prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — Vi bor i ettfredligt och tryggt land. Krig och ofred finns på andrahåll i vår värld, inte runt våra gränser.När jag tog en skön promenad i detstrålande vintervädret i min vackra hemstad passerade jag Albrektssalen, en samlingssal somför bara någon vecka sedan troligtvis var helt okändför er som bor utanför . Men det är deninte längre. För drygt sedan vrålade 700skinheads och andra nazister och fascister slagord justi Albrektssalen. Mellan väggarna ekade "arisk stat -judehat" och ", ". Albrektssalen iNorrköping blev över känd, och det i ett sam-manhang som väcker avsky.180 poliser var inkallade för att se till att nazist-mötet kunde hållas och att allt gick lugnt till väga.Många har haft synpunkter på polisens agerande.Eventuellt tänkte några, som via sin TV såg nazist-hälsningarna, hakkorsflaggorna och hörde slagorden,på berömda sång som börjar med orden:"Du kanske säger , det är en jävla stad. "Förknippa för all del inte som stadmed vad som hände i Albrektssa-len, utan minns hellre fortsättningen på , där han i nästa rad sjunger: "Då har du aldrig gåttpå stadens ." Det är en hyllningssångtill en fin stad, som under en februarilördag chockadesav skränande nazister med hakkorsflaggor i händerna.Det är nästan ofattbart att vi i svenska städer år1996 får uppleva nazistmöten av detta slag. Vi får interycka på axlarna och invagga oss i tron att det bara ärfråga om en liten, vilsen extremgrupp som njuter avatt provocera. Nej - vi måste reagera starkt.Sverige anses av internationella bedömare vara detland i , vid sidan av , där nazisterär mest aktiva. Det är här, inom våra gränser, somnazister från olika länder planerar och genomför sinanazistmöten. Detta måste stoppas , annars kan detväxa och bli okontrollerbart. Vi har settoch upplevt det förr.Jag vill därför fråga utrikesministern vilka åtgär-der regeringen ämnar vidta för att förhindra sådantsom hände i så att vi slipper få upplevanågot dylikt igen. Finns det några planer eller någratankar?Innan jag tog den där söndagspromenaden hadejag hunnit läsa morgontidningarna. Där fanns någrarubriker som jag vill citera. "IRA-bomb bröt vapenvilan." Det hela illustrera-des med en bild av förödelsen som bomben åstad-kommit i i östra . "Flyktingläger i stängs." Vi ser samma ru-brik i dagens tidning. "Vänsterfolk dödade i . ""Bosnienserber bryter med Nato. "I dagens tidning kan vi läsa bl.a. följande rubriker:"FN nära bankrutt. Budgeten måste bantas efterbudgetunderskott på tre miljarder. ""Höjd beredskap på . "Jag skall återkomma till dessa två rubriker litet se-nare.Som sagt var, bor vi i ett lugnt hörn av vår värld.Men vad framtiden har i sitt sköte vet vi inte; det kanvi enbart spekulera över och förhoppningsvis dra derätta slutsatserna samt försöka genomföra det vi trorkan föra oss in mot en fredlig utveckling. Ty utan fredblir det ingen utveckling. Vi känner alla förtvivlanoch maktlöshet när vi via rubriker och TV-skärmar tardel av krig och förintelse, tortyr och flyktingström-mar, hunger och svält. Men känslan av maktlöshet fårinte förlama oss. Alla goda krafter måste samverkaför en bättre framtid; en bättre värld för kommandegenerationer.Herr talman! Politiken är ofta alltför kortsiktig.Det är nu vi planerar för den värld våra barn ochbarnbarn skall växa upp i och framleva sina liv i. Visom hunnit bli mor- och farföräldrar stannar kanskepå ett speciellt sätt upp inför detta perspektiv.Som exempel tar jag mitt eget barnbarn Alexan-der. Om han blir lika gammal som jag är hartiden runnit i väg . Då har jordens befolk-ning för länge sedan fördubblats, med den takt i be-folkningsökningen vi har . Då skall dubbelt såmånga kunna äta sig mätta - något som vår värld inteklarar av , med dagens befolkningssiffra.Och blir lika gammal som min morskall han skriva när han kvitterar ut sinpension. skall han förhoppningsvis kunnaleva i en fredlig värld, andas frisk luft, äta sig mättoch bada i rent Östersjövatten. Det är detta tidspers-pektiv vi skall ha när vi nu planerar inför framtiden.År 2080 kan tyckas vara ett långt perspektiv, men visätter upp dagordningen nu.Det är därför det är så oroväckande att det inter-nationella solidaritetsarbetet får allt svårare att hävdasig. FN brottas med ekonomiska svårigheter på grundav dålig betalningsmoral bland sina medlemmar, därUSA står i skamvrån med alla sina stora skulder tillFN.Och här hemma i har regeringen frusit bi-ståndsbudgeten . Det innebär, att förvarje år som går sjunker biståndets andel av BNP. ligger det på , dvs. långt från det enpro-centsmål utrikesministern talat om här . Ochvärre blir det . Kanske även dåfår svårigheter att nå upp till de som är FN:skrav på sina medlemmar.Jag vill därför fråga utrikesministern: det intedags att ändra på detta nu och redan i den budget somläggs vända trenden och låta ord blihandling? Då skulle krystade deklarationer om enpro-centsmål inte låta så tomma. I stället skulle solidarite-ten och trovärdigheten öka.Herr talman! Jag gav tidigare exempel på tidnings-rubriker som visar hur människan misslyckas med attleva i fred och harmoni. Är då bilden så mörk somrubrikerna basunerar ut?Nej, det finns naturligtvis hoppingivande teckenockså. Ett sådant är det pågående EU-arbetet ochEU:s utvidgningsmöjligheter för att åstadkomma merav samarbete och mindre av konfrontation. Och ävenhär är det viktigt att vi ser de möjligheter som erbjudsinsatta i ett längre historiskt perspektiv.För inte alltför många utkämpadeöstgötar, västgötar, smålänningar och dalkarlar blodi-ga krig och bataljer med varandra, ända tills de fannatt det var ett dåligt sätt att lösa gemensamma tvisteroch problem. Bättre var att tala med varandra. Såsmåningom blev ett land. Men krigen fortsat-te, nu med våra nordiska grannländer, ända tills vifann att det var bättre att bryta ner gränserna mellanvåra länder för att kunna resa fritt utan pass, studeraoch arbeta hos varandra och umgås och lära av var-andra. Utbyte skapade, och skapar , förståelseoch respekt.Nu har vi gått vidare in i . Vi bryter nergränserna och skapar kontakt på olika plan - ekono-miskt, politiskt och kulturellt - allt i akt och meningatt öka kontakterna och säkra en fredlig utveckling. Vigår vidare med utvidgning av EU öster och söder ut.Baltikums länder liksom länder i Öst- och Centraleu-ropa vill in i gemenskapen.Det är i detta historiska perspektiv vi skall se ut-vecklingen, och det är vi som lever nu som har denhistoriska uppgiften att gå vidare i detta fredsarbete.Det har förvånat mig länge, och det förvånar mig också, att det finns partier som ochMiljöpartiet som inte fullt ut och helhjärtat vill gå in idetta arbete utan i stället är motsträvare.Herr talman! "Regeringen vill göra de närmasteåren till en kraftsamling inom EU-samarbetet för attkunna välkomna nya medlemmar." Så formuleradesig utrikesministern i deklarationen. Det är bra attministern så tydligt markerar denna ambition. Jagnoterar också med tillfredsställelse utrikesministernsöppenhet vad gäller begreppet "vår gemensammasäkerhet". Jag citerar: "Diskussionen om NATO:sutvidgning befinner sig i gränslandet mellan detgamla och det nya sättet att se på säkerhet i ".Ja, så formulerar sig ministern . Men förmindre än var det omöjligt att få gehör föratt denna diskussion skulle kunna få föras i Försvars-beredningen. Och leder NATO fredsstyrkanIFOR i Bosnien, där vi också har svensk medverkan.Förändringen har gått fort, och regeringen har snabbtanpassat sig i efterhand. Varför detta tövande? Varfördenna senfärdighet?Herr talman! Demokratin är det enda styrelseskicksom ger utrymme för den mänskliga skaparkraft somär nödvändig om den fattiga världen skall kunna ut-vecklas. Det är den enda samhällsordning som skän-ker människan värdighet. I ett land som präglas avpolitisk frihet frigörs kraft för sociala förändringaroch ekonomisk utveckling. Demokratin är det endastyrelseskick som ger möjlighet att lösa konfliktermed fredliga medel.Hade det funnits demokratiska traditioner i Rwan-da och skulle miljoner människor sluppit flyoch slaktas. Det var i bägge fallen en oförmåga hoslandets elit att acceptera demokratins yttersta konsek-vens - risken att förlora makten - som ledde till detfruktansvärda blodbad som ägde rum i ochsom fortfarande utgör ett påtagligt hot i i dag.Hade demokrati och mänskliga rättigheter fåttprägla länder som , , , , Nordkoreaosv. - listan kan göras mycket lång - skulle männi-skor från dessa länder inte befinna sig på flykt frånsina hem. Ca 50 miljoner människor är på flyktinom eller utom sina länder därför att deras länderinte är demokratiska och inte respekterar mänskligarättigheter. Bl.a. just därför är demokratiarbetet vårtids största utmaning.Kina är ett land där demokratin ännu inte fått nå-gon chans och ett land från vilket vi får ständiga rap-porter om brott mot mänskliga rättigheter. Många avoss har på våra näthinnor de förskräckliga bildernafrån barnhemmen. ämnar gå till valnu för att i demokratiska val välja sinpresident. hotar med vapenskrammel, ochvi har fått en mycket osäker situation därför att demo-kratiska val skall hållas i . Det är en helt ab-surd situation, kan man tycka.Jag skulle vilja avsluta med en fråga på det temattill utrikesministern. Det skulle vara intressant att hörasvaret. På vilket sätt tänker regeringen markera Sveri-ges stöd för den demokrati som etableras iTaiwan?Anf. 5 ()Herr talman! Fru utrikesminister och ärade åhöra-re och tittare! När debatterar densvenska utrikespolitiken är det ingen lätt uppgift.Världen är så stor, så stor. Ju mer man ser av världenoch ju mer kunskaper och erfarenhet man får, destomer komplicerade blir sambanden och desto svårareär det att se de enkla lösningarna.När vi diskuterar utrikespolitiken kan vivälja att gå tillbaka och granska vad som har skettunder för att i backspegeln kunnabedöma framsteg och bakslag vad gäller demokrati,ekonomisk utveckling och rättvisa. Men vi kan ocksåvälja att se framåt och se vad vi kan göra med vårabegränsade resurser. Jag tror att vi måste göra bå-de-och.När vi diskuterade utrikespolitikenhär i kammaren var världsläget i många avseendenbetydligt dystrare än i dag.Kriget i f.d. är i någon mån avslutat.Vi har ett fredsavtal och en vilja, om än bräcklig, tillförsoning och utveckling i f.d. Jugoslavien.Vi har haft demokratiska val i Palestinaoch installation av president . Valen bedöms avmånga som en stor framgång för demokratin i Palesti-na och i , men också för alla fredsäls-kande folk.Vi har valet i , som många misstänkte varpå väg mot katastrof och blodbad, men som ändåkunde genomföras, och en demokratiskt vald presi-dent har tillträtt.Vi har ett mindre uppmärksammat val i Guatema-la, som kanske inte var lika spektakulärt. Guatemalaär ett av världens fattigaste länder. Majoriteten avlandets befolkning består av fattiga småbrukandeindianer, indigenas, som förtryckts under århundra-den. Förhoppningsvis är den svartaste epoken i lan-dets historia nu passerad, och en demokratisk utveck-ling har påbörjats.IDEA, och valövervak-ning, har kommit i gång med 15 medlemsländer.Det kommer sannolikt också att kunna spela enmycket positiv roll när det gäller att stärka demokra-tiska institutioner och bidra till att länder som saknardemokratisk tradition kan bygga upp detta.Vi har, inte att förglömma, sett slutet på Frankri-kes kärnvapenprov.Vi har som stabiliseras som demokrati.Men vi har en tendens att skönmåla och vilja visaupp de positiva exemplen. Vi vet att våldet fortsätter iSydafrika. Vi vet att bosnienserberna inte accepteratdelar av fredsöverenskommelsen.Jag tror att vi behöver ha dessa positiva exempel,som visar att det faktiskt är möjligt att berg förflyttas.Men det är farligt att blunda och inte vilja se proble-men.Utrikesministern har i sitt anförande inledningsvispekat på hur motsägelsefull utvecklingen i världen är:demokratins framsteg och minskade militärbudgetar åena sidan, de ökade väpnade konflikterna och socialaklyftorna å andra sidan.Jag vill inledningsvis peka på det motsägelsefulla isvensk utrikespolitik. har ett dubbelt ansikte.Å ena sidan är vi mycket aktiva i internationell ned-rustning och har fortfarande ett gott anseende i fattigaländer, men vi har å andra sidan den svenska vape-nexporten, vi har en försvarsminister som far omkringsom en handelsresande i korta varor. Jag undrar: Ärdet detta som är Svriges bidrag till konfliktförebyg-gande insatser? försöker vi sälja JAS-plan tillUngern. Är det just ett högteknologiskt flygvapen somUngern behöver ? Vi har följdleveranser tillIndonesien av vapenmaterial. Vi har en flyktingpolitiksom går ut på att ta så litet ansvar som möjligt och enminister som snarare är en avvisningsminister. Vi harde upprepade kränkningarna av . Vihar ett invandarverk som inte ens vill ta emot dekvotflyktingar som man fått pengar för.Utrikesministern tar upp den viktiga uppgift somvärnandet av mänskliga rättigheter utgör. Men värdetav ett åtagande blir inte särskilt stort när regeringeninte vill konkretisera det mer än vad utrikesministernsade i sitt anförande. Dessutom vet vi att intresset förmänskliga rättigheter i en hel del konkreta fall får ståtillbaka för viktiga handelsintressen. Vi har exempletmed , som andra varit inne på. Man har nuaccepterat tullunionen mellan och EU, trotsatt det är allvarliga och upprepade kränkningar avmänskliga rättigheter i . Exempelvis befinnersig fortfarande i fängelse, liksom mångaandra parlamentariker. Ett annat exempel är ,som accepterats i trots att skälet till attansökan avslogs var . I daghar den konflikten trappats upp.Vad gäller demokrati måste man se både till detformella och till det konkreta innehållet. Formelldemokrati kan utgöra steg på vägen, men det är otill-räckligt. I de öst- och centraleuropeiska länderna, somnu har sluppit kommunismens diktatur, gör kampenför överlevnad, mot maffia och för en bra miljö i dagatt värdet av demokratiska reformer inte är särsklithögt för många invånare.Situationen är liknande i en rad andra länder somPeru, , , , , -listan kan göras lång. Vi kan nämna de olösta konflik-ter i världen som består - ,, , , osv. Merom detta och om kränkningar av de mänskliga rättig-heterna och vad som kan göras kommer senare i BjörnSamuelsons inlägg.Jag måste passa på att fråga vad regeringen göraktivt i dessa frågor. I har man haft förhand-lingar med regeringen och gerillan i . Nuser det ut att man kommer fram till ett fredsfördrag.Man är också mycket aktiv vad gäller kontakter medColombia. Utifrån lyckade förhandlingar i Mellanös-tern har vid upprepade tillfällen ombetts att tanya medlaruppdrag. Många norska kamrater tycker attde inte klarar av att göra mer. Varför har inte Sverigeen mer aktiv roll här?Herr talman! har en hedrande historia avarbete för internationell nedrustning. Vi kan varastolta över att våra föräldrars generation, framför alltkvinnorna, såg till att aldrig skaffade kärnva-pen när frågan var aktuell under 1950- och 1960-talet.De svenska protesterna mot och Frankrikeskärnvapenprov har varit om-fattande. Men det räcker inte med att tala om, somregeringen gör, att det borde kunna nås en överens-kommelse om att totalt avskaffa kärnvapen inom . måste ställa krav på att det görs och attdet görs . måste också agera direkt gente-mot kärnvapenstaterna i - , Frankrikeoch där ju utrikesministern var på be-sök.Det finns inslag i regeringens arbete som överras-kar. Vid ett seminarium vid tog utrikesministern upp frågan om en kärn-vapenfri zon i och menade att den var föråld-rad. Hur då föråldrad? Visst är det möjligt att fortfa-rande driva både detta krav i vårt närområde ochkravet på provstoppsavtal, som är lika väsentligt.Utrikesmninistern talar om insatser förett internationellt totalförbud mot antipersonella mi-nor. ger betydande bidrag till minröjning.Men inte ett ord nämner hon om de svenska minorsom fortfarande finns kvar inom svenska försvaret. Vivet att Försvarsdepartementet har att utreda frågan. Vihar upprepade gånger frågat när den utredningenkommer. I den här frågan måste ändå försvarsminis-tern och utrikesministern ha en gemensam hållning.För vår trovärdighets skull måste den hållningen varaatt avskaffa svenska minor i det svenskaförsvaret.Utrikesministern talar om legitimiteten och beho-vet av militär säkerhet. Under århundraden tycksvärlden ha styrts utifrån det klassiska romerska ut-trycket: Si vis pacem para bellum, dvs. att om du villha fred förbered för krig. Men jag tror att det är dagsatt i stället gå efter mottot: Om du vill ha fred förbe-red för fred.Herr talman! Utrikesministern tar upp frågan omNATO:s positiva betydelse och hur NATO ser ut . När det gäller säkerhetspolitiken och NATOhåller regeringen uppenbarligen frågan om ett svensktmedlemskap öppen. uttalade vidkonferensen och Försvar i att man intevisste något om framtiden. Nej, det gör ju ingen, mendet blir väldigt märkliga signaler från regeringen närman talar om att den frågan kan vara öppen . Där tycker jag att det är angeläget att under-stryka det svenska folkets inställning till NATO. Denär väldigt entydig och finns redovisad i bl.a en debat-tartikel i i går. En överväldigande delav svenska folket vill inte att vi blir medlemmar iNATO och vill att förblir neutralt och allians-fritt.Herr talman! Frågan om och Europeiskaunionen är av central betydelse. Utrikesministernhävdar att motorn i arbetet för den gemensammasäkerheten är Europeiska unionen och utvidgningenösterut. har accepterat folkomröst-ningsresultatet och ett svenskt medlemskap i . Viär inställda på att på alla sätt bidra till att göra EU merdemokratiskt och mer öppet, på att satsa på det mel-lanstatliga samarbetet, öka jämställdheten på en radområden. Det är inte så som inne på, att vi saboterar arbetet inom EU. Men vikräver också i demokratins namn att en utträdespra-graf utarbetas inom EU. Vi hävdar att eventuellabeslut om att delta som medlem i VEU eller EMUmåste föregås av folkomröstningar. Vi skall inte ha , den återkommer vi till dåvi skall definiera svenska ställningstaganden införregeringskonferensen. kommer in påEU- och handelsfrågor senare i debatten.Jag vill för del ändå försäkra att vivisst kan se fördelar med en gemensam säkerhet ochmed en utvidgad europeisk union. Men vi menar attbara de länder som uppfyller demokratiska krav skallkunna bli medlemmar. Jag måste understryka en sak:Utrikesministern talar väldigt positivt om EU-medlemskapet. Men varifrån kommer övertron på ochövervärderingen av EU, med instämmande i och ettytterligare höjande av kören av ,och ? Allasäger att östutvidgningen är den viktigaste fråganframöver, men det går faktiskt inte ihop med projektetmed en monetär union. Jag tror att det inför rege-ringskonferensen vore väldigt betydelsefullt om rege-ringen klargjorde att det inte är aktuellt med ettsvenskt medlemskap i en eventuell monetär union.Vi är helt överens om att satsningen på återupp-byggnad i f.d. är angelägen. Det måsteockså understrykas att det är ett långsiktigt engage-mang och att en eventuellt förlängd medverkan iIFOR måste vara möjlig från svensk sida. Jag tyckerockså att måste agera för att upphävandet avvapenembargot, som enligt turordningen kan bli ak-tuellt , inte blir möjligt. Det vore önskvärt.Östersjösamarbetet och det nordiska samarbetet ärandra viktiga frågor. De frågorna kommer MaggiMikaelsson att ta upp.FN-frågorna, som utrikesministern var inne på,kommer jag att ta upp i mitt andra anförande senare.Vad så gäller biståndet vill jag säga att regeringenhar föreslagit och har beslutat genomföra enfrysning. upprepar att biståndetskall återgå till en enprocentsnivå när så är möjligt.Ja, vi har hört det ett flertal gånger. Det som för-vånar mig är att inför den socialdemo-kratiska partikongressen i vår har gått ut och talat omhur det skall bli möjligt att höja arbetslöshetsförsäk-ringen. Vi skall kunna höja sjukförsäkring osv. Men var har vi enprocentsmålet? Vi har intehört ett ord om det. Det har inte givits några löften tillpartikongressen. Detta borde väl ändå vara möjligt?Så, herr talman, till frågan om utvecklingen i söd-ra . Det är framför allt där vi måste satsa vårtbistånd - på den fattigaste kontinenten.Jag tror också att det är viktigt att diskutera fattig-domsaspekterna inom biståndet. Har världen blivitmer rättvis? Har fattigdomen ökat eller minskat?Det finns en utmärkt och mycket pedagogisk skriftav om detta som bl.a. lyfter framdet faktum att man bara behöver gå till en undersök-ning av elvaåriga barn i för att inse att dessabarn har helt klart för sig att skulden inte ligger på defattiga själva utan att problemet har strukturella orsa-ker: analfabetism, sjukdomar och utsugning.Herr talman! Utrikesministernbörjar och slutar sitt anförande med kraven på globaltperspektiv. Jag instämmer i detta. De globala hoten iform av kärnvapen, miljöfaror och flyktingströmmarkräver ett globalt svar med en global strategi.Elisabet , som är en ansedd teolog och freds-forskare - inte helt okänd i andra frågor - har skriviten doktorsavhandling om behovet av en global etik.Världen är stor. Världen är motsägelsefull. Därför krävs en sådan global etik. Denmåste utformas utifrån uppfattningen om alla männi-skors lika värde. internationella engagemangför fred, frihet och rättvisa måste hänga ihop med hurvi faktiskt agerar i praktiken vad gäller handelshinder,asylpolitik eller vapenexport. Den svenska utrikes-och säkerhetspolitiken får inte bestå av en generösvapenexport, osolidarisk biståndspolitik och restriktivflyktingpolitik. Den svenska utrikespolitiken måstebestå - det är vad och större delen avsvenska folket också vill - av en restriktiv vapenex-port, solidarisk biståndspolitik och generös flykting-politik.(Applåder)Anf. 6 ()Herr talman! Det finns mycket i utrikesministernstal som man gärna instämmer i. Inledningen om attSveriges internationella engagemang utgår från soli-daritet och humanism är en härlig programförklaring.Däremot har vi som bekant andra åsikter vad gällerEU och de ekonomiska fördelar EU givit oss underåret, liksom våra möjligheter att påverka och föränd-ra. Vi tror inte heller att man måste vara medlem iunionen för att ha ett gott och givande samarbete medandra länder. Men vi skall snart ha en EU-debatt här ikammaren, så jag går inte in på det här och nu.Jag går i stället över till fem-punktsprogram om internationell solidaritet.På en enda jord med begränsade resurser är vi allaberoende av varandra. Ansvaret för tillståndet i värl-den är gemensamt. Vi anser att jordens människorskall tillgodose sina grundläggande mänskliga behov- både de materiella och icke-materiella - att männi-skors tillit till egna initiativ, egen förmåga och egnaresurser skall vara drivkraften för samhällsutveckling-en, att jordens länder skall få möjlighet att styra sinutveckling på demokratiskt sätt och utifrån sina egnabehov, villkor och förutsättningar, att nuvarande oba-lans i människors tillgång till jordens resurser skalljämnas ut både inom och mellan länder samt att allutveckling skall utgå från jordens livsbetingelser ochutformas så att den är miljömässigt och socialt håll-bar.Vi menar också att FN är den organisation somkan ta in allt detta inom sitt verksamhetsfält. Närföregångaren till FN bildades - -gällde det fred. Det blev ett slags kollektiv säkerhets-institution där möten och samarbeten på alla områdenskulle stärka förtroendet medlemmar emellan så attkrig blev en omöjlighet. Tanken var också att depengar man använt till upprustning skulle användastill andra ändamål, allt för att minska spänning ochmisstro länderna emellan.Verkligheten blev en annan. När andra världskri-get bröt ut upplöstes NF. Men drömmen om envärldsfred försvann inte. Samma idéer om fred ochsamarbete fortsatte in i en ny organisation - FN - somstartade sin verksamhet efter krigsslutet 1946.Nu har FN stora ekonomiska problem. Vi har settrubrikerna i tidningarna: Konkurs hotar skuldsatt FN.FN:s medlemsstater som inte betalat sin avgift ärskyldiga tillsammans, och det ärhalva FN:s verksamhetsbudget. Det är inte konstigt attFN inte klarar av alla sina uppgifter.FN fyllde och behöver förändrasoch reformeras.