prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:89Torsdagen den 2 majKl. 12.00 17.5719.00 - 22.08Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 24, 25 och 26 april.2 § AvsägelseTalmannen meddelade att () an-hållit att fr.o.m. bli entledigad från upp-draget som riksdagsledamot.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesSkrivelse1995/96:194 till finansutskottetMeddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att arbetsmarknadsutskot-tets betänkanden AU8, AU9 och AU10 skulle avgörasi ett sammanhang efter avslutad debatt.4 § Europeiska företagsrådFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU8Europeiska företagsråd (prop. 1995/96:163)Anf. 1 ()Fru talman! skall nu åter implementeraett EG-direktiv. Detta har gjorts ett flertal gånger idenna riksdag sedan blev medlem av EU.Syftet med EG-direktiven är att EU-ländernaslagstiftningar skall närma sig varandra. Därigenomskapas gemensamma villkor för människor och före-tag i de olika EU-länderna.Liksom ofta tidigare går regeringen i detta förslagom europeiska företagsråd betydligt längre än vaddirektivet föreskriver. Man förvånas nästan varje gångöver regeringens och utskottets majoritets klåfingrig-het när det gäller att reglera mer än vad direktivenföreskriver. På det sättet motverkas en homogen lag-stiftning. Och i det här fallet ger det konkurrensnack-delar för svenska företag.Regeringen och utskottsmajoriteten visar prov påen regleringsiver och en klåfingrighet som är ytterstbeklaglig. Detta förslag visar tydligt hur regeringenslår vakt om de fackliga organisationernas särintres-sen. I stort sett i alla frågor har man följt det somfacket har sagt. Man kan fråga sig om regeringenlägger fram sina förslag efter vad som är bäst förlandet eller efter vad facket anser.Syftet med detta direktiv är att arbetstagarna skallges information och samråd inom större företag ochföretagsgrupper i EU-länderna. Men regeringen görett flertal avsteg från direktivet. Man menar t.ex. atthandelsflottan skall omfattas, trots att det inte är nöd-vändigt. Detta skapar konkurrensnackdelar för svensksjöfart. Man dubblerar det antal sammanträden som ärnödvändigt, vilket de fackliga organisationerna önskarmen som givetvis skall bekostas av företagen. Mangör företagsråden större än vad direktivet föreskriver.Tystnadsplikten har begränsats allt för mycket, vilketinnebär att svenska företag kan tvingas lämna ut upp-gifter som kan hemlighållas av utländska konkurren-ter.De anställdas representanter i företagsråden skallutses av de fackliga organisationerna och inte av deanställda, trots att de fackliga organisationerna i vissafall kanske bara representerar ett fåtal anställda. Detvore naturligt att de anställda utsåg sina egna repre-sentanter.Fru talman! Det är beklagligt att regeringen harvalt att införliva detta direktiv på det här sättet. Detinnebär onödiga konkurrensnackdelar för svenskindustri och företagsamhet. Den välvilja som rege-ringen i vårpropositionen säger sig ha gentemot före-tag och företagare visas intet av i detta förslag. Det ärsnarare tvärtom.I allt följer man LO och de fackliga organisatio-nerna. Det skall bli intressant att se om detta mönsterstår sig när det gäller arbetsrätten, som enligt vårpro-positionen skall förändras. Kommer man att följa defackliga organisationerna om man inte kommer över-ens i ? Jag är rädd för det. Däri-genom kommer arbetslösheten inte att minska.Fru talman! Vi har i våra reservationer närmareutvecklat vår syn på detta. Där står mer än vad jag harsagt i detta korta anförande. Jag står givetvis bakommoderaternas båda reservationer, men jag nöjer migmed att yrka bifall till reservation nr 1.Anf. 2 ()Fru talman! Jag vill börja med att understryka hurviktigt och angeläget vi i tycker att detär att äntligen få en lagstiftning om de europeiskaföretagsråden.Rätten till ett fackligt inflytande i de transnationel-la bolagen har varit en fråga som de fackliga organi-sationerna har drivit . Även harmotionerat om detta i . Vi tycker alltså attdet är viktigt med demokrati, till skillnad från mode-raterna med tanke på den bild som redovisades.Detta handlar faktiskt om att man skall ha inflytandeäven när man jobbar i internationella bolag. Dethandlar om att demokrati inte är någonting som manlämnar utanför arbetsplatsen, oavsett om arbetsplatsenägs av ett svenskt eller ett internationellt bolag.Två saker bekymrar oss i det här förslaget. Det ärtvå begränsningar. Den ena är den treårsfrist somfinns inskriven i lagen. Den innebär att arbetsgivarnakan förhala frågan om att träffa avtal - trelånga år. Som vi ser det torde bestämmelsen om entreårsfrist sakna motstycke i svensk lagstiftning.Utskottets majoritet hänvisar till att förhandlingar-na måste föras på olika språk och menar att det är enanledning till att den orimligt långa tidsfristen skalltillåtas. Men vi kan inte se att det skulle vara skäl nog.Det handlar om stora företag, med internationellverksamhet, som är vana vid att träffa stora uppgörel-ser med parter från olika länder. Vi tror inte att svå-righeter med språket gör att vissa företag inte kanträffa avtal inom . De företag sominte klarar av en tidsfrist har noghelt andra motiv för det. Det kan t.ex. finnas en oviljamot att låta anställda få sin berättigade andel av me-dinflytandet. Det är just för dessa arbetsgivare som vibehöver lagstifta. Vi delar alltså LO:s och TCO:suppfattning om att är en ochatt 18 månader bör vara en väl tilltagen tid för att manvia förhandlingar skall kunna komma fram till ettavtal.Den andra punkten som vi är kritiska mot är denlångtgående och oprecisa regeln om tystnadsplikt.Med den här lagen införs ett helt nytt begrepp i densvenska arbetsrättsliga lagstiftningen. Man säger attdet skall vara tystnadsplikt om det är nödvändigt medhänsyn till företagets bästa. Då bryter man mot dentradition som vi har i . I det tystnadsplikt t.ex. i medbestämmandelagen.Då talas det om risk för väsentlig skada. Det är skill-nad det.Det är svårt att tolka hur vidsträckt det nya be-greppet är. Men ett är säkert: det är mycket merlångtgående än de rekvisit som vi har haft tidigare iSverige för att man skall kunna utkräva tystnadsplikt.Det är inte bara dumt och onödigt att föra in nyarekvisit i den svenska lagstiftningen. Det sker också ien tid när mängder av arbetstagare redan känner sinyttrande- och informationsfrihet hotad i arbetslivet.Exemplen är många på personer som känt sin an-ställning hotad på grund av att de har använt sig avsin medborgerliga yttrandefrihet. Att i det läget skärpatystnadsplikten för fackliga förtroendemän i europeis-ka företagsråd är faktiskt att sända ut fel signaler tilldet svenska arbetslivet. Vi beklagar det.Det finns inga exempel på att de fackliga organi-sationerna har missbrukat den information de fått isamråd eller förhandlingar som gör att vi måste skär-pa bestämmelserna om tystnadsplikt.Utskottets majoritet motiverar sitt förslag med attDanmark har infört motsvarande regel och att det ärbra om liknande kriterier används i flera länder somomfattas av direktivet. Men med ett sådant synsättskulle vi få svårt att hävda vår svenska arbetsrätt. Såsnart det fanns en annan bestämmelse i ett annat landskulle vi anpassa oss till den när det gäller lagstiftningsom går över ländernas gränser. Det håller inte.Utskottet hänvisar vidare till att MBL:s förarbetenom att arbetsgivare i undantagsfall får underlåta attlämna information i särpräglade situationer och menaratt detta skall gälla även europeiska företagsråd.Desto mer obegripligt blir det då att inte tystnadsplik-ten enligt MBL kan anses räcka, utan att man villskärpa den.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 4 ibetänkandet.Anf. 3 ()Fru talman! Under större delen av 80-talet hade vii arbetsmarknadsutskottet att behandla motioner omkoncernfackligt samarbete. Det bedrevs då ett arbete för att söka nå en överenskommelseom detta på nordisk nivå, och vi fick hänvisa till detgång på gång när vi avslog dessa motioner, som vi ioch för sig kände för. Det lyckades dock aldrig att nånågon sådan enighet på nordisk basis, och frågan gicki stå i och med det omfattande arbetet inför och medmedlemskapet i EU.Det är därför bra att vi nu har fått ett förslag i frå-gan. Det bygger på ett EU-direktiv om europeiskaföretagsråd som kommer att tas in i den svenskarättsordningen på arbetsmarknaden.Som framgått av regeringens proposition och för-slag till lagtexter är den bakomliggande tanken attparterna skall träffa avtal. Lagen är med andra orddispositiv under förutsättning att avtalet inte innebärmindre förmånliga regler för arbetstagarna än vadsom följer av direktivet.Träffas inte avtal skall lagens reglergälla. Lagen skall alltså ses som en stupstocksregel.Uttrycket stupstock är ju ett välkänt begrepp påsvensk arbetsmarknad, men vårt lagråd har inte god-tagit det, så i propositionen har det fått uttryckas an-norlunda och krångligare med "vad som gäller omavtal inte träffas".I sammanhanget används inte uttrycket koncernerutan "gemenskapsföretagkontrollerande före-tag", och det är för sådana företag, med säte i ,som lagen gäller.Det ankommer på varje land att anta direktivenmed de tillägg som varje lands traditioner kan innebä-ra. Utskottet har med stor enighet antagit förslaget,men inte helt utan reservationer, som vi har hört härav föregående talare.I några delar går lagen litet längre än vad direkti-vet föreskriver. Mot detta har reserveratsig. Grunderna för reservationerna känns igen. Fack-ens ställning vid utseende av representanter i företags-råden och kritiken mot hur de skall utses är de sammasom hävdade vid behandlingen av styrel-serepresentationslagen. Det innebär att de vill att deanställda skall utse sina representanter på annat sätt ängenom sina fackliga organisationer.Dessutom framförs kritik mot företagens möjligastorlek och mot att det enligt lagen skall vara möjligtför företagsråden att sammanträda två gånger per år.Det uttrycker debattör här som attvi dubblar antalet sammanträden. Det är visserligenrätt. Minimum i direktivet är ett sammanträde ,och vi tycker nog att om det skall vara särskilt me-ningsfullt med det här samarbetet är det bra om mankan träffas två gånger per år.Den utformning som regeringen har föreslagit vadgäller tystnadsplikten vill inte hellergodta, trots att den inte går lika långt som de reglersom gäller enligt medbestämmandelagen.Enligt direktiven kan också undantag göras förhandelsflottan. Det görs inte i lagen, och det anserModeraterna vara fel. Det här har kritise-rat här i dag.Man kan, fru talman, sammanfatta Moderaternaskritik i det här fallet som tre M: villMinsta Möjliga. Det är i och för sig ingen nyhet. Menatt anföra onödiga konkurrensnackdelar och att dethär skulle försvåra bekämpningen av arbetslösheten ärväl ändå att ta i. Det torde i allmänhet i stället vara såatt företag med välinformerad och delaktig personalkan ha klara fördelar inte minst i konkurrens medandra.Vänstern däremot vill att vi ytterligare skall utnytt-ja möjligheten att gå längre än direktivet. Det gällertiden för förhandlingarna innan den s.k. stupstocksre-geln slår till. Tiden är satt till och det kan synasvara , vilket också regeringen anfört, menregeringen har ändå i den samlade bedömningen stan-nat för att godta direktivens tidsgränser i det här fal-let. Företagen vet ju att om de inte träffar avtal slården här regeln till. Jag kan inte se att de då kan hamycket att tjäna på att förhala frågan. Dessutom är detväl så att avtal i de flesta fall redan har träffats efter-som de flesta berörda företag vet om att detta kommernu. Dessa avtal kommer att gälla även efter det att denhär lagen träder i kraft.Slutligen vill Vänstern att vi skall gå längre närdet gäller tystnadsplikten som Vänstern vill knyta helttill de bestämmelser som gäller i medbestämmandela-gen, vilket vi har hört argumentera förhär . Av propositionen framgår ju att någon vid-sträckt tystnadsplikt inte är avsedd, att en liknandebegränsning har föreslagits i och att det kanvara en fördel att flera länder har samma regel i dethär internationella samarbetet. Trots att regeln integår ända fram till kan jag intefinna annat än att den ändå ansluter till svensk tradi-tion på arbetsmarknaden. Som uttryck-te det här kan man säga att de fackliga represen-tanterna i dessa och liknande sammanhang är nog såtystlåtna och tar nog så väl vara på företagens intres-sen, betydligt längre i de flesta fall än vad medbe-stämmandelagen skulle ge dem möjlighet att göra.Därför är detta en regel som vi tycker att vi kan godta,och det har utskottet också ställt sig bakom.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet i sin helhet och avslag påreservationerna.Anf. 4 () replikFru talman! vill minsta möjliga, sadeSten . Det är riktigt. Vi vill faktiskt minstamöjliga. Vi vill följa direktivet. Vi vill att man inteskall ge några nackdelar i förhållande tilldirektivet. Men jag tycker att det är bättre att säga attModeraterna vill ha rättvisa. vill nämli-gen i detta fall att man inte skall ha med handelsflot-tan, som ett exempel, vilket man inte har på andraställen. Vi vill också att man inte skall ha fler sam-manträden än minimiantalet, beroende på att det är såöverallt i i övrigt. Vi tycker också att det skallvara samma tystnadsplikt för svenska företag som förföretag i resten av Europa.Jag frågar mig, , varför man från so-cialdemokratisk sida och från regeringens sida gårlängre och ser till att vi inte får samma förhållanden iSverige som på övriga ställen. Varför, ,är man inte heller beredd att låta människor självautse sina egna representanter? Varför skall de utses avfacket? Varför låter man inte dem som är anställda påföretagen få representera företagets anställda? Jag harväldigt svårt att se att det skulle vara någon storstridsfråga, om det inte är på det viset att man serfackets intressen som det primära.Det skulle vara intressant att få en del av de sva-ren, . Vår utgångspunkt är att vi skallfölja de direktiv som EU har för att därigenom få engemensam ordning i Europa.Anf. 5 () replikFru talman! Det sade var klarläggan-de. Man vill minsta möjliga. Såvitt jag har förstått kande direktiv som EU utfärdar, särskilt i sådana härsammanhang, byggas på enligt de traditioner somfinns på olika politikerområden i respektive land. Detär precis det som vi har gjort här. Det är inte i någonundfallenhet inför vare sig LO eller TCO. Det är entradition på svensk arbetsmarknad som vi här byggervidare på. Det gäller både tystnadsplikten och han-delsflottan.Kent frågar varför de anställda inte skall fåutse sina egna representanter. De anställda i Sverigeutser i allt väsentligt sina egna representanter på ar-betsplatsen, och har alltid gjort det, genom sina fack-liga organisationer. Det är inte så att facket tvingarmedlemmarna att utse någon viss person. Det nomine-ras, föreslås och väljs på utlysta och stadgeenligamöten. Det är en tradition som vi slår vakt om. Detkommer vi att fortsätta att göra, vad man än skriver iEU-direktiv.Anf. 6 () replikFru talman! Det jag tog upp här var det exempel vitog upp i vår motion, . Det gäller tillfäl-len då en minoritet av de anställda är med i facket.Jag är förvånad över att det är facket som skall utserepresentanter, trots att man är i minoritet.Låt mig ta ett exempel på hur detta kan påverkafrån min egen hemstad och min kommunala karriär.Vi gjorde en organisationsöversyn i kommunen. Dåutsåg facket representanter. Dessutom vill personalenha en representant till. Man kan fråga sig om facketoch de anställda alltid är ett och samma. Jag kan intebegripa varför man i de företag där det är få fackligtanställda inte låter de anställda utse representanter.Sten säger att det inte finns någon undfal-lenhet och att man enbart bygger på en tradition. Närjag läser igenom hela betänkandet och hela regering-ens proposition noterar jag att man i stort sett överalltföljer de synpunkter som LO framför. Man följernästan inte på någon punkt de synpunkter som fram-förs från andra remissorgan. Nog är det i väldigt storomfattning en undfallenhet inför facket i dessa frågor!Varför skall vi i ha väsentligt mer omfat-tande regler och vara mer klåfingriga än i andra euro-peiska länder? Det skall ju råda konkurrensneutralitet.Det blir inte konkurrensneutralt när man tillför reglersom inte finns andra länder.Jag skulle vilja höra en förklaring, , om det nu inte enbart är klåfingrighet, tillförman fler regler i än i de andra länderna inomden europeiska gemenskapen?Anf. 7 () replikFru talman! Det råder tydligen underliga förhål-landen på sina håll i . Det kan tänkas att detpå ett och annat ställe finns undantag, men de lär varaväldigt få i vårt land. Det vågar jag garantera.Det är märkligt att argumenterar somom LO finns på och Socialdemokra-terna här i och på . Vad KentOlsson aldrig riktigt har förstått, och sannolikt inteModeraterna heller, är att en socialdemokrat och enLO-medlem tänker väldigt lika i dessa frågor. Därförär det inte alls märkligt att det LO och TCO tyckerockså vinner gehör och blir synbart i skrivningarna.Även om LO och TCO inte hade tyckt någontingskulle utformningen av bestämmelserna ändå ha blivitidentiska, enligt min uppfattning. Vi behöver inte gåoch fråga i alla lägen, även om traditionen bjuder attvi har ett remissförfarande. Då sammanfaller synpunk-terna.Jag kan försäkra att åtminstone denminister som lade fram detta förslag tänker på sammasätt som socialdemokrat och som ordförande för undrar varför vi skall ha andra reglerän andra länder. Jag känner inte till hur tyskarna ut-formar sina regler på detta område. Jag känner inte tillhur grekerna gör det. Men det är väl inte tänkt att detskall vara en miniminivå i alla lägen när EU utformarsina direktiv.Anf. 8 () replikFru talman! Socialdemokraterna och Vänsterpar-tiet har länge drivit frågan om att europeiska företags-råd skall inrättas. Vi har gjort det tillsammans och påolika sätt, men det har varit en högt prioriterad fråga.Det är därför jag blir så förvånad över att StenÖstlund nu anser att vi kan vänta till. Det är vaddet innebär när man sätter en tidsfrist till. Dethar slutits många avtal redan. Det är bra. Men deföretag som inte har slutit avtal - de företag som inteser det som en prioriterad uppgift - ger möjlighet att förskjuta hela processen ända framtill . Jag beklagar det.Vad är det som gör att Socialdemokraterna, somså angeläget har drivit frågan, plötsligt tycker att detinte är så bråttom längre och att vi kan vänta till.Jag tycker att det är synd att Socialdemokraterna, somofta tycker och tänker på samma sätt som LO, inte gördet just i fallet om tidsfristerna. LO har tydligt påpe-kat att 18 månader är rimligt och borde räcka.Jag skulle gärna vilja få svar på just denna fråga.Vad finns det för motiv?Anf. 9 () replikFru talman! Jag har ett kort svar på den fråga Ing-rid tog upp i repliken. Jag har varit med iarbetsmarknadsutskottet . hardet funnits motioner om koncernfackligt samarbete.Nu har vi fått ett förslag. Det finns en regel som göratt ett företag som är obstinat - jag hoppas att det intekommer att vara särskilt många - kan förskjuta frågani innan stupstocksregeln slår till. Då sitter mandär med det som förslås i lagstiftningen. Det kanskeinte passar alla så bra. Är det någon som vill ha någotannorlunda vill man nog gärna förhandla. Jag tror kommer att göra det, men det är klart att det kanfinnas undantag.Jag medger - regeringen har också pekat på det -att det är . i perspektivet att arbe-tet började är det ändå godtagbart att någotenstaka företag väntar i ytterligare tre år.Anf. 10 () replikFru talman! Jag tror också att de s.k. obstinata fö-retagen kommer att förhandla. Jag tror att man kom-mer att göra det och , alterna-tivt och . Det är synd attSocialdemokraterna inte tycker att det är angeläget,när vi nu har väntat , att få i gång den härprocessen inom hela arbetslivet, dvs. alla som skallberöras.Jag vill återkomma till det här med tystnadsplik-ten. har upprepat att det härstämmer med den svenska traditionen. Jag vill påståatt det gör det icke! Här inför vi plötsligt en tyst-nadsplikt när det handlar om "företagets bästa". Vihar alltid i svensk arbetsrättslig lagstiftning tidigarehänvisat till skadebegreppet.Jag är alltså väldigt nyfiken: Vad innehåller dethär med "företagets bästa"? Vad är det för kriterieregentligen? När är en information till skada för före-tagets bästa? När den är till skada vet vi. Men det härär enligt min mening att lägga en mycket, mycketvidare tystnadsplikt på de svenska fackliga förtroen-demännen. Plötsligt är det en väldig massa informa-tion man inte kan gå vidare med.Jag skulle gärna vilja höra hur man har tolkat dethär begreppet från socialdemokratisk sida.Anf. 11 () replikFru talman! säger att företagen nukommer att vänta och med att för-handla. Det tror inte jag. Om de väntar så länge kom-mer de att fastna i stupstocken. Det här är frågor somdet säkert tar betydligt att förhandla om. LOoch TCO har sagt 18 månader, och inom den tidsfris-ten tror jag nog att man får sätta i gång. I annat fallblir det nog stupstocken för de företagen, och detkanske de inte vill.När det gäller tystnadsplikten och uttrycket"företagets bästa", på områden där vi harmedbestämmandelagens bestämmelser, kommer dethär att gälla för gemenskapsföretag och kontrolleran-de företag som har säte i . Jag tror inte att detkommer att betyda någon större avvikelse från dentradition man har i dessa företag.Som själv sade i sitt anförandefinns det väldigt få, om ens något, exempel på attskadestånd har utdömts på grund av brott mot tyst-nadsplikten. Det är nog så att de anställda är väl sårädda om sitt företags hemligheter, väl så noga medföretagets bästa, som mången företagsledare ochföretagstjänsteman är. Därför tror jag att vi kan godtaden här regeln.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )5 § EG:s arbetstidsdirektiv, m.m.FöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU9EG:s arbetstidsdirektiv, m.m. (prop. 1995/96:162)Anf. 12 ()Fru talman! Utskottsmajoriteten har helt gått påregeringens proposition, som i sin tur bygger på ettdelbetänkande från Arbetstidskommittén.Kommittén fick bara möjlighet att arbeta med frå-gan om implementeringen av EG-direktivet från majtill . Det var naturligtvis omöjligtatt göra en tillräcklig analys för förslag om mer ge-nomgripande förändringar på så . beslutade därför att inskränka sig till att idetta skede endast föreslå det minimum av föränd-ringar som vid en rättslig bedömning kunde ansesnödvändigt för att direktivet skulle anses vara imple-menterat, i avvaktan på att kommittén blir klar medhela sitt utredningsuppdrag.Det väsentliga var att vi inte hamnade i det lägetatt vi staplade de två systemen på varandra, eftersomdet finns så stora skillnader mellan EG:s arbetstidsdi-rektiv och den svenska arbetstidslagen att de är svår-förenliga. Detta skulle leda till ökad rigiditet i ställetför ökad flexibilitet.Precis detta olyckliga läge har majoritetenhamnat i - det som skulle undvikas till varje pris.Visserligen föreslås nu inga materiella ändringar iarbetstidslagen, men genom att det i arbetstidslagens3 § införs en regel om s.k. EG-spärr på kollektivav-talsområdet har direktivet de facto införlivats med densvenska rätten in i minsta detalj.Det innebär att det blir nödvändigt att pröva varjekollektivavtals förenlighet med direktivet. Resultatetblir osäkerhet om vad det är som gäller, vilka avtalsom får träffas och hur dessa skall tolkas och tilläm-pas. Detta kommer att leda till onödiga tvister, och deti sin tur kommer att leda till minskad flexibilitet ochmotverka tillkomsten av nya jobb.Enligt Moderata samlingspartiet hade det i dettaskede varit fullt tillräckligt att införa en uttrycklighänvisning till arbetsmiljölagen, vars regler i motsatstill arbetstidslagens är tvingande.