatt få en framträdande roll. Vi tror att det är viktigt.Den måste överbrygga de skilda arbetssätt och peda-gogiska modeller som finns. Den måste sträva efter attutveckla och ta till vara varje personalkategoris kom-petens i det gemensamma arbetet. Var och en är pro-fessionell utifrån sin yrkesroll. Förskolläraren skallinte vara grundskollärare eller vice versa.När det gäller den framtida utbildningen av för-skollärare och grundskollärare är det önskvärt attsamarbetet och samordningen utvecklas med tanke påde förändrade krav som hänger samman med en obli-gatorisk skola för sexåringar.Herr talman! Jag har här skisserat våra tankar påhur en tioårig grundskola skulle kunna utformas. Jaghar, som jag tidigare sade, träffat företrädare förSkövde kommun och kommun, där de liggeri frontlinjen vad gäller detta arbete. De är mycketbesvikna över att det inte finns ett förslag här iriksdagen. I kommun t.ex. arbetar de i alla fallvidare och säger: Då inför vi en tioårig grundskola.Det har de också gjort.Jag vill yrka bifall till reservation 3.Anf. 106 ():Herr talman! Jag sade i den tidigare debatten attdetta är en mörk dag för skolpolitiken i . Detgäller även i det här ärendet. sade att viinte skulle ha en debatt om ett icke-förslag när detgäller den tioåriga obligatoriska . Menicke-förslaget, och där instämmer jag mycket i vadMarie Wilén säger, är just det som är problemet. Vi iFolkpartiet är oerhört angelägna om att snart få se ettförslag på bord om införande av en tioårigobligatorisk skola med sexårsstart. Vi har flera godaargument för detta.Man måste ha klart för sig att skolan förmodligenär det mest kraftfulla instrument som vi har i politikenför att uppnå ett mer jämlikt samhälle, där människorges mer jämlika och rättvisa villkor i livet. Skolan kange kunskapen till barn och ungdomar som gör atttilliten till dem själva och deras förmåga att orienterasig i en allt mer komplicerad värld blir bättre. Alltdetta är vi säkert ganska överens om, så jag säger detinte i polemik. Men vi måste på något sätt verkligentillerkänna skolan denna funktion. Skolan är inte baraytterligare ett politiskt område, utan skolan är ett avde absolut viktigaste områdena för oss att hantera.En reform som bygger på att alla barn i Sverigeskall kunna börja i skolan tidigare är något som äroerhört angeläget . Vi får ju larmrapporterfrån skolan om att alltför många barn och ungdomarinte klarar av att få de grundläggande kunskaper somvi har ställt krav på skolan att ge eleverna. Av olikaanledningar klarar man inte av detta. Dessa barn ochungdomar befinner sig i en väldigt besvärlig situation.De som går vidare till gymnasiet, vilket de flesta gör,får väldiga problem. Men framför allt drabbas dessabarn och ungdomar av dåligt självförtroende, ochlusten att lära, som är så viktig för all inlärning, riske-rar att gå förlorad.Det är viktigt att vi nu får en reform som till skill-nad från tidigare grundskolereformer ger mer tid förbarnen och mer tid för lärarna att skapa en individuellutbildning för varje elev. På det sättet kan lärarnamöta varje elev på rätt nivå. Det är detta som är detabsolut mest angelägna. Vi får inte nu skapa ännu merämnesträngsel i skolan, utan lärarna måste ges mer tidför att förmedla de grundläggande kunskaper som vitycker att eleverna skall ha när de lämnar grundsko-lan. Som jag var inne på tidigare måste vi ta vara påatt barnen när de är små har den största lusten att läraoch är mest receptiva.Vi skulle gärna vilja gå ytterligare ett steg, så inom förskolans ram lyfter fram de goda exemp-len när det gäller pedagogisk utveckling även för demindre barnen, kanske ned till tre- eller fyraårsåldern.Det skulle kunna utgöra en norm för vår syn på ut-bildning i . Det får bli en senare reform, mendet viktiga är att en sådan reform kommer till stånd.Vi ser fram emot ett sådant förslag på riksdagensbord.När jag har tagit upp denna fråga har YlvaJohansson sagt att det i första hand är ett finansielltproblem och att har gjort beräk-ningar som visar att det skulle bli för dyrt. Det är svårtatt gå in i en debatt om detta, för det är klart att manmåste lyssna på . Men jag tyckerändå att man skall ta beräkningarmed en nypa salt. Det finns ju skäl för Kommunför-bundet att inte göra kostnadsberäkningarna på ett sättsom gör att de riskerar att få mindre resurser för attstarta reformen. Även om det krävs resurser för att drai gång reformen är den likväl behjärtansvärd. Dels ärdet bra om den startas tidigt, dels sparar den i för-längningen resurser åt samhället genom att barnen fårstörre chans att inhämta baskunskaperna. ägnasoerhört mycket resurser, kraft och tid åt att försökareparera skadorna för dem som i vuxen ålder skallförsöka återskaffa sig de kunskaper som de inte fick igrundskolan.Herr talman! Jag skall kort ta upp några andra frå-gor som också är oerhört viktiga, vilka var inne på. Vi tycker att resonemanget om enrenässans för blockbetyg är väldigt märkligt. Jag troratt det är stor risk för att bedömningarna blir grumli-ga. Vad är det för kunskaper som bedöms? Vad repre-senterar blockbetyget för kunskaper i de olika ämne-na? Det är ju inte på något sätt något motsatsförhål-lande mellan blockbetyg och samarbete mellan äm-nesgränserna.När det sedan gäller att ta bort kravet på godkänt isvenska tror jag att det är ett utslag för vad man skullekunna kalla för missriktad välvilja. Man vill så väl attflera skall bli godkända och skall kunna gå vidare.Men det som är väsentligt är ju faktiskt vilka kunska-per man har. Det skall inte dribblas bort med ett nyttbetygssystem. Det vore mycket olyckligt om det blevså.Avslutningsvis tycker vi att det är mycket angelä-get att gå vidare med målstyrningen, inte minst i gym-nasieskolan. Riktvärdena som styr timplanen kantyckas vara en inte alltför stor fråga, men för dem somjobbar i verksamheten är det en mycket stor fråga. Viskall ha tillit till skolornas förmåga att klara av sådanthär själva. Det väsentliga för oss politiker är att mätaoch utvärdera resultaten.Jag vill yrka bifall till reservationerna 10 och 8.Anf. 107 ():Herr talman! När vi debatterar skolfrågor i kam-maren rör det sig ofta om både stort och smått samti-digt, och det blir lätt en litet spretig debatt. Jag skall ialla fall kommentera en del av frågorna, och jag bör-jar också med sexårsstarten. Det handlar alltså om detförslag som inte blev av, förslaget om obligatorisksexårsstart. I andra frågor händer det att vi är väldigtkritiska till att regeringen inte kommer till skott, men idet här fallet vill jag gärna betona att vi är positiva tillatt det här förslaget åtminstone skjuts på framtiden.Ibland är det viktigt att skynda långsamt. För sex-åringar utvecklas runt om i landet verksamhetsom verkligen anpassas efter lokala förhållanden.Integrationen i skolan byggs successivt upp, fortbild-ningsbehov som gör sig gällande, t.ex. för att sam-ordningen mellan olika personalkategorier skall fun-gera, tillgodoses och lokaler anpassas efter de nyabehoven. Föräldrarna avgör själva om de vill att bar-nen skall delta eller inte. En flexibilitet som är mycketovanlig för den svenska skolan håller på att växa framunderifrån, och goda exempel kan på det sättet spridastill kommuner som ännu inte har kommit så långt medsitt integrationsarbete.Barn är olika, och skolmognaden inträder intesamtidigt för alla barn. kanmognadsåldern skilja sig mellan barn som påpapperet är lika gamla. Vi tror att en flexibel skolstartär det bästa sättet att redan från början erkänna dettaoch ta hänsyn till de individuella skillnaderna. Detblir då naturligt att man lär sig läsa, skriva, börja medett främmande språk osv. i sin egen takt; inte för fyllt sex, åtta eller . Det är även viktigt attpåpeka att den pedagogiska verksamhet för femåring-ar som bedrivs i vissa kommuner i fortsättningenbör vara frivillig för både föräldrar och kommuner.Herr talman! De allra flesta går i skolan . Utvecklingen i samhället gör att det kommeratt krävas många ytterligare år på skolbänken efterdessa tolv. Att lära sig nytt under hela livet blir nöd-vändigt för att hänga med i samhället och på arbets-marknaden. Men att utökas med tilltror jag inte är någon självklar del i den utvecklingen.Det handlar i stället om att kvaliteten under de nioåren måste höjas, så att varje elev som lämnar grund-skolan verkligen gör det med både de baskunskaperoch den sociala kompetens som läroplanens mål an-ger. För det kan vissa elever mycket väl behöva ettextra år, men den möjligheten finns i så fall . Jag yrkar bifall till reservation 4.Regeringen har också aviserat att ett gemensamtmåldokument för den allmänna förskolan, grundsko-lan och skolbarnomsorgen skall tas fram. Det är juinte så länge sedan måldokumentet för grundskolanantogs av . pågår arbetet med att imple-mentera det nya måldokumentet för fullt i skolan.Lärare vidareutbildas och ett antal utvecklingsprojektpågår. Skolministern har dessutom uttalat att hon intetänker riva upp läroplansbesluten. Vi räknar därförmed att de mål och riktlinjer som enats omnär det gäller inte ändras för att det blirett gemensamt måldokument för den allmänna försko-lan, och skolbarnsomsorgen.Det är också viktigt att de olika verksamheternaskaraktär av dels plikt och dels frivillighet kommer attframgå av måldokumentet. Det får inte vara så att desom inte deltar i en verksamhet står utanför något somi praktiken uppfattas som ett obligatorium, även omdet inte är så på papperet.Sedan vill jag ta upp blockbetygen. Regeringensförslag om att nu igen sammanfatta betygen i naturo-rienterande och samhällsorienterande ämnen i äm-nesblock säger också vi kristdemokrater ett bestämtnej till. Det är självklart att det är positivt att under-visningen i de olika ämnena integreras. Det görs junästan överallt, och det har gjorts oavsett hur betygs-systemet har sett ut, men det finns minst två skäl attavvisa gemensamt betyg. Det kan vara så att en elevhar ett alldeles speciellt intresse för ett av ämnena ochvill satsa mer på det. Då borde det också kunna avlä-sas i betyget. Det kan också vara tvärtom, alltså att enelev har väldigt svårt för ett av ämnena. Då skall intedet påverka hela blockbetyget.Ett ännu viktigare skäl är dock att betyg i varje en-skilt ämne garanterar att varje ämne också verkligenfår sin rättmätiga del av tiden. sedangjorde man en utvärdering av det dåvarande mellan-stadiets blockundervisning. Det fanns inga betyg då,men det fanns blockundervisning. Då kom man väl-digt tydligt fram till att speciellt naturkunskap ochreligionskunskap eftersattes i förhållande till historiaoch geografi i de årskurser där de ingick i sammablock. Det var väldigt tydligt. Det berodde på olikafaktorer, t.ex. att lärarna inte hade tillräcklig utbild-ning för eller tillräckligt intresse av just dessa ämneneller att de inte tyckte sig inte hinna med. Är det pådet viset så måste detta lyftas fram och inte döljasgenom att alla ämnen ingår i ett gemensamt betyg närman sedan kommer upp i högre årskurser. Vi villbestämt säga nej till att detta återinförs.Jag vill också tala litet om svenskan som and-raspråk. För att bli antagen till gymnasiet krävs det har godkänt betyg i svenska, engelska och mate-matik. När svenska som andraspråk infördes för ele-ver med invandrarbakgrund, var tanken att dettaskulle underlätta för dem att snabbt lära sig tillräckligtmycket svenska för att kunna läsa både svenska ochövriga ämnen tillsammans med andra elever. Rege-ringen har valt att göra svenska som andraspråk tillkärnämne på gymnasiet och cementerar på det sättetskillnaderna mellan elever med svenska som första-språk och elever med svenska som andraspråk. Attgodkänt betyg i svenska som andraspråk skall räckaför tillträde till gymnasiet är naturligtvis en konsek-vens av samma synsätt. Vi kristdemokrater delar intedet synsättet, och vi vet att många invandrare inteheller gör det.Om integreringen i samhället skall fungera är detinte alla yttre tecken på olikhet som måste bort.