prot · GJ09108 · 1996-06-10 00:00:00 — Det är viktigt att veta vad det får förkonsekvenser när man är i minoritet.Utifrån den aspekten att regeringen utger en skri-velse och skickar ut den till den breda allmänheten -10 000 personer - i landet som skall kunna yttra sigöver den är det viktigt att man ger en bild också avdet som är negativt, det som inte blev som man skullevilja ha haft det om man hade varit i majoritetsställ-ning. Så är det inte vare sig i regeringens skrivelseeller i denna skrift som ger en mycket positiv bild avvad EU-medlemskapet innebär.Vi har också påpekat att vi anser att i utri-kes- och säkerhetspolitiska frågor har blivit betydligttystare internationellt. Det hör man även när man uteoch reser. Då påpekas just detta. På Palmes tid, sägermånga, då var en röst i världen, då var Sveri-ge pådrivande och kämpade för de små och svagaländerna. är det tämligen tyst. Detta är viktigt attta med. Om man inte på samma sätt kan vara pådri-vande därför att man måste acceptera att majoritetentycker annorlunda, då skall man uttrycka detta ganskatydligt.Fru talman! Till vill jag säga attdet inte alls är slut på detta med ja och nej till EU. Vikräver fortfarande en ny folkomröstning efter rege-ringskonferensen. Vi kräver också folkomröstning omEMU-medlemskapet som är en otroligt svår fråga ochsom inte sådär enkelt kan beslutas av riksdagen.Svenska folket skall ha möjlighet att ta ställning i detfallet.Till det betänkande som behandlas har vi läm-nat ett särskilt yttrande och inte en reservation. Detberor naturligtvis på att detta rör sig om regeringensskrivelse. de gröna sitter inte i regeringenännu så vi kan naturligtvis inte stå för en regerings-skrivelse. Men vi har väckt vår motion som tyvärr haravstyrkts av utskottet. Då har vi avgett ett särskiltyttrande över det som vi anser att regeringen bordetänka på till nästa gång som man gör en skrivelse.När det gäller EU-frågan kommer ja- och nej-debatten att föras också fortsättningsvis. Även omSverige nu är medlem kräver vi en utträdesparagrafoch en ny folkomröstning.Anf. 38 () replikFru talman! Låt mig först korrigera . Jag brukar noga hålla reda på hur minamotioner behandlas av utskotten, men har inte ens brytt sig om att se att hennesyrkande faktiskt inte är avstyrkt. Vi har besvarat hen-nes yrkanden, vilket innebär att utskottet till en delinstämmer i argumentationen. Men vi anser att man imånga fall slår in öppna dörrar.I övrigt tycker jag att går på tomgång. Det är inte någon reell kritiksom hon har att komma med. Hon säger att vi intetillhör majoritetskretsen i EU och därför inte skullevara med. Men det skiftar från fråga till fråga. Detsäger sig självt att vi inte alltid kan ha en garanteradmajoritet. Men har vi en bättre majoritet om vi stårutanför? Har vi bättre möjligheter att påverka då?Marianne säger att det är bra att denhär skriften ges ut, men att den inte finns att tillgå. Jagkan då upplysa om att den har skickats ut till allabibliotek och studieförbund. Alla som har varit påIGC-seminarierna har fått den. Skriften kan ocksåbeställas hos UD. Den skall naturligtvis tryckas upp iett tillräckligt antal så att alla som är intresserade kanfå den. Det ser vi som mycket positivt. Självfallet görvi det.Sedan återkommer till dettamed att röst har tystnat i världen. Det är juinte sant. Ge mig ett enda exempel, , på en fråga som borde ha drivit meninte har gjort det och som vi skulle ha drivit underandra omständigheter!Man måste också ta i beaktande att världen fak-tiskt har förändrats. Det är inte en blockuppdeladvärld där tydligheten från ett litet neutralt landkan bryta igenom på det sätt som det gjorde underOlof Palmes tid. Det var oerhört bra att dåkunde ha en stark röst, men är det samarbetesom gäller. Jag tror att om vi inom EU-samarbetetfortsätter på det sätt som vi har börjat - under de storaFN-konferenserna där fått med sig andra EU-länder på viktiga krav - kommer vi att kunna göraoerhört mycket mer än vi någonsin skulle ha kunnatåstadkomma med ett utanförskap.Anf. 39 ()replikFru talman! När det gäller vad hade kun-nat göra om vi hade haft en egen röst i världen minnsjag hur det var under kvinnokonferensen då man på-pekade att kunde driva kvin-nornas sak betydligt hårdare. Hon hade en egen röstmedan fick försöka att skriva ihop sig med deandra EU-länderna för att kunna driva olika frågor.Det blev naturligtvis tystare från svenskt håll. Detfinns en mängd exempel där inte hörslika mycket. Framför allt går inte ut och ärdrivande utan i många frågor väntar vi till dess inom EU gemensamt har bestämt sig för vad manskall tycka. Därmed kommer man också ganska sent.Vi var väldigt kritiska till de franska provspräng-ningarna och agerande i samband med dem.Vi tycker att kunde ha agerat betydligt kraft-fullare och utnyttjat EU-instrumentet. En av anled-ningarna till att skulle bli medlem i EU var juatt man skulle kunna göra mycket mer. kunde maninte göra så mycket mer när det gällde de franskaprovsprängningarna. Man avfärdade det hela med attdet inte gick.Så visst finns det en mängd frågor där vi skulle hakunnat vara mycket mera pådrivande. Framför allt ärjag orolig för vad som händer med utrikes- ochsäkerhetspolitiken och möjligheterna att kunna behål-la alliansfriheten och neutraliteten med tanke på dendebatt som har uppstått . Mendetta skall jag inte ta upp vid det här tillfället eftersomdet säkert kommer att bli fler debatter kring dessafrågor.Man talar om tomgång. Detta är ju inte någon se-parat EU-debatt i bemärkelsen att vi skall debatteraalla EU-frågor. Denna debatt handlar om en berättelseom vad regeringen har gjort. Om vi skulle debatterahela EU-frågan skulle jag säkert kunna hitta en mängdexempel på sådant man skulle ha kunna gjort ytterli-gare och bättre, men jag nöjer med mig detta den härgången.Anf. 40 () replikFru talman! Det sista som var insiktsfullt. Det hade varit bra om det hadefått styra debatten. Den blev ett hopplock av allatänkbara frågor där har kritiserat rege-ringen och där man framgent tror sig få anledning attkritisera regeringen.Sveriges agerande i kvinnokonferensen i Beijingledde till att hela Europeiska unionen intog en långtmer progressiv ställning än man annars skulle hagjort. Det innebar ett mycket hårt arbete. Med allrespekt för och hennes insat-ser i konferensen tycker jag ändå att blevoerhört väl uppmärksammat. Det var trots allt Sverigesom fick pris för det utförda jämställdhetsarbetet, ochdet var som lyckades få till stånd skrivningar iunionen som garanterar kvinnorna rätt till att självavälja antal barn och när de vill skaffa barn. Det hand-lar om skrivningar som annars aldrig hade kunnatkomma till i de katolska länder som skulle ha formu-lerat detta om inte hade varit med.Kärnprovsprängningarna är ett exempel på en frå-ga som inte omfattas av EU-samarbetet. Utrikesfrå-gorna är inte underkastade det gemensamma besluts-fattandet. Ändå har utrikesministern tagit upp dennafråga, utanför dagordningen. I FN har varit enav de mer drivande länderna i denna fråga, trots attresolutionen var dålig och trots att inte varmedförslagsställare. Jag vet att det gjordes ett oerhörtgott underarbete från svensk sida för att få EU-länderatt ställa upp på detta. Så skedde också i mycket storutsträckning. Jag minns inte röstsiffrorna säkert, menjag tror att det endast var två EU-länder som röstadeemot. Det är anmärkningsvärt med hänsyn till att ettav de största EU-länderna angreps.Fru talman! Det är oerhört bra att vi för denna de-batt, men den bör föras på någorlunda hederliga pre-misser. Jag tycker inte alltid att det.Anf. 41 ()replikFru talman! Den fråga jag tog upp ifrån talarstolenvar den som utskottet faktiskt hade avslagit. Utskottetskriver att man inte är för konsekvensbeskrivningar,utan hänvisar till de gamla. Det var huvuddelen i detsom jag tog upp som något som borde ha gjorts. Ut-skottet har mer positiva skrivningar i andra delar avdet vi har tagit upp i motionen, men de nämnde jaginte. Jag tycker inte att utskottsordföranden skallanklaga mig för att inte veta vad utskottet antagit ochinte antagit. Konsekvensanalyserna har avslagits avutskottet, enligt betänkandet.De internationella frågorna, och roll ochmöjlighet i världen i EU-perspektiv, lär vi få kommatillbaka till åtskilliga gånger. Vi har olika bilder avvad kan och bör göra. Det lär vi nog ha ävenfortsättningsvis, eftersom jag är betydligt mer kritisktill EU-medlemskapet än tycker attSverige skall vara medlem i EU. Vi står alltså på olikaplattformar när vi debatterar denna fråga. Vi lärkomma tillbaka till detta vid fler tillfällen.Anf. 42 ()Fru talman! fattar naturligtvis alltidkloka beslut. Men jag tror att det var osedvanligtklokt att bestämma att regeringen skulle kom-ma till med en redogörelse för EU-arbetet.Som vi redan har kunnat konstatera har skrivelseninte ådragit sig så värst många motioner - åtminstoneinte . Det är inte något särskilt uppseende-väckande. Dels brukar inte skrivelser av den här artengöra det, dels kan jag från min horisont intyga attregeringen i de allra flesta fall har ett mycket brettparlamentariskt stöd för sina positioner och sitt age-rande i EU-sammanhang.Jag skulle tro att det emellertid också finns andravärden med en sådan här skrivelse. Förberedelsernainför att få ihop den startar säkert en nödvändig pro-cess av inventering och utvärdering i de berörda de-partementen - och det är nästan allihop. För oss riks-dagsledamöter kan det vara svårt att få någon riktigtbra överblick över vad som händer inom EU på olikahåll och kanter, i dess institutioner och kommittéerosv. För oss kan en sådan här omfattande skrivelsedärför tjäna närmast som en uppslagsbok. Hur står dettill med svenska språkets ställning i EU, med animali-efrågor inom jordbruket, med fjärde rond-programmetinom forskningen, med miljökonsekvensbeskrivning-ar, med handelsförbindelser med och ,med brottsförebyggande arbete, med asylfrågor ochmycket annat?Fru talman! Det är inte att vänta sig att Sverigeskulle ha kunnat uträtta underverk under det allraförsta året - för övrigt uträttar man mycket sällanunderverk. Ändå har vi lyckats få upp sysselsättnings-frågorna högt upp och tydligt på dagordningen och attbaxa den svåra utbildningsfrågan i rätt riktning.Samhörigheten tror jag växer fram när människormöts i konkret arbete. Den kan inte åstadkommasgenom en regeringsskrivelse. EU erbjuder ett sådanttillfälle till samarbete. Som nation och som människortror jag att vi har en bit kvar innan vi börjar säga "viEU-medlemmar", "vi i EU" osv. Det är kanske inte isammanträdesrummen man bygger samhörighetenmellan människor och folk. Det är inte runt bordet irådssammanträdesrummen, eller ens i Europaparla-mentet. Det viktiga är att det finns andra typer avsamarbete också. EU erbjuder som sagt en del tillfäl-len till samarbete då människor kan mötas.I förra veckan träffade jag i en busslastmänniskor ifrån EU:s alla hörn. De kom ifrån ,, , m.fl. länder. Deras gemen-samma engagemang var konsten att underlätta förhandikappade. Inom EU finns ett program som heterHelios. Det är inriktat just på de handikappades situa-tion. Alla gästerna var engagerade i detta program,och de var nu här för att studera det exotiska Sverige.Deras gemensamma budskap till mig var att de varförvånade över hur mycket de hade tillsammans, ochhur berikande det var att komma samman ifrån olikaländer i olika hörn av världen och belysa problem ochbyta erfarenheter och kunskaper. Så tror jag att lång-siktigt verkande samhörighet uppstår - man mötsomkring gemensamma problem. Det finns goda lös-ningar på olika håll. Vi kan inte alltid bara ha stor-svenska lösningar på allting.Fru talman! står sist på talarlistani detta ärende . Det är en placering som han sä-kert inte är särskilt van vid. Men jag vet att den ärsjälvvald. Jag har ibland funderat över hur MatsHellströms hjärna är beskaffad. Jag har sällan träffatnågon så reciptiv människa. Dessutom måste han haosedvanligt god ordning på filhanteringen. När somhelst kan han förklara de krångligaste detaljer i någotav inre marknadens direktiv. Utan synbarliga svårig-heter kan ha sedan kasta sig över till att recitera dikterpå tyska.Jag känner ett stort behov av att säga ett varmttack till och önska honom all välgångsom ambassadör i . får medMats en både kunnig och spirituell företrä-dare i EU:s mäktigaste medlemsland. Lycka till!Anf. 43 ()Fru talman! Jag tackar så mycket för de vänligaorden. Jag är inte säker på att jag kan leva upp tillspiritualiteten.Vi har utvärderat i EU i kontaktmed våra grannar. Som har framgått av diskussionenhar vi förberett oss väl och på bred front backat uppmed argument inför ministerråden i huvudstäderna. Vihar tidigt fått genomslag i olika frågor. Man harnämnt miljöpolitiken, vissa sysselsättningsfrågor,öppenheten, handelspolitiken och förhand-lingar.Men det finns mycket mer att göra när det gälleruppföljningen med kommissionen. Det handlar om atttidigt fånga upp frågor i expertgrupper och arbets-grupper. Vi måste lära oss att arbeta i det mångdi-mensionella organ som EU är. Det gäller ministerrådoch huvudstäder, men också kommissionen, vår egenkommissionärs kabinett, , våraolika respektive Europapartier, osv.Om det EU vi gått in i finns det de som säger attMaastrichtfördraget var en slutpunkt. Det gälldeegentligen en dagordning från det somförhandlades fram på övertid. Någon har sagt attMaastrichtfördraget var "a treaty too far". Andramenar tvärtom att man i den politiska samarbetsansat-sen i i högsta grad hade Berlinmu-rens och järnridåns fall på näthinnan när man förhand-lade om det starkare samarbetet.Jag tror att det är en öppen fråga om Europakommer att återfalla i trång nationalism och egoismoch vara snålt mot medresenärerna. Blockeringarna isamband med "galna ko-sjukan" har fört fram sådanafarhågor på nytt.Själv tror jag emellertid att dynamiken i växelspe-let mellan utvidgning och fördjupning, som harvarit en viktig del av EU:s inre liv, kan komma attgöra gemenskapen än mer vital.Vi kan eventuellt om komma att få se enkoppling mellan den ekonomiska och monetära unio-nens genomförande och integration somkan komma att leda till starkare samarbetsmönster.Det är också viktigt att förankringen av Europa-samarbetet sker praktiskt och pragmatiskt. När nyainstitutioner skapas bör också de nyamedlemsländerna vara delaktiga. är en avvärldens mest avancerade informationsteknikstäder.Det vore naturligt att det växande IT-samarbetet i EUfick en plats här.Fru talman! En kollega från Stockholmsbänken,moderaten , blev känd genom att häri kammaren växelvis sjunga svanesång och hålla nyajungfrutal. i är detta förmig en verklig svanesång. Med någon oro gick jagnyligen igenom mitt handelspolitiska jungfrutal från1969. Det handlade bl.a. om industriländernas tull-politiska maktmedel mot , avskräckandeimportkvoteringar, behovet av handelspolitiska prefe-renser och stimulanser till marknadsföring. På längresikt skulle våra handelspolitiska uppoffringar betydamer för än de penninggåvor vi gav, varesig de utgjorde 1, 2 eller av bruttonationalpro-dukten.Särskilt främmande synes inte denna hållning på1990-talet. Glädjande nog har emellertid handelsför-handlingar och ekonomisk utveckling både löst och ivissa avseenden sprungit ifrån en del av de krav somdå ansågs välmotiverade.Fru talman! hade rätt,men inte när han skrev följande vers:Vi kan tvivla på existensty vem lever i dess protokoll.Men verklighet kännspå kabellängders håll.Efter 27 år i och i regeringsarbetevågar jag påstå att min dominerande känsla är enmycket stark respekt för och dess ledamö-ter, alltifrån den första kammarens autodidakter tilldagens ungdomar. Det är egentligen en fantastiskbredd i den kunskap som har samlats idetta hus från olika delar av det svenska samhälletoch det svenska landskapet.Låt mig också avslutningsvis säga att i regerings-arbetet är känslan för avgörande viktig. Dethar praktiskt präglat det mesta av det regeringsarbetesom jag har deltagit i. De politiker som inte förstårriksdagen brukar inte bli särskilt långlivade ellerframgångsrika.Fru talman! är också nu på 1990-taletdemokratins livsnerv och fokus.Anf. 44 ()Fru talman! Jag hade inte tänkt att anmäla mig tillden här debatten. Det heter visst att man slänger ijästen efter degen, när man kommer i fel ordning. Jagtrodde inte att det skulle bli en så utförlig debatt kringdessa frågor, eftersom vi har tidigare diskuterat EUoch framtiden. Jag vill erinra om att hargjort ett mycket utförligt ställningstagande om hur vifrån sida vill se att EU utvecklas i framti-den. Jag skulle misstänka att den svenska ärett av de parlament som har intagit den mest tydligapositionen i dessa frågor.Denna berättelse handlar om det gångna året. Jagskall inte recensera den. Det har vi gjort i betänkan-det, och vi har varit eniga i allt väsentligt. Det finnsbara en sak jag vill notera med stor tillfredsställelse,nämligen det faktum att de baltiska länderna fickEuropaavtal. Det är en av de centrala resultaten avspecifikt det svenska medlemskapet. Vi har arbetet fördet så länge, och som medlemmar kunde vi se till attdetta viktiga steg i de baltiska ländernas integrationtogs efter svenskt medlemskap.Det är en viktig fråga som kanske inte observeras mensom jag tror att vi har all anledning att känna ossmycket belåtna över.Jag vill också göra några randanmärkningar be-träffande det som kommit fram under debatten omriksdagens insyn. har i väsentliga delar fåtten större insyn till följd av EU-medlemskapet än vadden hade tidigare. Det gäller speciellt i två fall. Detena har berörts litet grand tidigare av sitter vi ledamöter och går igenommängder av detaljfrågor som tidigare sällansysslade med. De låg i på myndighets- ochverksnivå. Vi skall komma i håg att inte heller i Sve-rige bestämmer allting. stiftarramlagar som gör att mängder av frågor beslutas avämbetsverk och myndigheter inom ramen för dessalagar. Inom EU finns det en tendens att dessa frågorhamnar på riksdagsledamöternas bord. Vi skall taställning till allehanda gränsvärden av det mest speci-fika slag som många av oss kanske inte alltid känneratt vi har den exakta detaljkunskapen om. Likväl hardessa frågor kommit upp på vårt bord och satts underriksdagsledamöternas ögon på ett sätt som inte skeddeförr.Det andra är just det som tidiga-re poängterade. Vi är nu på väg mot en viss konstitu-tionell förskjutning i där utrikespolitiken intelängre enbart är regeringens prerogativ, eller Konung-ens, som det hette ,utan i stor utsträck-ning . får en om inte i formellmening medbeslutande funktion så likväl en funktionmed ett betydligt större medinflytande.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenhandlar om politiken gentemot hela övriga världen,från Kamtjatka till Eldslandet, brukar jag säga. Härsitter svenska företrädare i EU-nämndenoch ger synpunkter på detta en gång . Detär ett ganska betydelsefullt framsteg. fick viofta läsa om utrikespolitik i i form avpressmeddelanden eller i tidningar. Möjligtvis ställdevi frågor i interpellationdebatter och den typen avdebatter. Detta har blivit prerogativ. Därhar vi en mycket betydelsefull förskjutning i riktningmot ett större inflytande för riksdagen.Det är också viktigt att notera, att när det gäller dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken råder enmycket stor enighet mellan de sju svenska partierna.När vi en gång sitter och går igenom ären-dena inför de allmänna rådsmötena är det sällan somdet är skiljaktigheter mellan de svenska partierna,inklusive de partier som kanske ibland utåt försöker fådet att framstå som om det vore större skillnader.Östpolitiken, Medelhavspolitiken och synen på kon-fliktförebyggande åtgärder i , för att ta tre vik-tiga ting, har vi i i allt väsentligt varit enseom.Därför finns det nästan ingen grund för att försökablåsa upp det här och säga att vi tappar inflytande. Dåställer man frågan: Hur skulle vi annars ha agerat?Det har ju inte kommit fram några alternativa förslagpå hur vi skulle agera - det gäller de allra flestapunkterna - av den anledningen att det råder en storsamstämmighet mellan partierna här i menockså mellan EU:s medlemsländer om den iblandsjälvklara inriktningen på politiken. Eftersom värde-ringarna är så gemensamma är de inte kontroversiella.På en punkt vill jag ändå rikta viss kritik mot re-geringen. Det gäller inte så mycket det som står iskrivelsen - det som står där är alldeles korrekt - utandet gäller frågan om arbetslösheten och sysselsätt-ningen. Regeringen talar på den punkten helt riktigtom fem nyckelområden. Bekymret är bara att mangärna skulle se att regeringen fullföljde två av dem iSverige, i sin svenska, interna politik, dvs. att mansänkte löner och skatter i stället för att höja dem, attpå så vis göra arbetsmarknaden mer flexibel. Detta äremellertid frågor som vi kan diskutera senare, när vidiskuterar svensk inrikespolitik, vilket vi om inteannat får anledning att göra den 12 juli.Jag vill också kommentera det som har sagts omatt vara på majoritets- eller minoritetssidan. Inom EUsträvar man ofta efter samförstånd, även i frågor somformellt kan lösas med majoritetsomröstning. Det därär ibland litet frustrerande, eftersom det gör att vi fåreviga föredragningslistor med frågor som gång eftergång, för femte, sjätte, sjunde eller åttonde gången,kommer tillbaka. Det kan bli riktiga långkörareibland, men det beror alltså på att man inom EU strä-var efter samförstånd, även i frågor där ett majoritets-beslut vore möjligt. Man vill emellertid ogärna köraöver medlemsländer, utan man söker få ett samför-stånd där alla kan känna att de är med och att de kanfå ut en fördel i processen.Slutligen - och detta är den egentliga anledningentill att jag begärde ordet - har jag noterat att detta ärMats sista debatt i . Jag vill frånmig personligen och från Moderata samlingspartietframföra ett tack till . Han har varit enkunnig och engagerad person i hela den europeiskaintegrationsprocessen - EFTA, EES och slutligen detsvenska medlemskapet i EU. Detta har varit enenormt viktig period i svensk historia, under vilkenMats har spelat en aktiv och viktig roll. Jagvill framföra ett tack till honom för hans insatser i detavseendet.Jag vill dessutom notera hans engagemang för fri-handeln, ett väldigt viktigt engagemang, som detgäller att värna. Jag hoppas att vi skall kunna fortsättaatt värna just detta.Avslutningsvis vill jag önska honom lycka till ihans fortsatta karriär.Anf. 45 ()Fru talman! Det är möjligt att man kan betraktadet som ett framsteg att vi får diskutera frågor som rörden gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken iEU-nämnden. Detta har ju tidigare i viss utsträckninghanterats inom , och de grundläggan-de riktlinjerna har lagts fast av utrikesutskottet. Menjag menar nog att det är mycket övrigt att önska närdet gäller kvaliteten och innehållet i de här diskussio-nerna. När ordförandeskapet i ministerrådet förbere-der de här mötena är både beslutsunderlag och dag-ordning ofta ganska svajiga. Texterna finns ofta inteöversatta, och de kanske inte heller finns tillgängligaför regeringen då harsammanträde. Här är det alldeles nödvändigt med enuppryckning inom ministerrådet för att den här pro-cessen skall bli meningsfull.Det sades tidigare i debatten att det i riksdagenfinns ett brett parlamentariskt stöd för regeringenspolitik, och det är ju sant. Det är ju skakigare medstödet i den allmänna opinionen. Skulle det ha varitfolkomröstning hade förmodligen ham-nat utanför EU.Man kan ju fundera på vad detta beror på. Jag troratt det till stor del beror på den överbudspolitik ochde ohållbara löften som utställdes före medlemskapet.Vi kan dra oss till minnes hur Socialdemokraterna dåkrävde att , i likhet med och Storbri-tannien, skulle få ett undantag från den ekonomiskaoch monetära unionen. Sedan övergav man den linjen,och det skulle införas särskilda konvergenskrav omsysselsättningen. Därefter kom ett krav på en syssel-sättningsunion, som verkar ha fallit undan. Sedanhar man pratat om ett kapitel i fördraget, och i slutän-dan kanske det blir några meningar i fördraget.Detta upplevs av folk som att de ursprungliga löf-tena inte har kunnat hållas.Anf.