prot · GJ0997 · 1996-05-22 00:00:00 — Det är en debatt somvi alla ständigt är iblandade i. Jag tror t.ex. att BarbroWesterholm och jag kommer att få en sådan här etiskdebatt när socialutskottets betänkande skallredovisas. Den här processen fortgår . Där-för tycker jag mycket bättre om tanken på ett nätverkmed politiker, forskare och kanske också journalister.Journalister har ju också litet svårt att kravla sig upphögt på förtroendeskalan. Det är på det sättet den härdiskussionen bör fortgå. Det är en bättre lösning än attlåsa in problemet i ett tydligt fack där bara någrahanterar det.I vad mån KU kommer att ta upp dessa frågor igenär en öppen fråga. Vi ser det här registret som ett braoch tydligt steg. Vi för inte nu någon diskussion omhur vi formellt skall fortsätta arbetet, men jag tror attmånga med mig välkomnar ett fungerande nätverk.Anf. 14 () re-plikFru talman! Jag vet att inte kantala för hela utskottet, men jag tycker att svaret varklargörande. Också jag är attraherad av nätverkstan-ken. Den ger en god flexibilitet.Det är viktigt att vi går vidare med detta arbete. Vimåste förebygga att dugliga politiker slås ut på grundav obetänksamhet, eller fartblindhet, och att de intehar överbryggat klyftan mellan vad vanliga människoranser är rätt och riktigt och vad de själva tillåter sig.Den politiska debatten måste koncentreras till sakfrå-gor och inte till politikers beteenden.Med tanke på rekryteringen av unga politiker ärdet också viktigt att detta arbete upplevs som ett för-troendefullt och viktigt uppdrag. Om vi inte skapar ensådan situation löper vi risk att duktiga unga männi-skor ägnar sin tid åt annat och att vi mister förmågor idet politiska arbetet.Tack!Anf. 15 ()Fru talman! Hade den här debatten ägt rum för ettår sedan hade vi kunnat fira 100-årsjubileum. För 101år sedan upptäckte det man dåkallade för X-strålar och som vi numera kallar förröntgenstrålar. De har använts framgångsrikt inommedicinen till lycka och gagn för många människor.Nu kommer i princip samma strålar, åtminstone teo-retiskt sett, att användas på oss riksdagsledamöter.Jag önskar att man skulle kunna röntga även skä-len till det här betänkandet. Då menar jag inte själen,med bokstäverna sj, utan skälen, med bokstäverna sk.Jag anser att det här betänkandet osar avundsjuka ochden absolut sämsta sorten av populism.Vill man verkligen inte att människor som, baseratpå god utbildning och annat, har nått framgång i livetskall få lov att sitta i riksdag? Skall det pånågot vis deklassera någon till en lägre division ompersonen i fråga har lyckats uppnå dessa saker?Vi har också sett, fru talman, hur tidningarna ochvissa journalister innan varje val - det blir nu en gångvart fjärde år - innan valdagen sätteri gång kampanjer mot vissa människor. De är välmedvetna om att det de beskyller folk för i pressenaldrig håller inför en domstol, men de fortsätter ändåfram till och med valdagen. Efter den är det helt tyst.Sedan tas dessa saker upp igen inför kommande val-dag.Fru talman, om någon hade kunnat omsätta densvenska avundsjukan eller jantelagen till elektriskkraft skulle vi garanterat kunna avskaffa, och det bitti, samtliga tolv svenska kärnkraftverk.Tyvärr har ingen ännu, och det kan man beklaga, nåttsav den klokheten.Det är också så, vilket har sagts här i kammaren , att alla dessa uppgifter redan finns att tillgå. Densom vill kan få reda på allt det som tas upp i betän-kandet.Ett ord som jag anar dyker upp i den här debattenoch även i betänkandet är ordet jäv. Men, fru talman,borde det inte då vara korrekt att först städa framförvår egen dörr? Titta på den här kammaren och titta påvåra utskotts sammansättning. Hur många böndersitter t.ex. i jordbruksutskott? Hur mångapersoner med skolanknytning sitter i ut-bildningsutskott? Jag har aldrig påstått, och vill intepåstå, att utskottsledamöterna har agerat utifrån egnaintressen, men jag tror att det finns ett antal personerutanför den här kammaren som ibland, av och till, kantro att så faktiskt är fallet.Hur många av ledamöter är inte of-fentligt anställda? Hur många är inte engagerade ellerhar en bakgrund i fackliga organisationer eller ar-betsgivarorganisationer? Hur många är inte engagera-de på sin hemort i egenskap av ledamot i en bostads-rättsförening? Man kan misstänka att de i varje enskiltfall skulle kunna tänkas agera utifrån det egna beho-vet. Jag tror inte att det är så. Jag tror att den somkommer in här, hon eller han - jag använder denbeteckningen, hon eller han, för man vågar inte göranågot annat 1996 - agerar utifrån en nationell stånd-punkt och tar ställning i sakfrågorna med utgångs-punkt i vad som är hela nationens bästa.Det talas här om frivillighet. Frivillighet kan tol-kas på många olika sätt. Vad är frivilligt i det härbetänkandet egentligen? I betänkandet står det att manbör registrera sig om man äger aktier till ett värde av2 basbelopp. Men den som äger 200 aktieposter somknappt når upp till det dubbla basbeloppet behöverinte registrera sig. Den som har aktier till ett värdesom understiger 2 basbelopp skall väl också kunnaregistrera sig, eller får man inte lov att ta med det iregistret? Platsar man då inte i den här illustra för-samlingen? Frågan är inte helt obefogad.Jag kan tala om en sak: För egen del kommer jagaldrig att registrera mig och sätta mitt namn i dettaregister. Det gör jag inte, därför att jag faktiskt inteäger något materiellt. Jag har en Taunus, somtyvärr är belagd med körförbud därför att den inte ärbesiktigad. Det får jag fixa . Jag har en gulundulat, , , som jag har fått därföratt han flög in i min lägenhet, och jag har en hund,lhasa apson . De är värda mycket mer än allapengar i världen. Men, fru talman, även om ett antalhästar springer in på i av mig korrekt tippadordning , och jag blir miljonär, kommer jagaldrig att ställa upp och registrera mig i det här regist-ret.En sak som man glömmer i betänkandet är förmö-genhet. Den som har varit klok, eller oklok, nog attlåta sina pengar stå inne på banken i stället för attköpa aktier rekommenderas enligt betänkandet inte attregistrera sig. Det kan finnas vissa bindningar till atten sådan person tycker att banken skall bedriva enviss vettig bankpolitik, men det står alltså inte i betän-kandet att en sådan person bör registrera sig.Till sist, fru talman, förstår jag att initiativtagarnatill det här betänkandet måste vara människor som harbrist på sysselsättning. Jag vet att en av dem i alla fallförra veckan medverkade på en kongress där man höllpå att avskaffa kapitalismen. lyckades man dessbättre inte.Jag vet att föregående talare här, , har varit djupt engagerad i den här frågan. Jagskulle vilja fråga henne: Varför skall man, BarbroWesterholm, registrera i presens? Varför inte i imper-fekt? Borde det inte vara så att man skulle tala om har varit GD för en viss institution eller myndig-het? Det står faktiskt inte i betänkandet. Jag tycker attdet borde vara en självklarhet, därför att där kan jufaktiskt bindningar förekomma.Fru talman, jag anser att det här betänkandet börförpassas dit det hör hemma, nämligen till pappers-korgen, och jag yrkar bifall till motion 1995/96:K10av m.fl.Anf. 16 () replikFru talman! Det är en intressant vinkling av ochlösning på energiproblemet som , och jag hoppas att ochpartiledaröverläggningen kan ta detta i beaktande. Detskulle lösa hela kärnkraftsproblematiken.Intressantare ändå är dock att såväl som tidigare vill peka på attfler uppgifter borde redovisas. I ett register som maninte vill ha, som är kränkande, som saboterar bisyssel-sättning och allt vad det är tycker man att fler uppgif-ter borde finnas med. Jag har svårt att riktigt följalogiken i detta.Jag har också väldigt svårt att följa logiken i attSten liksom tidigare att de uppgifter som vi nu vill tillföra ettriksdagsledamotsregister redan är kända. Ändå med-verkar de till att i ett riksdagsregister begränsa riksda-gens sammansättning. Man har inte tänkt igenom denhär frågan och har inte någon riktig åsikt.Jag är därför rädd att inledningom att röntga skälen för det här registret handlar merom själen. Vi kommer inte ifrån att det faktiskt finnsen rädsla för att det förekommer ett gråzonsarbete,som skulle försvåras av ett sådant register.KU:s uppfattning är den motsatta: Här finns ingetatt dölja, alltså redovisar vi det. Det är själva grundi-dén. Jag beklagar att några få avviker på den härpunkten, eftersom jag tror att vi har en annan männi-skosyn och en annan uppfattning om oss som kollegeroch riksdagsledamöter.Jag menar att vi kan registrera det som redan ärkänt. Och det vi registrerar kan vara offentligt.Anf. 17 () replikFru talman! Jag skall ta upp det sistnämnda först.Varför skall man registrera det som redan är känt?Det är absolut totalt onödigt.Jag anser att detta är diskriminerande. Det handlar,som jag sade i mitt tidigare inlägg, om ren och skärpopulism när man rider på en misstroendevåg motpolitiker.Visst har en del politiker i alltför många partiertyvärr missuppfattat sin roll. Men man behöver inteändra förutsättningarna för politikerrollen på grund avdet.Det är bra att jag och åtminstone äröverens om att man borde kunna omvandla avundsju-kan till elektrisk energi. Då hade vi kunnat spara endel kärnkraft, en del debatt och en del hårda ord här ikammaren.Jag anser fortfarande att förslaget i betänkandet ärdiskriminerande för de människor som sitter i Sveri-ges riksdag och för dem som eventuellt tänker kandi-dera till framöver.Anf. 18 () replikFru talman! Jag skulle så gärna vilja få ett svar påfrågan hur kända uppgifter, samlade till ett riksdag-slätt register, plötsligt kan bli diskriminerande.Detta är inte något som vi bara hittar på här i Sve-rige eller något slags populism, vad nu det skulle varaför populism. Detta är ett sätt att tydliggöra öppenhe-ten och offentligheten. Vi har inget att dölja, i varjefall inte de flesta av oss. På samma sätt har finnarnafattat beslut för sin riksdag, liksom man gjort i Dan-mark och flera andra länder.Det saknas logik i kritiken mot förslaget. Detkommer att bli tydligt när en stor majoritet är registre-rad och några få står där med skammen - av princi-piella skäl eller för att det finns något man inte finnerdet önskvärt att registrera. Det sistnämnda är precisvad registret är till för, nämligen att visa att det intefinns något att dölja. Det är förtroendeskapande.Anf. 19 () replikFru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillSahlberg. Hur skall den vanliga enskilda väljaren taställning till en valsedel eller information där man seratt en människa äger mycket aktier, har en betydandecivil post och kanske en god utbildning? Menar Sahl-berg att detta skall vara positivt eller negativt för deneventuella riksdagskandidaten?Jag fattar inte poängen med att man skall hängasut på detta vis. Även om det har skett en del misstagpå senare tid, tror jag att partierna själva kan sållafram och föra fram de kandidater man tycker är bästlämpade att aktualisera de politiska ståndpunkterpartiet har.Anf. 20 () re-plikFru talman! Jag skall inte upprepa vad Pär-AxelSahlberg sade alldeles ; jag instämmer i det hansade.Beträffande de historiska uppgifterna om vad manhar gjort tidigare i livet, vill jag erinra att just nu håller på att göra en bok däralla dessa uppgifter finns med. De kommer även attfinnas på Internet, om jag inte minns fel. Vad jag ochandra ledamöter i kammaren har gjort tidigare i livetoch haft för olika jobb kommer alltså att finnas sam-lat.Anf. 21 () replikFru talman! Det är bra att detta. Hon kunde ha talat om för sin represen-tant i utskottet att man även skulle återge imperfektaaktiviteter. Så står det inte i dag.Men om det skulle bli så, vore det en behag-lig gärning. Om jag under en stor del av mitt liv syss-lat med en viss verksamhet kan det nämligen i varjefall misstänkas att jag på något sätt smittats av den-samma eller att jag vill delge andra de erfarenheterjag fått av den aktiviteten, t.ex. i mitt kommandepolitiska liv.Det är bra att vaknar till nu.Anf. 22 () re-plikFru talman! Jag vaknar inte. Däremot fick jag här-omdagen korrektur på ett slags vem-är-det-uppgifter,som skulle in i bok- och Internetsammanhang.Det är möjligt att detta kom efter det att konstitu-tionsutskottet hade justerat sitt betänkande och att dethandlar om två av varandra helt oberoende processer.Anf. 23 () replikFru talman! har väl ändå variten av initiativtagerskorna till betänkandet? Jag tyckeratt det är förvånansvärt att hon lyckats glömma - ochdet mycket omsorgsfullt - vilken betydelse det mansysslat med tidigare kan ha.Om detta är signifikativt för hela betänkandet, vil-ket jag tror att det är, vill jag upprepa vad jag sade imitt första inlägg: Detta betänkande bör förpassas ditdet hör hemma, nämligen i papperskorgen. Partiernakan själva sålla i kandidatskaran och komma fram tillvem som skall företräda dem i riksdag.Anf. 24 Förste vice talman ()Fru talman! Jag har varit med i den arbetsgruppsom har förberett betänkandet och också handlägg-ningen i . Jag skulle vilja foganågra reflektioner till de problem som vi behandlar idag.För det första anser jag att förslaget i sin nuvaran-de utformning är såpass väl avvägt att det bör kunnaantas och prövas. De ledamöter som inte vill vara medhar ju rätten att avstå. Det är oerhört viktigt att slå fastatt den som inte vill inte behöver vara med.Jag är fullt medveten om att den personen natur-ligtvis i extra hög grad kommer att tilldra sig medier-nas intresse. Det är en del av den politiska verklighe-ten, men det gäller i och för sig inte bara i den härfrågan. Den som avviker, har egna uppfattningar ochdriver en egen linje får alltid räkna med att det blir ettextra intresse. Det får man som politiker leva med.För det andra är det viktigt att ta det litet lugnt idessa frågor. Arbetet startade genom att en riksdags-ledamot blev anklagad för mutbrott. Det var i storutsträckning den utlösande faktorn. Det gällde enrakryggad person, som tog så illa vid sig att han avsa-de sig sin plats före valet.Sedan blev han till slut frikänd med en oerhörtstark motivering från Hovrätten. Man sade att han intebara var oskyldig; han hade dessutom gjort rätt somhöll kontakt med arbetslivet. Domen har sedan längevunnit laga kraft.Han offrade en politisk karriär just genom att hanvar rakryggad och kanske agerade litet väl snabbt.Men trycket var hårt, och det var många moraltanterav båda könen som skrek och tjoade om detta. Mångaledarskribenter vässade pennorna eller satte fart påordbehandlarna och hade inte nog av fördömanden,snusförnuft och moralkakor. Och sedan visade sig atthan hade handlat helt korrekt och mer därtill.Man skall vara försiktig så att det inte uppstårmiljödomar i sådana här sammanhang och så att detinte går så snabbt att man inte håller huvudet någor-lunda kallt.Jag tycker att det är viktigt att man tar upp t.ex.jävsproblematiken, som har pekat på.Det är ingen hemlighet att vissa utskott i denna riks-dag, och det gäller inte bara på utbildningssidan ochjordbrukssidan, är rejält tryfferade med människorsom i hög grad är kopplade - ibland är det en livslångkoppling - till just den verksamhet detta utskott be-handlar. Det ser jag som ett långt större problem änhur man registrerar några aktier hit eller dit. Det serjag som ett allvarligt moraliskt problem, och det tyck-er jag att man skall titta på.Problemet med denna kammare, fru talman, ärinte att den blir mer och mer diversifierad på någotsätt. De siffror som vi har fått fram, och vi har jufaktiskt tittat på detta och det har gjorts en hel delundersökningar, tyder på precis det motsatta. Utveck-lingen går mot att människor från näringslivet, bådepå företagsledarsidan och när det gäller kollektivan-ställda, blir färre och färre. Den privata sektorn, bådepå LO:s och TCO:s och på SAF:s sida, blir sämre ochsämre representerad i riksdag. Det är endramatisk utveckling i fel riktning sedan enkammar-riksdagen infördes.Jag tycker att vi på olika sätt skall underlätta så attde ledamöter som vill och efterfrågar det kan hållakontakt med livet utanför . Jag ser dockinte det här registret som något hinder mot detta i denutformning det nu har fått. Det fanns i början vissainslag som kunde ha fått de effekterna. Dem tyckerjag personligen att vi har fått bort, och därmed kvar-står inte det problemet.Däremot finns det mycket att göra, fru talman, närdet gäller kammarens arbetsplanering, plenitider ochen rad andra saker, för att medge att riksdagsledamö-terna har möjligheter att jobba utanför riksdagen.En del talar föraktfullt om extraknäck. Må de göradet. Jag tycker att det är nyttigt om någon håller kon-takt med sitt gamla yrke, t.ex. deltar i ledningen avföretag och fackliga organisationer, eller vad det nukan vara, att de som har en akademisk anknytningfortfarande undervisar och håller kontakt med forsk-ning, studenter och annat. Jag tycker att detta är allde-les utmärkt. Det skall vi underlätta. Men det är ennågot annan problematik.Till sist, fru talman, frågan om etiska råd eller in-te. Låt oss fortsätta den diskussionen. Jag tror inte med hjälp av institutionella reformer, registeroch annat, kan lagstifta fram någon bättre moral. Detär ungefär lika begåvat som att lagstifta om att allamänniskor skall vara glada och att vädret alltid skallvara vackert. Men naturligtvis kan man bidra till attkomma en liten bit på väg. Men jag tycker att detdelvis är en helt annan sak än ett register av det härslaget. Det är väl bra om partierna verkligen tar sig ande här frågorna och att varje parti för sig försöker attgöra insatser.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )4 § uppdragsverksamhet avseendekollektivtrafik, m.m.FöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1995/96:KU34Kommunal uppdragsverksamhet avseende kollektiv-trafik, m.m. (prop. 1995/96:167)Anf. 25 ()Fru talman! Den proposition om upp-dragsverksamhet avseende kollektivtrafik, m.m. somvi nu skall behandla strider mot själva grundidén medden kommunala verksamheten. Den ursprungligatanken bakom den lokala självstyrelsen, att de boendeinom ett visst geografiskt område själva skall ha rättatt förvalta vissa gemensamma angelägenheter avintresse för alla boende i området, måste alltjämtanses vara det som ger kommunerna anledning attöver huvud taget finnas. Om kommunerna börjar ägnasig åt något annat än det som faller inom ramen fördenna självstyrelse förlorar de, enligt min mening, sittexistensberättigande.Att bedriva s.k. uppdragsverksamhet är någontinghelt annat än att handha gemensamma angelägenheter.Där handlar det om att under marknadens styrningbedriva affärsverksamhet, i det aktuella fallet alltså påkollektivtrafikområdet.Enligt 2 kap. 7 § kommunallagen tillåts kommuneroch landsting att driva näringsverksamhet endast imycket begränsad utsträckning och då utan vinstsyfte.Skillnaderna i förutsättningarna mellan å ena sidanprivata företag och å andra sidan kommuner ochlandsting som agerar på konkurrensmarknader ärbetydande. verksamhet har ett flertal sär-drag som gör att kommuner och landsting aldrig kanfungera på lika villkor med privata affärsföretag.Ett särdrag är att kommunerna och landstingeninte är primärt organiserade för att bedriva närings-verksamhet på de villkor som gäller på fungerandekonkurrensmarknader. De är inte etablerade utifrånmarknadsekonomiska bedömningar. Det kan därförmycket lätt inträffa att de agerar på ett sätt som intestår i överensstämmelse med de spelregler som gällerför marknaden.Ett annat särdrag är att kommunernas och lands-tingens inkomster till största delen utgörs av skatte-medel och statsbidrag, vilket innebär att man har ettlågt eller i många fall inget finansiellt och affärsmäs-sigt risktagande i jämförelse med privata företag.Detta medför för övrigt i sin tur att kommunerna ochlandstingen knappast heller har några starkare incita-ment för effektivisering och marknadsanpassning.Ett tredje särdrag är att kommuners och landstingsagerande i konkurrenssammanhang har syften som ipraktiken är motstridiga. Det finns redan nu åtskilligaexempel på att kommuner och landsting, t.ex. avsysselsättningsskäl, agerat på ett helt annat sätt än vadsom varit företagsekonomiskt optimalt.Sådant agerande kan självfallet skapa stora pro-blem från konkurrenssynpunkt. Jag tänker då närmastpå den underprissättning det lätt kan bli fråga om. Atten kommuns eller ett landstings prissättning av en vissvara eller tjänst dessutom i realiteten baseras på enskattesubvention får till följd att priset på den konkur-rensutsatta marknaden ofta inte återspeglar kostnader-na för det faktiska resursutnyttjandet.Jag menar naturligtvis inte att man kan införa nå-gon regel om att priset på en vara eller en tjänst alltidskall täcka samtliga kostnader. Det är tvärtom envanlig företeelse i en marknadsekonomi att så inte ärfallet. Att lägga sig lågt i prishänseende kan ofta varaett sätt att komma in på marknaden.Men det man kan befara för den händelse kom-munala trafikbolag ges rätt att konkurrera på kollek-tivtrafikmarknaden är att underpris snarare blir regelän undantag från det kommunala företagets sida justpå grund av de motstridiga syften som finns med denkommunala verksamheten, som det så attsäga ligger en skattesubvention i botten.Privat näringsverksamhet finansieras genom priva-ta kapitaltillskott och av eventuella överskott i verk-samheten. Den karakteriseras i första hand av enskiltekonomiskt risktagande, vilket betyder att en långsik-tigt dålig lönsamhet mer eller mindre automatisktleder till att verksamheten avvecklas och att det inves-terade kapitalet helt eller delvis förloras.Privata företag måste därför normalt anpassa om-fattning och inriktning på verksamheten efter om-ständigheter och omvärld och försöka göraen bedömning av huruvida det investerade kapitaletger en rimlig förräntning eller inte.Genom att all verksamhet ytterst garan-teras av skattemedel är det kapital som finns i detkommunala företaget inte lika flyktbenäget vid t.ex.dålig lönsamhet. Kommunerna ställer ofta mycket fåekonomiska krav på verksamheten i kommunägdaaktiebolag. Man har sällan några större anspråk påavkastning på insatt eget kapital. Det är inte ovanligtatt man helt avsäger sig aktieutdelning. Man ger oftakapitaltillskott och garanterar förlusttäckning redan ibolagsordningen.En näringsverksamhet innebär därför,som jag sagt, fru talman, ett lågt eller i mångafall inget ekonomiskt risktagande jämfört med privataföretag, vilket snedvrider konkurrensen till de privataföretagens nackdel. Vid exempelvis en anbudstävlankan ju kommuner och landsting beräkna anbudsprisermed lägre riskmarginaler än konkurrerande privataföretag.Det är inte ovanligt att kommunala företag tillåtsatt fortsätta sin verksamhet åtskilliga år även om degår med förlust. Deras verksamhet kan ju i all evighetfinansieras med skattemedel. Det är många skattekro-nor som kastas in i mörka hål i de kommunala företa-gens balansräkningar i stället för att utnyttjas på ettbättre sätt för kommuninvånarna, t.ex. till en utbygg-nad av äldrevården.Varför inte helt enkelt låta kommuninvånarna be-hålla sina pengar redan från början om de pengarnaändå skall hamna i olönsamma kommunala företagdär de gör mer skada än nytta? Jag menar att det i såfall vore bättre att sänka kommunalskatten.Näringsverksamhet är inte någon naturlig kom-munal uppgift utan i princip oförenlig med kommunalverksamhet. Ett ökat kommunalt engagemang påkollektivtrafikområdet kan dessutom dra till sig resur-ser som borde användas för den kommunala kärn-verksamheten. Privata företag får inga gratispengarnågonstans ifrån. Man kan inte ens säga att dessaföretag indirekt finansieras med skattemedel.Det privata företaget är hänvisat till kapitalmark-naden där det får försöka attrahera riskvilligt kapital.Företagets affärsverksamhet är alltså i sig ett riskta-gande. Privatföretaget strävar efter största möjligaavkastning på insatt kapital. Företaget måste gå medvinst för att överleva och måste därför anpassa sigefter kundernas önskemål.