prot · GK0911 · 1996-10-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:11Tisdagen den 8 oktoberKl. 14.00 15.13Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 oktober.2 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1996/97:11Till riksdagenInterpellation 1996/97:11 av omsituationen i Burundi.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 7 november 1996.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 3 oktober 1996Lena Hjelm-Wallén3 § Svar på interpellation 1996/97:8 om frigiv-ning av . 1 Utrikesminister ():Fru talman! Per har frågat mig vad jag avseratt göra för att påskynda frigivningen av den israelis-ke medborgaren har som bekant lagförts ochdömts i för ett brott som rört nationellasäkerhet. Nationell lagstiftning för sådana brott äröver lag sträng. Påföljden blir oftast fängelse undermycket . Utrymmet för omvärldens agerandeär begränsat i nationella angelägenheter.Fallet har med rätta fått bredinternationell uppmärksamhet. Som jag redan tidigarehar framhållit här i delar jag Per Lagers oroöver det sätt på vilket Vanunu greps och hur hanbehandlas i fängelset. Oavsett om Vanunu är dömdför ett brott som anses allvarligt i är givetvis deisraeliska myndigheterna skyldiga att behandla Va-nunu i enlighet med de grundläggande konventionernapå området för de mänskliga rättigheterna.I samband med mitt besök i tidigare i årförklarade den dåvarande utrikesministern på min direkta fråga att hanteringen av ärendet lågi händerna på . Mitt besök iIsrael gav mig således tillfälle att uttrycka vår oroöver det konkreta fallet och på nytt understryka hurangeläget vi från svensk sida anser det vara att Israellever upp till innehållet i FN:s konventioner om demänskliga rättigheterna och då särskilt FN:s konven-tion mot tortyr, som har ratificerat.Jag är oroad över uppgifter som tyder på att Va-nunu behandlas på ett sätt som strider mot grundläg-gande mänskliga fri- och rättigheter. Jag kan försäkraPer att vår ambassad i fortsätter attfölja fallet noga.Anf. 2 PER ():Fru talman! Jag lovar att jagkommer att fortsätta ta upp den här frågan så längejag är kvar här i och så länge Vanunu inteär fri. Jag anser detta vara ett fall som vi helt enkeltinte får glömma.Omvärldens möjligheter att agera är begränsade,säger utrikesministern. Men det måste vara en demo-kratisk skyldighet att verkligen kräva respekt förkonventionen om de mänskliga rättigheterna ochtortyrkonventionen. Att bara uttrycka sin oro räckerinte. Att följa fallet räcker inte.Mordechai Vanunus mentala hälsa är i fara.Och vems hälsa skulle inte vara det i enisoleringscell på 2 ´ 3 m och med åtta ovissa år fram-för sig i samma cell?Sveriges regering måste enligt min mening krävaVanunus omedelbara frigivning även om hög-sta domstol har slagit fast domen. Straffet har ingaproportioner till brottet - att ha avslöjat en obehagligsanning om kärnvapenprogram. Det är nu baraen utdragen hämnd, som inte kan accepteras av om-världen. Alla eventuella militära hemligheter 1986 är helt inaktuella. Den enda hemlighet som kan varakomprometterande för vissa personer är på vilket sättVanunu kidnappades . Dessauppgifter väger dock mycket lätt mot det helvete somVanunu har utsatts för - och fortsätter att utsättas för.Varför, utrikesministern, gör inte regeringen enkraftigare markering?Anf. 3 Utrikesminister ():Fru talman! Eftersom det är ett annat lands lag-stiftning och hanterande inom lagstiftningen vi talarom är möjligheten till agerande från svensk sida ellerett annat lands sida begränsad. Det innebär dock inteatt det inte finns någon möjlighet att agera. Jag hartagit till vara den möjlighet som finns, nämligen attbilateralt överföra vår åsikt att det här inte har hante-rats på ett sätt som vi tycker är tillfredsställande. Vadvi har sagt, som jag också säger i svaret, är naturligt-vis att israeliska myndigheter är skyldiga att behandlaVanunu i enlighet med de grundläggande konventio-nerna på området och att vi får rapporter som tyder påatt så inte skulle vara fallet. Där är vi naturligtviskritiska.Eftersom har biträtt flera av de aktuellakonventionerna, inte minst FN:s konvention mot tor-tyr, finns det anledning för oss att påpeka detta bådebilateralt, dvs. direkt till , men också, där detgår, i multilaterala fora. Detta gör vi också.Anf. 4 PER ():Fru talman! Jag tycker att det låter bra att utri-kesministern tänker fortsätta de bilaterala samtalen.Det jag hoppas på är att man lägger mer kraft i kriti-ken och också visar att man är intresserad av att föraupp detta på FN:s agenda ifall ingenting händer. Detär trots allt en människa av kött och blod som sitterdär, som har suttit och vars hälsa nu är i fara.Jag vill läsa upp en liten sak som han har skrivitfrån fängelset. Han skriver här om varför han avslöja-de kärnvapenprogrammet:"Jag är en människa med samvete, som gjorde detav en stark övertygelse efter mycket funderingar ochmånga tvivel. Jag hade inget val. Jag var tvungen, heltenkelt. Det fanns ingen annan som skulle göra det ominte jag gjorde det. Jag var rädd men redo att betalapriset. "Man kan då tycka att den här sanningen stod ho-nom väldigt dyrt. Han har suttit av 10 av de vänta-de 18 åren i isoleringscellen.Min tanke är att man måste göra någonting mer.Regeringen måste visa mycket klarare att man inteaccepterar den här behandlingen av en människa. Manmåste klargöra att man inte kan se någon rättvisa i detutdömda straffet i relation till det s.k. brottet. Enligtmin mening måste varje chans till påtryckning ochvarje chans att få Vanunu fri betraktas som en med-mänsklig skyldighet. Håller utrikesministern medmig?Anf. 5 Utrikesminister ():Fru talman! Jag anser naturligtvis att det är av yt-tersta vikt att respekten för internationella konventio-ner och principer om de mänskliga rättigheterna upp-rätthålls. Det är i det sammanhanget man måste se dethär enskilda fallet. Att man lever upp till principenom de mänskliga rättigheterna är något som vi frånsvensk sida aldrig försummar att betona vikten av -vare sig bilateralt eller i multilaterala sammanhang.I fallet Vanunu anser jag att det är våra bilateralakontakter som är den mest framkomliga vägen. Det ärsvårt att få enskilda fall uppmärksammade i t.ex. om de mänskliga rättigheterna. Jag troralltså att den bilaterala vägen är den väg som vi börgå i fortsättningen. Det är också på det sättet som viredan har agerat. Den israeliska staten är nämligen enrättsstat. Som sådan måste den ta sitt ansvar. Det ärgenom omvärldens konstruktiva intresse som Israelbör kunna påverkas.Anf. 6 PER ():Fru talman! Jag skall avsluta med att säga att jaghoppas att utrikesministern vill göra dessa markering-ar kraftigare, klarare och tydligare, så att den israelis-ka regeringen förstår på vilket sätt vi ser på den härfrågan och att vi förväntar oss att den handlar i enlig-het med de mänskliga rättigheterna och tortyrkonven-tionen och framför allt att vi är mycket intresserade avatt snabbt få honom frigiven.Anf. 7 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan lova Per att precis somhan själv kommer vi i den och jagpersonligen att fortsätta att mycket noga följa dettaärende och när möjlighet till inflytande på ärendetuppkommer kommer jag att ta den till vara.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talman-nen att ajournera förhandlingarna till i vän-tan på att statsrådet skulle infinna sig ikammaren för att besvara interpellation nr 10.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.15.4 § Svar på interpellation 1996/97:10 om han-tering av medborgarskapAnf. 8 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser att vidta för åtgärder för att få till stånd en änd-rad praxis när det gäller kravet på att kunna styrka sinidentitet vid ansökan om svenskt medborgarskap.Enligt verkar ha sompraxis att avslå ansökningar från personer tillhörandebl.a. somaliska och kurdiska invandrargrupper medargument att personen inte kan styrka sin identitet.Möjligheten att få bli svensk medborgare är oftaav stor betydelse för en invandrares integration i detsvenska samhället. Ett svenskt medborgarskap är ettviktigt steg i integrationskedjan. Låt mig därför in-ledningsvis säga att jag välkomnar en diskussion omdessa frågor.Det är viktigt att våra regler och tillämpningen avdem upplevs som välgrundade och rättvisa. Jag ärmycket väl medveten om de problem som vissa in-vandrare har när det gäller att kunna styrka sin identi-tet vid ansökan om medborgarskap. Och jag vill själv-fallet inte se en utveckling som skulle innebära attmånga invandrare skulle bli utestängdafrån möjligheten att bli svenska medborgare.Kravet på att kunna styrka sin identitet har dockpå goda skäl uppställts i praxis som en väsentlig för-utsättning för att en ansökan om svenskt medborgar-skap skall kunna bifallas. I det fall en person tas upptill svensk medborgare och det därefter kommer framatt denne förvärvat medborgarskapet i en felaktigidentitet, kan svenska myndigheter inte återkalla detsvenska medborgarskapet. Utan tillförlitliga uppgiftersaknas således normalt förutsättningar för att bifallaen ansökan om medborgarskap.Betydelsen av att beslut om medborgarskap före-gås av en noggrann utredning om sökandens identitethar också starkt understrukits av såväl regeringen somriksdagen. tog upp frågan iett betänkande med anledning av rege-ringens proposition om ändringar i utlänningslagen(prop. 1994/95:179, bet. 1994/95:SfU16). Utskottetpekade bl.a. på att genom utveckling i praxis kansådana situationer uppstå att en identitetshandling,exempelvis ett utländskt körkort, som godtagits vidansökan om uppehållstillstånd, vid en åtskilliga årsenare gjord ansökan om medborgarskap inte kananses tillförlitlig för att styrka identiteten.I praxis krävs normalt att det vid ansökan ommedborgarskap företes ett hemlandspass i originaleller en fotoförsedd identitetshandling i original ut-färdad av behörig myndighet i hemlandet. Om det avomständigheterna framgår att en handlings äkthet kanifrågasättas, kan detta givetvis medföra att ansökanavslås. När det gäller somaliska passhandlingar ochandra typer av somaliska handlingar har det underlång tid konstaterats att sådana handlingar varit före-mål för en omfattande handel både i och iandra länder. har också konstate-rat att det i stor utsträckning förekommit förfalskning-ar av irakiska identitetshandlingar. Dessa förhållandeninnebär självfallet svårigheter för invandrare fråndessa länder att uppfylla kravet på tillförlitligt styrktidentitet. Även andra invandrargrupper kan ha mot-svarande problem. Men det är naturligtvis inte så attinvandrare från vissa länder generellt får avslag påsina medborgarskapsansökningar. Varje ansökanbedöms individuellt.Som jag sade inledningsvis är det inte tillfredsstäl-lande om kravet på styrkt identitet får till följd attvissa invandrare för alltid ställs utanför möjlighetenatt bli svenska medborgare. Det finns därför skäl attse närmare på det här problemet. Det är min avsikt attta upp frågan i anslutning till den fortsatta beredning-en av Invandrarpolitiska kommitténs betänkande(SOU 1996:55).Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill tacka integrationsministern försvaret.Fru talman! Låt mig inledningsvis understryka attministern och jag är överens om följande:För det första är vi överens om att det skall finnaskrav på att varje individ som ansöker om svensktmedborgarskap skall kunna styrka sin identitet.För det andra är vi överens om att man som sö-kande självklart skall kunna styrka sin identitet.För det tredje är vi överens om att identitetshand-lingar som styrker ens identitet självklart skall varagiltiga och korrekta.I fallet med somalierna skriver för det mesta i sina yrkandennär de avslår deras ansökningar:Det är för och Utlänningsnämn-den känt att somaliska passhandlingar och andra typerav somaliska handlingar är föremål för omfattandehandel såväl i som i andra länder.Samma sak säger ministern i sitt svar till mig.Såvitt är känt för och saknas behöriga myndigheter ioch utanför som skulle kunna utfärda legalapasshandlingar.Jag har fått handlingar från somaliska medborgaresom ansökt om svenskt medborgarskap - identitets-handlingar som är utfärdade eller före 1990.Trots det ifrågasätts deras giltighet.Fru talman! I finns det omkring16 000 somaliska medborgare. Många av dessa haransökt om att få bli svenska medborgare. De villtillhöra landet . De flesta har levt i Sverigeganska länge, och flera av dem kommer att vilja blisvenska medborgare.Den somaliska gruppen är en av de invandrar-grupper som har stora svårigheter i vårt land. Mångaav dem saknar arbete, och många tvingas leva påolika typer av bidrag. De saknar ett land att åka tillba-ka till och de har rotat sig i . På grund av attde är svarta upplever många diskriminering. Det ärviktigt att dessa människor känner sig välkomna iSverige.Vi kan inte, fru talman, misstro alla somaliskamedborgare och se dem som presumtiva brottslingar,som på den illegala marknaden vill köpa en identitet isyfte att lura de svenska myndigheterna.Jag vill fråga integrationsministern: Hur kan desomalier som ansöker om medborgarskap och som fåravslag med argumentet att de köpt falska identiteterbevisa motsatsen? Kan de försvara sig mot sådanapåståenden? Skall människor i en rättsstat kunnamisstänkas för att vara presumtiva brottslingar utan attkunna bevisa motsatsen?Jag känner till fall där somaliska medborgare, menockså kurder, irakier och andra som bott en längre tidi , fått avslag på sin ansökan om att bli svens-ka medborgare. Dessa människor saknar passfrån sitt tidigare hemland och får inget pass från Sve-rige. Det innebär att de inte kan lämna landet. Delever i ett slags landsarrest. Hur ser ministern på det-ta?Anf. 10 Statsrådet ():Fru talman! Först och främst gäller kraven på skall styrka sin identitet alla som kommer hit ochsom sedan ansöker om svenskt medborgarskap. Det ärinte speciellt destinerat till vissa invandrargrupper.Däremot är omständigheterna för människor frånSomalia av den karaktär som själv be-skrivit. Det är alltså väldigt svårt att få fram korrektahandlingar.Det är inte fråga om att misstänka människor förfalsarier och annat, utan problemet är svårigheternaför den enskilde individen att själv kunna styrka sinidentitet. Man har haft svårigheter med att göra det.Men det är inte så, som antyder i sinfråga, att man mera generellt avslår medborgarskap-sansökningar från somalier. Under tiden juli 1995-juni 1996 har 430 ansökningar avslagits på grund avoklar identitet. har 290 ansökningar bifal-lits. Jag inser problemet för många bland de 430 sominte kan styrka sin identitet. Det är svårt. Mot denbakgrunden säger jag att vi i den fortsatta berednings-processen, på Invandrarpolitiska kommitténs förslag,också bör ta den här frågan i beaktande för att se omvi kan hitta lösningar på den här problematiken.När det gäller motsvarande siffror för personersom har kommit från är det 440 avslag och940 bifall. Det är alltså inte så att man generellt av-slår, utan det görs en mycket individuell bedömning.Jag bara beklagar att många människor som kommerfrån sådana länder med sådana regimer själva inte harmöjlighet att på ett trovärdigt sätt styrka sin identitet.Att man sedan inte får medborgarskap innebär inteatt man därmed utpekas som en brottsling, utan pro-blemet är att man inte har styrkt sin identitet. Det ärdet som det handlar om.Anf. 11 ():Fru talman! Att som sökande kunna få beskedetfrån eller att detförekommer en omfattande handel med somaliskapass och andra handlingar kan icke tolkas på annatsätt än att man anser att den person som ansöker omsvenskt medborgarskap på något sätt har en falskhandling. Det går ett slags systematik i svar som läm-nas från och tillmänniskor som ansöker om svenskt medborgarskapoch som råkar vara somalier. Jag har inte påstått diskriminerar dem på grund av att de är svartaeller därför att de är somalier. Det är väldigt konstigtatt man i alla de fall som jag har här framför mig fårungefär samma typ av svar.Vad jag säger är att vi, även om det sedan 1991saknas myndigheter i som är godkända iSverige, inte kan ge svaret till dessa människor, sominget hellre vill än bli svenska medborgare, att de pånågot sätt är misstänkta personer som innehåller ochsom har en del falska handlingar. Det är det ena.Det andra är fall, jag har också dem framför mig,där personer som ansökt om svenskt medborgarskapoch som har handlingar utfärdade i ellerutanför före t.ex. harlämnat sitt pass . Trots det godkänns intederas pass.Jag är överens med ministern - jag har tittat påden statistik som ministern lämnat över till mig - omhur många ansökningar som avslås respektive bifalles.Men avslås nästan systematiskt allaansökningar med ungefär samma argument. Vad ärdet som händer på och i ?Naturligtvis välkomnar jag att ministern vill seöver praxis, men jag skulle gärna vilja veta på vilketsätt de somalier som just nu sitter uppe på läktarenkan få något slags svar från ministern om hur det helakommer att ändras.Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! vet mycket väl hur densvenska demokratin fungerar. Det är inte så att ettstatsråd från talarstolen i en interpellationsdebatt kansvara på en så komplicerad fråga och tala om hur detkommer att bli i fortsättningen.Däremot kan jag säga att det finns en grundläg-gande princip, vilket också erkänner:Man måste kunna styrka sin identitet för att kunna fåsvenskt medborgarskap. Kan man inte det, får maninte svenskt medborgarskap. Det är klart att det liggerett problem i detta. Jag inser också att många somali-er, inte alla, har svårigheter att styrka sin identitet. Detinnebär inte att man är en lögnare. Men man kan integöra trovärdigt att man är den man säger sig vara, närman exempelvis inte från sitt eget hemland kan fådokument som på något sätt kan styrka identiteten.Den grundläggande principen, att man skall kunnastyrka sin identitet vid ansökan om medborgarskap,måste naturligtvis ligga fast. Den kan vi inte ändra på.Det kan heller inte vara rimligt att en person som intekan visa vem han eller hon är får svenskt medborgar-skap. Det skulle ju också kunna ställa till stora pro-blem. Det får inte vara så att man utan en säker identi-tet får ett medborgarskap i vårt land, eftersom det inteär möjligt att återkalla medborgarskapet.Däremot tycker jag att man skulle kunna se när-mare på möjligheten att ge medborgarskap till perso-ner med hemvist i under en mycket ,kanske mer än 10 eller . Även om man då inteskulle kunna prestera sådana identitetshandlingar somnormalt krävs, kunde möjligheten att bedöma trovär-digheten rimligen öka med en längre vistelsetid ilandet. Sannolikheten för det är väldigt stor.Vi överväger inom regeringskans-liet om vi skall tillsätta en utredning, bl.a. för att prö-va den här frågan och också en del andra frågor somenligt lagen om svenskt medborgarskap aktualiseratsunder senare tid. Lagen är och har hittillsinte varit föremål för en mera genomgripande översynunder den här perioden.Jag kan i det här sammanhanget också nämna attinom pågår ett arbete med en konventionom medborgarskap. Det arbetet är nu inne i slutske-det. En svensk anslutning till konventionen kan ocksåleda till att vissa regler i den svenska medborgar-skapslagstiftningen behöver ses över.Jag för min del ser det också som viktigt att i dethär sammanhanget ta upp en diskussion om att bättremarkera medborgarskapets status. Olika åtgärder föratt åstadkomma en förstärkning av statusen bör natur-ligtvis övervägas. En invandrad person som blirsvensk medborgare måste kunna känna att han/hondärmed också betraktas som svensk. Här vilar själv-klart också ett stort ansvar på oss ursprungliga svens-kar.Anf. 13 ():Fru talman! Det gläder mig att ministern redovisarhur man tänker sig hantera medborgar-skapsfrågan. Vi båda är överens om att de principeroch annat som gäller skall göra det. Jag har inte häv-dat att man skall frångå principer som gäller när dethandlar om att styrka den egna identiteten. Det har jagredovisat i det som jag här tagit upp.Däremot säger jag att den somaliska gruppen är engrupp där de flesta varit i . Mångaav dem har kommit hit som flyktingar. Många har t.o.m. fått uppehållstill-stånd med den reservationen att svenska myndigheterhar vetat att personen i fråga lämnat ett land sombefunnit sig i krig osv. Rimligen har de här männi-skorna inte haft möjlighet att redovisa sin identitet.De har alltså bott här i kanske . När de sedanansöker om svenskt medborgarskap säger man att dehandlingar som en gång godkänts inte är giltiga.Okej, vi kan vara överens om att samma typ avhandlingar för att få uppehållstillstånd ibland inte kangälla när man ansöker om medborgarskap. Men och kan icke, där-för att saknar ett slags myndighet utan-för och det förekommer någon sorts svarthandel av pass osv., försöka misstänkliggöra en helgrupp i , som på grund av det inte kan fåsvenskt medborgarskap. Det är detta som jag ifråga-sätter - ingenting annat.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1996/97:6 om löne-bildningenAnf. 14 Finansminister ():Fru talman! Mot bakgrund av de två alternativascenarier för den framtida ekonomiska utvecklingensom skisseras i finansplanen har frågatmig om jag tänker vidta några lagstiftningsåtgärdersom skulle kunna förbättra lönebildningen så att dets.k. tillväxtalternativet med halverad öppen arbetslös-het kan uppnås.Låt mig först ta tillfället i akt att förklara samban-den mellan lönekostnadsutvecklingen och den eko-nomiska utvecklingen i stort. Den ökade internationel-la ekonomiska integrationen och en alltmer effektivtfungerande internationell kreditmarknad har inneburitatt det är möjligt att upprätthålla en högsysselsättningstillväxt om vi som enskilt land skulletillåta oss att ha en inflation som avviker från deninflation som våra konkurrentländer har. Inflationsvä-gen är stängd och kommer så att förbli. Det gälleroavsett om vi är med i eller ej.Riktmärket för den ekonomiska politiken måstedärför med nödvändighet vara stabila priser. En förut-sättning för att vi skall lyckas förena en hög ekono-misk tillväxt med stabila priser är att löneutvecklingeni inte avviker från löneutvecklingen i vårakonkurrentländer. Det enda som kan ändra detta för-hållande är om vi i under en längre perioduppnår en högre produktivitetstillväxt än den somvåra konkurrentländer har.Om de totala kostnaderna, med hänsyn tagen tillbåde lön och produktivitet, skulle stiga snabbare iSverige än i vår omvärld, försämras konkurrenslägetpå såväl hemma- som exportmarknaden för de företagsom är verksamma i . En sådan utvecklingskulle leda till att sysselsättningstillväxten blir lägreän vad som kan åstadkommas i ett scenario där löne-kostnadsutvecklingen är mera dämpad.En högre lönekostnadsutveckling innebär dess-utom att möjlighet minskar att hållaräntorna på en låg nivå, utan att prisstabiliteten även-tyras. Om vi lyckas hålla räntorna på en låg nivå sti-muleras såväl den privata konsumtionen som investe-ringarna. Den totala efterfrågan i ekonomin stiger.Lägre räntor får dessutom en direkt positiv effekt påstatens upplåningskostnader, som ärmycket omfattande.Den samlade effekten på hushållens disponibla in-komster av den högre sysselsättningstillväxt somåstadkoms, dels via ett förbättrat konkurrensläge, delssom en indirekt effekt av den lägre räntenivån, ärstörre än den dämpande effekt som kommer av denågot lägre löneökningarna. Detta tillsammans medden direkta stimulansen från lägre räntor får till följdatt den privata konsumtionen stiger.En högre sysselsättning innebär även att den of-fentliga sektorns utgifter minskar - speciellt inomarbetsmarknadspolitikens område, men även inomandra områden som t.ex. kostnaderna för olika formerav inkomstprövade bidrag.