prot · GK0949 · 1996-12-19 00:00:00 — Jag hop-pas verkligen att det över huvud taget inte har före-svävat kulturministern att det skulle ligga i Rinkeby.Det skall ju handla om möten mellan människor. Omman inte är mycket medveten i denna satsning ärrisken ganska stor att det ändå blir ett möte mellaninvandrare och att svenskarna inte finner vägen dit.Det gäller att se till att det verkligen uppstår mötenmellan svenskar och invandrare.Jag har en fråga när det gäller diskussionen ommuseer. Vi har skrivit i vår motion att vi tycker attalla institutioner skall jobba med dessa frågor och attdirektiv om samverkan egentligen skall gå ut till var-enda museum i hela landet, så att vi kan motverkafrämlingsfientlighet och rasism och så att vi kan jobbaför ett mångkulturellt samhälle som fungerar. Ettsådant samhälle har vi inte . Vad säger kultur-ministern om det?Anf. 77 Kulturminister ():Herr talman! Detta har jag sagt något om redan ikulturpropositionen. Där står mycket tydligt att deviktiga övergripande insatser som föreslås gäller skall stimulera institutioner som vill arbeta aktivtmed frågor som rör kulturarv och främlingsfientlighetoch med mångkulturella frågor. Vi har dessutomföreslagit särskilda medel för detta. Det mångkulturel-la kommer igen i varje avsnitt, i stort sett, i kulturpro-positionen, precis som barn och ungdom löper som enröd tråd genom propositionen.Det manifesteras i sådant som världskulturmuseetoch världskulturhuset, men det finns med på enmängd områden. Det finns i hög grad med redan i dekulturpolitiska målen, av självklara skäl.Teater, dans m.m.Anf. 78 ():Herr talman! inträffade en kollapsför de kringresande teatersällskapen i vårt land. Tha-lias många små tempel stod tomma eller byggdes omtill biografer. De fasta teaterensemblerna var få. Ibörjan av 30-talet föreslog ecklesiastikminister att det skulle bildas en riksteater, skattefinansie-rad, som skulle ge teaterupplevelser åt hela landet.Efter 1974 har vi i byggt upp ett nät avlänsteatrar, vars verksamhet i stort sett täcker helalandet. De större städerna har egna stadsteatrar medflera scener, och har antalet privatteatrarökat. Många teatrar företar turnéer.Det stora antalet fria grupper har betytt mycket,inte minst för barn- och ungdomsteater. Det är enligt vår mening interimligt att behålla en verksamhet vid påoförändrad nivå när det nu finns ett så omfattanderegionalt utbud. De nya bidragskonstruktionernakommer dessutom att ge ytterligare incitament förregionteatrarna att turnera.Det är också uppenbart att förenings- och arran-görsdelen av känner sig bunden av utbu-det från den producerande delen av RT på mångaorter. Vi anser att vuxenteaterverksamheten hosRiksteatern kan upphöra och att man genom sinaspecialensembler såsom och TystTeater skall erbjuda lokala arrangörer det de regiona-la teatrarna inte kan göra. För att öka publikarbetetanser vi också att en del av medlen till teaterproduk-tion bör föras över till teaterföreningarna. Det är ettav våra förslag för att man skall kunna bredda och nåså många nya kulturkonsumenter som möjligt. Vi kanväl säga att det är en del i vår positiva klasskamp.I likhet med en enig teaterutredning anser vi ocksåatt erfarenheterna från skådebaneverksamheten ärsådana att dess verksamhet kan upphöra, och att mot-svarande anslag skall tillföras nämnda arrangörer viaRiksteateranslaget. Vi tror att sådana åtgärder kom-mer att leda till förnyat engagemang hos föreningarna,ett bättre penningutnyttjande och en förnyelse av denregionala teatern, där bl.a. de fria grupperna kanskekan komma bättre till sin rätt.Ett annat av de gamla s.k. R-organen som intelängre fyller samma funktion är Rikskonserter. Vianser till skillnad från regeringen och utskottet attproduktionen kan minska ytterligare - regeringenminskar den till stor del - och att flera av dess verk-samheter bör omprövas. I likhet med Kulturutred-ningen anser vi att den löpande fonogramutgivningenbör ske på samma villkor som för övriga skivprodu-center. En jämförelse mellan Caprice och mindreprivata producenter utfaller till de senares fördel bådemed avseende på produktionsomfattning och admi-nistrationsstorlek. Specialutgivningar i anslutning tillprojekt är något som bör kunna ske i normal konkur-rens och efter vanlig upphandling.Vi kan med glädje konstatera att utskottet delaruppfattningen att det bör finnas ett statligt ansvarjämväl för blåsmusiken. Detta har tidigare legat hosRikskonserter, men får nu sin lösning hos annan hu-vudman.Som jag har nämnt ställer vi oss bakomförslaget till ett reformerat stöd till regional kultur-verksamhet. Vi vill kraftigt understryka att bidragetskall kunna tillfalla varje institution som uppfyller endel av det nationella ansvaret oberoende av huvud-man, under förutsättning att verksamheten också stödsav en regional eller lokal huvudman. Vi ställer ossockså bakom idén om riktade bidrag och om hur den-na resurs stegvis skall kunna byggas upp.Även i detta sammanhang vill vi peka på hur vä-sentligt det är för mångfald och oberoende att alter-nativa och fristående finansieringsformer kan byggasupp, t.ex. i form av fonder där det skall vara öppetsåväl för enskilda individer som för företag, förening-ar och andra att bidra. För att ytterligare underlättadetta skulle det behövas ett alternativ till den lagstift-ning som reglerat de gamla kulturstiftelserna. Enmindre lagändring har föreslagits, men här har rege-ringen inte gått till mötes.Vi instämmer i förslaget att de lokala och regiona-la symfoni- och kammarorkestrarna skall få behållasitt stöd oförändrat. Vi tillstyrker också att större kravskall kunna ställas på orkestrarna vad gäller verksam-het utanför hemorten och samverkan med det övrigamusiklivet. I konsekvens med detta bör ocksåLänsmusiken få ett påpekande om att man skall ta sittansvar för sådan samverkan.Herr talman! Det finns många bra orkestrar i vårtbefolkningsmässigt lilla land. En av dessa har nåtthöjder av ett sådant slag att dess internationella re-nommé gett den en särställning, nämligen Göteborgssymfoniorkester. Ett enhälligt utskott föreslår attregeringen skall kunna ge den rätten att bruka be-teckningen nationalorkester, något som finns i ett stortantal andra länder.I behandlas i flera avsnitt sned-fördelningen mellan genrer inom det regionala mu-siklivet och de synpunkter på detta som förts framfrån olika grupper. omnämns i dettasammanhang jazzmusiken, och ett av förslagen frånutredningen gäller tillskapandet av genrecentrum.Detta avfärdas utan någon motivering i kulturpropo-sitionen. Även utskottet är här i sin skrivning förvå-nansvärt passivt. Det tog ungefär för filmenatt få ett erkännande som egen konstform. Den likagamla jazzmusiken väntar ännu på sitt erkännande,åtminstone i regeringens propositioner.Genom jazzen har många unga genom årtiondenkommit i kontakt med musiken, och ofta har den varitbörjan på en väg in i en vidare musikvärld. På sammasätt har rockmusiken, också den styvmoderligt be-handlad i de flesta sammanhang, kommit att ge mångaungdomar en betydelsefull fritid. En del av dem hardär kunnat få utlopp för såväl sin energi som sitt ska-parsinne.På senare år har en förnyelse av jazzintresset viarock och mellanformer kunnat förmärkas. Av dettasyns inget i den proposition som skulle utgöra inled-ningen till en kulturlivets förnyelse.Dessa musikformer baseras på ett brett folkligtstöd och ett omfattande utövande och överlever ochutvecklas genom de eldsjälar som är så viktiga ochvars betydelse utpekats av . Detmåste i överenskommelserna mellan anslagsgivareoch de regionala musikföreträdarna ingå som enuppgift att jazzmusiken och de nya yngre musikfor-merna får en chans att utvecklas efter sina meriter ochpå villkor likvärda övrig musik.Ett annat område som inte alls uppmärksammatsär kyrkornas betydelse för musikliv. I pro-positionen nämns det i förbigående i en enda meningpå s. 79 tillsammans med folkrörelser i övrigt. Be-klagligtvis har vi därför - där får vi nog alla i utskot-tet skämmas - helt missat den kyrkliga kulturensbetydelse i vårt betänkande.Herr talman! I samband med jazzen nämnde jag iförbigående filmen. Den har äntligen fåttsitt erkännande. Synd bara att det kommit så sent ochi ett läge där problemen är stora. Den snabba me-dieutvecklingen ger skäl till att man redan nu måsteförbereda hur film- och videoavtalet, som blir aktuellt1998, skall utformas.Det är viktigt att film produceras på fler ställen änStockholm. Det är viktigt för skådespelare, för tekni-ker, för kringverksamheter av olika slag och för fil-men. Den statliga filmpolitiken bör ha med det i sininriktning. Därför är också satsningen på nyskapandeverksamheter, t.ex. i , något somvi finner positivt och gärna stöder.Den del däremot som främst kan verka närings-livsbefrämjande, t.ex. filmfonder och s.k. film com-missions - dessvärre finns det ingen svensk term fördetta - bör emellertid vara något som regionernasföretag och myndigheter tar ansvar för.Herr talman! Utan något särskilt yrkande ställerjag mig bakom samtliga moderata förslag på det härområdet.Anf. 79 ():Herr talman! Under det här avsnittet skall vi be-handla teater, dans och musik. Tydligen gäller detockså film.Teatrarna har genomgått en stark utveckling underden senaste tjugoårsperioden. Teatrarna var ju en avde krafter som banade väg för utvecklingen av1974 års kulturpolitik. Det fanns då ett mycket dy-namiskt förhållande mellan teatern och det omgivandesamhället. har antalet teaterinstitutioneroch fria grupper ökat. Utbudet har också ökat. Antaletteaterbesök däremot har minskat något, men det ärinte färre personer som går på teater. Detta är det värtatt notera. Amatörteaterverksamheten och samverkanmellan amatörer och professionella har också ökat,vilket jag tycker är mycket intressant.Sverige är ledande nation i världen när det gällerbarn- och ungdomsteater. Det är särskilt angeläget attbehålla och utveckla den tätpositionen. Det handlarom kunskapsutveckling, förnyelse, gränsöverskridan-de, seminarier och utbildning - ja, allt som är nöd-vändigt för att uppnå dessa saker. Hur skolor ochförskolor skall inspireras är också av vikt. Det natio-nella uppdraget till Teater i skallhandla om just detta, och det är mycket välkommet.Målsättningen är nu att öka efterfrågan, spridning-en och tillgängligheten när det gäller teater samt attbarn och ungdomar bör få tillgång till teater av högkvalitet. Det handlar om de ofta upprepade kraven påturnéverksamhet och om att sprida teaterproduktionvia radio och television. Det är angeläget att skolornahar möjlighet att ta emot teaterföreställningar, friagrupper eller, som i , den turnerandelänsteatern med särskild inriktning på barn och ung-domar.Det har varit en svacka när det gäller skolornasmöjligheter på grund av organisationen med resulta-tenheter. En enskild skola har därför litet svårt attklara av detta, men jag tror att ett samarbete är pågång. Det verkar vara så. Vi har haft företrädare förTeatercentrum hos oss och då fick vi veta att det bör-jar bli litet bättre igen. Problemet var emellertidStockholm. Det är mycket svårare att komma ut tillskolorna i . Det ger en tankeställare. Manbehöver verkligen fundera över vad det kan bero på.Vi har ju våra nationalscener. I mitt anförande idebatten om anslagen till Operan och togjag upp en del saker, som jag kanske inte skall uppre-pa. Men vi som har lyssnat till många uppvaktningarfrån många institutioner och som också har besöktandra institutioner vet att t.ex. haft kravetpå sig att göra besparingar. Man har anpassat sig ochklarar sin ekonomi. Det är då litet frustrerande atthöra några institutioner klaga så intensivt, medanandra gör bästa möjliga av sin situation. Många andrainstitutioner ute i landet kan ju producera en fantastiskverksamhet med mycket mindre pengar. Vi skall juinte göra jämförelser - det handlar inte om att detskall vara lika mycket eller lika litet pengar till natio-nalscener som till andra - men på något sätt är in-ställningen väsensskild. Jag tycker att det är värt atttänka också på det.När det gäller Musik- och dansteatertycker vi att det är en bra satsning att man nu får stöd.Några ord vill jag också säga om detta med ensamisk teater, en fråga som varit aktuell länge ochsom stötts och blötts. Det finns en stor otålighet blandsamerna över att frågan inte är löst. När vi nu såmycket diskuterar mångkultur kan man väl tycka attdet är viktigt att vi i stöttar vår egen urbe-folkning också från kulturell synpunkt. ger rege-ringen i uppdrag att undersöka förutsätt-ningarna för att etablera en fast samisk teaterinstitu-tion. Det tycker vi är viktigt.Det är viktigt att vi visar att vi faktiskt menar all-var med detta. Uppdraget skall vara klart senast den 1juni 1997 så att regeringen hinner få med det i bud-getpropositionen. Men utskottet tyckte att detta var attgå fram litet för hårt. Jag tror att det är bra att vi sätterett tryck på det relativt nyinrättade så känner att det är allvar. Vi vet att man mångagånger har haft svårt att komma överens, men manmåste ha det här trycket på sig. Då kan ett beslutfattas . Det är litet synd att det inte kan blipå det sättet. Men vi hoppas ändå att det inte skalldröja så länge.Jag skall inte uppehålla mig särskilt mycket viddansen. Jag vill bara kommentera detta med Östgöta-baletten. Vi har ju i vårt budgetalternativ yrkat avslagtill förslaget om att skall tilldelas 3miljoner kronor. Det har vi inte gjort för att vi tyckeratt har en dålig verksamhet, tvärtom.Jag vet för litet egentligen, men jag tror nog att den ärganska bra. Skälet till vårt avslagsyrkande var bris-tande lokal uppbackning, någonting som vi har krävt iandra sammanhang. Såvitt jag har förstått säger nej till att stötta Östgötabaletten.Det är synd, men det måste på lokal och regional nivåfinnas en positiv inställning för en verksamhet för attstaten skall gå in med stöd.Musiken lever. Det märks på alla festivaler, rock-klubbar och konserthus. Det är det mest vittförgrena-de och omfattande konstområde som finns. Inte minstfinns det ett stort intresse hos ungdomar för musik.Musikskolan är också viktig. Den är ju en grund fördetta intresse, och det är viktigt att vi slår vakt omden. I och för sig är det en fråga, men denbör ändå uppmärksammas.Vi önskar att man satsade mera på profileradegenrecentrum som också omnämndes i Kulturutred-ningen. Som exempel kan nämnas jazz, folkmusik,körsång och andra typer av verksamheter som förtjä-nas att lyftas fram. Det vore bra om man gav ett stödtill folkmusikinstitutet i Norduppland, som är underuppbyggnad, så att den svenska folkmusiken lyftesfram. Vi tycker också att kammarorkesterskulle kunna få ett statligt stöd.Göteborgsmusiken är en orkester som har haft ochhar en stark lokal uppbackning. Men man har inte haftnågot som helst statligt stöd. Majoriteten i utskottetanser att det är viktigt att Göteborgsmusiken nu fårstatligt stöd. Vi har också lyckats att komma överensom att ge ett stöd till Göteborgsmusiken för att räddaorkestern, som arbetar både internationellt och natio-nellt i hela och som har en mycket hög kvali-tet, vilket det är många som kan intyga. Det är bra attvi har kunnat komma överens om att ge Göte-borgsmusiken 4 miljoner kronor.Jag vill avsluta med en liten fundering omlänsmusiken. Det har gjorts väldigt många uppvakt-ningar. Vi bör följa utvecklingen när det gällerlänsmusiken väldigt noga. Vi har ju fått en del tanke-ställare. Jag skulle önska att vi hade kunnat göramycket mer, men pengarna räcker tyvärr inte.Min taletid är nu slut. Jag får återkomma till frå-gan om film i slutet av dagen.Anf. 80 ():Värderade talman! De s.k. nationalscenerna Ope-ran och Dramatiska teatern är synnerligen viktiga förkulturen i hela landet. Trots att så gott som all derasverksamhet sker i är de symboler för enhistorisk tradition som givit glans åt hela Sverigeskulturliv. Om vi jämför Operans och rollfrån tiden då de etablerades och fram till nu är det lättatt konstatera att de alltmer blivit hela folkets egen-dom - inte minst genom att radio och TV fört in ope-ra- och teaterföreställningar i våra hem. Samarbetetmellan nationalscenerna och radio/TV måste öka. Omsvenska skattebetalare utanför skall tolere-ra att så stor del av Operans och budgetkommer från dem måste fler uppsättningar sändas iTV.Folkpartiet ser egentligen inte någon motsättningmellan nationalscenerna och motsvarande kulturverk-samhet på andra platser i vårt land. Därför värnar viom både Operan och . Jag är övertygad omatt Operan och har ungefär samma stimule-rande verkan på kulturlivet runt om i landet som idrot-tens elitserier har på idrottsverksamhet som hobby föramatörer i alla åldrar.Vi har konstaterat att det finns problem med eko-nomin på både Operan och . Något måstedet beror på. Alltför har det inte gåttihop för dessa teatrar. Teaterverksamhet är långsiktig.Att sätta upp en opera eller en större pjäs fordrar oftaflera år av förberedelser. En konstnärlig linje måstefullföljas för att den skall ge full ut-delning. Det är därför nödvändigt att principerna föralla institutionsteatrars långsiktiga finansiering fast-slås. För att kunna komma bort från osäkerheten omde ekonomiska villkoren och komma framtill ett tillfredsställande system för en långsiktig fi-nansiering har i sin partimotion skrivit attfrågan bör granskas närmare i en statlig utredning.Jag har inte fått något majoritet för detta förslag ikulturutskottet. Men jag hoppas att kulturministernändå kan fundera över om det finns något gott med ensådan utredning. Jag tror att det skulle vara värdefullt,inte bara för Operan och utan också för allateatrar i landet om man funderade litet mera på vaddet kan bero på att det är så svårt att klara finansie-ringen för institutionsteatrarna.Värderade talman! De kommunala musikskolornaär nästan en förutsättning för att svenskt musikliväven i fortsättningen skall ha god kvalitet i hela Sve-rige. De flesta kommuner har ont om pengar. Jaghoppas att alla kommuner finner att en kommunalmusikskola i någon form hör till det som skall varakvar. Detta är inget ärende för riksdag, menom svenskt musikliv skall aktualiseras i en debatt häranser jag att de kommunala musikskolornas betydelsebör markeras, precis som markeradeatt den kyrkliga konsten och musiken är viktig attomnämna.Folkpartiet har föreslagit att Göteborgsmusikenskall erhålla ett tidsbegränsat nationellt uppdrag inomblåsmusikområdet med liknande förutsättningar somgäller för de övriga nyutlagda nationella uppdragen.Det har inte vunnit stöd i resten av kulturutskottet,men jag finner det glädjande att utskottet beslutat attge statligt stöd som möjliggör att Göteborgsmusikenkan leva vidare.Värderade talman! har ett flertal mycketgoda symfonikorkestrar. En av dem är Göteborgssym-fonikerna. Ett antal göteborgssupportrar har i femmotioner föreslagit att just symfonikerskall erhålla beteckningen nationalorkester. Observerauttrycket "erhålla beteckningen nationalorkester". Detär jämförbart med att utse just den orkestern till na-tionalorkester med vad det nu kan innebära.Det borde vara alldeles självklart att riksdageninte kan bedöma om någon orkester av kvalitetsskälskall få en särskild beteckning som nationens flagg-skepp på sitt område. Inte heller kulturut-skott förfogar inom sig över sakkunskap som möjlig-gör en sådan kvalitetsklassning.När ärendet kom upp i kulturutskottet påpekadesav någon att Göteborgssymfonikerna borde utses tillnationalorkester.Någon ville ge orkestern den beteckningen som enhedersbetygelse, någon såg beteckningen som värde-full för orkestern vid internationella framträdanden,någon trodde att sponsorerna skulle bli fler efter ensådan markering från riksdag.Nu har kulturutskottet i betänkandet föreslagit attGöteborgs symfoniker bör ha rätt att använda be-teckningen nationalorkester. Jag anser att varje svenskorkester kan hävda att den är en sorts nationalorkes-ter. Inga repressalier kan användas mot någon orkes-ter som i sin marknadsföring själv påstår sig vara ensvensk nationalorkester. Alltså är beteckningenegentligen ointressant som kvalitetsmarkering.Göteborgssymfonikerna är en av våra allra främstasymfoniorkestrar. Visst är den en svensk nationalor-kester, vad vi än säger. Det hade varit mer befogat attföreslå en markering om vi ville poängtera att ensvensk orkester är en hawaiiorkester, en amerikaor-kester, en afroorkester eller en typisk norsk natio-nalorkester.Jag står bakom kulturutskottets förslag om att enorkester kan ha rätt att kalla sig nationalorkester. Jumer jag har tänkt på ärendet desto mer övertygad harjag dock blivit om att egentligen inte bordegöra några sådana yttranden. Även om vårt förslag ärtill intet förpliktande och även om regeringen knap-past skulle falla för frestelsen att meddela någon en-staka orkester att den får använda beteckningensvensk nationalorkester, borde vi nog inte ha beslutatså som vi i kulturutskottet har föreslagit.Värderade talman! Det här betänkandet har en godkvalitet. Så god att man litet skämtsamt skulle kunnage det beteckningen nationalbetänkande, om denmöjligheten fanns. Förslaget om rätten för en orkesteratt använda beteckningen nationalorkester är enligtmin uppfattning den enda plumpen i protokollet.Eftersom debatten säkert kommer att anses ha tagitudden av förslaget om nationalorkester bör vi ändåkunna ställa oss bakom kulturutskottets betänkande pådenna punkt. Jag tyckte ändå det kändes skönt attmarkera att jag ångrar litet att vi behandlade ärendetså som vi gjorde. På något vis måste den möjlighetenfinnas i en politisk debatt att man gör en tabbe somman ändå fullföljer så som man har tänkt. Innehållet ibeteckningen är inte så allvarlig att vi behöver räknamed att den får sådana konsekvenser att det blir pro-blem för svenskt musikliv i stort.Anf. 81 ():Herr talman! Vad vore utan national-riksdagsmannen ? Det kan manfråga sig. Och vad vore teatern utan dramatikern.Utan dramatikern fick vi ingen som arbetade i teaternsgarderob. Vi fick ingen ljud- eller ljustekniker, ochheller ingen teaterchef. Politiker fick vi väl kanskeändå. Men vad skulle skådespelaren, regissören ochscenografen göra? Hur skulle det gå med filmen om viinte hade några TV-apparater? Vi fick i alla fall ingenbarnteater.Nationalscenerna Operan och bör enligtVänsterpartiet få ett preciserat uppdrag vad gälleruppsättningar för barn och ungdom. görde många uppsättningar med barn- och ungdomstea-ter. Men jag känner en viss oro inför detta eftersomman har sviktande ekonomier. anserdärför att det vore bra om målet blev tydligt skrivet.Jag undrar varför det egentligen inte står inskrivet ivåra nationalsceners målformuleringar.De nationella uppdrag som regeringen föreslår påen rad olika områden är väldigt bra. Men vi tycker attde borde preciseras och också ökas beloppsmässigt.I vår budgetmotion, där nu ramen redan har fallit,föreslog vi mer till de nationellauppdragen, samt ytterligare medel till barn och ung-dom. Även när det gällde en nationalscen i norr före-slog ytterligare medel, men det kom-mer att utveckla senare.Inom barnteaterområdet finns tendenser som visarpå att de statsunderstödda grupperna minskat sinverksamhet, i stället ökar de kommersiella teatrarnasin verksamhet. En sådan enkel sak som att kommu-nerna slutat med samordning av en kulturförmedlingkan vara en av orsakerna. De kommersiella gruppernamed reklam och föreställningar som vänder sig till publik med envägskommunikation har vunnit imarknadsföringen före teatrar med mer konstnärligtoch pedagogiskt innehåll.Jag hoppas verkligen att det blir ändring på dettaoch att vi skall kunna använda målet om kommersia-lismens skadeverkningar som ett verktyg att försökastärka den verksamhet som bygger på ett bra pedago-giskt innehåll.Förutom kostnadsutvecklingen är problemet att ar-rangörernas möjlighet att anlita de fria grupperna harstrandat lokalt.