prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — EU bör också behålla den märk-värdighet som EU innebär, nämligen att det ger enfördel för de befolkningsmässigt små stater och natio-ner som är så uppfyllt av att kunna hävda sig idet internationella politiska och ekonomiska systemet.Jag vill ta upp några punkter som berörts under detidigare inläggen. Det förefaller finnas en bred enighetom att utvidgningen inte skall tas till intäkt för attuttunna dagens EU så att det blir ett frihandelsområdeav samma slag som EFTA, som i och för sig varframgångsrikt. Den skall inte heller ses som ett argu-ment för att fördjupa samverkan mellan vissa stater,medan andra mot sin vilja ställs utanför av dagensmedlemsstater.Sysselsättningsfrågan har varit uppe. Nog har dethänt mycket sedan den tog uppdetta. Det har kommit uttalanden från kommissionenoch från . För bara två veckorsedan var det en konferens i . De nästan tiostater som var företrädda menade där att avgörandeförändringar måste ske om EU skall kunna ha dennärhet till människors problem och glädjemöjligheteri som vi talar om i högtidstalen.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenhar berörts från flera håll. Kärnpunkten i det somfinns i regeringens skrivelse är, som utrikesutskottetpå ett utmärkt sätt utreder, att det är riksdagsom ytterst definierar vad som är ett vitalt intresse.Riksdagen avgör när inte anser sig kunnaacceptera ett majoritetsställningstagande.Miljöskattefrågorna har varit uppe i debatten. Vivill gärna se att miljöpolitiken utvecklas allmänt eftergemenskapsstatliga linjer. Skattefrågorna är proble-matiska, eftersom de vätter mot så väldigt vida delarav samhällslivet. Jag vill för svenskt vidkommandebara fästa uppmärksamheten vid vad som händer omvi går in på detta, och vill genomföra denomvandling av vår energiförsörjning som avveckling-en av kärnkraft innebär.Skattefrågan rör också politikens centrala kon-fliktpunkter i . Liksom i fråga om sysselsätt-ningen finns där ett perspektiv av idémotsättningar.Kanske är det rätt att säga att det är lättare att vågasatsa på gemenskapsstatlighet, gemensamma åtagan-den och majoritetsbeslut på de politikområden därman erfarenhetsmässigt känner att de ideologiskamotsättningarna är mindre. Det handlar om sådanaområden där man är närmare varandra och lättare kanfördra tanken på att komma i minoritetsposition.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenär i verkligheten en kombination i den skiss som vi gör från regeringens och sida. Dethandlar om enhällighet i normalläget, möjlighet tillkvalificerade majoritetsbeslut i vissa lägen och åter-gång till enhällighet - dvs. till att ett enskilt land skallkunna förklara att mellanstatlighet måste gälla - i deverkligt avgörande fallen.Avgörande för valet mellan gemenskapsstatlighet,med allt vad det innebär, och mellanstatlighet, medallt vad det innebär, är väl ändå idépolitiska motsätt-ningar. är det kanske också andra motsättning-ar, av intressekaraktär. Låt oss arbeta för, och hoppaspå, att , också med utvidgningen bakom sig,kan innehålla ett faktiskt politiskt närmande mellan deolika idésystemen. Därigenom kan vi också successivtvåga ta steg när det gäller gemenskapsstatligheten.Det är dock politikens faktiska innehåll människornaemellan som bör vara avgörande.Regeringen vill fortsatt arbeta i synnerligen närasamverkan med när det gäller regeringskon-ferensen och de övriga stora EU-frågorna. Någotannat är icke möjligt i sådana frågor som har att göramed vår nations framtid. Vi vill också arbeta direktmed , med och med de berör-da fackutskotten, på ett sätt som gör att alla ledamöterhar en möjlighet att se hur de olika komplexen ställsmot varandra, och hur vi då måste göra prioriteringar.Vi måste också kunna vidga detta arbetssätt till attgälla hela svenska folket. Syftet bakom EU-96 harvarit att göra oss medvetna om vilken invecklad poli-tisk situation vi står inför och att vi alla som medbor-gare successivt kan göra dessa val.Jag tror att det är en egendomlig missuppfattningatt på ett outtalat sätt tro att det i andra europeiskaländer finns visioner, föreställningar och optimisminför EU:s framtid, medan det i den här kammaren häri inte skulle föreligga något sådant. Jag trorinte alls att det förhåller sig så. I själva verket finnsdet, såväl i vårt land som i och , enslags hållning som har att göra med att vi vill göra EUtill mer av en nordisk gemenskap, präglad av det sompräglar det nordiska samhällslivet.Vi vill öppna för östutvidgningen för att kunnatillerkänna dessa länder den nationella självständighetsom vi har skaffat oss och bevarat genom århundra-den. Vi vill ha välfärdspolitik av europeiskt snitt. Vivill ha demokrati av europeiskt snitt. Vi har också enkänsla för de värden som finns efter det att industrininte längre dominerar försörjningen och inriktningen ivåra samhällen. Man kan tala om detta som det post-materiella samhället.Vi har en vision. När vi förhandlade om vårtmedlemskap visade opinionsundersökningarna i Eu-ropa, att folk var synnerligen positiva till attvi skulle bli medlemmar. Det hänger ihop med tänkte: Vi får de nordiska samhällena till stöd fören framtidsutveckling som vi vill se mer av i våraländer. Låt oss tänka på att vi har en mission. Låt osstänka på att vi inte alls är ensamma, och på att vi haren möjlighet att försöka kommunicera våra värden tillandra människor i och att vinna respekt fördem - också i ett invecklat förhandlingsarbete.Anf. 150 () re-plikHerr talman! tog upp frågan omen sysselsättningsunion. Jag vill åter erinra om attIngvar så sent som i början av denna månadtog upp några punkter kring en sådan. Han talade bl.a.om nationella sysselsättningsplaner och om att engemensam strategi skall utarbetas.Bekymret är ju bara att det var vi moderater som,under nästan genanta former, fick driva fram en na-tionell, flerårig sysselsättningsplan i EU-nämnden.Regeringen var motvillig, och det var för övrigt ocksåFinansdepartementet som ledde. Dekraven finns alltså redan inom EU. Också den gemen-samma strategin finns redan i form av Essen-punkterna. Då är min fråga till handelsministern:Innebär detta att den svenska socialdemokratiskaregeringen, om EU vill lägga fram Essen-punkterna ifördragsform, kommer att acceptera detta? Kommerden också att följa Essen-punkternas rekommendatio-ner vad avser t.ex. sänkta arbetsgivaravgifter och enflexiblare arbetsmarknad?Jag har dessutom ytterligare en fråga till han-delsministern inför de förhandlingar som påbörjas . Jag tror att vi nu förväntar oss ett omfattandeoch brett samråd från regeringens sida vad avser för-handlingarna - på samma sätt som skedde undermedlemskapsförhandlingarna . Då varsamarbetet mycket omfattande, brett och förtroende-fullt. Jag är intresserad av att höra handelsministernsdeklaration när det gäller hur regeringen avser atthantera samrådet fr.o.m. och som regeringskonferens pågår.Anf. 151 Statsrådet () replikHerr talman! Samråd kommer i huvudsak att ägarum via . Eftersom den träffas varjevecka kommer det att finnas goda möjligheter tillavstämningar.När det gäller sysselsättningspolitiken är väl kärn-punkten att samma fråga som till en socialdemokratisk regering bör ställastill en kristdemokratisk regering. Är en kristdemokra-tisk regering beredd att acceptera de socialdemokra-tiska delarna i synen på en sysselsättningspolitik?Problemet med bl.a. Essenuttalandet är att det in-nehåller båda elementen. Här finns en försiktighetinför att gå längre än till rekommendationer, också idiskussionen kring mellanstatliga åtaganden.Anf. 152 () re-plikHerr talman! Jag tackar för handelsministerns utta-lande om samrådet. Vi noterar detta och känner ossövertygade om att så skall ske; det är bra.Beträffande sysselsättningen konstaterar vi två sa-ker. I sin precision av unionen framställde ju IngvarCarlsson två saker som redan finns - både och kravet på nationella strategier,som den dessutom var sen attuppfylla.Men tillbaka till själva huvudfrågan, handelsminis-tern: Skall man verkligen fördragsfästa Essenpunkter-na? Poängen har ju varit att det varit rekom-mendationer. Där kan vi från moderat håll beklaga attregeringen inte är beredd att fullfölja det hela fullt ut.Kanske är det klokt att inte fördragsfästa den härtypen av policyrekommendation. Är det regeringensuppfattning att EU skall fördragsfästa detta och där-med göra det mycket mera bjudande och kanske t.o.mtvingande för medlemsländerna?Anf. 153 Statsrådet () replikHerr talman! Ingenting i regeringens politik inne-bär att Essendeklarationen skall bli föremål för ettfördragsfästande. Det är ju en rekommendation somär gjord i ett visst ekonomiskt läge. Det vore orimligtatt tänka sig att det skulle fördragsfästas.Däremot måste vi tänka igenom här. Vågar vi taett steg som innebär att vi kan tänka oss att det blir enbjudande plikt att följa en rekommendation som vikan identifiera som sprungen ur ett annat idépolitisktsynsätt när det gäller att komma till rätta med syssel-sättningsfrågan? Den frågan har socialdemokratiska,kristdemokratiska och liberala regeringar anledningatt fundera på. Det hindrar inte att det kan vara en godsak att sätta i gång processer och göra sysselsätt-ningsbevakningen inom EU intensivare, få dialogeratt fungera och få kommissionens olika tjänsteman-naelement att ställa politiker/regeringar inför möjlig-heter, självfallet också hemma inför sina länder, attredovisa. Varför gör inte ni så? Andra tycks ju kunnagöra vad som verkar vettigt.Anf. 154 BO () replikHerr talman! svepte överett brett fält i sitt inlägg, som innehöll många punkterdär jag instämmer.Jag vill ta upp miljöskattefrågan. I mitt inled-ningsanförande nämnde jag att statsrådet hademöjlighet att förklara att man från socialdemokratisksida inte längre skulle utgöra en bromskloss för att fåtill stånd effektivare ekonomiska styrmedel motgränsöverskridande miljöförstöring. Tyvärr tog stats-rådet inte den chansen utan försvarade den linje somintagits, inte minst av den nuvarande statsministern.Eftersom statsrådet är lika orolig somjag inför detta med gränsöverskridande miljöförstö-ring och klimatpåverkande utsläpp, utgår jag från atthan på något vis gör en annan avvägning än jag. Vilandar ju på helt olika ståndpunkter.Det finns förstås exempel på att man tycker att ettförslag i sig är bra och att det skulle kunna göra nytta,men där man ser så stora risker att det spiller över pånågot annat område och där nackdelarna är så mycketstörre. Sådant händer oss alltid i livet och i politiken.Uppriktigt sagt har jag aldrig förstått den svenskasocialdemokratiska motviljan. De danska socialde-mokraterna däremot har samma uppfattning som jag.Jag skulle gärna vilja höra mer om detta.Vad är det för risker som gör att en miljöintresse-rad person som ändå hamnar på felsida i den här frågan? Vad är det som gör att hantycker att det i den andra vågskålen ligger så storavärden att han fortsätter att försvara bromsklossposi-tionen på miljöområdet?Anf. 155 Statsrådet () replikHerr talman! Man kan t.ex. fundera över följande:Hur skulle ett kommissionsförslag se ut? Hur skulleen majoritet i ministerrådet forma det? Hur skulleEuropaparlamentet ge sina toucher åt det? Kanske blirdet flera undantag från vettiga principer som innebäratt vi som har en ganska progressiv hantering på dethär området i verkligheten kommermindre progressivt ut. Det är en fundering som mankan ha.Anf. 156 BO () replikHerr talman! I första hand var det inte funderingarjag efterlyste, utan jag efterlyste argument.Vad är det som gör att man tycker att man skall gåemot - aktivt nu i och på andra ställen - ochverka emot att vi får en effektivare ordning vad gällermöjligheterna att genomföra ekonomiska styrmedel?De förslag som finns - det danska förslaget över-ensstämmer alltså med vår motion och med, tror jag,flera andra oppositionspartiers - är att man konkretskall räkna upp vilka föroreningar som det är frågaom, att det skall slås fast att det egna landet tar handom pengarna och att det skall ses till detta med mi-niminivåer.Det enda jag fått som svar på den punkten var enantydan i det förra inlägget om att det kanske varproblem med den förtida avvecklingen av kärnkraften- om det nu var det som skulle uppfattas. Det är svårtatt se sambanden, men vi kanske kan få dem utredda inästa replik.Anf. 157 () replikHerr talman! Jag tillhör ju dem som vill avvecklakärnkraften väldigt fort, förmodligen ännu fortare änBjörn vill avveckla den. Jag är inte allsorolig för att frågan om lägsta energiskatter skulleförsvåra en kärnkraftsavveckling. Det är snararetvärtom. Jag delar förvåning över Soci-aldemokraternas ovilja att ta i de här frågorna, särskiltsom har sagt att det är viktigt att byggaett ekologiskt hållbart samhälle.Sedan till detta med statsförbund, för statsförbundskall det framför allt vara. förs allt mera isjälva verket stegvis över till överstatlig nivå. Visser-ligen skall man vara enig för att det skall bli överstat-ligt, men det kan sedan vara svårt att dra sig ur det ienskilda frågor som förts över till överstatlig nivå.Går det att tala om statsförbund om man inte fulltut slår vakt om vetorätten? Varför är Socialdemokra-terna så stora motståndare till en utträdesparagraf?T.o.m har ju uttalat sig för och sagtatt det nog bör finnas en utträdesparagraf, så att detgår att reglera hur man skall ta sig ur - om man såvill.Jag förstår inte heller riktigt varför Socialdemo-kraterna är sådana motståndare till en miljögarantisom innebär en generell rätt för enskilda delstater iunionen att gå före och ställa hårdare krav, ungefärsom i ? Varför är det alltså så?Jag delar faktiskt uppfattning omdetta med en sysselsättningsunion. En avregleradarbetsmarknad är nog vad som blir följden, men det ärkanske något som den nya socialdemokratin ocksågillar.Anf. 158 Statsrådet () replikHerr talman! upprätthålls så längestaterna är herrar över fördragen. Däri ligger det fun-damentala kravet på enhällighet. Det kommer attförbli en svensk ståndpunkt och en ståndpunkt hos,föreställer jag mig, praktiskt taget alla andra somagerar som företrädare för staterna i Europa.Frågan om en utträdesparagraf är väl utredd i enrapport som publiceras i sin fulla version denna veckaav två experter inom EU 96-kommitttén. De visar attutträdesrätten föreligger folkrättsligt. Det kan sägasatt man kan ha en pragmatisk hållning, men att lanseradet är inte något som vi kommer att ha framgång med.Det skall ju råda enhällighet. Minst en stat kommer attmotsätta sig det projektet. Ändå är det en realitet.Anf. 159 () replikHerr talman! Är det därför som inte hellerdriver miljöfrågorna - dvs. av rädsla för att en statskall sätta sig mot? I så fall är det väl konstigt. Införfolkomröstningen och EU-parlamentsvalet var ju idénatt verkligen skulle gå in och försöka påverkaoch lägga fram litet radikalare förslag på miljöområ-det. Då fick vi aldrig höra att det inte var någon idéatt lägga fram förslag som kan stoppas om något landhar vetorätt.Mitt stora problem är ändå följande. Även om vinu i full enighet mellan , Miljöpartietoch alla ja-partier för över vissa frågor till överstatlignivå, blir det oerhört svårt att ta tillbaka det. Det äralltså demokratiskt den här gången, men om nästapolitiska församling i riksdag vill återförat.ex. vetorätten, går inte det. Det handlar alltså omdemokrati och om mer än . Det hand-lar ju om något som sträcker sig framåt itiden. Där ser jag ett stort problem.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.9 § (forts.) (forts.UU13)Anf. 160 ()Fru talman! viktigasteuppgift är att skapa förutsättningar för att EU skallkunna öppna ringen för att välkomna fler medlemssta-ter. Det är angeläget att alla europeiska stater som villansluta sig till gemenskapen för fred och utvecklingkan beredas medlemskap, och ju förr desto bättre.Tyvärr finns det tendenser som visar att medlems-länder börjar tveka inför det ekonomiska åtagandesom en utvidgning av Gemenskapen kan komma attinnebära. måste med all kraft motverka dessakrafter och förstärka de krafter inom unionen som harförstått utvidgningens betydelse för fred och säkerhet.Vi kristdemokrater arbetar för att EU skall priori-tera utvidgningen mot , Öst- och Centraleu-ropa. Varför gör vi just det? Det gör vi därför attmänniskorna i dessa stater, hårt pressade av socialis-mens konsekvenser, snabbt måste få ett andningshålmot en bättre tillvaro. Ljuset i tunneln måste bytasmot en öppenhet och mot ett välkomnande från väst.De medlemsländer och de politiska partier somtvekar inför århundradets viktigaste uppgift i Europaoch drar frågan i långbänk tar på sig ett mycket tungtansvar som äventyrar fred och stabilitet i vårdel av Europa.Det är mycket bråttom. Redan nu växer det frammörka krafter inför presidentvalet i somgenom återställarbeslut vill dra klockan bakåt. Argu-menten är konkreta och sanna: hade vi åtminsto-ne billigt bröd.Dessa av socialismen sargade och arma människormöter vi EU-medborgare med argumenten att demåste vänta på bättre mat, kläder och bostad tills vihar anpassat våra institutioner och vår jordbrukspoli-tik så att deras inträde i unionen inte kostar oss någonvälfärd. Denna egoism kan stå oss västerlänningardyrt om det leder till att eller någotmotsvarande återuppstår, och därmed också kapp-rustningens tider.Fru talman! EU är världens största bi-dragsgivare och handelspartner till länderna i Östeu-ropa. Utan dessa insatser hade varit instabilt . Men detta räcker inte. Vi måste ta steget nu!Vi kristdemokrater vill förstärka medlemsländer-nas gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik genomden europeiska unionen. Genom enhetliga utrikespo-litiska markeringar skall EU främja internationellsäkerhet och stabilitet som baseras på mänskliga rät-tigheter, marknadsekonomi och avspänning. Med ensådan styrka skulle EU ha kunnat göra mycket mer föratt förhindra kriget i exempelvis Bosnien. Genomtidiga konfliktanalyser och fredsbevarande insatsersanktionerade av och FN kan man förebyggakris och krig, men det förutsätter en gemensam ochstark politisk auktoritet i Europa.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenbör formas och styras genom beslut med kvalificeradmajoritet, utom i de fall medlemsländerna inbjuds attmedverka i militära aktioner. Då skall varje enskiltland ensamt besluta om deltagande. Med bibehållenmilitär alliansfrihet bör aktivt delta i EU:sövriga säkerhetspolitik för ett fredligt viktigaste uppgift är att nåfram till de institutionella beslut som erfordras för skall kunna möta Öst- och starkabehov av medlemskap - detta för människornas ochför fredens skull.Fru talman! har varit medlem i EUdrygt , och vi kan dra en del erfarenheter avdetta. Erfarenheterna är både ökade möjligheter ochproblem. ekonomi har stabiliserats genomsänkt ränta och stärkt kronkurs, och den ekonomiskautvecklingen visar ljuspunkter. BNP har ökat med4,. Investeringarna har ökat med10,. Exporten har ökat och importenmed 9,1. Tittar vi i statistiken ser vi att sysselsättning-en har ökat med 67 000 arbetstillfällen.I en undersökning som omfattar 270 av uppger att EU-medlemskapet harhaft en positiv effekt för deras investeringar, ochendast har motsatt uppfattning. Företagens vikti-gaste motiv är minskad ekonomisk osäkerhet. Ökadmarknadstillgång kommer på andra plats.Allt detta beror inte på EU. Men nog kan vi medstor säkerhet slå fast att EU har medverkat positivt tillden nödvändiga saneringen av ekonomi,även om vi inte nu är kvalificerade för att bli med-lemmar i den monetära unionen och ansluta oss till engemensam valuta.Den gemensamma jordbrukspolitiken är inte utanproblem, men den har skapat stabilitet för svenskabönder. livsmedelsindustri kan nu genomborttagna gränsskydd och tullar konkurrera på sammavillkor som motsvarande företag i övriga . Enmarknad på 350 miljoner människor står till förfo-gande för svensk livsmedelsexport, där efterfrågan påfriskt kött och salmonellafri fågel är framtidsmarkna-der.Svensk regionalpolitik har attdisponera . Det är nu upptill svenska företag, kommuner, lantbrukare, organi-sationer, föreningar och enskilda att presentera ut-vecklingsbara projekt. Pengarna är villkorade genomatt svenska staten skall betala sin del. Detta är enutmaning och en möjlighet för den som vill satsa påglesbygden.Fru talman! Den öppna marknaden som har lyftSverige och skapat en ny framtidstro rymmer ocksåbetydande och allvarliga problem. Jag vill här lyftafram problemen med att bevaka vår nationsgräns.Målsättningen är att gränsen skall vara öppen förvaror och ärliga människor och stängd förkriminell verksamhet. Den målsättningen är svår attbemästra. Detta medför problem.Ca billig sprit passerar varje veckaillegalt gränsen till för att säljas okontrollerattill konsumenter i alla åldrar i vårt land. Bakom dennaimport ligger internationella kriminella organisatio-ner. Personer som har smugglat narkotika harnu övergått till smuggling av sprit därför att det ärlättare och mindre riskabelt.Detta är en ekonomisk brottslighet och, vad värreär, ett brott mot den av beslutade svenskaalkoholpolitiken som aldrig får accepteras.Effekterna av denna brottslighet kan redan utläsasi statistiken i form av ökad alkoholkonsumtion blandsvenska ungdomar, dvs. Här måste resolutaåtgärder sättas in på såväl EU-nivå somnationell nivå.Fru talman! Om regeringskonferens resultat överhuvud taget skall få en positiv anklang i medborgar-nas sinnen måste konferensen lösa medborgarnasväsentliga vardagsproblem. Ett sådant vardags-problem är den gränsöverskridande kriminaliteten.Denna måste stävjas! Det gäller framför allt narkoti-ka, alkohol, vapen och terrorism.Vi kristdemokrater anser att EU måste tillskapasmöjligheter att stävja den internationella brottslighe-ten. Gränsöverskridande politikområden såsom asyl-,viserings- och invandringspolitik måste harmoniseras,och kampen mot internationell brottslighet måste geseffektiva resurser för medborgarnas trygghet.Med denna målsättning bör Europol inom dessaområden utvecklas till att omfatta också operationellabefogenheter. Tillslagen i medlemsländerna skall skeunder ledning av den nationella polisen. Europol skallanvändas som en europeisk myndighet inom områdensom har bäring på allvarlig internationell kriminalitet,såsom smuggling av narkotika, alkohol och vapen.Detta skall inte hindra att medlemsländerna har sinlegitima rätt att också värna territoriell suveränitet ochintegritet. Med denna hållning ställer vi kristdemokra-ter oss bakom begäran om ökade resur-ser och att dessa delar av hennes ansvarsområde flyt-tas från tredje till första pelaren i EU:s institutioner.Det är vår uppfattning att erfarenheterna av gräns-problemen för del nu bör leda till att tullenoch den svenska polisen ges erforderliga resurser föratt stoppa spritlångtradarna vid gränsen så att dessainte når våra barn och ungdomar.Det är också nödvändigt att regeringen inte backari slutförhandlingarna om bestämmelserna kring inför-sel av alkohol till och att reglerna inte upp-luckras utan restriktionerna kan bestå.Fru talman! Gränsfrågorna är så svåra och har så-dan karaktär att nationerna inte med egna krafterklarar av kampen mot den internationella brottslighe-ten. Här behövs samverkan mellan EU:s gränsöver-skridande roll och nationens ansvarstagande vid sinegen gräns.Det är uppfattning att om re-geringskonferensen kan komma fram till ett bra resul-tat i dessa gränsfrågor så skulle medborgarna inomEU tydligt uppleva fördelarna med EU i vardagslivet.Därmed skulle unionen få en s.k. god legitimitet hossina medborgare.Fru talman! Detta vill vi skicka med den svenskaregeringen i det nu förestående arbetet med rege-ringskonferensen -96.Anf. 161 () replikFru talman! Jag är litet förvånad över kristdemo-kraternas vilja att göra bl.a. narkotikafrågan till enöverstatlig fråga. Står det inte klart för att situationen när det gäller narkotikafråganär väldigt annorlunda i de flesta europeiska länderjämfört med ? Ser inte enrisk i att föra upp narkotikafrågorna på överstatlignivå? Ser inte risken för att enlegalisering kommer till stånd med en överstatlignivå?