prot · GK0934 · 1996-11-27 00:00:00 — Skulle man uppdatera listan enligt dekriterier som finns , skulle listan ta upp de flestaav våra vanligaste sjukdomstillstånd, som t.ex. allaförekommande reumatiska sjukdomar. Vi anser att detinte är ekonomiskt möjligt att genomföra ett sådantförslag.Merkostnadsutredningens förslag om en begrän-sad utökning av den fria listan kostnadsberäknades till11-15 miljoner kronor. En betydande utökning somskulle vara rättvis och logisk skulle medföra mycketstora kostnadsökningar, vilka sedan kanske måste tasigen på något annat område inom sjukvården.I och med landstingens övertagande av läkemedel-skostnaderna finns det stora möjligheter att i ställetgenomföra vårdprogram för olika sjukdomsgrupper,som föreslås för diabetikerna. Ett sådant vårdpro-gram kan omfatta olika typer av behandling och, omman finner det befogat, även fria läkemedel, som nuföreslås för diabetiker. HSU 2000 har i sitt delbetän-kande Reform på recept pekat på en annan grupp somäven anser vara viktig och som snarastockså bör omfattas av vårdprogram, nämligen patien-ter med allvarliga psykiska sjukdomar.På några få platser i landet finns redan sådanavårdprogram, som även omfattar fria läkarbesök iöppen vård och fria mediciner. Patienter med svårapsykiska sjukdomar är ofta inte benägna att sökaläkare eller ta mediciner och ännu mindre att betalaför detta. Framsynta landsting, med hela kostnads-ansvaret, inser att det innebär en bättre vård ochminskade kostnader om man inför sådana vårdpro-gram.Fru talman! Vad gäller Apoteksbolagets framtidaroll anser vi att den utredning som regeringen har föravsikt att tillsätta även skall behandla Apoteksbola-gets övriga uppgifter, som t.ex. att i samarbete medprimärvården lära ut egenvård. Vi anser också attutredningen bör omfatta alternativet en privatiseringav Apoteksbolaget.Beträffande förslaget om nytt receptregister anservi inte att personnummer skall användas för att Apo-teksbolaget skall kunna debitera landstingen för kost-nader för läkemedelsförmånen. Det räcker med upp-gift om födelsedatum och uppgift om betalnings-ansvarigt landsting genom att postnumret anges.Enligt regeringens förslag skall registret dessutomha andra ändamål som inte har samband med hög-kostnadsskyddet. Vi anser att de uppgifterna är såskilda från högkostnadsskyddet att de uppgifter sombehövs inte skall finnas i samma register. Inga uppgif-ter som kan hänföras till enskild person skall enligtvår uppfattning finnas i detta register. Vi anser inteheller att ett bolag, , skall anförtrosuppgiften att ansvara för ett offentligt register.Regeringen har också föreslagit att registret skulleinnehålla mycket mer som skulle tahand om, t.ex. olika uppgifter om medicinsk uppfölj-ning. För detta ändamål skall enligt regeringens för-slag uppgifter inhämtas. De uppgifterna skall de en-skilda personerna ha lämnat samtycke till. Det kan blifråga om mycket integritetskänsliga uppgifter. Detställer enligt mening mycket höga kravpå hur patienten skall informeras om registreringenoch hur samtycke skall lämnas. I propositionen fram-går inte hur det skall ske. Vi anser därför att regering-en måste återkomma med ett nytt förslag där registretdelas upp på det sätt som vi har föreslagit, och viavstyrker därför det förslag till receptregister som nuföreligger.Fru talman! Jag biträder naturligtvis Folkpartietssamtliga reservationer, men för tids vinnande yrkarjag här bifall bara till reservationerna 8 avseendemom. 6 och reservation 22 avseende mom. 22.Anf. 32 ():Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna8 och 9. Detta förslag är till bra. Det innehålleren skönhetsfläck, och det innehåller en skamfläck. Jagtänker börja med det som är bra i förslaget, nämligenatt man här försöker att få kontroll på de ökade läke-medelskostnaderna.Den stora förändringen och kommande besparing-en ligger i att ansvaret och intäkter och kostnaderläggs i en hand, nämligen . Med det gamlasystemet, dvs. det vi har , försvinner mycketpengar genom att ingen part har något egentligt kost-nadsansvar, varken staten, landsting, patient ellerförskrivare. En tredje part administrerar - försäk-ringskassan. En fjärde inkasserar - Apoteksbolaget.En femte part gör vinsterna - läkemedelsindustrin.Att nu får ett direkt kostnadsansvarkommer att innebära en skärpt kostnadskontroll i allaled, eftersom man får ett starkt egenintresse av enrationell läkemedelshantering. Hur stor den bespa-ringen blir är inte kostnadsberäknat. Personligen trorjag att den bli större än det ursprungliga sparbetingetpå 1 miljard.Som ett instrument för att genomföra omstruktu-reringen kommer läkemedelskommittéerna att få enavgörande roll. Vi har från sida imånga år krävt en förstärkning utav dessa, bl.a. medmotivet att bilda en objektiv motvikt till läkemedels-bolagen och deras många kolportörer. Den delen är enstark framgång för den politik som vi har föreslagit.Tanken är att det skall bildas minst en kommitté ivarje landsting som är brett sammansatt och somlandstingen skall betala. Det tycker vi att de gärnaborde göra, eftersom de har ett stort egenintresse avväl fungerande kommittéer.Jag vill nu tala om de allvarligare bitarna. Först tillskönhetsfläcken och det förslag som är framlagt omett delat högkostnadsskydd om till läkare och1 till mediciner. Jag var själv med i utredning-en HSU 2000, och flera här var också med. Vi ladefram ett förslag om ett delat högkostnadsskydd om1 för läkarbesök och för läkemedeloch mediciner.Det förslaget är rätt så noga analyserat och genom-tänkt. Vi hade många möten där vi diskuterade hur detskulle se ut. av remissinstanserna tyckeratt det är ett vettigt och bra förslag. Det finns ett väl-digt starkt stöd för det. Det finns ingen som föreslåratt vi skall återgå till det gamla systemet med 1 800 kroch ett samlat högkostnadsskydd. Det blir inte billiga-re, utan det är i praktiken dyrare.Det finns ingen remissinstans som har stött rege-ringens förslag. Det märkliga är att det inte finnsnågra medicinska motiv till eller några sociala aspek-ter på regeringens förslag, utan det är ett finansielltförslag för att få plus och minus att gå ihop. Det ärinte genomtänkt för . Jag tycker att vi bordeha avstyrkt förslaget på principiella grunder. Det gerheller inte mycket mer pengar än HSU:s ursprungligaförslag.Jag lämnar den delen och går över till det jag an-ser vara en skamfläck. har argu-menterat ganska utförligt för varför man vill ta bortden fria listan. Jag tolkar det i vissa stycken som enreträtt, och det är bra. Vi hade en rätt så stor demonst-ration här utanför i går. Jag lyssnade påTeresia, vars efternamn jag har glömt. Hon sade unge-fär så här: Det finns inget hjärta eller humanitet ipolitiken längre. Att man vill ta bort den fria listananser jag är ett uttryck för det.Det är alldeles riktigt som sa-de. Den fria listan tillkom under GunnarSträngs tid som socialminister, vilket kan vara intres-sant att veta. Jag har läst igenom protokollet från detmötet. Man märker vilken skillnad i tidsanda det är.Det var humanitetens tanke och godhetsprincipen somvar bärande när man införde den fria listan. Motivetvar att de utslitna grupperna med kroniska sjukdomarsom haft det svårt i livet skulle få en liten lättnad. Iungefär samma veva genomförde man också denallmänna sjukförsäkringen. Den låg då på en väldigtlåg nivå, och jag tror att det var . Mendet var reformpolitikens årtionde.Ingen kan inbilla mig att vi nu efteråt harblivit så mycket fattigare att vi inte skulle ha råd attbehålla denna reform. Det skall till mycket innan manriver upp en så grundläggande reform. Man bör ocksåställa sig frågan vilka systemfel i ekonomin och itänkandet som gör att man - trots enflerdubbling av produktion och produktivitet ochskapande av allt större samhälleliga överskott ochmateriellt överflöd - tvingar in de allra svagaste ochmest utsatta grupperna i en allomfattande besparings-hysteri.Vår principiella ståndpunkt framgår av den motionvi väckte under den allmänna motionstiden . Vianser att principen om de fria läkemedlen handlar omsolidaritet. Alla skall solidariskt över skattsedeln delapå kostnaderna för de kroniskt sjukas behov av bl.a.livsnödvändiga mediciner. Det är så vi tolkar beslutetfrån om de kostnadsfria läkemedlen, och riksda-gens uttalande att de vedertagna principerna för kost-nadsfria läkemedel skall stå fast.Den fria listan är ett uttryck för ett synsätt som ut-går från att samhället skall upprätthålla rättvisa mellanmänniskor med funktionshinder och de icke funk-tionshindrade. Det är ett synsätt som t.ex. ger uttryck för. Enligt min mening ärskälen för att förkasta den fria listan alltför svaga.För det första handlar det om prestigeskäl. Mångainom utredningen har ifrågasatt den fria listan påungefär samma grunder som gjor-de tidigare här. Det skulle alltså uppfattas som entriumf om den fria listan försvann. Jag menar att detinte kan vara något acceptabelt skäl.För det andra säger man att man vill öka kost-nadsmedvetenheten. Jag anser att det är väldigt tvek-samt om svårt sjuka personer, kanske med svårasmärtor, kan förväntas mobilisera någon energi på atthålla koll på kostnaderna. Snarare kanske man tillförett påfrestande irritationsmoment. Som jämförelse kanjag nämna att läkemedlen inom den slutna vården avtradition är fria för patienten. Skälen till det är unge-fär motsvarande - att man inte skall irritera patienter-na med en massa kvitton och betalningar osv.För det tredje gäller det besparingsskälet. Det ärtveksamt om det egentligen finns någon större bespa-ring att göra på detta område. De flesta av dessa pati-enter kommer ändå att slå i högkostnadstaket eftersomde ofta har andra sjukdomar också. I många fall kandet vara rationellt, och väl förenligt med modernläkemedelsterapi att tillhandahålla fria läkemedel.Kommitténs förslag på diabetesområdet kan innebäraett genombrott och ett nytt tänkande som också går attöverföra på andra diagnosgrupper.För det fjärde finns rättviseskälet, som man kallardet. Alla skall vara med och bidra till sanering avrikets finanser. Detta är det trubbigaste skälet av alla.De grupper som kommer att drabbas av borttagandetav den fria listan hör nämligen nästan undantagslösttill dem som redan fått ta de största stötarna. Det kanfinnas orsak att påminna om att det redan finns mångapå arbetsmarknaden som även fortsättningsvis kom-mer att ha fria läkemedel. T.ex. har många inom stat-lig förvaltning fria läkemedel som arbetsförmån, ochäven på den privata arbetsmarknaden finns arbetsgi-vare som håller med denna förmån.För det femte har vi det medicinska skälet. Mansäger att dessa läkemedel är omoderna osv., och attdet är svårt och jobbigt att hålla reda på de olikagrupperna. Därför har inte heller listan revideratssedan 1984. Men fria läkemedel kan faktiskt vara brai vissa situationer. Intill dess att man har gått igenomlistan vill behålla den för att skapa ettomvandlingstryck på landstingen och professionen såatt de gör en översyn av diagnosgrupperna. De börkontrollera fall efter fall och utmönstra de fall därdetta inte passar, men i vissa fall behålla de fria läke-medlen. Intill dess finns det inga skäl för att ta bortlistan.Avslutningsvis anser jag att besparingspendeln isamhället har slagit för långt när man av något slagsförment rättviseskäl ger sig på de mest utsatta grup-pernas små förmåner. Frågan var smärtgränsen i ned-skärningarna går har ställts . Enligt minmening går den här.Anf. 33 () re-plik:Fru talman! menar att vi i Folk-partiet har inlett en reträtt när det gäller de fria läke-medlen. Det har vi inte gjort, utan vi står fortfarandebakom det som sades i HSU 2000 om upprättandet avvårdprogram. I propositionen sägs också att regering-en vill att man skall fortsätta med vårdprogrammen.Jag har litet svårt att förstå argu-mentering för den fria listan. Jag har svårt att se var-för en patient som har ulcerös kolit, en tarmsjukdom,och får fria läkemedel skulle tillhöra en svaggrupp medan patienter med Crohns sjukdom, som kanfå besvär från mag- och tarmkanalen, skall betala sinamediciner. Varför skall en del patienter med en visscancerdiagnos ha fria mediciner och andra inte? Var-för är cancerpatientsgrupperna olika svaga? Kan StigSandström svara på det? Finns det verkligen en rättvi-sa? Slår man vakt om svaga grupper genom att hakvar den fria listan? Vi i tror inte det.Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag sade i mitt anförande att vi vill haen översyn av den fria listan. Vi är medvetna om attdet finns vissa sjukdomar där det kan vara befogat attta bort denna förmån. Jag har litet svårt att motiveravarför t.ex. giktpatienter skall ha fria mediciner närreumatiker inte har det. Detta är ändå bara en liten bitav det hela. Det viktiga är att man nu gör en översynoch en genomgång av den fria listan. Man skall intestirra sig blind på att det finns en och annan litenskillnad mellan olika sjukdomsgrupper.Det sociala skälet är också viktigt här. Det finnsingen annan grupp som drabbas så hårt av läkeme-delsförändringen som just denna. De får en ökning avsina kostnader med i ett enda slag. Ingenannan grupp drabbas lika hårt - inte någon. Manborde åtminstone ha sett efter om det kunde finnas enövergångslösning innan man fattar ett sådant här be-slut. De sociala skälen har ju inte blivit mindre av allade besparingar som har genomförts på alla andraområden. Detta är ju bara någonting som kommer tillovanpå allting annat.Anf. 35 () re-plik:Fru talman! talar om sociala skäl.Han anser att det finns sociala skäl för betydligt flersjukdomsgrupper att tillhöra den fria listan. Som jagsade i mitt anförande skulle det vara jätteskönt om vikunde säga att alla kroniska sjukdomar skall få friamediciner. Men var gör vi då besparingen? Är StigSandström beredd att ta pengar någon annanstans isjukvården för att betala en fri lista? I och för sigsäger han ju nu att det mesta av den skall bort. Even-tuellt skall någonting vara kvar, men han säger att detmesta skall bort efter en genomgång.Anf. 36 () replik:Fru talman! Denna besparing är en droppe i havetjämfört med den andra besparingen, som jag ocksåsade inledningsvis. Den besparingen ligger på runt 1miljard kronor, och den kan bli större om landstingenkan hantera detta på ett bra sätt. När det gäller denfria listan kan det handla om högst 50 miljoner kro-nor, skulle jag tro. Det är min kostnadsberäkning.Utredningen har inte ens bemödat sig om att räknaut vad det kostar att behålla den fria listan. Det visarhur liten den besparingen i själva verket är. Här är deti stället prestigeskäl som råder. Jag hävdar fortfarandeatt det inte finns någon annan grupp som drabbas såhårt av läkemedelsreformen som den vi tar bort denfria listan för. Jag tror inte att kanpåstå något annat.Anf. 37 ():Fru talman! Förändringarna i läkemedelsförsörj-ningen och läkemedelsförmånerna har skapat bådeoro och debatt. Så sent som i går fick jag ett antalbrev med vädjan om att inte skall säga jatill de föreslagna förändringarna. Tyvärr vet inte des-sa brevskrivare att besluten i princip redan är fattade ioch med att ärendena justeras i utskotten.De övriga partierna har säkert fått liknande brev,kanske samma brev t.o.m. Det är brev som åtminstonejag önskar att jag hade fått redan innan jag skrev minamotioner. Jag skulle nämligen gärna vilja ha haft medett yrkande med krav på fria läkemedel åtminstone förden grupp patienter som tvångsmedicineras. Jagtänker på vissa psykiska sjukdomar. Jag skulle ocksåvilja ha haft med ett yrkande om att de som uppnårhögkostnadsskyddet nu skall få ta medsig skyddet in på det nya året och i det nya systemet.Miljöpartiets förstahandsyrkande är ett avslag påpropositionen i dess helhet.Vi anser att regeringen bör återkomma med ettnytt förslag till läkemedelsförmåner, ett förslag sompräglas av solidaritet med dem som har stora ochlivslånga behov av läkemedel, hjälpmedel och för-brukningsartiklar.Vi saknar också en tydlig konsekvensbeskrivning ipropositionen som visar hur de svaga grupperna isamhället påverkas ekonomiskt och socialt av deförslagna förändringarna. Eftersom förändringarna ärsparförslag, är det ju någon som skall betala. Som viser det blir det de svaga grupperna som redan tidigarehar det ekonomiskt besvärligt som åter kommer attdrabbas.I dag betalar en kund som mest för det dy-raste läkemedlet och för ytterligare läkemedel.Efter årsskiftet blir det åtskilligt dyrare för många. Attdet ges möjlighet att dela upp kostnaderna underlättar, men gör inte totalkostnadenlägre. För alla dem som lever underknapphetens stjärna och tillhör de få procentsom köper läkemedel för stora summor ellersom måste börja betala för sina hjälpmedel eller för-brukningsartiklar kommer förändringen att bli märk-bar. Många kommer för alltid att ha en månadsavbe-talning till Apoteksbolaget.Nu finns det en överenskommelse att läkeme-delskunderna skall få dela upp läkemedelskostnadernaså att de inte behöver betala mer än i månaden.Det är bra att den möjligheten ges, annars hade detskapats en mycket besvärlig situation för många. Menför oss i räcker det inte med en överens-kommelse. Vi anser att rätten att få dela upp betal-ningen av läkemedel borde funnits med i lagtexten.Det hade gett en större tyngd åt rätten att dela upp denhär kostnaden.Vi har samma uppfattning som ochVänsterpartiet att högkostnadsskyddet skulle varit1 för läkemedel och för läkarvård.Fru talman! Vi delar regeringens synpunkt att dens.k. fria listan är otidsenlig som den nu ser ut. Meninnan regeringen föreslog de förändringar som vi nudebatterar borde den ha satt sig ned med handikapp-och patienföreningarna och försökt hitta andra lös-ningar. Det har kommit signaler om att handikappfö-reningarna vill och kan visa på alternativa bespa-ringsmöjligheter.Vi delar Neurologiskt handikappades riksförbundsåsikter om förbrukningsartiklar och vissa hjälpmedeloch ställer oss frågande till varför regeringen behand-lar människor som lider av inkontinens, diabetes ellersom behöver stomihjälpmedel olika. Här har rege-ringen tappat bort solidariteten. Den goda tanken omvård på lika villkor saknas. Varför särbehandlas vis-sa? Man kan ju inte mer än komma upp i högkost-nadstaket, vare sig man har den ena eller andra sjuk-domen.På tal om särbehandlingar, tycker jag det kännsbesvärande att vi beslutsfattare behåller våra friamediciner trots att vi tar bort den förmånen för kro-niskt sjuka. När de fria medicinerna infördes för ossriksdagsledamöter röstade och Folkpar-tiet mot förslaget. hade det varit skönt om vi avrättviseskäl kunnat avskaffa våra egna fria läkemedel.Fru talman! De föreslagna läkemedelskommittéer-na kommer med all säkerhet att fylla en viktig uppgifti en förändrad läkemedelshantering. Men vi anser attdet är viktigt att kommittéerna är fristående frånlandstingen. Det är viktigt att de uppfattas som obero-ende och objektiva, eftersom de även kommer att haen granskande roll.Fru talman! I det här betänkandet finns det ävenmed en miljöpartimotion om förbättrad läkemedels-användning. Motionen bygger på en idé med läkeme-delsprofiler som framförts av Farmacevtförbundet.Idén går ut på att man genom ett avtal mellan statenoch Apoteksbolaget inför en möjlighet att erbjudaapotekets kunder en frivillig anslutning till en läke-medelsprofil.Läkemedelsprofilen innebär att man på ett smartcard som kunden själv förfogar över lagrar informa-tion om kunden som är viktig att känna till vid kun-dens läkemedelsköp och läkemedelsanvändning. Detblir t.ex. lättare att upptäcka om kunden har ett ellerflera läkemedel som negativt påverkar varandra ochsom kanske är utskrivna av olika läkare. Det blirlättare att upptäcka över- eller undermedicinering.Risken för läkemedelsförgiftning minskar. Onödigabiverkningar kan undvikas, och man får en bättreuppföljning av läkemedelsanvändningen.Vi är övertygade om att idén med en läkeme-delsprofil är ett förslag som gynnar hälsan och liv-skvaliteten som samhället sparar en delpengar, speciellt med tanke på att det finns under-sökningar som visar att av vårdplatserna inomden slutna vården upptas av patienter som felmedici-nerats. Detta är ett förslag som bygger på frivillighetoch som kan komma att betyda mycket för folkhälsan.Även om vi inte får något stöd för det här förslaget , hoppas jag att vi i alla fall har sått ett frö somkommer att gro inom en snar framtid.Fru talman! Vi har även lagt fram ett förslag omett bättre samarbete mellan läkare och apotek. I dagsätter tyvärr den rådande lagstiftningen stopp för ettviktigt och nödvändigt samarbete. Två yrkesgruppersom arbetar med samma patient och styrs av sammalag om tystnadsplikt får inte tala med varandra ompatienten om de inte har patientens samtycke. Apote-ket har t.ex. inte rätt att meddela läkaren om de miss-tänker att en patient går runt till flera olika läkare ochskaffar recept på beroendeframkallande läkemedel.Fru talman! Vi ser det som en självklarhet att detmed hänsyn till patienten och samhällsekonomin skallfinnas ett närmare samarbete mellan läkare och apo-tekspersonal. Tystnadsplikten bör vara till för atthindra spridning av känslig information till obehöriga,inte till att bakbinda två yrkesgrupper som tillsam-mans arbetar för patientens bästa. Därför vill vi ha enförändring i lagstiftningen när det gäller tystnadsplik-ten så att samarbetet mellan läkare och apotek kanförenklas.I vissa fall är personal med tystnadsplikt skyldigaatt rapportera vissa händelser till annan myndighet.Därför ser vi det som naturligt att det skall finnas enskyldighet för apotekspersonal och läkare att informe-ra varandra när det är uppenbart att en patient t.ex.skaffat recept för beroendeframkallande läkemedelhos flera olika läkare eller i vissa situationer där detfinns anledning att befara att läkemedelssammansätt-ningen kan orsaka ohälsa hos patienten.Fru talman! Vi står bakom samtliga Miljöpartietsreservationer samt övriga reservationer som jag ställtmig bakom i utskottet. Men jag nöjer mig med attyrka bifall till reservation 2 och 24.Anf. 38 ():Fru talman! debatterar vi ännu en fråga somär av avgörande betydelse för många människor. Änen gång har regeringen föreslagit besparingar somdrabbar de mest utsatta, dvs. sjuka människor som harett stort behov av läkare och mediciner. Vi kristde-mokrater anser att det är djupt beklagligt att de män-niskor som redan har det svårt skall få det ännu svåra-re. Vi är inne på fel väg om vi tror att vi kan föraSverige ur den ekonomiska krisen genom att läggatyngre bördor på de redan utsatta. Det är inte genomatt försämra villkoren för de sämst ställda som vi skallsanera statens finanser. Det är inte kroniskt sjuka, demed störst vårdbehov, som skall betala priset för demisstag som gjorts . Den nu sittanderegeringen säger ofta: Alla måste vara med och spara!Vi kristdemokrater säger: Alla kan inte spara!Därför har vi yrkat avslag på denna proposition!Vi tycker inte att det är solidarisk sjukvårdspolitik atthöja högkostnadsskyddet, att ta bort den s.k. frialistan och att avstå från att föreslå övergångsregler såatt människor inte behöver drabbas alltför hårt.Fru talman! När det gäller högkostnadsskyddet äräven den nuvarande summan på för hög förmånga människor. finns det människorsom inte har råd att hämta ut sin medicin. Jag harsjälv träffat patienter som frågar: Vilken av de härmedicinerna är det viktigast att jag tar? Jag har interåd med alla.Att inte ta den medicin som man har blivit ordine-rad av sin läkare kan få ödesdigra konsekvenser. säger att det skrivs ut för mycket medicin. Det ären allvarlig kritik. Den riktas kanske främst i så fallmot läkarkollegiet. Men om man har synpunkter på enläkares bedömning får man ta det i en annan ordning.Jag tycker man skall tänka sig för. Själv har jag stortilltro till den kompetens, kunskap och erfarenhet somsvenska läkare har.Regeringen föreslår även att den s.k. fria listanskall tas bort för alla patientgrupper utom för diabeti-ker. Förslaget innebär att många människor med kro-niskt svåra sjukdomar, där medicinen och behand-lingen faktiskt är avgörande för deras liv, kommer attfå betala sina mediciner.