prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Min enklafråga är då: Varför kan man inte också i det samman-hanget lyfta fram just det målet?Anf. 176 Miljöminister ()Herr talman! Därför att det jag talar om naturligt-vis är miljöministermötet. Det är det jag uttalar migom.När det gäller koldioxiddebatten anser jagreplikatt att det vore fantastiskt roligt om vi kundese samma engagemang som kds, ochandra visar för kärnkraftens bevarande också när detgäller att faktiskt försöka ersätta kärnkraften medsparande och förnyelsebara energikällor.Anf. 177 () re-plikHerr talman! Tack för att vi trots omkastningen påtalarlistan också får en chans att ställa vissa frågor.Från sida tycker vi att det är mycketpositivt att vi nu får en skrivelse som denna. Vi mo-tionerade redan under /91 om att detborde komma en årlig miljöredovisning. Detta är denandra i ordningen som kommer. Där skall miljöminis-tern ha en eloge.När man som i den här skrivelsen enbart redovisaratt vi inte lyckats nå målen, utan att tala omvilka åtgärder som kan tänkas krävas för att vi skallnå målen, tycker vi dock att det fattas en del. Det härborde snarare vara en möjlighet till en öppen dialogsom verkligen talar om var någonstans man kan tänkasig sätta in insatserna. Vi hoppas att det skall finnasen möjlighet att komplettera nästa års miljöskrivelsemed vilka ytterligare medel som behövs för att kom-ma till rätta med miljömålen och inte bara konstateraatt vi inte når dem. Jag skulle vilja höra om det kanfinnas ett intresse för någonting sådant.På samma sätt saknar vi också en genomgång avde hotade arter och biotoper som är enindikation på hur långt vi har kommit i miljöarbetet.Ökar antalet hotade arter vet vi att någonting är fel. Viär inte på rätt väg. Vet vi att vi får fler arter som intebehöver stå på röda listan och vet vi dessutom att detkanske finns fler individer av de här arterna, vet viockså att vi är på väg åt rätt håll. Det här skulle varaett utmärkt sätt att i miljöskrivelsen också kunna re-dovisa vad som händer med naturen. Naturen visarofta vart vi är på väg. Jag undrar: Finns det någotintresse för att lägga in något sådant?Vad vi dessutom saknar är en redogörelse för vadsom har hänt i EU med de undantag har fått.Vi vet att vi har en mängd undantag på kemikalieom-rådet. Här skulle det också ha varit på sin plats att fåen redogörelse av vad som har hänt. Det enda somredovisas är att man diskuterar kadmium. Skall dettolkas som att när det gäller de andra ämnena så hän-der ingenting?Anf. 178 Miljöminister ()Herr talman! Allt kan inte ingå i miljöskrivelsen.Jag tror att den skulle bli ganska ohanterlig om vi iden lade in alla förslag om hur vi skall uppnå miljö-målen. Det är de facto alla propositioner som rege-ringen allt eftersom lägger fram . I frågaefter fråga när det gäller hur vi skall uppnå miljömå-len återkommer regeringen med förslag. När det t.ex.gäller den biologiska mångfalden återkommer viredan i höst, inte , med ett förslag.Den helhetssammanställning som kommer också. Den kommer i propositio-nen 1998, som jag talade om . På område efterområde kommer regeringen att redovisa hur miljömå-len skall uppfyllas. Den stora genomgripande miljö-debatten om miljömålen för 2000-talet hoppas jag attvi skall ta gemensamt och förhoppningsvis bli enigaom målen under våren 1998.Anf. 179 () re-plikHerr talman! Med den stora ambition som den härregeringen har förespeglat att den har, nämligen skall försöka få ett samhälle i mer ekologiskbalans, handlar det naturligtvis om vad man kan görainternationellt, men också i högsta grad om vad mankan göra nationellt. Framför allt på kemikalieområdetkan vi se att det vi plockar hit med transporter, t.ex.de kemikalier vi har i våra varor, är sådant som vi kanpåverka nationellt. Vi behöver inte gå speciellt långtför att se att det finns länder i vår närhet som inte harsamma mängd kemikalier. Därför tänkte jag höraefter: Finns det någon ambition från regeringens sidaatt ta itu med kemikaliesituationen i samhället, attföreslå en reducering av kemikalierna?Jag vill återigen upprepa frågan: Vad har hänt medde undantag vi har från ? undantag för klorerade organiska lösningsmedel,asbest, kvicksilver, arsenik, organiska tennföreningaroch PCP. Har det inte hänt någonting? Innebär det att när tiden har gått,, tvingas vi acceptera dessa ämnen? I så fallstår vi inte bara still på ett viktigt miljöområde utantar också ett steg bakåt. Är det verkligen så att detbara är kadmium som man över huvud taget har börjatdiskutera i EU?Anf. 180 Miljöminister ()replikHerr talman! När det gäller kemikaliefrågorna iEU är det något som vi prioriterar, och vi vill självfal-let inte vara i en situation där vi skall för-sämra våra regler. EU:s miljökommissionär har ocksågaranterat oss vi inte skall behöva försämra våra reg-ler.Vi arbetar mycket hårt i EU. Det sker också en heldel internt i EU där man arbetar med att se över sinadirektiv och sina egna bestämmelser för att på dessaolika områden med undantag höja nivån på EU:sregler. Det är också ett arbete som vi har drivit till-sammans med de andra nya medlemsländerna i EU,eftersom våra undantag överensstämmer på någraområden.Jag kan försäkra att jag kommer att åter-komma till och berätta om hur det har gåttnär det gäller EU:s interna kemikaliearbete. Hittillsgår arbetet i EU framåt, och det tycker vi är bra. Gud-run behöver inte tro att det är enbart när detgäller någon av tungmetallerna som diskussionen harvarit i gång med EU.Däremot kan man inte stanna vid det. Det skulleinnebära att vi vill att resten av EU skall få strängarekemikalielagstiftning men att vi inte har några ambi-tioner att vidareutveckla vårt kemikaliearbete, och dethar vi ju. Därför har regeringen t.ex. nu delat ut ettantal uppdrag för att få en bättre kontroll på kemikali-esamhället.Vi har också bjudit in både regeringsrepresentan-ter och betydande kemiföretag från hela världen föratt ha ett högnivåmöte i och diskuterakemikaliefrågorna. Det mötet hade vi . Detvar ett framgångsrikt möte där vi också fick kemika-lieindustrin att skriva under på viktiga frågor, somförsiktighetsprincipen och substitutionsprincipen. Vifortsätter att utveckla kemikaliearbetet vid sidan av attvi går vidare i EU.Anf. 181 () re-plikHerr talman! Jag tycker att det är bra om man kanengagera hela regeringen i miljöarbetet. Det är allde-les nödvändigt. Jag tror också att det är nödvändigt attvi personligen måste börja ta konsekvenserna för demiljömål som vi ställer upp. Det betyder att vi måstevara beredda att ändra vår livsstil, och det behövs attvi tar ett helhetsperspektiv på detta.Eftersom man brukar ta till partiledaröverlägg-ningar när det gäller viktiga frågor, t.ex. försvarsfrå-gor och energifrågor, tycker jag att det borde vara enidé att kalla till partiledaröverläggningar om miljösi-tuationen och hur vi skall uppnå miljömålen. Det ären fråga som jag skulle vilja ställa till miljöministern.Är det något som miljöministern skulle kunna verkaför i regeringen, att man lyfter frågan på det sättet?Det vore att ge den en högre status.Sedan tyckte jag att det lät intressant med de trepelarna och att bygga om , något som är allde-les nödvändigt. Då förväntar jag mig att det investe-ringsbidrag som kom till som ett resultat av en uppgö-relse mellan och regeringen förrförrahösten och som tog slut väldigt fort, dvs. pengar tillmiljöinvesteringar, kan få en ordentlig påfyllnad ipotten inför höstens budgetarbete.När det gäller att avgifta kretsloppssamhället hop-pas jag att vi skall kunna få förslag till hur vi skall bliav med nickel-kadmium-batterierna. Där har vi verk-ligen misslyckats helt och hållet med att bli av meddem och nå det mål som är uppsatt.När det gäller naturen, jord och skog delar jagmiljöministerns syn att det är dåligt av skogsnäringenatt inte klara att avsätta fler skogsområden. Då förvän-tar man sig att det skall komma förslag även på detområdet. Däremot är en del av de problem somskogsnäringen dras med, t.ex. försurningen, någotsom man rimligen inte kan lasta just de som råkarvara skogsägare eller bedriva skogsbruk för, eftersomdet är ett större problem. Där får man ta till andrametoder.Anf. 182 Miljöminister ()replikHerr talman! Jag skall gärna fundera vidare påMaggi idéer. Det är möjligt att vi skallha en partiledaröverläggning om miljöpropositionenår 1998 och miljömålen för 2000-talet.När det gäller nickel-kadmium-batterierna är jagövertygad om att vi kommer att hitta en lösning, efter-som vi har fått ett mycket bra förslag av utredareIngemar . Vi räknar med att vi skall kunnalösa inte bara problemet med nickel-kadmium-batterierna utan också de andra batteriproblem vi har.När det slutligen gäller skogsnäringen och försur-ningen är det riktigt att skogsnäringen inte själv kanpåverka försurningen. Men jag skulle vilja säga tillskogsindustrin, att eftersom vi från politiskt håll harfått igenom en överenskommelse i EU om att EUskall ta fram en åtgärdsplan för att minska de surautsläppen och den vägen också minska de faktiskaförsurningsskadorna i den svenska skogen, bordeskogsindustrin som tack för det ta på sig ett störreansvar för att bevara den biologiska mångfalden.Anf. 183 () re-plikHerr talman! Där är vi överens. Men ett ansvarsom vi skulle kunna ta från riksdag och regering är attse till att de kalkningsinsatser som man byggt uppmodeller och system för att bedriva får tillräckligtmed pengar. Där har regeringen förslagit neddrag-ningar och fått stöd från för att dra nerkalkningsanslagen.Trots att vi kanske inte alltid kan vara helt säkrapå att långsiktigt är det allra bästa sättet är det trotsallt det bästa sätt vi har för att förhindra försur-ningsproblemen. Det gäller både på skogsmark och isjöar. Där har vi också ett ansvar att försvara ochbevara den biologiska mångfald som finns ocksåunder vattenytan och som vi inte ser. Då blir det möj-ligt för den som drar upp en gädda att också kunna ätaupp den.Ytterligare ett område som jag skulle vilja passapå att ta upp när miljöministern är här är producen-tansvaret och avfallsberget. Det är också ett områdedär vi har misslyckats kapitalt. Jag vet inte vilkenuppfattning miljöministern har och vilken tilltro honhar till marknadskrafterna. Men här har vi misslyckatsnär det gäller att samla in papper och kartonger. Detklarar inte marknadskrafterna.Det finns fler exempel på hur det med det nyasystemet kommer att bli krångligare och svårare förenskilda människor att hitta till uppsamlingsställena.Det blir längre resor och krångligare att få till det. Härmåste regeringen ta ett initiativ och komma med ettförslag. Annars kommer det alldeles säkert att kommabra förslag under den allmänna motionstiden.Anf. 184 Miljöminister ()replikHerr talman! Producentansvaret är en mycket vik-tig fråga. Det handlar i grunden om att det är en väl-digt bra och viktig idé. Den bygger på att det bara ärom producenten själv är ansvarig för det han har pro-ducerat som han också har ett ansvar för och ett riktigtincitament till att förändra sin produkt så att den blirmiljövänlig, lätt att återta och lätt att återvinna.Däremot kan jag hålla med om kritiken att över-gången från det gamla systemet till det nya systemetmed producentansvar inte alltid har fungerat så smi-digt. skall man kanske acceptera att det kan finnasproblem . Men jag kanockså se en del strukturproblem. Det handlar framförallt om att kommunerna måste ha en större möjlighetatt påverka hur insamlingen skall gå till för kommu-ninvånarna så att kommunen på det sättet kan se tillatt de egna kommuninvånarna får en bra service, såatt vi kan garantera att vi har ett system som fungerari hela landet.Vi har därför en skrivelse ute på remiss i kommu-nerna. Det är dels en rapport från ,dels ett antal frågor som vi ställer till kommunerna.Avsikten är att producentansvaret skall behållas menatt det skall kombineras med en något starkare möj-lighet för kommunerna att vara med och forma dettaså att det fungerar praktiskt.Anf. 185 ()Herr talman! blev talarordningen litet konstig,men det kanske fanns skäl till det.Detta är den andra miljöskrivelse vi får. FrånMiljöpartiets sida tycker vi att det är bra, eftersom vihar velat ha en sådan redogörelse. Men som jag tidi-gare sade hade vi önskat att regeringen hade haftstörre ambitioner och inte bara redovisat att vi i Sve-rige inte når miljömålen, vilket är sorgligt, utan ocksåhaft en liten diskussion i skrivelsen om hur man hartänkt sig att klara av det , för det är egent-ligen det som det handlar om. Vi måste klara miljö-målen för att vi skall kunna etablera det ekologiskasamhälle som alla säger att vi vill ha.Dessutom kan vi konstatera att många av de mil-jömål som vi har, ungefär 150 stycken, inte är sattaefter vad naturen tål. De är satta efter vad man troddeatt man skulle klara av och vad man trodde skullevara ekonomiskt möjligt. Egentligen skulle många avdem behöva skärpas för att hamna på en nivå därnaturen klarar av dem. Vi skulle alltså ha betydligtstarkare krav när det gäller koldioxid, kväveoxiderosv. I och med att man kan konstatera att vi inte hargjort tillräckliga insatser för att klara målen finns deten risk för att de kommer att urholkas ytterligare. Jaghoppas att den farhågan inte kommer att besannas.I den här miljöskrivelsen saknas det alltså en del.Vi skulle ha önskat att det också hade funnits meradiskussion om den biologiska mångfalden och om vadsom har hänt med EU-målen.Om vi tittar på betänkandet finns det en liten pas-sus som jag skulle vilja läsa högt och som är litetbetecknade för miljödiskussionen . Det står såhär: "Utskottet erinrar om att under våren1991 fattade ett övergripande beslut om mål och rikt-linjer för miljöpolitiken. "Det är den proposition som den förra socialdemo-kratiska regeringen lade fram, En god livsmiljö. Sedandess har inte mycket hänt. Det är betecknande förmiljöpolitiken . Det händer ingenting.Att vi , 1996, skall behöva hänvisa till en proposi-tion som kom 1991 är beklämmande. Men det är inteförvånande om man, som , har tittat påvad som har hänt med miljöpolitiken.När gjorde bokslut överden borgerliga regeringen sade de: Det är samman-fattningsvis med stor besvikelse vi ser tillbaka pådessa . Att den miljöpolitiska utvecklingen av-stannar under en lågkonjunktur kan man ha en vissförståelse för, men att medvetet driva en politik somtar flera steg tillbaka, såsom den borgerliga regering-en gjort, är ansvarslöst och oacceptabelt.Vi hör säga att Socialdemokraternaförvaltar politiken. Jag hoppas verkligen att Social-demokraterna har betydligt högre ambitioner än såoch fortsätter där man slutade , eftersom det intehände så mycket sedan. Miljön blir inte bättre av lanserar ordet kretsloppssamhälle. Miljön blirbättre när man fattar politiska beslut som visar vill minska kemikaliehanteringen och att manvill gå åt rätt håll och uppfylla miljömålen.Miljöpartiet anser att det är angeläget att miljömå-len skärps och vi hoppas att det kommer till konkretaåtgärdsplaner över hur vi skall nå målen. Det är braatt miljöministern säger att även andra ministrar skallta ansvar för miljön, eftersom det måste vara så. Mil-jöpolitiken måste genomsyra alla departement för attvi skall ha en chans.Jag hoppas att detta inte innebär att vi får en sva-gare miljöminister, utan att vi får en starkare miljö-minister, en starkare miljöpolitik och att t.ex. kom-munikationsministern verkligen tar miljömålen påallvar. Just trafiken är ett område där vi vet att vityvärr går åt fel håll i dag.Det är alltså beklämmande att konstatera att viklarar ett av de nio undersökta målen, nämligen detom svaveldioxider. Där går det någorlunda bra. Res-ten får riksdag och regering bakläxa på. Det här hargått dåligt. Miljöpolitiken har mest varit ord ochfloskler och för litet handling. Det måste bli en änd-ring på det.Vi kan också se att det finns en hel del målkonflik-ter mellan politik i allmänhet och miljöpolitik. I dessamålkonflikter kommer ofta miljöpolitiken till korta.Det gäller t.ex. trafikmålen. Om vi bygger motorvägarvet vi att det leder till ökad bilism. Om vi inte byggermotorvägar kan vi hålla igen bilismen. Där har miljö-politiken tyvärr fått komma till korta. Det harvarit den andra politiken som har fått spela den avgö-rande rollen. Jag hoppas att vi kan få en ändring där.Därför hälsar vi med glädje de signaler som säger attSverige är färdigbyggt när det gäller motorvägar. Flermotorvägar ökar definitivt utsläppen.Det finns också andra målkonflikter. Skall vi ökakonsumtionen eller inte. Vi hörde just att det var så bra i för att man hade enstörre omsättning på bilar där. Men omsättning påvaror är också ett problem. Det leder till ett resursslö-seri som i sig föder miljöproblem. är det kan-ske bättre att vårda det man har och se till att re-sursslöseriet minskar.Vi hör ofta att miljöproblemen bara kan lö-sas internationellt. Det är en myt som vi i Miljöpartietanser att vi måste skärskåda rejält. Det är naturligtvisså att en hel del miljöproblem bara kan lösas interna-tionellt. Men varje land som tar ett steg i rätt riktningminskar den totala globala miljöbelastningen. Varten-da litet bidrag till minskningen är ett positivt bidrag.Det får inte vara så att vi håller igen de nationellaambitionerna för att vänta in alla andra länder. Detfinns en liten tendens i miljödebatten att vi skallgöra allting . Vi menar att måstekunna gå före här. Det kan gälla många områden, t.ex.när det gäller kemikalier. Där har tidigarevarit ett land som visar att det går att klara sig utan enhel del av de kemikalier som inte bör finnas.I dag har vi ungefär 1 miljon kemikalier i omlopp.Av dem används 20 000-60 000 mycket i kommer-siellt bruk. Vi i menar att det är dags attvi återigen får en översyn av kemikaliehanteringen,ungefär som den som fanns i den proposition somkom 1991, En god livsmiljö. Den visade vilka områ-den man ville börja minska på. Den talade om att viskulle minska kvicksilveranvändningen, användning-en av klorerade kolväten osv. är det fortfarandede målen som styr. Det har inte hänt så mycket sedandess. Det är dags att ta tag i detta igen och visa att vi iSverige vill gå före på kemikalieområdet trots att vi ärmedlemmar i av miljörörelsens främsta anledningar till attinte vilja gå med i EU var just att det blev så svårt attdriva en egen självständig nationell politik, framförallt på kemikalieområdet. Det är dags att visa att detgår. Än så länge har vi inte sett så mycket av det.I har man sagt att man vill försöka närdet gäller de ämnen som kallas hormongifter, t.ex.nonylfenol. Man har sagt att man vill införa ett natio-nellt förbud för den kemikalien. Det skulle varamycket positivt om miljöministern kunde ge beskedom att även är intresserat av det.Det talas mycket om den biologiska mångfalden,men det händer inte så mycket som positivt bidrar ökad eller ens bibehållen biologisk mångfald iSverige. Det är en problematik som är ganska kom-plex. Det handlar också mycket om alla andra mil-jöproblem vi har. Försurningen innebär t.ex. att 90 %av allt svampmycel håller på att försvinna ur skogs-marken. Svampmycelet, svampens fina trådar, är enförutsättning för att träden skall kunna må bra. Det ärnämligen svampmycelet som förser träden med mine-raler och vitaminer. Att svampen försvinner är ettresultat av försurningen och kan vara ett skäl till att viser allt fler blödande granar och döende skog.Vi måste få en politik som menar allvar med denbiologiska mångfalden. Vi har t.ex. fortfarande ettskogsbruk som gör att många arter försvinner. Vi harett skogsbruk som inte sparar de biotoper som harhotade arter.I dag finns det 206 arter som är akut hotade, 520som är sårbara och 263 som är sällsynta. Tyvärr är detinte så att de akut hotade och sårbara blir färre. Det ärsnarare så att fler flyttas upp på listan. Än så länge har111 arter försvunnit ur den svenska faunan och floran.Många hävdar att framför allt många kärlväxter, mos-sor och alger befinner sig i hotklass 1, dvs. akut hota-de, och kommer att hamna bland de försvunna om viinte ändrar skogspolitiken och lantbruket.Lantbruket bedrivs ju som ett intensivt kemikalie-lantbruk som definitivt hotar den biologiska mångfal-den. Vi i har lagt fram en mängd förslagom detta. Vi vill t.ex. avsätta 500 miljoner föratt i alla fall rädda av den produktiva skogsmar-ken nedanför skogsodlingsgränsen. Här finns mångaav de akut hotade arterna.Vi menar också att det skulle finnas en möjlighetatt ta upp vilka arter det handlar om i miljöskrivelsen.Det finns en mycket stor okunskap om detta i Sverigei dag. Man måste tala om vad som krävs för att dessaarter skall kunna finnas kvar och redovisa vilka inven-teringsbehov som finns. I mångt och mycket känner vitill ganska litet om dem. Det gäller t.ex. sådana artersom ändå är så pass kända som tjädern. Vi vet väldigtlitet om var den förekommer, vilka krav den har ochvad vi måste göra för att bevara den. Detta är frågorsom är viktiga.En annan sak som jag också skulle vilja skickamed, och som jag hade en att-sats om som inte fickkomma med, är att man i EU anser att jaktfrågornatillhör miljöministern. är unikt så till vida attvi anser att jakt är en areell näring. Jag skulle verkli-gen vilja uppmana miljöministern att inse att jakthandlar om biologisk mångfald . Det handlar omhur vi hanterar den biologiska mångfalden. Vi i Mil-jöpartiet anser att dessa frågor skall ligga på miljö-ministern. Det skulle också vara logiskt med tanke påatt de ligger på och inte påJordbruksverket. Därmed skulle de alltså följa sinminister.Vi har också tagit upp det som har bi-dragit med till EU:s Natura 2000. Vi menar att Sveri-ges bidrag har varit för litet.Det sades tidigare att detta inte skulle få blistyckevis och delt, utan att det skulle ses som en hel-het. Vi skulle få en avsättning av områden där viskulle kunna se att det fanns en helhet. Tyvärr blevdet inte så. ville ha med 1 273 om-råden. Det ansågs att man då skulle kunna uppfyllaart- och abitatdirektivet samt fågeldirektivet och få etthållbart bidrag till Natura 2 000. Men det blev bara563 områden. Vi menar att miljöministern bordeåterkomma och se till att vi får med betydligt flerområden i Natura 2 000. Dessutom är de områdensom nu finns med till redan skyddade i dag.Detta har alltså inte medfört något positivt.Det finns en mängd frågor angående det materialsom har lämnats i Miljöskrivelsen. En del av dessavill jag ställa, om miljöministern vill ta repliker. Bl.a.står det att har fått i uppdrag attutarbeta förslag till åtgärder för att minska utsläppenav kväveoxider jämfört med1980 års nivå.Jag trodde att det var så att skulle sättamålen, och att sedan utarbetadeplanerna. Men det här målet finns inte! När avser manatt det skall sättas? Det finns också en hel del målsom är passerade, och som gällde fram till 1993.Även för dessa står det att har fått iuppdrag att se över åtgärder. När skall vi sätta målen?Skall inte först sätta målen? Sedan kan viarbeta för att få fram de åtgärder som krävs. Jag tyck-er att detta känns som en litet felaktig ordning, ävenom jag hoppas att det är ambitioner som gör att detblir så här.En annan fråga jag vill ställa handlar om jordbru-ket. Det Naturliga Steget tog initiativ till en hearingför . Den resulterade i att man samfällt,tillsammans med LRF och Alternativa Jordbrukare,slog fast att jordbruket i inte är ekologiskthållbart. Även detta måste vara en del av det sommiljöministern borde komma in på. Finns det någonambition att ändra det svenska jordbruket så att detblir långsiktigt hållbart?I skrivelsen står det att vid omstrukturering avjordbruket i öst är det viktigt att denna sker så att manfår ett miljövänligare och mer hållbart lantbruk. Gäl-ler inte detta i lika hög grad i väst? Det kanske gäller ibetydligt högre grad i väst. Det västeuropeiska jord-bruket är nämligen det absolut minst ekologiskt håll-bara jordbruk som världen någonsin har skådat.Jag hoppas få svar på en del av frågorna. I övrigthoppas jag att det som kommer har litet högreambitionsnivå. Jag hoppas också på en litet mer förut-sättningslös diskussion, redan innan skrivelsen läggsfram, om vilka ambitionerna skall vara.