prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — Axel sade att hans fru varglad när han kom hem, eftersom han hade blivit mind-re stöddig och bättre på att lyssna. Tyvärr måste jagnog göra henne ledsen och tala om att jag inte tyckeratt det har märkts i varje fall i den här debatten. Någotmer stöddigt får man nog leta efter än Axel Anders-sons tro på debattretorik här: att samarbete är det endaför dagen, att skulle vara någon sortsbakåtsträvare osv.Axel har inte lyssnat ett dyft när detgäller politik. Han skulle behöva läsaigenom vårt partiprogram. Då skulle Axel Anderssonfå veta att vårt parti framför allt jobbar för internatio-nell solidaritet. Vi vill främja FN, och vi vill arbetaför OSSE-processen, där alla länder får varamed på lika villkor.Vi har i vår motion en mängd konstruktiva förslag,men vi kan naturligtvis inte komma ifrån att det rörsig om en regeringskonferens som behandlar specifikaämnen, och det är dessa som vi har tagit upp.Vi är vidare visserligen ensamma när vi kämparhär i kammaren, men utanför den har vi över halvafolket med oss. Det gäller minsann inte framför alltföreträdarna för herremännen utan de som jag troddeatt Axel parti i väldigt stor utsträckningrepresenterade, nämligen arbetarna. Det är människorsom har insett att det faktiskt är fråga omett samarbete utan om ett unionsmedborgarskap, nå-got helt annat än det som man försöker gömma sigbakom med sitt tal om samarbete.Vi är definitivt inte mot samarbete. Vi vill ha merav samarbete, och vi vill ha mer av konstruktiva be-slut som leder till ett bättre samhälle på sikt.Anf. 193 AXEL () replikFru talman! Min fråga är fortfarande obesvarad:Vem skall samarbeta med? är 15länder medlemmar i , och 12 söker medlemskap.Miljöpartiet får svårigheter att hitta samarbetspartner,om inte Europeiska unionen, EU, duger. Det är län-derna i vårt grannskap och i vår del av värden som dethandlar om, och de är varken bättre eller sämre än vadvi är i . De har konstruktiva förslag. De harkanske kommit fram till dem på annat sätt än visvenskar, men tillsammans kan vi nå konstruktivalösningar på svåra problem.Miljöpartiet kan aldrig med sin filosofi förklarahur man skall komma till rätta med de svåra gräns-övergripande frågorna, miljöfrågorna, sysselsättnings-frågorna och den internationella kriminaliteten, omman stänger grinden till trädgården och läm-nar allting annat utanför.Till sist, : Jag har mycketlättare att lyssna på och förstå min hustru än att lyssnapå och förstå . Jag har verkligenförsökt göra det, men jag förstår inte . 194 ()replikFru talman! Jag är glad att Axel kanförstå sin hustru. Det tror jag är bra för samarbetetinom familjen.På samma sätt tror jag att det är bra för samarbetetmänniskor emellan om vi ägnar litet tid åt att förståvarandra. Det tycker jag inte att Axel gör idet här fallet. Han ägnar i stället sin tid åt att påstå enmängd saker om den gröna rörelsen och det grönapartiet.Vi vill och kan samarbeta med alla världens län-der. EU är en del av världen, men det finns fler länderi världen. Det finns också en mängd samarbetsorgansom är medlem i och där vi samarbetar. Närdet gäller det nordiska samarbetet finns det en mängd samarbetsorgan som Sveri-ge är med i och där vi samarbetar i sakfrågor.För att nå resultat är det otroligt viktigt att vi i denfråga som är framtidsfrågan framför andra, nämligenmiljöfrågan, når en ökad förståelse i de här samman-hangen. Det är viktigt att vi kan samarbeta globaltkring miljöfrågorna och att vi har rätt att gå före ochha hårdare regler på miljöområdet just för att klaramiljöproblematiken.Ett praktexempel är att man nu säger att Danmarkinte längre skall få ha sitt burkförbud därför att detstrider mot om den inre marknaden.Det är ett förbud som har haft av bl.a. miljö-skäl. EU har inte löst miljöproblematiken. EU är inteett organ för att i första hand lösa de stora problem vistår inför, utan EU tittar på dessa frågor på andra sätt.Anf. 195 AXEL () replikFru talman! Om man, , skallkomma fram till bestående och hållbara politiskalösningar och politiskt påverka skeendet i verklighe-ten måste man samarbeta.Världen internationaliseras i snabb takt. Frånsvensk sida kan vi inte ställa oss utanför den proces-sen. Vi ingår numera i en politisk gemenskap, i ettpolitiskt lag i , som arbetar för välfärd, trygg-het och fred . Samarbete är den bästa för-säkringen för att få en bestående fred.Eftersom jag är optimist hoppas jag fortfarande attMiljöpartiet kommer med på de positivas sida när detgäller EU-samarbetet. Det kommer kanske att dröjatills man suttit en eller annan period i , men jag är övertygad om att även Miljö-partiet, om det överlever valen framöver och är ettetablerat parti, kommer att finnas med och konstruk-tivt delta i det europeiska samarbetet. Det hoppas jag ialla fall.Anf. 196 ()Fru talman! Som har markerat är syftetmed EU-samarbetet från liberala utgångspunkter attgenom gränsöverskridande lösningar på gränsöver-skridande problem stabilisera demokratin och därmedockså freden i Europa.Den viktigaste konkreta slutsats som kan dras avdetta är att vi skall fullfölja EU:s utvidgningösterut för att stabilisera demokratins stora segrar från1989 och framåt. Ett misslyckande eller en allvarligfördröjning av den processen skulle skada inte baraEU som sådant utan kanske också möjligheterna långsiktig fred i . Hela Europatanken skullekanske oåterkalleligt skadas. Vår generations storauppgift efter kommunismens fall är att göra Europahelt igen.På denna punkt finns numera en betydande sam-stämmighet, möjligen också vad gäller nej-partierna.Konsekvensen tycks då bli att de, kan hända, är för attEuropa enas men mot att som medlem deltar iden processen. Det är väl dock i första hand derasproblem, inte någon annans.Däremot finns det en annan del i det som företrä-dare för nej-partierna - jag tänker närmast på BirgerSchlaug - säger i samband med just de här frågorna.Jag hörde två gånger i sitt inlednings-anförande använda ordet sovjetisering som beskriv-ning på olika förhållanden inom EU. Jag har tidigare,men också , hört honom dra paralleller mellanden sovjetiska unionen, som är avskaffad, och deneuropeiska unionen, som han tycker bör avskaffas.Eftersom begär replik på var ochvarannan talare tycker jag att det vore rimligt om hanutnyttjade det tillfälle som han nu får för att reda ut påvilket sätt de socialistiska unionär att jämföra med den europeiska unionen mellaneuropeiska demokratier.Kan han inte reda ut det på ett ordentligt sätt tyck-er jag att han i så fall skall be om ursäkt för detta sättatt lägga upp argumenteringen. Be ester, letter ryssaroch ukrainare om ursäkt, för det är dem som dethandlar om! De har levt under den sovjetiska unionen.De vill nu bli medlemmar i den europeiska. De harmöjlighet att komma med i det demokratiska Europassamarbete.För att återgå till det som egentligen är ämnet förden här debatten, nämligen utrikes- och säkerhetspo-litik, vill jag säga att jag tycker att det hade varit braom man i regeringens skrivelse och i utskottets betän-kande hade varit litet mer utförlig vad gäller de kon-sekvenser som en östutvidgning av EU måste medfö-ra. I ett EU med 25-30 medlemmar ställs det heltandra krav på beslutsformerna när det gäller gemen-sam utrikes- och säkerhetspolitik och mycket annatsom bara inte kan lösas genom en välvillig attityd.Det gäller också flera konkreta sakområden, t.ex.jordbrukspolitiken. har utveck-lat den synpunkten i ett särskilt yttrande. Vi har intelagt någon reservation på den här punkten. Problemetär inte att det som utskottet skriver är fel, utan att manmöjligen kunde ha skrivit litet mer än vad man gör.Östutvidgningen behövs för att ge demokratinslandvinningar den stabilitet som krävs för att vi inteskall riskera att diktatoriska regimer återuppstår i vårnärhet. Men då måste också - det är precis lika viktigt- grundkraven på nya tänkbara medlemmar upprätt-hållas. De baltiska länderna, , , Ungernoch innebär inte några problem på den härpunkten.Men i , som också står i kö, har pre-miärministern utmärkt sig genom att försöka berövaoppositionen dess parlamentsplatser. I ,också ett land i kö, vilar ett ständigt närvarande hotöver både demokratiska politiker och nationella mi-noriteter. Det får inte vara hur lätt som helst att kom-ma med i den europeiska unionen.Säkerheten i kan i längden bara bli stabilom alla länder är demokratier. Demokratierhar inte alltid samma intressen i alla frågor, men degår inte i krig med varandra. Demokrati och fred hörihop.Men EU:s uppgift som fredsorganisation måsteockså få konsekvenser utanför unionens gränser. Detär allvarligt om europeiska länder hamnar på olikasidor i internationella konflikter på andra håll, för attinte tala om ifall de skulle sälja vapen till olika sidor iett pågående krig.En del Europavänner ser ibland framför sig ettscenario där lämnar , och NATO därmedi praktiken får ersättas av en rent europeisk allians.Det är naturligtvis fullt möjligt, men det är inte önsk-värt. Det ligger enligt vår mening också i Sverigesintresse att NATO består och att den atlantiska län-ken, som det heter, finns kvar. En amerikansk isola-tionistisk politik skulle med stor sannolikhet minskasäkerheten i världen och ge ökat spelutrymme åt olikakrafter som försöker dominera sin egen region påandra länders bekostnad.En inrikespolitisk jordbävning i något EU-landmed extremister vid makten skulle i praktiken innebäratt samarbetet inom kanske upphörde ellerfick allvarliga svårigheter. Också inför ett sådantperspektiv, som vi alla naturligtvis helst vill tänkabort, är det viktigt att säkerhet ingår i ettstörre sammanhang än det rent europeiska.Men det finns också goda argument för att Europainom denna större ram, som kan beskrivas som kom-binationen av FN, , NATO och olika förläng-ningar av NATO-samarbetet till länder som står utan-för själva alliansen, kan ta ett större ansvar för egnaangelägenheter. Det är en tragedi att länder,inräknat, inte förmådde uträtta något alls föratt förhindra folkmordet och angreppskriget i Bosni-en.Det var, för att ta ett annat exempel, pinsamt närEuropas länder inte kunde reagera kraftfulltoch samlat mot övergreppen mot mänskliga rättighe-ter i . I stället för ett snabbt samlat agerandefick vi flera dagars meningsutbyte om tänkbara åtgär-der, varvid utmärkte sig särskilt genom attvara det enda land som inte kallade hem sin ambassa-dör. EU hade kanske kunnat spela en viktig roll i ettallvarligt politiskt skeende, men missade chansen.Vi anser därför att det är rimligt att nu se över ochrevidera beslutsformerna i den gemensamma utri-kes- och säkerhetspolitiken. Den generella vetorättenbör omprövas. Det är dessutom en nödvändig konsek-vens, såvitt jag kan se, av utvidgningen till en långtstörre krets av stater. Det är inte rimligt att tänka sigatt något land på grundval av en inrikespolitisk tillfäl-lighet skall kunna hindra motiverade och rimligaställningstaganden som resten av medlemsländernafinner mycket angelägna.Vi vill alltså ha en huvudregel om majoritetsbe-slut, med undantag för sådana frågor som är av vitaltnationellt säkerhetsintresse för något av medlemslän-derna. I sådana frågor skall givetvis vetorätten behål-las. Vad som är sådana intressen avgör naturligenparlamenten i de länder det gäller. Som en ytterligaregaranti för enskilda medlemsländer bör huvudregelnom majoritetsbeslut kompletteras med en bestämmel-se om reservationsrätt som innebär att ett enskilt landkan ställa sig utanför aktioner som andra medlems-länder vill genomföra.En rent europeisk försvarsallians utanför NATOeller som efterföljare till NATO är inget att stå efter.Någon anledning för att delta i någon försvar-sallians eller att ta emot eller utfärda några säkerhets-garantier för andra länder finns i dagens situation inte.Skulle utvecklingen leda till att NATO utvidgas så attännu fler länder i vår närhet finner det naturligt attvara med, måste vi däremot ha en intellektuell öppen-het för att pröva frågan på nytt från nya förutsättning-ar. Men det finns andra typer av kriser än de traditio-nellt militära, där med gemensamma insatserskulle kunna uträtta mer än . En europeisk in-satsstyrka skulle kunna användas till fredsbevarandeoch fredsskapande insatser efter beslut i FN ellerOSSE och få stor betydelse. En sådan styrka skulleockså kunna användas till humanitära insatser vidnaturkatastrofer eller miljökatastrofer, vid bekämp-ningen av terrorism eller organiserad brottslighet somuppträder närmast militärt inom EU:s territorium. Vihade en debatt förut om motorcykelgäng somnära nog förefaller närma sig det här ibland, ellernynazistiska grupper som vi har debatterat vid andratillfällen.För något år sedan föreföll det vara oerhört kon-torversiellt att ens ta upp till debatt sådana frågor somvi nu har snuddat vid. kan vi konstatera att denpolitiska majoriteten i utskottet, och naturligtvis re-geringen, har kommit fram till en betydligt mer nyan-serad och intellektuellt öppen hållning. Kritiken avden generella vetorätten, som har formule-rat, formulerar nu också regeringen i sin skrivelse frånså att säga andra hållet genom att konstatera att Sveri-ge i samband med kan tänka sig attmodifiera principen om enhällighet i frågor av be-gränsad vikt. Det är två rätt olika sätt att beskrivanågot som egentligen kan bli ganska likt när utveck-lingen får ha sin gång.Därför har vi avstått från att reservera oss och ser istället fram emot en konstruktiv svensk hållning närregeringskonferensen nu börjar sitt arbete.Anf. 197 () replikFru talman! Jag fick en direkt fråga från HåkanHolmberg. Jag skall svara på den så kort som möjligt.Håkan undrade hur jag kunde användaordet "sovjetiserat", vilket tydligen var att trampa påen öm tå. Det gällde miljöområdet, där jag uppfattarEU på många sätt vara just "sovjetiserat". Jämförtmed t.ex. den amerikanska konstitutionen innebärmedlemskapet i EU att man inte har rätten att gå före.Kalifornien är att lysande exempel i på hur vik-tigt det är att kunna gå före och ställa hårdare mil-jö- och hälsokrav på olika produkter. Det skaparnämligen dynamik och utveckling på marknaden. Manefterfrågar alltså bättre och miljöriktigare produkter.Den enfald som dominerar inom EU är oerhört lik denenfald som fanns i . Det hindrar en tekniskutveckling, vilket är mycket tragiskt. Jag hoppas attHåkan håller med mig om det.Anf. 198 () replikFru talman! Den som under drygt70-åriga existens försökte ställa några som helst mil-jökrav kunde räkna med enkelbiljett till ett ganskakallt ställe långt österut i landet. Det vet BirgerSchlaug mycket väl. Därför tycker jag att den parallellhan upprätthåller är ganska stötande.Dessutom undvek han den andra delen i det somjag tog upp. Det är tydligen vanligt för miljöpartister- jag minns att jag debattede detta med Per Gahrtonför - att tala om att den sovjetiskaunionen var dålig, den har försvunnit och byggsdet ett nytt unionsprojekt. Det är lika dåligt, låt ossavskaffa det. För man den sortens argumentering ärman faktiskt tvungen att svara på några frågor.När ockuperade den europeiska unionen ett euro-peiskt grannland? Estland.När tvingades ett parlament i ett europeiskt landklubba igenom anslutning till den europeiska unionenmed EU:s elitsoldater utposterade längs väggarna? Såvar det i det estniska parlamentet 1940. Den estniskaregeringen, stora delar av parlamentet och över huvudtaget landets ledande kretsar deporterades till Sibiri-en. När deporterades något europeiskt lands politiskaledning till eller till skotska högländerna?När försökte EU:s icke-existerande armé slå neren demokratisk folkrörelse i något annat land? Jagkan ge ett exempel från modern historia: Litauen1991.Det kan verka demagogiskt att ta upp detta, mendet här sägs så från . Jagtycker att det är ovärdigt för svensk politik att man pådet här sättet för en debatt och jämför det som hardrabbat människor bara från oss med de-mokratiska länders frivilliga samarbete.(Applåder)Anf. 199 () replikFru talman! fick applåderfrån moderater, socialdemokrater, centerpartister ochkds-are. Det kan kännas skönt i den här EU-frågan.Ett ytterligare exempel på en sovjetiserad modellsom EU har tagit efter är i allra högsta grad jord-brukspolitiken. Jag tror att hållermed mig om det.Det är just när det gäller miljöpolitiken som jagtagit upp den sovjetiska modellen och jämfört denmed den amerikanska. och EU:s lag-stiftning hämmar tyvärr utvecklingen på liknande sättsom i , därför att enskilda länder inte har rättenatt gå före. Att kunna gå före är det som skapar ut-veckling på miljöområdet. Detta är ett stort problem.Jag tycker att det är ett jättestort problem att mannågonstans långt borta talar om för oss att vi, även omvi är eniga i parlamentet, inte får ställa krav på ur-sprungsmärkning, att vi inte får göra det. Jag tyckeratt det är skamligt. Jag tycker att det är skamligt att vi,även om vi är överens om att man skall genmärkagenmanipulerade livsmedel, inte får göra det. Jagtycker att det är en skymf mot demokratin.Anf. 200 () replikFru talman! Kritisera gärna EU på den här punk-ten och även på många andra. En hel del av kritikenkan jag hålla med om. Men var försiktig med parallel-len ni gör. Kolchoser, tvångskollektivisering, med flitframkallad massvält bland bönderna i - dettavar den sovjetiska jordbrukspolitiken. Landet liderfortfarande av det. , ord som sovjetise-ring och sovjetiska förhållanden förefaller för BirgerSchlaug och mest vara ett festligt reto-riskt grepp: union som union. Det låter ju så lika, ochså skall man dra slutsatsen att det är fråga om sammasak. Det var inte särskiltlänge sedan. Det finns många människor i vårt landsom har flytt därifrån, många som har ärr för livet påsin kropp och i sin själ över att ha tvingats leva underdetta system eller förlorat sin familj i detta systemsslavläger. Var försiktig med denna parallell, tag till-baka och be om ursäkt för det finns många som taranstöt av det.Anf. 201 ()Fru talman! Jag uppskattar att det äntligen är litetgnista i debatten i kammaren. Det tycker jag är väldigttrevligt. Jag önskar också att den här debatten hadekablats ut rakt till det svenska folkets vardagsrum. Dethade varit väldigt intressant för folk att se folkpartis-ter, socialdemokrater och moderater klappa om var-andra efter inläggen, precis som om vi bara hade tvåpartier i denna kammare: EU-förespråkarna och Mil-jöpartiet. Jag undrar också hur många som hade käntigen sig i den diskussion som har varit, speciellt medtanke på hur många bland svenska folket som har enhelt annan uppfattning. Vi EU-kritiker är inte riktigtrepresentativa i kammaren. Det finns betydligt flerkritiker ute i det svenska samhället. "Skola ursinniga krigsutrustningar och rasandevärldskrig allt framgent tillåtas driva sitt vanvettigaförstörelseverk över en åt våldet prisgiven värld,vartill tjänar då religiöst nit, intensivt nykterhetsarbe-te, kulturellt upplysningsarbete m.m.? Skola krigsrustningarna och krigen fortsätta somhittills, är all förädlingssträvan förspilld möda. Skolade civiliserad kristna folken mot varandra spela bandi-ter vart tionde eller tjugonde år, går mänskligheten sinundergång till mötes. "Detta är hämtat från en liten skrift jag har somheter Krigsvansinnet. Tyvärr är detta fortfarandeaktuellt. Det har inte hänt så mycket dådetta skrevs.Men det finns ljusglimtar. Den internationella va-penhandeln har faktiskt halverats . Till-verkningen inom krigsindustrin har minskat drastiskt.Vi är många som gläds åt det. Men det gör intekrigsmaterielindustrin, regeringen eller en majoritet iSveriges riksdag.Marknaden krymper. Militärutgifterna minskaroch konkurrensen ökar mellan krigsmaterielföretaginom och mellan länder. Man vill rädda vad somräddas kan genom ett internationellt samarbete, spe-cialisering och ökad export för att kompensera mins-kade beställningar från de egna försvarsmakterna.Ja, nu skall man vidta ihärdigare ansträngningarfrån myndigheter och regering för att den svenskakrigsmaterielindustrin skall kunna sälja mer vapen istället för att låta marknadsekonomin råda och ställaom krigsmaterielindustrin till civil produktion.Hur skall då dessa ihärdigare ansträngningar seut?Ja, på flera sätt. skall närma sig tillWEAG, , under-lätta för försvarsindustriellt internationellt samarbeteoch man skall låta svenska myndigheter och ministrarstödja industrins vapenexportansträngningar.En riksdagsmajoritet har tidigare ställt sig bakomregeringens intentioner att skall "närma sigWEAG". Vad är då WEAG?Jo, målsättningarna för WEAG är att öppna denationella försvarsmarknaderna för konkurrens, stärkaEuropas teknologiska och industriella bas på försvar-sområdet och åstadkomma närmare samarbete omforskning och utveckling.Försvarsminister har enligt enartikel i från sagt i Ekot att nuär berett att gå med, vilket enligt artikeln har över-rumplat UD. Vad är det som gäller? Vad innebär"närmandet" konkret? Skall vi bli medlemmar iWEAG, och vad skall vi i så fall använda medlem-skapet till?Det är på gång att bildas ett EU-FMV, en gemen-sam försvarsmaterielmyndighet. Vad tycker regering-en om detta? Det vore intressant att höra. Vad skallman säga om det på regeringskonferensen?Regeringen, Försvarsmakten och bör enligt en majoritet i denna sal aktivtverka för att stärka ett ökat samarbete mellan svenskoch företrädesvis europeisk försvarsindustri. Rege-ringen och myndigheter bör enligt majoritetens upp-fattning också aktivt stötta försvarsindustrins expor-tansträngningar.Utrikesutskottet skriver i dagens betänkande attutskottet utgår ifrån att fortsätter att driva enrestriktiv politik på krigsmaterielområdet och att allamöjligheter tas till vara för att påverka andra ländersvapenexport i restriktiv riktning.Detta är ju helt otroligt! Vi skall alltså påverkaandra länders vapenexport i restriktiv riktning medanvi själva skall närma oss WEAG, skicka ministrar ochmyndigheter att agera vapenmånglare och underlättaför internationellt samarbete för vapenindustrin.Hur skall nu agera under regeringskonfe-rensen konkret för att uppnå denna viljeinriktning somvi snart kommer att slå fast i kammaren? Det voreockså intressant att få veta. Hur skall man agera föratt EU skall få till stånd en restriktivare vapenexport-politik och en aktiv omställning av försvarsindustri tillcivil produktion?Utrikesutskottet skriver också att det svenska re-gelverket avseende krigsmaterielexport slogsfast av , varför någon förändring av det föratt uppnå en ökad harmonisering med andra länderinte är aktuell. Och det är ju glädjande.Men det finns ett starkt tryck på regeringen ,både från vissa EU-länder inför regeringskonferensenoch från den svenska krigsmaterielindustrin genom debesparingar som skall ske inom det svenska försvaret.Ganska kom en rapport från som behandlar vapenindustrifrågorinom EU. Det är skrämmande läsning för den som ärkritisk till vapenexport eller som inte vill ha någonvapenexport alls.Hela rapporten är en lång beklagan över att mark-naden för krigsmateriel minskar och att har en såstor del av marknaden. Man skriver att EU har"förlorat mark". Man beklagar också - häpnadsväck-ande nog - att efterfrågan har minskat "särskilt frånutvecklingsländer". krävs insatser på unionsnivå,inte för att ställa om försvarsindustrin, nej, för attstärka konkurrenskraften så att mer vapen kan produ-ceras och säljas.I fredags var denna rapport uppe i EU-nämnden.Där fick man klart för sig att den svenska regeringenännu inte hade intagit någon ståndpunkt i frågan. Mensnälla regeringen, regeringskonferensen börjar i mor-gon! Det vore intressant att få veta vad regeringensäger om t.ex. den här rapporten.Jag ser att tiden håller på att rinna ut, så jag fåråterkomma senare.Anf. 202 () replikFru talman! Jag vill fortsätta att ställa frågor somgäller synen i motion angående rubrikenGemensam utrikes- och säkerhetspolitik. AnnikaNordgren sitter ju både i Försvarsberedningen och iförsvarsutskottet, om jag är rätt underrättad.Ni säger fortfarande att klyftorna i EU:s omvärldberor just på den typ marknadsekonomi som EU villlagstifta om.