prot · GJ0946 · 1996-01-26 00:00:00 — Men vikan inte acceptera att de skall drabbas bara därför attde blivit gömda av någon.Även om det är så att betonarföräldrarnas ansvar, betonar den faktiskt också attbarnet skall skyddas mot alla former av diskrimine-ring eller bestraffning på grund av föräldrars verk-samhet, uttryckta åsikter osv. äralltså inte bara ett rent juridiskt dokument. Den inne-håller en vision om ett samhälle som har förmåga attvisa kärlek till, omtanke om och förståelse för alla debarn som finns i landet.Det är detta som diskussionen handlar om.Sedan måste vi naturligtvis ta itu med flyktingpo-litiken och se om vi över huvud taget kan kommafram till en samsyn så att myndigheterna kan hanteradetta på ett vettigt sätt. Det har motione-rat om . På något sätt måste vi försöka minskahandläggningstiderna. Människor blir rotade här, ochdet gäller framför allt barn. Barn förstår ju inte allabeslut som fattas. Barnen är mest utsatta. De kan inteheller påföras det ansvar som vi vuxna har. Då fårman faktiskt börja sätta sig in i och fråga sig vad vårabeslut får för konsekvenser för barnen även när mankonstruerar hur man hanterar utlänningslag och annat.Nu berör ju detta inte bara flyktingbarnen. Det be-rör faktiskt våra egna barn och ungdomar. Då måstevi göra något åt saken. Den samsynen hoppas jag attvi får i kommittén.Anf. 13 ()Fru talman! Det gläder mig att invandrarministerni sitt senaste inlägg visar att han har en känsla för attdet är någonting som har gått snett i , att deninsats som polisen gjorde kanske var i häftigaste lagetoch att de signaler som kom till flygplats och polisinnan de kom till familjens advokat kanske ändå vartveksamma.Det ger mig en förhoppning omden flyktingpolitik som vi skall diskutera framöverhär i kammaren. Det gör också att jag känner att jagskulle kunna vädja till invandrarministern att hjälpamig med en sak. Jag vill nämligen inte bo i ett landsom skall bli en stat där människor anger varandra.Det finns tillräckligt många historiska paralleller därman kan se att så skapas inte ett gott samhälle.Det skapas i stället när man har förståelse för var-andra, när man lever tillsammans sida vid sida ävenom problemen ibland kan vara stora. Socialdemokra-terna har i många debatter och på andra ställen talatom solidaritet. Och solidaritet är precis det som ska-par det goda samhället genom att vi tillsammans ska-par någonting. Det gäller också det samhälle som vitillsammans i vårt demokratiska land har byggt upp.Jag skulle vilja vädja till invandrarministern attstoppa dessa tendenser och att invandrarministernnu fördömer ett samhälle som bygger på att männi-skor anger varandra. Det skulle vara en mycket braoch klar signal. Det är något som håller på att hända ivårt samhälle som vi inte riktigt kan styra.Jag skulle också vilja vädja till invandrarministernatt inte låta och Tedros i bli ettnytt Åselefall.Kloka politiker vågar erkänna att de har gjort fel.Jag skulle också vilja vädja till invandrarministernatt genom dessa åtgärder, genom att visa att Sverigestår för en generös och realistisk flyktingpolitik, tändaett hopp för de människor som kämpar för en nysvensk anständighet. Låt ljuset från lysa in i denkalla tvårumslägenheten i där två skräck-slagna och trasiga familjer nu sitter en bra bit ifrånden nedbrända by de flydde från och ännu längre frånden trygghet och människovärme de kände i Väster-bottens inland. Det kanske kan hjälpa dessa familjeratt ändå få ett anständigt liv.Kloka politiker vågar erkänna att de har gjort fel.Anf. 14 ()Fru talman! ljusskygga rens-ningsprojekt har kommit . En ung kvinna,bosatt i och med två barn föddai , avvisades till . Hennes mor hadeangett att de kom från . Kristna kan inte blimedborgare i . De kan bo i , men intebli medborgare. Många kristna som bor i gränstrak-terna åker över till och arbetar där. Den syriskaregeringen kan - utan att meddela personen i fråga -göra en sådan libanes till syrisk medborgare. Det gåralltså att bo i i hela sitt liv utan att vara liba-nesisk medborgare. Det går att vara syrisk medborga-re, utan att man vet om det, och bo i . Dettaborde Invandrarverket känna till.Invandrarverkets regelrätta razzior mot invandrarehåller på att göra till en angiveristat. Razzior-na är så hemliga att inte ens den regionala eller lokalapolisledningen får någon information. Invandrarnakallas till samtal vid utlänningsroteln utan att bli in-formerade om vad saken gäller. Samtalen har karaktä-ren av regelrätta förhör från sidautan att den enskilde getts möjlighet till förhörsvittneeller juridiska ombud. Detta är ett brott mot 9 § för-valtningslagen om rätten till ombud.En svensk man reagerade när en invandrad vän tillfamiljen blev kallad till utlänningsroteln för ett sådantsamtal. Hans berättelse var skakande och påminnerom och underStalintiden. Väntrummet var fullt av invandrare. In-nanför väntade tjänstemän medbärbara datorer. Invandrarens identitet ifrågasattes.När han påpekade att hans ID-handlingar tidigarestyrkts av Kriminaltekniska laboratoriet visade det sigatt intyget inte fanns med i verkets diarium. Mentjänstemannen sade att det inte hade någon som helstbetydelse eftersom man inom harkunskaper som står över den kunskap som finns påStatens kriminaltekniska laboratorium.Fru talman! Det finns ju mycket att säga i den härfrågan, men jag har begränsat med tid. Vänsterpartiethar länge krävt att skall läggas nedoch att asylprövningsnämnder som prövar ärendena idomstolsmässiga former inrättas i stället. Våra kravkänns ännu mer angelägna nu när Invandrarverketsrazzior har avslöjats.Regeringen måste ge order, ellerkalla det signaler, att razziorna måste avbrytas innanpermanent uppehållstillstånd kommer att innebärapermanent utvisningstillstånd. Så länge regeringenlåter verket fortsätta är regeringen medansvarig för attSverige utvecklas till en angiveristat.Fru talman! Efter den här debatten kan inte någoni , inte någon enda människa, säga som : Jag visste ingenting.Anf. 15 ()Fru talman! när regeringen har visat musklernaoch brännmärkt lögnen väller de anonyma angiveri-breven in till . För samtidigtpassar verket lägligt på att gå ut i offentlighetens ljusoch berätta om sitt s.k. återkallandeprojekt. Andrakallar det klappjakt. Offentliggörandet och den siffrasom man har gått ut med förtjänar att brännmärkas.Dessutom kan man konstatera att det här kommersamtidigt som fullt av lögner och fiffel i det offentligalivet avslöjats.Genom att gå ut på det här sättet skapas onödigoro hos en mängd barn i vårt land och i många fastrotade familjer. Genom att dra i gång återkallandepro-jektet betygsätter sin egen dåli-ga utredningsverksamhet.Nu, statsrådet , bör regeringens uppma-ning till verket vara att satsa på att trimma verksam-het, höja kompetensen och se till att de gör ett brajobb i de aktuella ärendena och i den nya som kom-mer in. Det är ohållbart att hålla på ochretroaktivt rätta till verkets brister.Nu skall man gå tillbaka ända till 1989. Det rör sigom sju . Vi kristdemokrater kräver i det härsammanhanget amnesti för de barnfamiljer som varithär . Vilken är statsrådets reaktion pådet?Även i andra orimliga fall måste återkallandenastoppas. Ett exempel är den 23-åring i somhar bott i . Han har fast arbete och hanär integrerad i . Han har bott i i näs-tan hela sitt liv innan han som 16-åring kom till Sve-rige. skall han kastas ut till , där han vista-des som spädbarn. Var har vanlig medmänsklighettagit vägen?Åseleandan är ett strålande uttryck för det med-borgarengagemang som vårt land behöver. Skall vi sedenna anda som en välkommen motpol till Sjöboan-dan? Vad anser statsrådet ? Har vi råd att iSverige dämpa engagemanget mot främlingsfientlig-het och rasistiska tendenser? Vilka stämningar i sam-hället vill regeringen förstärka? Om det är Åseleandasnarare än Sjöboanda är misslyckandet stort i dagslä-get.Anf. 16 Statsrådet ()Fru talman! Med anledning av vad om Polisen och dess svårigheter vid avvisningssi-tuationer vill jag göra ett förtydligande. Jag har storrespekt och förståelse för de svårigheter Polisen möteri verkställningssituationer när personer som har fåttavvisningsbeslut inte vill medverka och när personerrunt omkring dessa gör vad de kan för att verkställan-det inte skall äga rum.Som seriös person och debattör kan man ställa sigfrågorna: Vad skall Polisen göra i sådana fall? Skallavvisningsbeslutet inte verkställas? Vem är det sombestämmer? Är det samhället och dess beslut somskall efterlevas eller är det möjligen den asylsökandeegen vilja?Detta är ett mänskligt och humant dilemma.Emellanåt hamnar man i en klämma - kanske gjordeman det i . Men kan man i första hand lastaPolisen för detta? Det är en viktig fråga som manskall ställa. Det kanske även fanns andra som hademedverkat i detta fall så att det blev som det blev.Engagemang - skall inte det löna sig? Ja, det ärklart att jag kan hålla med om åsikten att det är braom engagemang lönar sig. Det är viktigt att man kanfå lyckas när man engagerar sig. Å andra sidan: Ärdet de reglerna och den typen av känslor som i förstahand skall styra flyktingpolitiken? Vad säger vi tillalla de tiotusentals människor som ingen har engage-rat sig i och som har utvisats? Var hamnar frågan omdessa människor i denna debatt och diskussion? Ingenhar sett dem. Ingen har sett mamman eller pappan ochinte heller barnen. De lämnar det här landet tyst ochstilla. De gråter och tycker att livet är ganska besvär-ligt.Det är väldigt viktigt att klara ut att vi har regleroch regelverk att följa. Vi kan inte bara säga: Tackvare att ni engagerade er får dessa människor stanna.Dem som ni inte engagerar er i får inte stanna. I såfall skulle det inte finnas någon rättvisa i dessa sam-manhang. Jag erkänner gärna problemet. Jag önskaratt jag till de Åsele- och Lyckseleungdomar som harsuttit i mitt rum och pratat kunde ha sagt att dessafamiljer får stanna i . Jag önskar att jag kundeha sagt det utifrån det regelverk som vi har för vårflyktingpolitik. Men jag kunde inte det.Jag inser hur djupt sårade dessa ungdomar är föratt de har mist sina vänner, och jag har stor respekt fördetta. Jag hoppas innerligt att de inte ger upp sitt en-gagemang för resten av livet bara därför att de vid etttillfälle inte fick som de ville. Jag tycker att dettaengagemang är väldigt viktigt och värt att uppmuntra.Men detta får inte ske på bekostnad av andra männi-skor som skall avvisas och som inte har någon somställer upp för dem.Jag skall nämna något om ochdess roll. Under 1992-1993 hade Invandrarverketdrygt 5 000 anställda. är siffran 1 800, och denfortsätter att minska. Det är viktigt att känna till dennakraftfulla neddragning i verksamhet.Jag vill gärna klarlägga en sak eftersom det före-ligger så många missförstånd kring den - en delomedvetna och andra, här ifrån talarstolen, sannoliktmedvetna.Det har aldrig förts någon klappjakt på personermed invandrarbakgrund som har fått permanentauppehållstillstånd i . Det har inte förts någonsådan från den socialdemokratiska regeringens sidaoch inte heller från den tidigare borgerliga regeringen.Det förs ingen sådan klappjakt på personer med per-manenta uppehållstillstånd i nu heller, varesig av regeringen eller . Det kommerinte heller att föras någon klappjakt på personer medpermanenta uppehållstillstånd. Det är viktigt att läggafast detta. Jag vill bestämt tillbakavisa alla påståendenom att skulle bedriva någon sådanverksamhet.Däremot tycker jag att det är höjden av oansvarig-het att riksdagsledamöter från denna talarstol heltbortser från att det är - denna församling -som har bestämt att skall ha dessauppgifter. Omprövning skall ske vid indikationer omatt en identitet, som har lett till ett permanent uppe-hållstillstånd, inte är riktig.Denna församling - riksdag - beslutade1989 om en skärpning av lagstiftningen i detta avse-ende. Permanenta uppehållstillstånd skall återkallasom de har getts på oriktiga grunder. Det ansvaret börriksdagsledamöterna påta sig, och inte skjuta det påenskilda tjänstemän i , som hängs utsom om de vore inkompetenta och okunniga och görnågot som de inte borde. Det är som harbeslutat om detta och det är som utfördet.Invandrarverket skall följa denna lagstiftning se-dan 1989. Det är viktigt att dessa tillstånd prövas pånytt. Verket återkallar alltså inte tillstånden, utan enny och mycket noggrann undersökning görs. Manutreder fall där indikationer finns på att identiteten ärfelaktig. Det vore mig totalt främmande att svenskamyndigheter skulle göra motsvarande utredningar ommänniskor utan att det finns välgrundade misstankarom felaktigheter.Invandrarverket betonar i sina egna riktlinjer attmänniskor får förnyat tillstånd om bl.a. något av föl-jande skäl föreligger: att utlänningen har asylskälgentemot sitt riktiga hemland, att de humanitära skä-len är starkare än kravet på återkallande, att myndig-heterna inte tillräckligt utrett identitetsfrågan ellerandra skäl. Jag vill med kraft uttala att om det finnsbarn inblandade skall självfallet särskild hänsyn tastill dem. De humanitära skälen skall då väga extratungt, allt i enlighet med barnkonventionen.Om våra myndigheter skulle få svårigheter att bil-da praxis i dessa ärenden förutsätter jag att de över-lämnar några fall till regeringen för praxisbildning.Anf. 17 ()Fru talman! Om jag inte minns fel föregicks 1989års riksdagsbeslut och lagstiftningen på flyktingområ-det av en socialdemokratisk proposition till riksdagen.Propositionen stöddes av en majoritet i ,dock inte av , och Folkpar-tiet. Jag tror att dessa partier var starkt emot denskärpning av reglerna för flyktingar som då skedde.Att skulle stå helt bakom detta håller jagalltså inte helt med om - det är väl fortfarande så attregeringen lägger fram förslagen för riksdagen.Jag förstår inte resonemanget att man inte skullekunna ta vara på Åseleandan därför att detta skulleske på bekostnad av dem som inte har någon somengagerar sig i dem. På bekostnad av dem som intehar någon som engagerar sig! Har vi någon form avkvot för hur många som måste ut ur landet? Måsteman plocka in någon annan om man ruckar på denkvoten? Så är det väl ändå inte? Varje ärende bedömsför sig. Att detta skulle ske på bekostnad av dem sominte har någon som engagerar sig är fel. Snarare skulledet kunna få fler att engagera sig om man kände attdet lönade sig.Invandrarministerns resonemang bygger på att re-gelverket har blivit viktigare än humaniteten ochmedmänskligheten. Detta resonemang kan vara braför att föra, men det är knappast dettavi har politiker till. Politiker har vi för att de skallsätta de politiska målen, och för att de skall göra dettai litet andra perspektiv än regelverkets.Invandrarverket och angiveriet får jag kalla kårarefter ryggen när jag hör talas om. Det känns fruktans-värt att vi i skall behöva uppleva att manstimulerar angiveri. Vi som ändå trodde på rättvisa,solidaritet och medmänsklighet har plötsligt drabbatsav en helt annan ton här i skall se över . Jaghoppas att fortfarande gäller - vihar faktiskt ratificerat den - på samma sätt som Ge-nèvekonventionen gäller, och att det här inte är ett sättatt gömma undan problematiska frågor i en kommitté.Det brukar annars vara ett klassiskt sätt att slippadebattera frågan. Man har gömt undan den i enkommitté och hänvisar till kommittén.Det är faktiskt dags att invandrarministern lovaratt öka solidariteten och att låta de människor få stan-na som varit här med uppehållstillstånd utifrån pröv-ningar som skedde . Jag kräver detta.Anf. 18 Statsrådet ()Fru talman! När skärpte lagen och skrev"skall" återkallas i stället för "får" återkallas hadeMiljöpartiet och några andra partier en avvikandeuppfattning i utskottsbehandlingen. De reservationer-na fullföljdes aldrig vid riksdagsbeslutet, vilket inne-bar att man fattade ett enigt riksdagsbeslut.Det är viktigt att peka på det. Skall de inom dethär politikområdet eller andra försöka komma ifrånett beslut de själva har varit med om att fatta är vifaktiskt på väg att kraftfullt underminera demokratin.Så blir det när man inte är beredd att stå upp för detbeslut man själv har tyckt vara bra i den här kamma-ren. Det tillhör demokratins grundregler att man självtar det ansvaret för besluten och inte lägger över detpå en enskild tjänsteman eller någon annan som fårstå vid skampålen.För att klara ut en detalj i helheten när det gällerLidköpingsärendet vill jag säga att Utlänningsnämn-den fattade ett beslut om avvisning 1993. Men alla vetatt det har varit verkställighetshinder beträffandeEritrea, därför att eritreanerna sade att man inte togemot sina egna medborgare. Det var det senaste till-fället då handlade ärendet. I dagär det möjligt att skicka tillbaka människor dit. Mankan ju säga att det har hänt en del , bl.a. hardet gått lång tid.Jag vill bara klargöra att om Utlänningsnämndentill regeringen överlämnade något fall som liknar detsom nu uppmärksammas i , med de tvåpojkarna från , skulle jag rekommendera rege-ringen att fatta beslut om att ge dem permanent uppe-hållstillstånd.Flyktingpolitiken måste inriktas på att förebyggakonflikter, att ge hjälp i form av bistånd och att erbju-da skyddsprövad hjälp. Inget land klarar att ensamtlösa problemen kring flyktingskap och migration. Ettökat internationellt samarbete är därför nödvändigt.Vi har kommit en bit på väg, men ännu återstårmycket att göra. Jag vill att , bl.a. i kraft avvårt medlemskap i , skall spela en stor roll i dettaarbete även i framtiden.Det är dock ett faktum att vi inte kan hjälpa alla.Min uppfattning är att vi skall hjälpa dem som är istörst behov av skydd. Jag vet också att det är enuppfattning som har stort stöd hos folket. Jag harträffat människor i många olika sammanhang - påarbetsplatser, i skolor, på sjukhus. Jag tror inte att detfinns någon som inte ställer upp på att vi skall hjälpadem som behöver skydd, trots att vi har en ansträngdekonomi. Trots att våra insatser inte ensamma kanuträtta underverk finns det en stor uppslutning kringsolidariteten för dem som har det svårt. Vi måstealltid värna asylrätten.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Skrivelse från statsministernTill hade inkommit följande skrivelse:Till talmanFörändring i regeringens sammansättningJag har entledigat statsrådet och chefen förNäringsdepartementet med verkanfr.o.m. den 5 februari 1996.Jag har vidare utsett statsrådet fr.o.m. vara chef för den 25 januari 1996Ingvar CarlssonSkrivelsen lades till handlingarna.3 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag1995/96:RR7 till arbetsmarknadsutskottet4 § BordläggningAnmäldes och bordladesFinansutskottets betänkande1995/96:FiU8 Sammanställning av tilläggsbudgethösten 1995Justitieutskottets betänkande1995/96:JuU12 Ny vapenlagUtrikesutskottets betänkande1995/96:UU11 UD-makars villkorUtbildningsutskottets betänkanden1995/96:UbU3 Vissa skolfrågor1995/96:UbU5 Invandrarundervisningen1995/96:UbU6 Utbildning i för utlandssvens-ka barn och ungdomarJordbruksutskottets betänkanden1995/96:JoU4 Laxfiske m.m.1995/96:JoU10 KemikaliekontrollTalmannen meddelade att eftersom bordläggning-en av dagens ärenden hade avklarats skulle bordlägg-ningsplenum utgå.5 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 25 januari1995/96:59 av () till statsrådet på statliga myndigheterden 26 januari1995/96:60 av () till kommunika-tionsministernVägverketInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 30 januari.6 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 25 januari1995/96:240 av () till utbild-ningsministernForsknings- och högskolestiftelser1995/96:241 av () till statsrådet för vissa studerande1995/96:242 av () till finansmi-nisternFallskärmsavtal1995/96:243 av () till socialministernFörslaget tandvårdsförsäkring1995/96:244 av () till statsrådet 26 januari1995/96:245 av () till miljöminis-ternDe stora rovdjuren1995/96:246 av () till statsrådetLeif BlombergÅterkallelse av uppehållstillstånd1995/96:247 av () till utbild-ningsministernArbetslösa som får studiestöd1995/96:248 av () till justitie-ministernSekretesslagstiftningenFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 30 januari.7 § Kammaren åtskildes kl. 10.37.Förhandlingarna leddes av talmannen.