prot · GK0939 · 1996-12-05 00:00:00 — "Min fråga till är: Oroar detta överhuvud taget inte socialdemokraterna?Slutligen yrkar jag bifall till de reservationer somFolkpartiet står bakom i detta betänkande.Anf. 164 ():Fru talman! Förutsättningarna för de kommunalabostadsföretagen har förändrats radikalt . De har fått sämre ekonomiska villkor och skallnumera verka på samma villkor som de privata fastig-hetsbolagen. Kommunerna kräver avkastning på insattkapital för att rädda den kommunala ekonomin. Statenvägrar att hjälpa kommunala bostadsföretag i kris mensatsar 10-15 miljarder på att rekonstruera privatafastighetsbolag och bostadsrättsföreningar.Kraven på de kommunala bostadsbolagen gör attden sociala bostadspolitiken alltmer blir en illusionoch att ägarna, kommunerna, mer bryr sig om bola-gens ekonomiska ställning än om att leva upp tillbostadspolitiska mål.Detta avslöjas väldigt tydligt om man studerarägardirektiven till bolagens verksamhet. Där står detväldigt mycket om de ekonomiska kraven man ställeroch väldigt litet eller inget alls om de bostadssociala.I detta läge uppstår naturligtvis frågan om vad viskall ha de kommunala bostadsbolagen till. Ropen påutförsäljning blir alltfler men med olika motiv. I mo-deratstyrda kommuner vill man sälja ut bolagen för inte anser att bostadsförsörjning är en kommunalangelägenhet. I en del socialdemokratiska kommunervill man sälja ut för att om möjligt rädda den kommu-nala ekonomin och för att värna andra kommunalaområden som äldreomsorg och skola m.m. I de mode-ratstyrda kommunerna är de ideologiska skälen heltavgörande och har inget med ekonomin att göra. Detär oftast kommuner med god ekonomi även om detfinns undantag.Socialdemokratiskt styrda kommuner som villsälja sina bolag gör det för att om möjligt förbättraden kommunala ekonomin. Det är dock mycket få falldär kombinationen rikt bostadsbolag och fattig kom-mun stämmer in. I de flesta fall är det så att både detkommunala bostadsbolaget och kommunen har dåligekonomi.Regeringens förslag blir nog mest ett slag i luften.Det kommer inte att få någon större betydelse efter-som det som vanligt innehåller möjligheten att kring-gå de regler som skall fastställas. Det finns inteheller några fastighetsekonomiska kalkyler som visarvarför just av ett bostadsbolag skall säljas ut.Inte heller förslaget om att de kommunala bostadsbo-lagen skall kunna bredda sitt ägande får någon effekt.Dessutom är avsikten med ett sådant förslagmycket otydligt. Vad vill ni socialdemokrater egentli-gen? Vilka privata ägare går in och samäger ett kom-munalt bostadsbolag där avkastningen inte får varastörre än vad kommunallagen medger och där kom-munen fortfarande har en majoritetsställning? Vadhänder med möjligheten att föra en social bostadspo-litik med ägare som har andra syften med sitt ägan-de?Det som är vettigt med regeringens förslag är na-turligtvis den nödvändiga diskussionen om de kom-munala bostadsföretagens framtida roll och vilka kravsom ägaren, kommunen, ställer för att kunna föra ensocial bostadspolitik. Detta beror naturligtvis tillmycket stor del på hur staten kommer att agera i fort-sättningen. Jag ser fram emot resultatet av den kom-mande utredningen och de ställningstaganden man gördär.Kommer kommunerna att få ett nödvändigt till-skott av de medel som behövs för att fullgöra sinaåtaganden på flera väsentliga områden? Kommerstaten att ge kommunerna de rättigheter och skyldig-heter som behövs för att föra en social bostadspolitik?Då duger det inte att som i den bostadspolitiskautredningen hänvisa till den nu gällande lagstiftningeni kommunallagen, eller social-tjänstlagen. Det löser inga problem med segregationeller bostadsproblem för de svaga på bostadsmarkna-den. Här behövs andra styrinstrument. Blir det någonhjälp till kommunala bostadsföretag i kris eller lättna-der för dem som kommer i kris om det inte görs nå-gonting för att komma till rätta med problemen i des.k. krisomgångarna?Förslagen i detta betänkande är inte någon lösningpå problemen utan bara ett försök att förhindra enoönskad utveckling. Staten och kommunerna måstebestämma sig för vad man vill med de kommunalabostadsföretagen. Det räcker inte med orden i denbostadspolitiska utredningen om att kommunala bo-stadsföretag måste ha ett klart bostadspolitiskt upp-drag vid sidan av kraven på en sund fastighetseko-nomi.Vad är då det framtida bostadspolitiska uppdra-get? Vem skall se till att det genomförs?Här har ni socialdemokrater bevisligen mycketolika uppfattningar. En av reservatio-ner har sin utgångspunkt i en s-motion som i stort settöverensstämmer med de reservationer som jag harlämnat i den bostadspolitiska utredningen. För ossvänsterpartister är det självklart att staten skall ta sittekonomiska ansvar men också ge kommunerna rättig-heter och skyldigheter att ställa krav på sina bostads-bolag liksom på de privata.Härmed, fru talman, yrkar jag bifall till reservatio-nerna 2 och 4.Anf. 165 ():Fru talman! Regeringen har gång efter annan lagtfram förslag som på olika sätt inskränker kommuner-nas rätt till egen styrning. Inte nog med att kommu-nerna är tyngda av regeringens åtstramningspolitikmed minskade statliga bidrag, minskade skatteintäk-ter, skattestopp och ökade sociala kostnader. fort-sätter man dessutom att även inskränka den kommu-nala självstyrelsen.Nu vill man också i propositionen och i utskotts-betänkandet BoU7 inskränka kommunernas rätt attbesluta över sina kommunala bolags framtida ägar-förhållanden och bostadsbestånd. Regeringens förslagdenna gång visar tydligt att man inte betror kommu-nerna med att handskas med sina egna bostadsföretageller den interna ekonomin. Dessutom går det heltemot principen om att besluten skall fattas så näramänniskor som möjligt, nära de som berörs. Det ärägarna och inte staten som är bäst skickade att avgöraom en eventuell omstrukturering av ett kommunaltbostadsföretag är nödvändigt eller inte.Statligt förmynderi är oacceptabelt och därmedavvisar regeringens förslag.Regeringens politik går mer och mer ut på att be-straffa kommunerna om man inte gör som pappastaten tycker. Detta gäller bl.a. vid kommunalskatte-höjningar och vid försäljning av kommunala bo-stadsföretag eller delar därav.Det viktiga är egentligen att i stället återge kom-munerna förutsättningar för att ta ansvar för sina vik-tiga verksamheter som vård, omsorg och utbildning.Kristdemokraternas budgetförslag för visarjust på en sådan inriktning genom att kommuner ochlandsting tilldelas ytterligare ,utöver regeringen, för att klara sina viktiga uppgifterpå ett bättre sätt.Många kommunala bostadsföretag hotas de när-maste åren av ekonomiska bekymmer. För dessa före-tag är möjligheterna att göra nödvändiga strukturellaförändringar begränsade. Privata bostadsföretag medsvag ekonomi har kunnat rekonstrueras genom nytill-skott av finansiella medel eller avskrivningar av ford-ringar.De kommunala bostadsföretagen däremot har intekunnat göra på motsvarande sätt eftersom de i regelhar borgen på sina lån.I dessa fall kan skulderna endast lösas genom attkommunen går in med ytterligare kapital eller löserlånen.Regeringens förslag innebär med andra ord attkommunala bostadsföretag diskrimineras och att deinte tillåts att verka på samma villkor som privatabostadsföretag. Detta kommer också att drabbahyresgästerna i de kommunala fastigheterna.I kommuner med svag ekonomi - och de är gans-ka många - innebär detta att andra kommunala verk-samheter som vård, omsorg och utbildning - kommu-nerans basverksamheter - blir lidande. Alltfler inseratt man inte kan fortsätta att med skattebetalarnasmedel hålla de kommunala bostadsföretagen underarmarna, som verksamheten inom skolan,barnomsorgen och äldrevården får vidkännas storanedskärningar.För kommuner med bostadsföretag i kris, eller ibehov av marknadsanpassad förnyelse, återstår därförmånga gånger bara utvägen att sälja hela eller delar avföretaget om inte den egna kommunala ekonominskall påverkas negativt. Kravet på ekonomisk balans iden kommunala budgeten gör ocksåhandlingsutrymmet mindre för många kommuner.Vidare försvårar förslaget ombildning av hyresrät-ter till bostadsrätter. Det måste vara möjligt, och of-tast också önskvärt, att de boende kan köpa sin egenbostad om de så önskar. Valfrihet i boendet är någotsom vi kristdemokrater vill slå vakt om.Fru talman! : Kommunerna har ett lagfästansvar, bl.a. i socialtjänstlagen, att ombesörja attmänniskor som inte på egen hand kan lösa sitt behovav bostad eller har särskilda behov när det gällerboendet får sitt bostadsproblem löst på något sätt.Detta ansvar finns oavsett hur ägarförhållandena ibostadsföretagen ser ut. Kommunerna har hanteratdetta ansvar väl, och vi kristdemokrater är övertygadeom att de kommer att göra det även . Vianser att kommunerna själva är bäst lämpade att be-döma hur detta ansvar tar sig uttryck i praktiken. Densociala bostadspolitiken har alltså inte att göra medvem som äger fastigheterna. Kommunen har ett an-svar att lösa bostadsproblemen, inte minst med tankepå socialtjänstlagen. Av det skälet är det nästan somatt höra ett eko från forna tider att lyssna till Vänster-partiet och just i den här frågan.En grundläggande förutsättning för detta är natur-ligtvis att både kommuner och bostadsföretag harkvar sin handlingsfrihet. Den skall naturligtvis inteinskränkas.Fru talman! Jag yrkar härmed avslag till förslageni regeringens proposition och bifall till reservationer-na nr 1 och 3.Anf. 166 () replik:Fru talman! Nej, vi i pratar intesom ett eko från gamla tider. , jag ochnågra fler i den bostadspolitiska utredningen har dis-kuterat denna fråga. Jag tyckte att vi hade en ganskabra samsyn. Vi tyckte att socialtjänstlagen nog intevar tillräckligt bra och stark för de svaga på bostads-marknaden. Det handlade om särskilda grupper: äldre,handikappade och några till.Men de andra svaga grupperna på bostadsmarkna-den har faktiskt inget skydd i socialtjänstlagen. Jagtycker att det är litet dåligt av att påstånågot sådant . Eller är det så att han tolkar social-tjänstlagen på ett annat sätt än vad han gjordetidigare?Anf. 167 () replik:Fru talman! Verkligheten är den att Vänsterpartietreserverade sig i just dessa frågor i den bostadspoli-tiska utredningen, kristdemokrater hävdar att den lagstiftning ochde reglementen som finns faktiskt är tillräckliga,och att de måste prövas ytterligare ett tag innan åtgär-der vidtas. Där skiljer vi oss litet grand. Kristdemo-kraterna anser att dagens regler är tillräckliga, och attsocialtjänstlagen ger en trygghet för människor. Ärdetta inte fallet i verkligheten i vissa kommuner miss-brukar de i princip socialtjänstlagens paragrafer. Avdet skälet är det nog andra punkter än just regleringenpå detta område som bör titta på.Anf. 168 () replik:Fru talman! Jag talar inte om min reservation, utanom de samtal och diskussioner vi förde i utredningen.Där var vi ju i stort sett överens om detta.Tyvärr är verkligheten ännu värre , UlfBjörklund. Det finns äldre människor som inte ens fårflytta från en kommun till en annan. Inte ens de somverkligen har stöd i socialtjänstlagen och har sin rättatt flytta kan alltså göra det . Jag tror inte att UlfBjörklund är riktigt à jour med verkligheten.Anf. 169 () replik:Fru talman! De justeringar som har gjorts i lag-stiftningen när det gäller kommunernas och bostads-företagens situation är ganska nya. De har bara varit ibruk . Det talar för att man måste se eftervilket ansvar kommunerna tar med de möjligheter dehar. Ett bostadsföretag kan ha en social uppgift ochkänna en social vilja även om det inte råkar vara ägtav kommunen. Det finns många kommuner där manser exempel på att bostadsföretaget självt, oavsettägare, tar ett sådant socialt ansvar. De vet nämligenatt de har socialtjänstlagen i ryggen, och det är entrygghet för ett bostadsföretag vare sig det är privateller kommunägt.Anf. 170 ():Fru talman! Ärade kolleger som inte för närvaran-de befinner sig på julfest! Apropå pratom eko från svunna tider vill jag påminna om att förganska precis fördes i denna kammare endebatt som på många sätt påminner om den som vi nuär mitt uppe i.Då som försvarar vi socialdemokrater allas rätttill en god bostad till rimlig kostnad. Det är nämligenprecis det som detta ärende handlar om.Detta är i grunden en ideologisk fråga - marknadmot allmännytta och kortsiktiga ekonomiska lösningarmot långsiktig stabilitet och planering. Det handlarom kampen mot segregation och försvarandet avmöjligheten till demokratiskt inflytande.Det är mer uppenbart än på mycket länge att man iframtiden kommer att behöva de styrinstrument sombyggts upp för att i möjligaste månuppfylla de bostadspolitiska målen. De kommunalabostadsbolagen är kanske det allra viktigaste vapnetför detta. Marknaden klarar inte av den sociala bo-stadspolitiken. Vid en internationell jämförelse ärerfarenheten att den svenska modellen, med allmän-nytta i stället för socialbostäder, uteslutande är tillsvensk fördel.Självfallet måste allmännyttans roll i framtidendiskuteras. Som vi socialdemokrater ser det förutsät-ter detta att man till att börja med ser till att dettastyrinstrument finns kvar. Därför lägger vi nu framförslag till vissa regler om överlåtelse av allmännytti-ga bostadsföretag eller deras bostäder.I korthet inrymmer betänkandet förslag som inne-bär möjlighet till breddat ägande, vilket betyder attandra ägare än kommunen accepteras utan att företa-gets ställning som allmännyttigt förändras. Om kom-munens bestämmande inflytande över företaget där-emot upphör skall allmännyttigförklaringen kunnaåterkallas och räntestöd inte längre lämnas för företa-gets bostäder. Om en kommun avhänder sig mer än25 % av det bostadsbestånd den ägde den 11 oktoberblir den av med räntestödet. Regeringen kan dockunder vissa omständigheter medge fortsatt räntestödäven i sådana fall, då situationen för det specifikabolaget eller kommunen är av ett slag som gagnas avdetta. Med detta menas underförstått kommunensinvånare - de boende i dessa bolag. Förloras rätten tillräntestöd återkallas godkännandet som allmännyttigtbostadsföretag. Det innebär naturligtvis också attframtida åtgärder riktade till dessa bolag inte kommeratt omfatta dem. Tillämpningsperioden är - precissom vi har hört här - tillden . Detta är alltså en temporärlösning.Regeringen kommer skyndsamt att tillkalla en sär-skild utredare med uppdrag att lämna förslag dels omförutsättningarna för att ett företag skall kunna haställning av allmännyttigt bostadsföretag, dels omvillkoren för fortsatt räntestöd för sådana företagsbostäder vid försäljning eller andra överlåtelser somberör företagen eller deras bostäder. Detta, , anser vi socialdemokrater ligger utmärkt i linjemed bl.a. motion, vilket hon självockså instämmer i.För att förstå resonemanget bakom dessa förslagkrävs att man känner till historien på området. Iblandkan man fråga sig om det är tillräckligt många somgör det. Den svenska politiken har under mer än 50 årgrundats på en uppgiftsfördelning där staten svarar föratt finansiella och legala instrument finns tillgängligaför bostadsbyggandet, och där kommunerna tar detfulla ansvaret för att bostäder som behövs också kanerbjudas kommunens invånare.Det har funnits en bred politiskmajoritet bakom detta i kommunerna. Staten har bi-dragit med en i princip heltäckande finansiering, somhar medfört att kraven på kapitaltillskott från ägarnahar kunnat hållas nere. Den allmännytta som vi i daghar är alltså ett resultat av ett samspel mellan statensekonomiska stöd och kommunernas kraftfulla ochengagerade insatser. Det här är viktigt och mycketcentralt.Under den borgerliga perioden i början på 90-taletförändrades bostadspolitikens villkor - en annanideologi låg till grund för detta. Som bekant går detmycket fort att riva och rasera, och betydligt lång-sammare att bygga upp och bygga om. ärdet en utmaning att bevisa att de politiska målsätt-ningarna är riktiga och hållbara. Det är spännandemed politik.De två reservationer som moderater, folkpartister,kristdemokrater och centerpartister står bakom hand-lar om att förskjuta fokus från det som denna frågaegentligen handlar om. Tyvärr kan man t.o.m. ana ettförsök att dribbla bort den oerhört tunga och centralafråga som är anledningen till själva förslaget - socialbostadspolitik eller inte - kryddat med en hel delpolitiska floskler.Den första reservationen går ut på att kritiseraförslaget utifrån infallsvinkeln kommunalt självstyre.Det bästa sättet att försöka bemöta detta argumentär att fråga sig: Vad innebär det kommunala självsty-ret om man ser det ur ett bostadspolitiskt perspektiv?Jo, man måste först bestämma sig för om bostadentillhör den kommunala kärnverksamheten. Vi social-demokrater anser att så självklart är fallet. Alla män-niskor måste nämligen bo. Bostaden skall inte vara enhandelsvara vilken som helst. Marknaden i all ära,, men social rättvisa är väl inte detförsta man associerar till.Under en interpellationsdebatt här i kammaren den28 maj sade sig bostadsminister att det tillhör en kommuns kärnverksamhet attföra en bostadspolitik och därmed också äga ett bo-stadsbestånd.Vid det tillfälle som vi hade representanter frånSABO och hos oss i utskottet, föratt höra deras synpunkter i detta ärende, framgickklart och tydligt att man inte hade tagit något beslut,eller ens behandlat något förslag, som på något sättavviker från det som bostadsministern konstateradevad gäller kärnverksamhet.Mot detta står, om jag får säga så, alltså de tvåborgerliga reservationerna. Dessa reservationer inne-håller vitt skilda åsikter på många viktiga punkter frånolika partier, grundade i skilda ideologier. Man hartydligen funnit att det är bättre att visa upp enighetfrån fyra partier i platta, avhyvlade, politiskt fattigareservationer än att visa vad man egentligen står försom självständigt parti.Som exempel kan nämnas att , som vialla känner till, vill avskaffa alla statliga subventionertill bostadssektorn, medan , som RigmorAhlstedt sade, har en i grunden mycket positiv in-ställning till allmännyttan, precis som man skriver isin motion.Moderaterna är här de stora förlorarna. från att på ett tydligt sätt uttala vilka ambitionerde har på området bostadspolitik, vilket är bådeovanligt och synd, då det skulle kunna ge näring betydligt intressantare ideologisk diskussion. Detär bara att konstatera att även moderater fortfarandeanvänder sig av begreppet allmännytta. blandar t.o.m. ihop hyresgästföreningarna med dekommunala bostadsbolagen, vilket jag kanske inteskall kommentera utan bara konstatera.När vi nu diskuterar de kommunala bostadsbola-gen kommer vi automatiskt in på debatten om segre-gation. Här måste jag säga att vissa politiska företrä-dares åsikter och argument förbryllar mig en aning.Folkpartiet förtjänar därför ett eget avsnitt i dettaanförande.Den 7 oktober väckte folkpartisten den allmänna motionstiden en motion i ämnetEn social bostadspolitik. Han har i och för sig självredan refererat delar ur den, men jag tänkte ändåupprepa det. I denna motion skriver han följande omallmännyttan: De allmännyttiga bostadsföretagenförvaltar en stor del av landets bostäder. De har ochkommer även att ha en stor betydelse föratt tillgodose efterfrågan på den svenska bostads-marknaden.Litet , ,väcker en motion med anledning av rege-ringens proposition i denna fråga. I denna motionavvisar man propositionen med motiveringen att för-slaget är en uppseendeväckande inskränkning i denkommunala självstyrelsen och ett försök att konserve-ra en struktur på bostadsmarknaden som redan över-levt sig själv, samt att i ett övergripande perspektivframstår det omfattande kommunala fastighetsägandeti - dvs. - som ett stort problem.Erling ! Var står egentligen ? Detbästa vore om ni kunde bestämma er så att vi ochväljarna vet det. Det vore också bra om redovisa eventuella övergripandeuppfattning i dessa frågor.Och ! Vad tror att exem-pelvis en total utförsäljning av allmännyttan i denordliga kommunerna i skulle ledatill? Skulle det öka möjligheterna för flyktingfamiljenfrån sydöstra att få en lägenhet där? Jag vetinte riktigt vilken verklighet ni lever i, men det är baraatt konstatera att det är lätt att föra en oansvarig, po-pulistisk politik och lägga förslag på åtgärder somman sedan inte behöver ta ansvar för.Inom parentes sagt, skulle väl i och för sig det niofta talar så varmt för, dvs. skolpengen, vara en enkelmatch att genomföra i en kommun med folk av baraen sort, men skulle resultatet bli att konsek-venserna på andra områden och i andra kommunerblir än mer ohållbara. Det är helheten som är detviktiga. Det liberala dilemmat är att det inte håller attta med den ena handen och ge med den andra.Eftersom så många talare har varit nyfikna på So-cialdemokraternas inställning till Bankföreningensframställning till oss, skall jag säga några ord om det.Jag konstaterar att det här i kammaren finnsmånga flitiga läsare av denna framställning anser att detär viktigt att man tar hänsyn även till nämnda kredi-taspekter. Det håller vi naturligtvis med om. Vi tarnaturligtvis till oss uppmaningen angående just kredi-taspekterna. Men det är inte aktuellt med något utta-lande därutöver här och nu.Fru talman! Jag vill avsluta detta anförande medatt återknyta till den "affär", eller överlåtelse avkommunalt bostadsbolag, som fick mig att agerapolitiskt i denna fråga. Det handlar om Nackahem.Vilka konsekvenser får en total utförsäljning av ettvälskött bolag som Nackahem för grannkommunernapå ? Det vet vi inte ännu - det får framtidenutvisa. Vi kan dock misstänka att affären knappaststärker kommunens ekonomi på lång sikt. Det beslutsom fattades med en rösts övervikt och mot de boen-des, alltså kommuninvånarnas, vilja, delvis av ideo-logiska skäl är i princip omöjligt att ta tillbaka. 50 årsuppbyggnad tog en minut att riva ned. Är det konstigtatt man reagerar?Om det är så att varje kommun skall driva sin egenbostadspolitik utifrån sina egna spelregler, utan att tahänsyn till den ena av de två ansvariga "parterna",dvs. staten, bör besluten i konsekvensens namn över-ensstämma med riksdagsmajoritetens uppfattning. Såär inte fallet i dag.Därför, fru talman, yrkar jag bifall till hemställan ibostadsutskottets betänkande nr 7 och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 171 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra att CarinaMoberg har bekymmer med andra partiers väljare.Om vi ser på siffrorna , verkarbekymret vara störst på hennes egen sida. CarinaMoberg bör kolla den egna ställningen innan honkastar skräp på andra.Det sägs att poängen med propositionen är att be-hålla en låg hyra. Men det går att göra även om detinte finns en enda lägenhet i en kommun.Vi kan gå över gränsen och jämföra. Där finns detinget skäl att behålla detta.Carina sade också något rätt fantastiskt,nämligen att marknaden inte kunde garantera långsik-tig stabilitet. Vilket ekonomiskt system utöver mark-naden kan garantera en långsiktig och hållbar stabili-tet, ?Det har talats om erfarenhet av allmännyttan. Jag troratt jag är ganska ensam i denna kammare om att habott i allmännyttan . Man kan med ena handensfingrar räkna dem med samma erfarenhet.Till sist förstår jag av det uteblivna svaret på minfråga om bostadsdepartement att Socialdemokraternanu, tyvärr alltför sent, delar uppfattningi den frågan.Anf. 172 () replik:Fru talman! Till att börja med tror jag att jag sadeså här: Rättvisa är väl inte det första ord man associe-rar till begreppet marknaden. vetmycket väl att jag står för den linje som mitt parti harföreträtt ända sedan partiet bildades vad gäller blan-dekonomi. Försök inte att få in mig på något annatspår, för det tjänar ingenting till.Sten fråga om vi fortfarande kämparför att få ett bostadsdepartement har jag redan besva-rat i kammaren. Jag har ingenting utöver det jag sadedå att tillägga.Låg hyra är naturligtvis någonting eftersträvans-värt. Det är ingenting som vi kan fatta beslut om här.Däremot kan vi konstatera att de kommunala bostads-bolagen lyder under kommunallag och hyreslag iolika punkter.Anf. 173 () replik:Fru talman!