prot · GJ0964 · 1996-03-06 00:00:00 — Då skulle kanske argumentensom han använder bli annorlunda och den bild somhan ger här bli något mer mångfacetterad.Jag har också utomordentligt svårt att se hur ex-empelvis folkhälsoarbete, som enligt moderaternasförslag skall finansieras via en sjukvårdsförsäkring, ien sådan konkurrens skulle ha några som helst möj-ligheter att få några resurser.Ett försäkringssystem måste leva med vissa eko-nomiska restriktioner. Den trollformel som LeifCarlson uttalade i sitt anförande, nämligen att enförsäkringslösning ger en långsiktigt trygg finansie-ring av sjukvården, är ju inte mycket mer än entrollformel om man inte talar om hur mycket resur-ser, oavsett hur pengarna tas in, som man i realitetenvill ge till den här viktiga samhällssektorn.Eller är det så som ni skriver i er reservation:"Ett ökat inslag av avgiftsfinansiering garanterarenligt utskottet en god kostnadskontroll"? Det kan-ske är den delen av sjukvårdens finansiering som är en rännil som i den moderata världen skall blien å eller en bäck - vad vet jag?All erfarenhet talar för att det inte minst i eko-nomiskt kärva tider finns anledning att slå vakt omen solidarisk, skattefinansierad och rättvist fördeladsjukvård. Det är glädjande att en klar majoritet avriksdagens partier vill göra detta. Vi väntar nu allapå HSU 2000:s bedömningar när det gäller häl-so- och sjukvårdens framtida resursbehov. Den de-mografiska utvecklingen och den medicinsk-tekniskautvecklingen kommer att ställa hälso- och sjukvårdeninför nya utmaningar. För min del tror jag att sjuk-vården är av den karaktären att det alltid kommer attfinnas ekonomiska påfrestningar när det gäller attklara sjukvården i ett samhälle.Till och vill jag sägaatt det på intet sätt är så att vi socialdemokrater villdriva vården mot ett moderat försäkringssystem. Detskall vara entydigt uttalat, tycker jag.Ett ofta återkommande konstaterande vid inter-nationella jämförelser är att den svenska sjukvårdenhåller en jämn kvalitet. Trots det är det viktigt attverksamhetsuppföljning och kvalitetssäkring bliretablerade inslag i den svenska sjukvården så att viäven framgent kan slå vakt om den kvaliteten i densvenska sjukvården.Flera motionsyrkanden rör folkhälsofrågor. Detär ett område där det finns anledning att både glädjasoch oroas. Det finns anledning att glädjas därför attdet för många befolkningsgrupper kan konstateras enfortsatt förbättrad folkhälsa långt upp i levnadsåren.Men det finns också anledning att oroas därför atten del grupper inte på samma sätt får del av dennaförbättring. Det gäller exempelvis invandrare, arbets-lösa och lågutbildade kvinnor. Inte minst mot bak-grund av dagens höga arbetslöshet finns det anled-ning till oro över de folkhälsokonsekvenser av dettasom vi troligen kommer att se först om ett antal år.Därför kan vi med tillfredsställelse konstatera attregeringen låtit utarbeta kommittédirektiv rörandenationella folkhälsomål. Det är angeläget att vi fåren kraftsamling inom detta område, att vi får endiskussion om vilka folkhälsomål som bör prioriterasoch att vi får mål inom folkhälsoområdet som ärmöjliga att följa upp och utvärdera.Ett utredningsarbete pågår dessutom om hurkvinnor och män bemöts i vården. analysera och redovisa vilka effekter som skill-nader i bemötande vid vård och behandling kan haur ett folkhälsoperspektiv. Flera motioner behandlarfri etableringsrätt. Denna fråga behandlades här ikammaren för mindre än i samband medavskaffandet av husläkarlagen. Jag har inte tänktåterupprepa argumenten från den debatten utan barakonstatera att sedan de nya reglerna fastställdes harfrågan debatterats väldigt litet, vilket talar för att detvar en bra avvägning som gjordes vid det beslutstill-fället.Så till den fråga i detta betänkande som uppen-barligen väcker störst intresse i medierna, nämligenden som handlar om destruktiva rörelser. Många avoss i utskottet har också blivit uppvaktade, via bådeskrivelser och telefon, i denna fråga. Bakgrunden varatt det vid den utfrågning som socialutskottet hållitframkom, som det står i betänkandet, att även svenskhälso- och sjukvård och socialtjänst ibland mötermänniskor som drabbats av svåra psykiska problemsedan de frigjort sig eller stötts ut från rörelser tillvilka de hamnat i stark beroendeställning. Vidareframkom att våra myndigheter, hälso- och sjukvårdoch socialtjänst, ofta saknar kunskaper om vilketstöd och vilken hjälp, vård och behandling som be-höver ges.Vid behandlingen av de här frågorna konstatera-de utskottet att det även rent allmänt saknas tillräck-ligt underlag för att ta ställning till dessa frågor,varför vår bedömning var att regeringen på lämpligtsätt bör kartlägga omfattningen av de här problemenoch hur kunskap och erfarenheter kan spridas tillberörda myndigheter som har ansvaret för att ta handom de här människorna. Liksom alla andra vill jaguttala att ett sådant här arbete kräver bevarad respektför religionsfrihet och yttrandefrihet.Jag tycker att argumentationgår litet längre i tolkning än vad diskussion i utskot-tet eller skrivningarna ger vid handen.Chatrine talade om svaga människor -ett uttryck som jag för övrigt inte alls tycker om -och kartläggning av organisationer. På intet sätt hardet varit aktuellt i hjärnan hos någon som varit med iden här diskussionen i utskottet. Vad det handlar omär att kartlägga kunskap och vilken hjälp som mankan ge i dessa sammanhang.Herr talman! finns det en långrad motioner som uppmärksammar enskilda sjukdo-mar och behandlingsresurser för patienter med dessasjukdomar. Flera motioner berör vårdområden därkunskapen om sjukdomen ökat ochdärmed möjligheterna till behandling. Detta gällerexempelvis epilepsikirurgi och vården vid anorexioch bulimi. Det är angelägna och viktiga frågor somaktualiseras i dessa motioner. Men i första hand bördessa frågor diskuteras i en dialog med sjukvårdshu-vudmännen, eftersom det är resurser till behand-lingsinsatser som efterfrågas.I samband med behandlingen av den aviseradepropositionen om prioriteringsfrågor inom hälso- ochsjukvården och propositionen och forskningspoliti-ken kan det finnas anledning att återkomma till vissaövergripande frågor när det gäller prioriteringarinom sjukvården. Men när det gäller frågor om di-rekta resurser till behandling av enskild sjukdom ärdet så organiserat i att det är sjukvårdshu-vudmännen som man i första hand skall föra endialog med. Det kan i samband med diskussionerframöver om forskningspolitik i finnas an-ledning att återkomma till frågan om standardiseringoch normering av psykologiska test så att de blirrättvisande i svensk miljö.Herr talman! Så några avslutande ord om gen-teknik. Vi kan nog alla föreställa oss en skräckbildav vart utvecklingen skulle kunna ta vägen om intesamhället ställer upp klara regler för detta område.Så fort genteknik diskuteras bör vi alltid påminnaom humanism och alla människors lika värde. Sam-tidigt tror jag att det flesta av oss också vill påminnaom att denna teknik kan ge oss kunskap som kananvändas i människans tjänst.Det arbete som nu har gjortoch som behandlar frågan om skyddet för genteknis-ka data i patientjournaler och det arbete som pågårnär det gäller medicinska kontroller i arbetslivetmåste självfallet diskuteras och noga prövas fram-över. Samhället måste ställa klara krav på dennaverksamhet.Herr talman! Jag yrkar slutligen bifall till utskot-tets hemställan och avslag på de reservationer somframförts.Anf. 84 () replikHerr talman! Det är förvisso som . Vi är oense i dessa frågor. Det är ingen nyhet.Nu säger att alla utredningar visar attdet inte skulle fungera med en försäkringslösning. Såär inte fallet. I stället visar de mycket väl att en lös-ning med allmän obligatorisk försäkring skulle fun-gera bra. Med ett sådant system skulle valfrihet ochkonkurrens fungera utmärkt.Jag frapperas också ibland i sjukvårdsdebatten avhur man på s-sidan har ropat: Titta på ochHillary Clintons system! - och gett intryck av att detskulle vara något svenskt socialdemokratiskt system.Det är ett system som ligger väldigt nära det som viModerater föreslår och som man sett på därför behöver göra någonting åt sitt system.Det är som det har sagts här : Allasystem har problem. Det finns inget perfekt sjuk-vårdssystem. Man har problem i och iTyskland. Därför bör vi arbeta för att hitta systemsom är effektivare än ett system som vi har sett intefungerar effektivt, inte lämnar valfrihet till patientenoch inte ställer patienten i centrum.Conny säger att jag inte har sagt ett duggom resurser. Jag sade mycket tydligt att vi moderatervill samla alla resurser som finns runt hälsan. Jagräknade upp alla de resurser som plockas in av sam-hället som skulle gå till en allmän obligatorisk för-säkringsavgift. Det rör sig om i storleksordningen170 miljarder, eller per invånare ilandet, om vi räknar alla, eller , om viräknar hushållen.Det betalar vi . De medlen skulle samlasihop. Man skall nyttja detta så att man får ut syner-gieffekterna, en vårdkedja och att rehabiliteringkommer till. Man skall väga sjukskrivning mot lä-kemedelsförbrukning och mot operation på ett ratio-nellt sätt så att de utnyttjas på effektivaste sätt, får inalla sådana effekter i systemet och på det sättet spa-rar pengar.Herr talman! Jag vill kort säga något angåendeetableringsfriheten. Det är möjligt att har hör någonting om den. Det kanske beror pådet som berörde förut om att man intevågar säga så mycket. Människor ringer om det här.Jag får återkomma till detta i min nästa replik.Anf. 85 () replikHerr talman! var det inte så att jag sade attdet inte skulle fungera med en försäkringslösning,. Går det i andra länder skulle det välockså gå i , om det är vad man eftersträvar.Det är konsekvenserna av en försäkringslösning dethandlar om. Den bild gav i sitt hu-vudanförande var att detta i stort sett var ett problem-fritt system som dessutom gav en långsiktigt tryggfinansiering för hälso- och sjukvården.Det var egna ord som jag skrevupp. Då ger han en något glättad bild, om han sam-tidigt är medveten om vilka åtgärder som man disku-terar i och som har valt det syste-met. I diskuterar man att plötsligt över ennatt göra en reduktion i ersättningen för given vårdmed . Då diskuterar man enbart utifrån pen-ningen och inte vilka konsekvenser för vårdgivareoch vårdtagare som ett sådant system skulle få.När det gäller den sista delen i hu-vudanförande där han sade att man skulle få färreförtidspensionärer med ett försäkringssystem efter-strävar vi socialdemokrater också en samverkanmellan försäkring och sjukvården. Det finns utred-ningar som tittar på den frågan. Men att påståatt det finns garantier för att en försäkringslösningskulle vara överlägsen och ge färre förtidspensionä-rer kräver argumentation, . Det är intetro vi behöver, utan det är vetande.Anf. 86 () replikHerr talman! Jag vill först kommentera etable-ringsfriheten. Privata husläkarefår inte vårdavtal. Man arbetar på annat sätt, tar bortde passivt listade som har stått hos privata husläkareoch för över dem till offentliga läkare, och på så sättrycker man undan försörjningsbasen. Här föreliggerett problem.Försäkringar fungerar i övrigt. Det gäller tand-vårdsförsäkring och socialförsäkring. Varför skulledet inte göra det här? Jag gav inte en glättad bild -det var i så fall oavsiktligt. Detta är ett svårt pro-blem. Jag föreslår inte en lösning som Tysklandseller , men det innehåller sådana element.Vi vill arbeta fram förslag som vi tror tar bort en stordel av de svagheter som finns. Det kommer säkert attvisa sig svagheter även i det nya systemet. Det är jagmedveten om, och det får vi jobba med.Det system som vi har har stora svagheter,eftersom det inte arbetar med patienten i centrum.Patienten är svag, och patienten möter sjukvårdensom en myndighet. Det gör man inte om man förfo-gar över pengarna själv. Det menar vi är det viktiga idetta. Vårt system bygger på patientens ställning.Han skall ha vård när han behöver och inte behövavänta. Resurserna skall vara effektiva.Det samarbete som man försöker genomfö-ra, precis som säger, går inte bra. Detfinns inte naturliga incitament till samarbetet. I stäl-let håller det på att skära ihop på flera av de ställendär man provar samarbete. Det saknas, som jagframhöll i mitt anförande, naturliga incitament. Detfår man i en försäkringslösning, eftersom man dåkommer att se vilka delar som behöver användas.Har vi naturliga incitament att sätta in rehabili-tering kommer antalet förtidspensionärer att bli fär-re. Saknas dessa är det lätt att skjuta kostnaden frånena verksamheten till den andra och få över proble-met till en annan portmonnä. Där kan vi sitta ochförsöka göra samarbeten. Vi har talat om att byggabroar mellan huvudmän och mellan verksamheter i15, , men det finns ännu inte en bro byggd. Detfungerar faktiskt urdåligt när det gäller samarbeten.Anf. 87 () replikHerr talman! talar om patientensställning. Man kan konstatera att patientens ställningi dag är helt annan än vad den var för 20, se-dan, trots att vi inte har ändrat system, ställning går självfallet att stärka oavsettvilket system man har. Jag ser fram emot - vilketHSU 2000 jobbar med - att ytterligare stärkapatientens ställning. Det är inte vad frågan handlarom.Frågan handlar ju om att använda de pengar somvi har råd att anslå till hälso- och sjukvården påbästa möjliga sätt. Vi måste utnyttja pengarna såeffektivt som möjligt. Det är ju på intet sätt så, LeifCarlson, att man kan bevisa att kostnadsbilden ocheffektiviteten i andra system skulle vara överlägsnadet svenska.Leif talar aldrig om de plusvärden som vihar i det svenska systemet. Vi har en jämn kvalitetpå sjukvården oavsett var i vi befinner ossoch en jämn spridning av sjukvården över alla be-folkningsgrupper. Vi har en prioritering så att demänniskor som har störst behov av sjukvård får denförst. Det är dessa värden hos det system vi har i dagsom helt bortser ifrån i sin argumenta-tion.Anf. 88 () re-plikHerr talman! tog upp att det inteär någon debatt kring den fria etableringsrätten ochatt allt därför är gott och väl. Jag tror inte att mankan ta en frånvaro av debatt till intäkt för att allt ärgott och väl. Detta går ut över framför allt kvinnorsmöjligheter att starta eget eller byta arbetsgivare. Jagär övertygad om att vi kommer igen i den debatten.Sedan tycker jag att det var glädjande och sköntatt höra att Socialdemokraterna ser den sådebatterade frågan om de destruktiva rörelserna somen hälso- och sjukvårdsfråga där det är patienternasbehov av hjälp som står i centrum. Det är ju därförsom vi i socialutskottet har fått att behandla denfrågan.Anf. 89 () replikHerr talman! Jag tycker att det var bra att ConnyÖhman redogjorde för att man inte var på väg motden moderata försäkringsmodellen. Men vart är i såfall Socialdemokraterna på väg? De stora nedskär-ningar som sker visar ju att ni är på väg åtnågot håll, men jag vet inte riktigt vart. Det vore bramed ett svar på den frågan.Anf. 90 () replikHerr talman! Vi är förhoppningsvis på väg motatt sanera svensk ekonomi, . Vi är påväg mot att ytterligare ta till vara de effektivise-ringsvinster som faktiskt finns i sjukvården. Det äringet nytt att man börjar använda all modernteknik och alla möjligheter som finns. Detta har jupågått i svensk sjukvård.Jag tror egentligen att det började ibörjan , då vi började se att det inte baragällde att öka på pengarna till svensk sjukvård utanockså att använda de pengar man har på bästa möjli-ga effektiva sätt. Jag tror inte att vi är vid vägs ändenär det gäller detta.Men till bilden hör självfallet också - och det ärmin egen bestämda uppfattning - att vi har nåttsmärtgränsen på en del områden. Det är därför somHSU 2000 har fått det tunga uppdraget att göra enkartläggning av sjukvårdens framtida resursbehovför att vi skall ha en bra plattform att utgå ifrån närvi långsiktigt skall diskutera hur sjukvårdens eko-nomiska ramar skall se ut. Vi väntar alla på det arbe-tet. När vi har det som underlag skall vi ta en grund-lig debatt om var smärtgränsen går för den svenskahälso- och sjukvårdens ekonomi.Anf. 91 () replikHerr talman! Om det sker av besparingsskäl,, anser jag att Socialdemokraternamåste göra en redovisning som visar att ni verkligensparar. All den personal som friställs kostar ju ändå.Det skall ju även vägas mot den nytta de gör. Jagtycker att det är viktigt att få den redovisningen.Anf. 92 () replikHerr talman! är vi enligt min uppfattningdelvis inne på ett annat politikområde. Men detmåste väl ändå vara så, , att en produ-cerande människa i full drift alltid kostar mer än enmänniska som inte är producerande.Sedan tycker jag också att det ligger mycket i detresonemang som för. När vi väl harfastställt vilka ekonomiska ramar hälso- och sjukvår-den behöver är jag beredd att vara med och föra endebatt för att försvara att sjukvården skall ha enanständig andel av samhällets totala resurser. Somjag sade i mitt anförande, är hälso- och sjukvårdnågot av det mest basala som skapar trygghet förmänniskor i det här samhället.Anf. 93 () re-plikHerr talman! Jag vill kommentera det ConnyÖhman sade om att ingen av oss i utskottet har tänktpå de frågor jag radade upp. Jag undrade om mankunde tänka sig att de gällde dessa rörelser. Det ärjust detta som är ett argument för att vi måste seigenom det en gång till ur konstitutionell synpunkt.Jag måste ärligt och uppriktigt säga att jag harförsökt att tänka igenom och arbeta med den härfrågan. Den är inte lätt. Den är komplex och känslig.Vår ambition har verkligen varit att göra detta såriktigt som möjligt.Det som jag tycker är så utomordentligt svårt -och som jag nämnde i min förra replik - är hur detskall kunna förebyggas. Då kan man börja funderalitet grand över hur det skall kunna göras med enbevarad religions- och yttrandefrihet. När man serdet problemet måste det väl vara bättre att ta sig enriktig funderare till över hur detta skall vara möjligt.Sedan kommer ju ärendet tillbaks till kammarenigen.Anf. 94 () replikHerr talman! Vårt ansvar i socialutskottet är juvården för människorna, . Exper-terna talar om för oss att kommer människortill vården med den här problembilden, och vi kän-ner att vi inte har underlag för att ta ställning ochrekommendera vad man bör göra i den här situatio-nen. Om vi då säger till regeringen att den bör tafram ett underlag i den här frågan måste det väl varaett uppdrag som är fullt möjligt att utföra utan att gåöver de gränser som talar om,nämligen religionsfrihet och yttrandefrihet. Det stårvi ju alla bakom.Anf. 95 () re-plikHerr talman! Ytligt sett kan det betraktas somriktigt, . Men man måste ju ha ettordentligt underlag när kammare ochmajoriteten av parlamentarikerna fattar vissa beslut.Det är detta underlag som först bör vara genom-gånget på alla sätt, speciellt med tanke på att utskot-tet inte har resonerat på det här sättet. Dettaär någonting som är nytt och annorlunda. Då finnsdet ännu större anledning att ha ordentligt på fötter-na innan kammaren fattar beslut.Anf. 96 (m)Herr talman! Bland de många behjärtansvärdamotioner som väcktes under den föregående allmän-na motionstiden fanns det även en motion avElisabeth som behandlar bullerskador. Detär ett osynligt och bortglömt handikapp. Bullerska-dor åstadkommer mycket lidande för de människorsom drabbas. Det finns en tendens till att allt flerdrabbas av detta.Det gäller att minska exponeringen för skadligaljud. Inom industrin har man under de senaste de-cennierna i samverkan med arbetarskyddsorganenvidtagit en del kloka åtgärder för att minska expone-ringen och öka informationen om skadliga ljud.Frågan om hur skyddsutrustningen skall användas ärdock mycket beroende av hur väl informerade ochkunniga de enskilda individerna är.Under senare tid har nya och kraftiga ljudkällorkommit till. Antalet bullrande maskiner och musi-kanläggningar har ökat enormt, även i den offentligamiljön. Många ungdomar utsätts för kraftiga ljud ochför musik från freestyle, disco och rockgalor. Inteminst musikerna är särskilt utsatta enligt forsknings-rön.Framför allt verkar förståelsen hos ungdomar förde skadeverkningsrisker de utsätter sig för varamindre god. Risken för att unga får sin hörsel obot-ligt skadad genom bullret är överhängande. Ökadekunskaper måste till. Särskilda insatser bör därförgöras för att reducera riskerna för handikappandehörselskador.En individuell variation i örats tolerans för kraf-tiga ljud, liksom tidsfaktorn, har betydelse. Forskar-na menar att det även finns en utnötningsfaktor somär värd att beakta.Herr talman! I vårt rättsystem finns klara reglerför maximalt godtagbara ljud i lägenheter, arbets-platser och områden i närheten därtill, t.ex. flygplat-ser. Vardags- och fritidsbullret har som sagt ökat.Det finns en risk för att människor inte alltid är pådet klara med vad de utsätter sig för. En så enkel saksom en gräsklippare kan åstadkomma en bullerskadahos en människa om motorljudet är väldigt högt ochmänniskan särskilt känslig.Bullerskador leder ofta till kraftig nedsättning avhörseln, inte minst när det gäller de s.k. diskantlju-den. Att kompensera bullerskador genom hörappara-ter är inte särskilt bra. Dessa förstärker nämligenofta alla kringliggande ljud. Den som använder hör-selapparaten får svårt att uppfatta t.ex. samtal sompågår mellan flera människor i samma rum.En bullerskada upplevs ofta som besvärande. Denger trötthet och avtagande koncentrationsförmåga.Om omgivningen inte känner till att man är drabbadav en bullerskada kan missförstånd lätt uppstå.Utöver den egentliga hörselnedsättningen drabbasmånga av s.k. tinnitus. Det är kraftiga ljudsignaler,brus, tjut eller buller som alstras inne i innerörateller i själva hörselnerven. Dessa ljud bär den drab-bade mer eller mindre ständigt med sig. Man haruppmätt att dessa brus-, tjut- och bullerljud i örat kanmotsvara så mycket som 85-100 decibel. Ljudet kanvara , men också ha varierande tonomfång.Ofta lider en människa som drabbats av tinnitusmer av detta ständiga brusljud än av själva hörsel-nedsättningen. Få människor tycks känna till sam-bandet mellan bullerskada och tinnitus, som alltsåkan drabba den som i grunden fått en bullerskada.Tinnitus går inte att bota, och förvärras ofta medåren. Man räknar med att av människor över40 års ålder lider av tinnitus. Tyvärr verkar åkom-man öka också i lägre åldrar, inte minst till följd avatt ungdomar bullerexponeras.Det gäller att förbättra informationen om riskernaför bullerskador. Skolan och hemmen tillika medmassmedierna är här viktiga exponenter för att föraut denna information. Det forskas mycket på dettaområde, både i och utomlands. Forskningbedrivs på t.ex. Sahlgrenska och sjukhu-sen samt . Namn som professor , och docent harlämnat viktiga bidrag till forskningen om bullerska-dor och tinnitus. Deras arbete är värt all fortsattuppmuntran och stöd.Vad motionären, , efterlyserär inte nya ekonomiska resurser så mycket som ettökat medvetande och ett rationellt agerande. Tinnitusär ett bortglömt handikapp. Regeringen borde, till-sammans med de myndigheter som underställs den-samma, initiera adekvata åtgärder för att öka medve-tenheten om bullerskadornas existens och de riskex-poneringar för att t.ex. ådra sig tinnitus som förelig-ger.Utskottet har i sitt yttrande över motionen So457varit litet kallsinnigt, om jag får uttrycka det så. Manhänvisar till pågående utredningar inom HSU 2000och till direktiven för den parlamentariska kommittésom skall utarbeta förslag till nationella mål förhälsoutvecklingen. Det lär också finnas en särskildstatsrådsgrupp som tillsatts med uppdrag attfrämja arbetet med folkhälsofrågor. Tinnitus är ettallvarligt bekymmer som är i tilltagande. Det bordeinte vara så svårt för utskottet att acceptera tanken påatt förstärka informationsinsatserna i dessa delar.Herr talman! Jag vill därför ge stöd åt och yrkabifall till reservation nr 1 av den moderata delen avutskottsgruppen. De konstaterar mycket riktigt attfolkhälsoarbetet är viktigt. Information om t.ex.rökningens, alkoholens och kostens betydelse förhälsan, vikten av att motionera på rätt sätt osv. gerstora mänskliga vinster.