prot · GJ09104 · 1996-06-03 00:00:00 — Vad innebär då uttrycket "ingen åt-gärd"? Betyder det verkligen det som sägs, ingenåtgärd? Hur skall de stackarna förstå att samhället inteaccepterar detta?Anf. 23 Justitieminister ()Fru talman! har hittat dessa iregistren. Det beror på att hon har kunnat gå till deöppna registren. undrar var deandra finns, de som inte var registrerade. Jo, de finnsregistrerade, men det är inte tillgängligt för allmänhe-ten. Vi talar om barn. Det är i första hand socialtjäns-ten som ingriper och agerar när barn lever under oac-ceptabla förhållanden och bl.a. kanske är på väg in ien kriminalitet. Det är som känner tilldem, och de registren är av naturliga skäl inte öppnaför allmänheten.Det är därför som diskussionen om registreringblir så egendomlig. Jag är inte riktigt insatt i hur vårregisterlagstiftning fungerar i det här sammanhanget.Annars håller jag med om attdet finns stora brister i samhällets möjligheter atthjälpa dessa barn. När föräldrarna inte klarar av att tasitt föräldraansvar behövs annat stöd. Det är där sam-hället behövs. Det är det vi utvecklar, vi måste blibättre på det. Färre barn och ungdomar skall behövahamna i situationer att få sina liv förödda.Anf. 24 ()Fru talman! Det är självklart att vi är eniga om dethär. Målen är desamma, det är i fråga om medlen ochvägarna dit som vi ibland skiljer oss åt.Jag har hittat dessa, det är riktigt, med hjälp av så-dana som har kommit i kontakt med fallen. Självklartkan inte registren vara öppna för allmänheten. Hurskall man kunna formulera registren och planera demså att dessa pojkar inte blir offer?Rent allmänt vill jag säga att vi nu har fått en när-polis i många områden, och det är oerhört positivt. Jagbor själv i ett sådant område där vi har kvarterspolis.Jag har haft tillfälle att träffa kvarterspoliserna iföreningssammanhang och resonera om vad det ärsom pågår i vårt område och vad vi i föreningsstyrel-ser skall vara uppmärksamma på. Detta med kvarter-spolis uppfattar jag som någonting väldigt fint.När jag var liten sade man: Akta dig, för annarskommer polisen. Då blev jag rädd. På något sätt fannsden stämningen. Jag hoppas att det blir precis tvärt-om: Om du får det jobbigt, gå till polisen. Jag tror attdet är den attityden som vi kan få med kvarterspoli-serna. Man ser dem i sitt bostadsområde och i sittnärområde. Jag tror att det är någonting som vi skallta fasta på.En annan sak, rent perifert: Vi måste sätta press påvideohandlarna så att de följer de lagar som gäller, attde icke får sälja våldsporr och liknande till dem somär och inte hyra ut heller.Anf. 25 Justitieminister ()Fru talman! Det är riktigt som säger att den information - jag vill inte kalla detför registrering för det är en så passiv åtgärd ochegentligen inte det vi är ute efter - som finns på etthåll också skall kunna vidarebefordras dit åtgärdernakan vidtas. Det är inte registreringen i sig som är detintressanta, utan det är samarbetet mellan de olikadelarna av vuxenvärlden som är aktuellt när det gällerungdomar i farozonen. Här fyller närpolisen verkligenen oerhört viktig funktion. Jag vill understryka att detär närpolis vi talar om för att markera skillnaden iförhållande till den gamla tiders kvarterspolis som vihade. Närpolisens uppgift är att arbeta brottsförebyg-gande, att i samverkan med andra myndigheter ochinstitutioner i samhället men också med enskildamänniskor på ett sätt som vi kallar problemorienteratarbeta för att förebygga att unga dras in i en fortsattkriminell karriär. Jag tror, precis som , att vi där har en mycket viktig faktor som,om vi omhändertar och utvecklar den väl, kommer attha stor betydelse när det gäller ungdomskriminalite-ten.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1995/96:230 om eko-nomisk brottslighetAnf. 26 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag tänker vidta för att förhindra eko-nomiska brottslingars verksamhet.Låt mig till en början slå fast att kampen mot denekonomiska brottsligheten hör till de högst prioritera-de områdena i regeringens politik.Den ekonomiska brottsligheten är ett gift i sam-hällskroppen som visar sina skadeverkningar påmånga områden. Den snedvrider konkurrensen ochrubbar förutsättningarna för den seriösa näringsverk-samheten. Den drabbar anställda, företagare och lån-givare genom att företag går omkull till följd av ex-empelvis planerade konkurser eller olagliga transak-tioner. Samhället går miste om skatteintäkter. På sikthotas sådana grundläggande värden som samhällssoli-daritet, allmänt rättsmedvetande och etik i affärsför-hållanden.Regeringen inledde en om-fattande offensiv mot den ekonomiska brottsligheten.Satsningen grundas delvis på den rapport om denekonomiska brottsligheten som revisorerlade fram . beslutade regering-en om en strategi för samhällets samlade åtgärder motekobrottsligheten. Strategin redovisades för ,som inte hade något att invända (skr. 1994/95:217,bet. 1994/95:JuU25, rskr. 1994/95:217).Regeringens strategi omfattar ett brett åtgärdspro-gram med insatser inom en rad områden. Det bredaanslaget är nödvändigt med hänsyn till att den eko-nomiska brottsligheten är så mångfasetterad och berörså många sidor av samhällslivet. Målet är att denekonomiska brottsligheten skall minskas på-tagligt.Strategin vilar på fyra hörnpelare: Lagstiftningenmot ekobrott skall vässas. Myndigheterna skall blibetydligt effektivare när det gäller att ingripa motekobrott. En ökad vikt skall läggas vid det förebyg-gande arbetet. Näringslivet måste ta ett ökat ansvar ikampen mot den ekonomiska brottsligheten.För att genomföra strategin har regeringen satt igång ett stort antal reformprojekt. För att samordnareformarbetet har det inrättats ett särskilt organ inomregeringskansliet, regeringens ekobrottsberedning.Ekobrottsberedningen har lagt fram förslag om endelvis ny organisation för ekobrottsbekämpning (Ds1996:1). Förslaget har remissbehandlats och beredsjust nu inom Justitiedepartementet.I avvaktan på en förbättrad myndighetsorganisa-tion har regeringen uppdragit åt Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen att organisera särskilda insatser föratt arbeta ned arbetsbalanserna av inneliggandeekobrottsmål. Regeringen har också uppdragit åt deberörda centrala verken inom bl.a. rättsväsendet attvidta åtgärder för att höja myndigheternas kompetensinom ekobrottsområdet.Ett omfattande lagstiftningsarbete har satts i gångför att utveckla och skärpa lagstiftningen inomekobrottsområdet. Inom straffrätten och angränsandeområden pågår det eller har det delvis redan genom-förts en översyn av reglerna om skattebrott, borge-närsbrott, näringsförbud, företagsbot och penningtvätt.Riksåklagaren har på regeringens uppdrag utarbe-tat en idéskiss med en rad åtgärder mot bolagsplund-ring. På grundval av Riksåklagarens rapport kommerregeringen att tillkalla en särskild utredareför att utreda behövliga åtgärder mot vissa bulvanför-hållanden. I det sammanhanget kommer också enöversyn att göras av den s.k. rådgivningslagen.En särskild utredare ser över åtgärder för att sane-ra branscher som är särskilt utsatta för ekonomiskbrottslighet. Här handlar det om att finna en lämpligavvägning mellan kontroll och andra åtgärder frånmyndigheternas sida och självsanering från näringsli-vets sida. Regeringen har också tagit upp en dialogmed näringslivet för att komma fram till ett meraövergripande samförstånd när det gäller näringslivetsegna åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Jagär för min del övertygad om att den seriösa företag-samheten har allt att vinna på att förbättra sitt egetskydd mot att bli utsatt för ekonomisk brottsligheteller rent av utkonkurrerad av näringsverksamhet sombedrivs med kriminella förtecken.Det jag nu har nämnt är ett axplock bland de re-formprojekt som pågår eller planerasinom ramen för regeringens strategi mot den ekono-miska brottsligheten.Ute på myndigheterna är aktiviteten i full gång närdet gäller att förverkliga strategin mot ekobrott. Detfinns en ny anda av optimism hos ekobrottsbekäm-parna på fältet. Nya arbetsmetoder och nya former församverkan och kompetensutveckling utvecklas på allanivåer.Ett exempel är det förebyggande arbete som polisoch skattemyndighet håller på att utveckla på allt flerorter. Det handlar om att ta kontakt med näringsidkaresom förefaller vara i riskzonen för kriminellt beteendeoch att informera dem om deras lagstadgade skyldig-heter. Kontakterna följs sedan upp med nya besök.Erfarenheterna av denna verksamhet uppges varagoda. Det visar att vi är på rätt väg när det gäller attbekämpa ekonomisk brottslighet.Anf. 27 ()Fru talman! Jag tackar för svaret.Min interpellation baseras på en omfattande ochinträngande artikelserie om ekonomisk brottslighet iSydsvenska i . Den har varit detalje-rad, och människor har blivit förvånade. Framför allthar den skapat en misstro mot polisens och andramyndigheters möjligheter att ingripa mot förövarna.Artiklarna visar på en häpnadsväckande girighet,t.o.m. en monumental brist på samhällsansvar.Jag delar uppfattningen i statsrådets svar, att dethär kan bli förödande för den allmänna mora-len. Det är förödande för de företagare,t.ex. inom hotell- och restaurangbranschen, inomtaxibranschen och inom byggbranschen, som försökervara seriösa. Jag kan ta ett exempel. I går dettyvärr inte att driva en seriös verksamhet som taxiäga-re.De här ekobrotten liksom politikernas utflykter igråzonen - även om vi skall haklart för oss att det är ett fåtal politiker som tyvärr harbidragit till ett oförtjänt dåligt politikerrykte - gör attSvensson frågar sig: Varför skall jag avstå,när alla andra som står över mig tydligen kan fortsät-ta?Fru talman! Vi har fått många nya la-gar, men trots det fortsätter det här. Vi har lagstiftatom näringsförbud och skärpta regler vid konkurser såatt nöjeskonkurserna inte får fortsätta. Vad gör mandå? Jo, då skaffar man sig s.k. målvakter, som intekan tänka, inte räkna och inte ens läsa, men de sättersitt tumavtryck på ett papper och står som ansvarigaför företag, där de i praktiken inte alls har något an-svar.I svaret visar statsrådet ett stort engagemang. Detär ett omfångsrikt svar, och jag skall inte vara negativ,men det här är mycket svårt att komma till rätta med.Vi skall inte försöka skapa millimeterrättvisa, och vivill inte heller ha ett samhälle där man har för mycketav storebrorsinslag; vi skall veta att de här ekonomis-ka marodörerna kan alla de lagar som skyddar dem,och de kan ännu bättre alla de kryphål som man skalltillämpa för att komma runt lagparagraferna och beri-ka sig själv på ett otillbörligt sätt.Bankerna kan man väl knappast kalla för ekono-miska brottslingar, men de deltog i upp-svinget av det här och uppfattas av många som justsådana. Jag begriper att bankerna måste följa med ikarusellen för att kunna vara med, men jag efterlyserbankdirektörer som varnade för utvecklingen - de varfå. Ännu färre var de journalister som varnade. Allaföljde med, och det har fått de effekter det har fått.Man kan ha synpunkter på skattetrycket och tänkaatt det kan vara skuld till delar av det här, men en sakär helt klar: Gällande lagar skall följas. Jag såg förmånga år sedan en TV-serie där en irländsk strejkle-dare sade: Vi kan inte gå ut och bryta mot lagar- den dag vi får makten begär vi att andra skall följalagarna.Jag hoppas bara, fru talman, att det här kommeratt lyckas. Om vi inte lyckas på ett hyggligt sättkommer vi att få se att även människor på betydligtlägre nivåer och med betydligt lägre inkomster kom-mer att resonera enligt modellen: Varför skulle intejag kunna när alla andra kan?Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1995/96:234 omterroristlagenAnf. 28 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig omjag avser att verka för en översyn av den s.k. terrorist-lagen och om jag avser att verka för att samtliga förbrott misstänkta personer i behandlas lika.Jag kan till en början konstatera att interpellation har sin grund i ett enskilt ärende,och jag utgår därför från att förstårvarför jag inte vidare kommenterar det.Justitieutskottet har så sent som isamband med behandlingen av regeringens redogörel-se för tillämpningen av lagen om särskild utlännings-kontroll (skr. 1995/96:124) genomfört en fördjupadgranskning av lagen och dess tillämpning. Utskottethar i samband med detta uttalat att det alltjämt finnsbehov av lagstiftning som ger utrymme för att urlandet avlägsna sådana utlänningar som bedöms somfarliga med hänsyn till risken för internationella ter-roristhandlingar eller som utgör ett hot mot riketssäkerhet (bet. 1995/96:JuU18). Utskottet har vidareuttalat att de olika beslut om utvisning som regeringenhar fattat måste bedö-mas som välgrundade liksom att handläggningen avärendena från formell synpunkt har varit korrekt.Jag har svarat på frå-gor från med i stort sett sammainnehåll som denna interpellation. Jag vill nu baratillägga följande.Som jag ser det bygger frågordelvis på missuppfattningar om de faktiska förhållan-dena, delvis på bristande kunskap om de aktuellabestämmelserna. Jag skall därför ytterligare en gångförsöka förklara vissa grundläggande begrepp.En brottsutredning - förundersökning - här i Sve-rige bedrivs efter de bestämmelser som finns i svensklagstiftning. Det är självklart utan betydelse vilkennationalitet den misstänkte har; det finns alltså intenågra bestämmelser som ger utrymme för särbehand-ling av utländska medborgare. Jag anser mig därmedha besvarat den sista av båda frå-gor i interpellationen.En begäran från ett land till ett annat om utläm-ning är ett led i det internationella samarbetet för attbekämpa brott. Förfarandet innebär att personer sommisstänks för brott i ett annat land än där de befinnersig under vissa förutsättningar kan utlämnas till detandra landet. Det land som beviljar utlämning med-verkar därmed till att lagföring kan ske. Brottsutred-ningen bedrivs därefter i det andra landet i enlighetmed dess lagstiftning.De bägge förfaranden som jag nu har beskrivit ärtvå olika former för beivrande av ett redan inträffatbrott i syfte att lagföra den skyldige, antingen här iSverige eller i ett annat land. Lagen om särskild ut-länningskontroll däremot har ett helt annat syfte. Densyftar nämligen till att förebygga och förhindra attbrott av en viss typ - s.k. terroristanknutna brott -skall inträffa. För att lagens bestämmelser skall kunnatillämpas krävs att det kan befaras att någon kommeratt begå eller medverka till nu avsedda brott. I dessafall kan inte en person straffas för brott, utan denrättsföljd som kan komma i fråga är att personen pågrund av sin verksamhet inte längre bör få vistas ilandet. Det skall alltså i varje enskilt fall föreligga enrisk för terrorhandlingar.I de svar jag lämnat på liknande frågorfrån framgår också att någon lik-ställdhet aldrig kan bli aktuell mellan svenska med-borgare och utländska medborgare vad gäller till-lämpningen av lagen om särskild utlänningskontrolleftersom lagen enbart gäller utländska medborgare.En utländsk medborgare har inte någon självklar rättatt vistas i , till skillnad från en svensk med-borgare.Regeringens tillämpning av lagen står som bekantfortlöpande under parlamentariska kon-troll, och som jag redan har nämnt har justitieutskottetfunnit att regeringens beslut har varit välgrundade.Vad framfört ger inte anledningatt göra en översyn av lagen om särskild utlännings-kontroll. Jag kan även konstatera att justitieutskottetmed anledning av ett motionsyrkande om förbättradrättssäkerhet i lagen inte heller anser att något över-synsbehov finns. Men självklart är det viktigt med enkontinuerlig utvärdering, främst för att kunna tillgo-dose rättssäkerheten för den enskilde.Anf. 29 ()Fru talman! Tack för svaret, . An-ledningen till att jag återkommer i den här frågan äratt jag inte anser att jag har fått tillräckligt uttömman-de svar tidigare. Men det beror också på att jag finnerterroristlagen och den insyn vi har i säpo bristfälliga.Detta gör att man som medborgare ställer frågor.Terroristlagen gäller bara utlänningar. Ensvensk medborgare kan inte underkastas dessa regleroch förfaranden.Jag tog upp ett enskilt ärende som gällde Abdel-kerim Deneche. Det gjorde jag därför att det är ettintressant ärende, som belyser just detta när man förstförsöker fälla en person via vanligt rättsväsende ochnär det inte lyckas använder terroristlagen. Jag ställermig frågor, och därför tar jag upp denna fråga.I dag har de av säpo utpekade och misstänkta ingeteffektivt rättsmedel. Från min synpunkt är det ointres-sant om man är svensk medborgare eller inte - manskall ha ett effektivt rättsmedel för alla medborgare pådenna jord. Bl.a. om man bor i och har uppe-hållstillstånd - och då har man ju rätt att vistas i Sve-rige - kan man underkastas andra regler och förfaran-den än dem som gäller svenska medborgare, och detanser jag bryter både mot ommänskliga rättigheter och även mot vissa bestämmel-ser i FN-konventionen.Jag anser att det finns brister i hur man tillämparlagens bestämmelser om både anmälningsplikt ochtvångsmedel. De redovisas inte tillräckligt mycket.Jag vet att även justitieutskottet tyckt att det finns förlitet information. I det betänkande som vi skall disku-tera om särskild utlänningskontroll konstate-rar man att det inte alltid finns tillräckligt mycketuppgifter dokumenterade som ges till regeringen. Manvisar på en brist, som visserligen Justitiedepartemen-tet senare skall titta på.Jag tycker det är skrämmande att den här bristenpå tillräcklig dokumentation när det gäller terroristla-gen finns i Sverige.I en bok av och somheter i invandrarrätt konstaterar man att omnågon fullbordat ett brott, försökt begå ett brott, för-berett ett brott eller försökt medhjälpa till brott skalldetta normalt sett medföra lagföring och straff enligtbestämmelser i . Utvisning, med stöd avterroristlagen, skall komma i fråga först efter avtjänatstraff.Melander och påstår att det finns flera ex-empel på brottsmisstänkta som inte blivit lagförda iSverige utan skyndsamt har utvisats som terrorister.Det här tycker jag är en tillämpning som är otillräck-lig. Jag skulle vilja fråga justitieministern om honkänner till dessa fall som och pekarpå och om hon tycker att detta är rätt.Anf. 30 Justitieminister ()Fru talman! I tar vi natur-ligtvis del av all den forskning och diskussion somsker kring det här ämnet. Det är en del av beredningeni samband med utvecklingen av den lagstiftning vihar. Det pågår som sagt en kontinuerlig översyn avrutinerna och förfarandena för att förbättra dessa, såatt det underlag som ligger till grund för regeringensbeslut och senare parlamentets utvärdering av dettablir så bra som möjligt. Vi fortsätter det arbetet.Anf. 31 ()Fru talman! Tack för svaret. Som har märkt är det här en fråga som jag tycker ärväldigt angelägen från demokratisk synpunkt. Det ärpositivt att även anser att man skalljobba vidare med det här. Jag hoppas också att mankan göra det skyndsamt; annars kommer jag att åter-komma här i plenum.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellationerna 1995/96:236 och237 om säkerhetspolisenAnf. 32 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig omsäkerhetspolisens ekonomiska villkor och när det iSverige kommer att tillsättas en kommission liknandeLundkommissionen i . Jag återkommer strax tillden sistnämnda frågan. Låt mig först bemöta några avpåståendena om säkerhetspolisens anslag.Yvonne Ruwaida har bl.a. frågat hur det kommersig att säkerhetspolisen har kunnat öka sina anslagmed utgångspunkt från /90 fram tillinnevarande budgetår. I anslutning härtill har honockså ställt vissa frågor om storleken på anslagen ochom anledningen till att, såsom hon uttryckt det, det"verkliga" anslaget skulle vara hemligt.Jag vill understryka att säkerhetspolisen inte för-fogar över några andra medel än dem som riksdagenbeslutar skall ställas till dess förfogande. Och attsäkerhetspolisens anslag är ett förslagsanslag innebäringenting annat än att säkerhetspolisen kan få kom-pensation för de merutgifter till följd av löneökningarsom belastat verksamheten under det löpande budget-året. I det avseendet görs uppräkningen självfalletenligt samma principer som för andra statliga verk-samheter.Den höjning av anslagen över tiden som YvonneRuwaida sökt påvisa genom sina exempel följer vadgäller uppräkning för övrigt samma mönster som förandra verksamheter.Det finns dock ett undantag. Den ökning somgjordes mellan budgetåren 1992/93 och 1993/94 berorpå att medel förts över från den öppna polisverksam-heten till säkerhetspolisen. Anledningen till detta äratt säkerhetspolisen tagit över betalningsansvaret förfrågor som tidigare belastade den öppna polisverk-samheten men som faktiskt utfördes av säkerhetspoli-sen - som ett exempel kan jag nämna livvaktsverk-samheten.Yvonne Ruwaida undrar också hur det kommersig att säkerhetspolisen just i besparingstider kunnatöka sitt anslag. Här vill jag framhålla att även säker-hetspolisen under innevarande budgetår haft att full-följa ett besparingsbeting om ,räknat på en tolvmånadersperiod. Detta har redovisatsför och underställts dess prövning i åretsbudgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 3, s. 33).Med detta vill jag gå över till att kort behandlaYvonne Ruwaidas fråga om när det i kommeratt tillsättas en kommission liknande den norskaLundkommissionen.Verksamheten vid säkerhetspolisen är av naturligaskäl omgärdad av sekretess. I all verksamhet somomgärdas av sekretess är det särskilt viktigt med de-mokratisk förankring och välutvecklade instrumentför insyn och kontroll. fastställer därför re-geringen riktlinjer för säkerhetspolisens verksamhet,efter det att överläggningar med ledarna för de partiersom är representerade i hållits. Vida-re skall , där det ingårparlamentariker, nära följa verksamheten vid säker-hetspolisen och se till dessa riktlinjer följs. Styrelsenskall också rapportera till regeringen hur rikt-linjerna följs.Härutöver står verksamheten vid säkerhetspolisensjälvklart under samma kontroll som annan offentligverksamhet. För att bara nämna ett exempel: Denkontrollfunktion under som utövas genomriksdagens ombudsmän gäller även för säkerhetspoli-sen. JO har naturligtvis rätt till full insyn i säkerhets-polisens verksamhet och kan ta upp frågor till be-handling både på eget initiativ och efter anmälan.Den civila säkerhetstjänsten - liksom den militära- har i granskats och utretts vid flera olikatillfällen. Efter slut granskadesden underrättelseverksamhet som bedrivits underkriget av en parlamentarisk kommission, . Upphov till olika utredningar ochgranskningar gav också Wennerströmaffären ,IB-affären och "sjukhusspionen" år 1975.Efter Wennerströmaffären tillsattes bl.a. en parlamen-tarisk kommission som fick till uppgift att utarbetaprincipiella riktlinjer för handläggning av säkerhets-frågor. Kommissionens betänkande ledde fram till attnya bestämmelser om personalkontroll beslutades år1969. I personalkontrollkungörelsen togs bl.a. in enbestämmelse om rätten för den särskilda polisverk-samheten - säpo - att föra polisregister. I bestämmel-sen föreskrivs också att anteckning i registret inte fårgöras enbart av det skälet att någon genom tillhörighettill en organisation eller på annat sätt gett uttryck fören politisk uppfattning. Bestämmelsen knyter an tillförbudet mot åsiktsregistrering i 2 kap. 3 § regerings-formen, som innebär att anteckningar om medborgarei allmänna register inte utan deras samtycke får grun-das enbart på deras politiska åskådning.Sist men inte minst vill jag i detta sammanhangnämna den totala översyn av säkerhetspolisens in-riktning, organisation och verksamhet som på regeringens uppdrag företog under åren1987-1990. Kommittén granskade bl.a. säpos regis-terföring och dess arbetsmetoder.Säporegistret är ett polisregister i polisregisterla-gens mening.