prot · GK0917 · 1996-10-23 00:00:00 — Vi håller på att se över lagstiftningen,barnomsorgslagstiftningen och skollagstiftningen, isyfte att skapa en gemensam lagstiftning och att flyttalagstiftningen om barnomsorgen från socialtjänstlagentill en gemensam lagstiftning tillsammans med skolla-gen. Det reser en rad principiella och kniviga frågorom skillnaderna mellan verksamheterna, men ocksåom likheterna, och hur man kan underlätta ett samar-bete när lagstiftningen är uppbyggd kring två heltolika traditioner.Min ambition som ansvarigt statsråd också för barn-omsorgen är att stärka förskolans pedagogiska roll.Det är ganska självklart, tycker jag, att det ligger iförlängningen av att förskolan nu har förts över tillUtbildningsdepartementets ansvarsområde.Förskolans pedagogiska roll bör stärkas. Detmåste bl.a. komma till uttryck i ett nytt måldokumentför förskolan när det gäller åldrarna . Jagvill också integrera sexårsverksamheten i grundskolanpå det sätt som man har gjort i väldigt mångakommuner, där man också på de allra flesta håll i daghar en gemensam förvaltning och en hantera både förskola och skola. Det ären bra utveckling och en utveckling som vi från sta-tens sida bör stödja.Jag tycker att hade en viktig po-äng i sitt anförande när hon talade om en verksamhetsom utvecklas underifrån. Det är precis vad som sker.Vår uppgift på nationell nivå är att understödja denutvecklingen, att skapa goda förutsättningar för ut-vecklingen och att stimulera den. Vi skall skapa ettgemensamt måldokument och en gemensam läroplanför sexårsverksamheten, och skolbarn-omsorgen. Jag har fått frågan: Varför dragränsen mellan fem och ? Jag tycker det ärnaturligt att lägga sexårsverksamheten ihop medgrundskolan, just därför att sexårsverksamheten ellerden allmänna förskolan är obligatorisk för kommu-nerna. I princip alla sexåringar deltar i den. Där finnsdet också i nästan alla kommuner redan en lokalmäs-sigt integrerad verksamhet.Jag tycker också att det är angeläget att tala om attjag tror att det viktigt för individen att ha möjlighetenatt välja att börja i den obligatoriska . Men jag tycker att det naturliga är att man går ien tioårig verksamhet som både omfattar sexårsverk-samhet och i . Jag tror att det voreett steg tillbaka och en generell sänkning av kvaliteteni om alla skulle börja ett årtidigare, utan att förlänga på det sätt somjag uppfattar att har föreslagit.Frågan om en förlängning av är in-timt förknippad med innehållet i en sådan förläng-ning. Jag tycker att det känns angeläget att ange tydli-ga målsättningar för hur vi ser på den tioåriga verk-samheten med både sexårsverksamhet och nioåriggrundskola och på vilka mål och principer som gällerför den verksamheten. Sedan är det självklart upp tillden enskilda familjen att ta ställning till vad sompassar bäst för just familjens barn - att delta i sex-årsverksamheten eller att börja i direkt.De allra flesta fattar ju beslutet att delta i sex-årsverksamheten. I princip alla sexåringar gör det. Jagtycker att det är ett klokt beslut.Jag tycker också att det är viktigt att uppmärk-samma att mötet mellan skola och barnomsorg är ettviktigt och efterlängtat möte. Men det är inte ettoproblematiskt möte. Det är ett kulturmöte och tradi-tionsmöte, som baseras på två helt skilda kulturer ochtraditioner. Skolan har sin gamla tradition och sintunga kultur. Skolan är ju tyngd av att den är lagregle-rad på ett helt annat sätt än vad barnomsorgen är.Förskolan är en mycket yngre kultur, och den är intelika tung i förhållande till skolan. I mötet däremellanär det oerhört angeläget att se till att man kan mötaspå likvärdiga villkor och att man kan ta till vara, re-spektera och utveckla respektive särart, men ocksåutveckla det gemensamma arbetet. Jag tror att detfinns större möjligheter att lyckas med ett fruktsamtmöte i en verksamhet som både rymmer förskolan ochskolan.Jag tror också att vi måste lära oss att förskolanhar en hel del att lära av skolan när det gäller detstrukturella lärandet och den långa planen som barnetmöter när barnet börjar i skolan. har skolanoerhört mycket att lära av förskolan när det gällerflexibiliteten i organisationen, när det gäller lekensroll i lärandet och när det gäller att möta barnensindividuella behov och förutsättningar.Det finns många goda exempel på att man harlyckats mycket väl med den här integrationen. I dekommunerna har man lyckats höja kvaliteten ocksåinom ramen för befintliga resurser genom att man harfrigjort den kreativitet som uppstår i mötet mellanskilda professioner. En människa eller en yrkesgruppklarar inte av att möta barns alla skilda behov. Detkrävs flera olika personer med olika erfarenheter ocholika yrkeskunskaper för att barns behov skall tillgo-doses. Behoven ser mycket olika ut mellan olika barn.Men de är också olika från dag till dag och från peri-od till period i barns utveckling. Den är ju inte allslinjerät utan går litet hit och dit.Det finns mycket att lära av de kommuner som harkommit långt. tog upp flera bra exempel.Skövde och som hon nämnde är sådana kom-muner som vi på har haftnära kontakt med. Det finns ett särskilt nätverk förnågra av de kommuner som har kommit långt, därbl.a. Det nätverket är ocksånämnt i direktiven för den grupp som tar fram ettgemensamt måldokument och en gemensam läroplan.Man skall särskilt dra nytta av de erfarenheter somhar gjorts i de kommunerna.Frågan om skolpliktens förlängning tror jag kankomma att aktualiseras igen. Men jag tycker att det ärviktigt att när vi kanske tar ett annatbeslut om skolpliktens längd skall det göras i förviss-ning om att det också innebär förändringar i verksam-hetens inriktning och att det inte riskerar att bli ettformellt beslut om vad som är skolplikt och inteskolplikt. Det viktiga är att barn möts av en kvalifice-rad verksamhet av hög kvalitet som utgår från barnensbehov, barnens vilja att lära och barnens förmåga attlära och utvecklas, så att de kan göra det maximalt.Fru talman! Jag vill också kommentera något avdet som har blivit sagt i debatten tidigare. Jag villkoncentrera mig på anförande och dis-kussion. Jag tycker att det är litet beklämmande attmoderaterna nästan tycks ha satt i system att baserasin argumentation på oriktiga beskrivningar ellervantolkningar av regeringens förslag.Regeringen har lagt fram förslag om att de lokalagrenarna i gymnasieskolan inte längre skall varaautomatiskt riksrekryterande. I det förslaget baserar vioss på ett enigt förslag från arbetsgruppen som följerkursutformningen av gymnasieskolan. Vi baserar ossockså på ett enigt förslag från den parlamentariskakommitté som följer utvecklingen i gymnasieskolan.Jag vet från diskussioner också med moderata fö-reträdare att det har funnits en enighet i synen pådetta. Lokala grenar skall vara lokala och inte auto-matiskt riksrekryterande. Men det finns ett intresse avatt fler utbildningar blir riksrekryterande än vad man har beslutat om.Propositionens skrivning lyder: I de fall den lokalagrenen har ett innehåll som har ett riksintresse bör denlokala grenen kunna göras riksrekryterande. Rege-ringen eller den myndighet regeringen bestämmer börmed stöd av bemyndigande i 5 kap, 9§ skollagenkunna förklara utbildningen som riksrekryterande.Det är regeringens förslag. förslaglyder: bör ges ansvaret för att förklara omen lokal gren är av sådan kvalitet och sådan originali-tet att utbildningen skall vara riksrekryterande.Det är möjligt att det här är en avgörande skillnad,, men den är ganska svår att uppfatta. Jaghar väldigt svårt att se att den skillnad som möjligenfinns mellan "riksintresse" och "kvalitet och originali-tet" skulle vara sådan att det motiverar beteckningarsom kommunarrest. Jag tycker verkligen att det är attta överord i sin mun.Jag vill också kommentera gamlaaversion mot svenska som andra språk. Jag känner tillden väl. Bakgrunden är ju att somskolminister avskaffade ämnet svenska som andraspråk. Hon gjorde det mot en samlad expertis, motsamlad erfarenhet från de lärare som arbetar inomområdet och mot de vetenskapliga rapporter och be-dömningar som finns i frågan. Trots detta avskaffadehon ämnet svenska som andra språk. Bakom det lig-ger en oförmåga eller ovilja att inse den grundläggan-de skillnaden mellan att fortsätta att lära sig sitt mo-dersmål och att lära sig ett nytt, annat språk som är ennyinlärning på ett helt annat sätt än vad modersmåletär.Det finns vissa moment i språkundervisningensom är grundade på själva kunskapen om ett språk.Man använder sig t.ex. av kunskapen om hur manrelaterar sitt eget språk till något annat språk. Därförär det inskrivet i kursplanen för modersmålsvenska skall kunna relatera till de nordiska språken ochde nordiska språkens utveckling. Det är naturligt föross som är födda svenskspråkiga att lära oss om deandra nordiska språken för att förhålla oss till democh därmed få en annan kunskap om vårt eget språk.För den som läser svenska som andra språk är detdäremot mer relevant att lära sig om förhållandetmellan svenskan och modersmålet och att användaden jämförelsen och relationen i språkkunnandet. Detär samma typ av kunnande man får. Kunnandet hand-lar om att lära sig relatera mellan olika språk. Menman bör använda sig av olika exempel på detta. Denordiska språken bör inte ha samma ställning i kurs-planen för dem som lär sig svenska som andra språk.För dem är det i stället modersmålet som skall relate-ras till det nya språket svenska.Ett annat exempel är hur man förhåller sig till lit-teraturen. Litteraturen är intimt förknippad med kun-skaper i svenska språket. Det är därför regeringenföreslår ett gemensamt betyg. Man kan inte skiljaanvändandet av svenska språket från kunskaperna isvenska språket - de är intimt förknippade med var-andra. Självfallet ingår ett stort mått av kunskap omsvensk litteratur både i kursplanen för svenska somandra språk och i kursplanen för modersmålssvenska.Men det finns en viss skillnad. Det finns nämligenockså generella kunskaper om litteratur som är rele-vanta för all språkundervisning och allt språkkunnan-de. I kursplanen för svenska som andra språk harockså annan litteratur på andra språk en litet annor-lunda roll än den har i kursplanen för modersmåls-svenska. Men totalt sett har litteraturen samma bety-delse i båda kursplanerna.En tredje skillnad är de krav vi ställer på gramma-tik, uttal, intonation, stavningsregler och situationsan-passning, dvs. vilken typ av ord man använder i olikasituationer. Kraven på hur väl dessa krav uppfyllsmåste anpassas efter att den som har svenska sommodersmål har fått med sig dessa saker med mo-dersmjölken, eftersom svenskan är just modersmålet,medan den som lär sig svenska som ett nytt språk haren annan process att genomgå och har rätt att få stöd ijust den processen. Men det handlar om en annansorts lärande, och man lär sig på ett annat sätt. Därförmåste det också värderas utifrån de målsättningar somfinns för just det lärandet.Därför är det så viktigt att man respekterar skill-naden mellan att lära sig ett nytt språk och att fortsättautveckla sitt modersmål. Detta är inte översättnings-bart sinsemellan. Det är inte alls säkert att den bästautvecklingen är att alla elever skall läsa svenska somsitt modersmål, även om en elev har förmågan att bligodkänd också i den kursen. Eleven behöver nämli-gen stöd för sin egen språkutveckling, och det är detsom vi vill ge.Anf. 122 (m):Fru talman! Skolministern behöver inte föreläsaför mig om skillnaderna mellan ämnena svenska ochsvenska 2.Men verkligheten är den att den dag man sökerarbete mäts ens kunskaper i svenska med sammamåttstock, oavsett vilken bakgrund man har. Det ärdet vi moderater vill poängtera - det är en olycka närskolan placerar elever i olika undervisningsgrupper iett sådant system som Socialdemokraterna håller påatt genomföra . Det handlar också om att vi harolika uppfattningar om vad kursplaner skall vara förnågonting. Det har vi diskuterat förut, och vi kanskeinte behöver ta upp tid med det . Min uppfattningär - och det var också vad som låg till grund för denborgerliga politiken - att kursplanerna skall formuleramålen för undervisning och inte ägna sig åt hur skolanskall arbeta för att nå dessa mål. Den nuvarande re-geringen har en viss känsla för att gärna ägna sig åtskolans inre arbete.Jag skall återkomma till diskussionen om de loka-la grenarna. Jag vill inte försöka vantolka något, menjag kan hålla med om att formuleringen i reservatio-nen är någorlunda vag. Det finns ett ord i propositio-nen som betyder någonting, nämligen utbildningar avriksintresse. När eller den myndighet sombedömer detta skall bedöma riksintresset är det i bästafall t.ex. glasblåsningsutbildning i somkommer i fråga för att bli riksrekryterande. Som vihar tänkt det hela tycker vi att det skall vara kvali-tetskriterier som ställs på en utbildning och somkommunen är skyldiga att nå. När dessa nås är ut-bildningen riksrekryterande. Det handlar alltså om enhelt annan typ av bedömning, åtminstone enligt mittsätt att se på det hela. Jag tror att det finns en viktigskillnad här. Socialdemokraterna har valt att intearbeta med kvalitetskraven, utan att faktiskt göra detomöjligt för elever att välja många av de lokala grenarsom finns och som förmodligen också är ganskabra.Anf. 123 Statsrådet ():Fru talman! Det är möjligt att det finns skillnadermellan mig och också i synen på lokalagrenar, men det var trevligt att höra att tonläget nu varnågot annorlunda i beskrivningen av dessa skillnader.Självfallet är kvalitet en viktig aspekt när dethandlar om vilka utbildningar som skall vara riksre-kryterande. Självfallet är det också min avsikt att närdet skall göras en ny prövning av vilka av de grenarsom har varit lokala med automatisk riksrekry-tering som skall få ett beslut om riksrekrytering kom-mer något andra kriterier än att gälla. Närregeringen har beslutat om riksrekrytering för speci-alutformade program har andra regler gällt. Vi kom-mer i en litet annan dager i samband med att lokalagrenar inte längre blir automatiskt riksrekryterande ioch med det beslut som jag hoppas att fattari dag.Jag vill återkomma till ämnet svenska som andraspråk. påstår att jag och socialdemokra-tin inte förstår de nya kursplanerna. Jag vill frågaBeatrice om ifall anser att man skallställa samma krav på kunskaper i nordiska språk hosde elever som har ett annat modersmål än svenska.Anser inte att det kan vara relevant attpå dessa elever ställa krav på kunskaperna i att kunnarelatera sitt nya språk - svenska - med sitt gamlamodersmål? Finns det inte någon relevans i att manhar olika målsättningar i kursplanen i detta avseende?Anser inte att det är rimligt att i dekursplaner som är målen för undervisningen finnsnågon skillnad mellan hur man ser på urvalet av litte-ratur för modersmålsundervisning och för undervis-ning i det nya språket svenska? Är det verkligen rele-vant att ställa exakt samma krav på urval av litteratu-ren och att välja enbart svensk litteratur? Är det rim-ligt att säga att den svenska barnlitteraturen har precissamma roll i svenska som andra språk - för den sominte har svenska som modersmål och inte är född ochuppvuxen här - och för de elever som är födda ochuppvuxna i och har svenska som modersmål.Är det rimligt att man ställer samma krav på kunska-per i fornnordiska för dem som har ett annat moders-mål än svenska? Är det inte rimligt att sätta litet an-norlunda målsättningar så att dessa elever skall hakunskaper som i kvalitet är jämförbara och motsvararvarandra, men som kanske inte är lika starkt fokuse-rade på det fornnordiska som det är i kursplanen försvenska.Anf. 124 (m):Fru talman! Jag vet inte hur omfattande undervis-ningen i fornnordiska är för någon elev. Självfalletfinns det olika förutsättningar och behov hos allaelever. Men jag anser nog att man bör samla sig kringen mycket gemensam grund, för både litteratur ochannat.När det gäller svenska 2 är det så att väldigtmånga av eleverna med invandrarbakgrund är föddahär i , de är svenska medborgare och de skallförmodligen leva hela sitt liv i detta land. Jag tyckerändå att det är viktigt att också de ges en bra ochbastant grund i ämnet svenska. Men jag tycker att detsom skall jämföras när man mäter ämnet svenskamåste vara någorlunda gemensamt. Jag tror att skill-naderna kommer att bli alldeles för stora.När jag ändå har ordet vill jag ta upp två sakersom gäller vad sade tidigare, och somjag också kommer att tala om i det andra tonläget. Detena är att jag tycker att den prövande inställning tillskoltidens längd som regeringen har är sund. undrade vad vi moderater vill. Vi tycker attskolstart vid är klart, det bör vi ha och det finnstillräckligt med underlag för det. Däremot är vi intetvärsäkra på att skolan skall vara tioårig. För mångaelever är det alldeles nödvändigt för att nå grundsko-lans mål. För andra är det inte lika tvärsäkert. Vimoderater tror rätt mycket på målstyrning, och där harvi skapat en variation i vår motion . ärdetta också något som gäller enligt skollagen ,men som inte används. Jag tycker att det är viktigt attregeringen prövar detta.När det gäller möjligheterna att arbeta med barn-omsorgen ser jag fram emot förslag. Den pedagogiskaverksamheten inom barnomsorgen har inte riktigtutvecklats som man skulle önska. Jag kan överblicka13-14 år av barnomsorg, och vet litet avvad som har hänt och inte har hänt. Dock skall maninte dra för stora växlar på detta, och tro att det ärbarnomsorgen som har gjort att klarar sighyfsat i internationella jämförelser. Vi var faktisktduktigare innan vi hade den kommunala barnomsor-gen, men jag tror inte att det faktum att vi halkar efterberor på verksamheten på dagis.Anf. 125 Statsrådet ():Fru talman! har ingen mer replik.Jag får väl tolka hennes senaste inlägg så här: Omman nu anser att man skall mäta både modersmåls-svenska och svenska 2 med samma måttstock borderimligen konsekvensen bli att man ändrar i kursplanenför svenska så att den inte längre bara är en kursplan imodersmålssvenska, utan i svenska för ett mångkultu-rellt . Men det är inte så de kursplaner somBeatrice själv var ansvarig för som skolministerpå sin tid är utformade i dag.Jag skall återkomma till det som sä-ger om att det är bra med en litet prövande inställningtill skoltidens längd. Ja, det tycker jag också. MenModeraterna har talat om att man absolut anser bör börja skolan när man är sex år.Ni håller visserligen öppet för att man individuelltkan fatta andra beslut, men ni anser ändå att det nor-mala är att barnen börjar skolan när de är ochatt de går i en nioårig skola men med den möjlighetsom finns att gå . Då undrar manju ändå vad ni vill göra med femåringarna. Jag sägerdetta trots att jag vet att inte har möjlig-het att svara på den frågan . Skall de delta i enobligatorisk förskola, eller tar vi bort av det vi erbjuder för barnen?Anf. 126 ():Fru talman! Jag är glad att jag slipper att sätta ettblockbetyg på huvudanförande idess olika delar. Jag kan väl ändå säga att jag gärnaskulle vilja ge godkänt för den första delen angåendeskolan utom för konklusionen av allt tyckandet och attden andra delen var litet svårare. Men det var intedetta jag ville ta upp.Jag vill fokusera på skolplikten - jag tycker att detär intressant, eftersom man här får olika svar. När jagtidigare har frågat har kostnadsaspek-ten, resursfrågan, varit avgörande för regeringensbedömning av när en proposition om skolstart kan komma. har sagt ungefärsamma sak. lät det som om det skett en glidning iresonemanget: Resursfrågan kanske inte var avgöran-de, utan det fanns andra aspekter. Skolministern sadeatt hon trodde att en sådan här proposition kan kom-ma. Jag har litet svårt att förstå den försiktigheten.Jag har också väldigt svårt att förstå talet om re-surser. Det är ju helt riktigt, som , att de allra flesta barn deltar i sexårsverksamhe-ten, och sexårsverksamhet finns överallt. Att detskulle bli så mycket dyrare om man införde obligato-risk skolstart sätter jag frågeteckenför.Nu skulle jag vilja veta: När kan vi få ett sådanthär förslag? Jag tycker att det är en viktig ambitions-nivå. Skolstart är inte heller slut-punkten, utan kan vi sätta i gång en sådan reform kanvi sedan också gå vidare med att utveckla pedagogi-ken inom förskolans ram och utnyttja den lust ochförmåga att lära som finns även bland de yngre bar-nen.Anf. 127 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag gärna tala om att varkenOla Ström eller någon annan magister är tvungen attsätta blockbetyg. Det är en möjlighet och ingentingman måste göra.Skolpliktens längd är faktiskt också en resursfrå-ga, men inte bara en fråga om pengar utan också enfråga om andra resurser. Det handlar om vilken för-måga att möta nya krav som finns ute i kommu-nerna. Från kommunerna låter det ungefär så här: Vivill gärna se en förlängning av , vi villgärna se en integration av förskolan och skolan, menvi sitter ganska trångt till just , för vi har oerhörtstora barnkullar som befinner sig i just de åldrarnaoch vi har redan ett ganska stort förändringsarbete pågång i kommunerna. Låt oss basera förändringarnaoch utvecklingen på det som redan är på gång.Jag tycker, som jag har sagt, att In-ger i sitt anförande på ett bra sätt lyfte framdetta att basera nya reformer på det som sker utei kommunerna. Det är också en resursfråga; det är intebara fråga om hur mycket pengar man har utan omvilken förmåga man har till utveckling.Folkpartiet är mycket välkommet i diskussionenom innehållet i den nya verksamhet som växer fram:en förstärkt pedagogik i förskolan, integration mellanförskola och skola, en förändring och utveckling ochbarnanpassning eller barnmogenhet i skolan. När vikan bli överens om den utvecklingen och innehållettror jag att vi kan komma vidare i definitionen av vadsom är skola och vad som är förskola.Anf. 128 ():Fru talman! Jag är inte direkt ute efter att polemi-sera. Jag har stor respekt för att en skolpliktsreforminte är något som man bara slarvar ihop och kör igång. Man måste givetvis se till att kommunerna harförmåga att ta till sig det här och att göra det på ettkvalitativt bra sätt. Man kan ju ha litet olika uppfatt-ningar när det gäller frågan om kommunerna har denförmågan. Jag är helt övertygad om att det skulle gåatt genomföra detta rätt snart.Att man lägger fram en proposition behöver intebetyda att man genomför detta omgående. Det vikti-gaste är att lägga fast en ambitionsnivå, ett årtal, ochsäga att nu jobbar vi framåt mot det här. Det är entydlig signal till alla som jobbar i kommunen att dehar ett eller på sig innan man kör i gång meden obligatorisk skolstart . Jag tror attdet är en viktig signal för att verkligen sätta tryck pådet jobbet.Det vore intressant att förr eller senare få veta omYlva har räknat på vad det här skulle kun-na kosta. Jag tycker att det är synd om Kommunför-bundets beräkningar får stå oomdiskuterade. Jagtvivlar som sagt litet på dem, men det är naturligtvissvårt för en enskild riksdagsledamot att räkna påsådant här. Finns det alltså beräkningar på vad det ärsom krävs för att genomföra detta tycker jag att detskulle vara intressant att få höra av skolministern vaddet innebär.Anf. 129 ():Fru talman! Jag önskar att hadesvarat på fråga, men jag får ju nu ocksåmöjlighet att fråga.Kommunförbundet sade först att detta skulle kostamellan 3 och 4 miljarder. Sedan sade man att detskulle kosta 1,3 miljarder. Vidare har man sagt attvissa kommuner bedömer att de kan införa detta ge-nom att töja på resurserna. Dessutom vet vi att detredan i dag finns kommuner som jobbar på detta sätt,och man gör det oftast för att använda de resurser manhar i form av lokaler, personal och samordning litetbättre. Jag tycker att det är olyckligt att det verkar hablivit en låsning i kostnadsfrågan. Det borde varamöjligt att komma fram till vad det här egentligenkostar.Inom socialdemokratin säger man att pengar måstefram. har egen statssekre-terare sagt att de kommuner som har sexåringar iskolan och integrerad skolbarnsomsorg inte kostarnågot extra, och hon är förvånad över Kommunför-bundets beskrivning.