prot · GK0912 · 1996-10-09 00:00:00 — Det skiljer i nivåer, och det skiljer också iprinciperna för hur avgiften tas ut. Det förekommerenhetsavgifter men också inkomst- och förmögenhets-relaterade avgifter. Det som måste vara grundläggan-de är ändå att varje person får behålla en rimlig andelför egna behov. Rimliga krav på rättssäkerhet ger vidhanden att det måste finnas fastställda regler för hurmycket man har rätt att ha kvar. Ingen skall självbehöva ifrågasätta eller göra egna bedömningar avvad som i detta fall är rimligt.Herr talman! Det betänkande som vi diskute-rar är enhälligt. Utskottet är helt ense om det sakom-råde som behandlas i betänkandet. Det är en betydel-sefull omständighet. Äldreomsorgen är en angelägen-het som har den digniteten att alla partier finner detbetydelsefullt att eftersträva enighet. Det handlar inteom att skyffla undan ideologiska motsättningar utan istället om en markering av värdegemenskap på ett föralla människor viktigt område.Det som är viktigt att lyfta fram är de bedömning-ar och slutsatser som framgår av Socialstyrelsensslutrapport av ÄDEL-reformen och det som framkomvid socialutskottets utfrågning. Det handlar om detmedicinska omhändertagandet, utveckling av boendeoch rehabilitering, dvs. att ta fram det friska hos varjemänniska. Det inkluderar också en bra hjälpmedels-hantering och att se över resursbehovet.Det är, som framgår av rapporten, viktigt att kun-na garantera de äldre, oavsett boendeform, en god ochsäker sjukvård. För att man skall klara detta behövsett områdesanknutet hälso- och sjukvårdsansvar inomprimärvården. Den enskilde behöver medicinsk kom-petens, och det är sjukvårdshuvudmannens ansvar attklara den uppgiften, oavsett var personerna bor.För att man skall klara detta behövs ett organiseratsamarbete mellan boende och sjukvårdshuvudman-nen. I detta sammanhang finns skäl att överväga påvilket sätt avgifterna för sjukvården tas ut och omavgifterna är ett hinder för att äldre vårdbehövandeskall anlita läkare i den utsträckning som är motiverat.Det finns också anledning att försöka klara ut vadsom är särskilda boendeformer. finns en mängdolika modeller, med en fallande skala av service.Omvårdnaden är viktig, men också naturligtvis detmedicinska omhändertagandet. Variationer i boende-former och avgifternas konstruktion får inte leda tillatt man mer eller mindre frivilligt avstår från läkarin-satser, smärtlindring osv.Herr talman! Utskottet har erfarit att regeringenavser att ta sig an de brister som har framkommit iSocialstyrelsens rapport och vid utskottets utfrågning.Det kan nämnas ett nytt uppdrag till Socialstyrelsenatt följa upp läkartillgången, läkemedelsförskrivningoch avgifternas betydelse för äldres efterfrågan påläkemedelsinsatserna. Vi har också erfarit att social-ministern planerar att bjuda in huvudmännen tillsamtal om samverkansformer. När det gäller vård ilivets slutskede kommer den frågan att behandlas i enkommande proposition, som grundar sig på . Utskottet erfar vidare att regeringenavser att tillsätta en utredning om bemötande av ochrespekt för äldre.Avslutningsvis anser utskottet, herr talman, att re-geringen på lämpligt sätt bör överväga boendebe-greppet i särskilda boendeformer samt avgifterna ochderas effekt. Det bör ske genom en samlad utvärde-ring för att belysa vilka eventuella problem som ärförknippade med begreppet.Med detta vill jag yrka bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 72 ():Herr talman! har de äldressituation diskuterats alltmer. Olika problemområdenhar fokuserats i den allmänna debatten. Brister i vårdoch omsorg och i boendet har påtalats, liksom brist påresurser. Problemen är allmänt kända. Detta framkomockså vid den hearing som socialutskottet anordnade ivåras.Men det finns också en positiv bild av dagenspensionärer, som man lätt glömmer bort. Det finns drygt en och en halv miljon människor i vårt landsom är . Antalet äldre kommer att ökade närmaste decennierna. Detta innebär att vi har enmycket stor grupp människor som genom sina erfa-renheter, kunskap och kompetens är en i alltför storutsträckning outnyttjad resurs.Vi moderater har i vår partimotion De äldres si-tuation i det moderna försökt belysa proble-men och lämna förslag till alternativa lösningar, sam-tidigt som vi poängterar vikten av att ta till vara deäldres kunskap, erfarenhet och kompetens.Det är en självklarhet att samhället behöver deäldre. De är traditionsbärare och måste delta i sam-hällsdebatten för att överföra kunskap och värderingartill nya generationer. Gårdagens äldre växte upp dåverklig fattigdom var en realitet och då sjukdomarsom är lättbotade ofta ledde till döden. ärpensionärerna betydligt friskare långt upp i åldrarnaoch kan leva ett aktivt liv. Nyblivna pensionärer harhelt andra erfarenheter och helt andra värderingar ände allra äldsta.För båda dessa grupper - nyblivna pensionärer ochde allra äldsta - måste rimliga och goda levnadsbe-tingelser råda. Pensionärer är ingen enhetlig grupp,och därför måste det finnas flexibla men långsiktigthållbara system för att skapa trygghet för alla. måste kunna lita på att avtal hålls och inte plöts-ligt ändras. Ett aktuellt exempel är regeringens förslagatt minska änkepensionen. 52 000 änkor kommerplötsligt att få sina ekonomiska förutsättningar ändra-de när de skall bidra till att sanera statens finansermed . Det finns förvisso andraoch bättre sätt att få ekonomi i balans.Att garantera alla en god ålderdom är inte endasten fråga om vård och omsorg, utan det gäller ocksåhur vi skall kunna ge alla dessa vitala äldre den känslaav tillhörighet i samhället som de så ofta känner sigsakna. För att åstadkomma en verklig förändringmåste det till en attitydförändring i synen på de äldre.Samhället och politiken måste anpassas efter detfaktum att människor är mer aktiva och vill delta meri samhällslivet högre upp i åldrarna än vad som tidi-gare kanske var fallet. Fixerade åldersgränser tillhördet förgångna.Ett viktigt steg för att skapa en mer flexibel ar-betsmarknad som också omfattar äldre människor ärförslaget om en ny rörlig pensionsålder. Enligt försla-get skall det vara möjligt att under en tioårsperiodsjälv bestämma när man vill gå i pension. Vi ser dettasom ett första steg i riktning mot en mindre regleradsyn på hur och när man skall arbeta. Det är därförallvarligt att, som regeringen aviserat i budgetpropo-sitionen, ytterligare skjuta på ikraftträdandet av re-formen, eftersom vi då tvingas fortsätta att leva medförlegade åldersgränser, som inte tar individuellahänsyn till många äldres vilja och önskan att fortsättaatt vara aktiva i arbetslivet.Men alla gamla har inte lyckan att uppnå ett gottåldrande. Vi blir allt äldre, och andelen personer över85 år kommer att öka med till år2010. Däremot blir svensken allt friskare. Behovet avvård kommer senare i livet. Majoriteten klarar siglångt upp utan hjälp, och av ålderspensio-närerna bor i sitt eget hem. Men när det väl uppstårbehov av hjälp, är det större och mer omfattande ochtar en allt större del av de offentliga utgifterna. Perso-ner svarar t.ex. för av de totala utgif-terna för sjukvården. av resurserna användsunder det sista levnadsåret. Bara befolkningsföränd-ringarna kommer att medföra att det medoförändrade resurser uppstår ett gap mellan behovoch resurser för kommunernas äldrevård om ca 10miljarder kronor. Den summan har nämnts tidigarehär . Detta belyser de problem vi står inför, då viskall slå vakt om en värdig äldreomsorg. Det kommeratt ställa helt nya krav på politiken och på de priorite-ringar som måste göras.Det är konstaterat, att efter ÄDEL-reformens ge-nomförande kvarstår en mängd brister i vård ochomsorg. Det har vi också tagit upp i betänkandet.Bristande kontinuitet i den medicinska vården ochavsaknad av kontinuerlig läkartillgång, brister i läke-medelshantering och smärtlindring samt bristanderesurser för god vård i livets slutskede är tyvärr inteovanliga inom svensk äldrevård. En god och säkersjukvård kräver därför en ansvarig läkare i det sär-skilda boendet, som också har ansvar för vårdplane-ring och utbildning av personal. Det hindrar inte attpatienterna har egna av dem själva valda läkare.Rehabiliteringen av äldre liksom avsaknaden avadekvata diagnoser vid demens är otillfredsställande.Hemsjukvård och hjälpmedelsförsörjning brister.Gamla människor far illa av att vårdas och bo på felsätt. Detta beror till stor del på att ÄDEL-reformeninte löste de organisatoriska problem som hängdesamman med gränsdragningen mellan huvudmännenutan bara flyttade gränserna. Vi moderater påtaladeatt risken var stor att de nu beskrivna problemenskulle uppkomma.För några veckor sedan fick jag ta del av Markskommuns remissvar angående strukturutredningenoch sjukvården i . Där belyser manjust dessa problem. Man skriver bl.a.:"Kommunen har genom att komma in i eftervår-den i ett tidigare skede fått ta hand om alltmer vård-tunga patienter med kraftigt ökade kostnader somföljd. En uppföljning av ädelreformens konsekvenserkommer därför att göras av kommunen. Redan nu kankonstateras, att det skulle vara till fördel för berördapatienter om ett ökat samarbete kommer till ståndmellan länssjukvård, primärvård och kommunenshemsjukvård, så att vårdkedjan inte behöver brytasp.g.a. "Vidare önskar man att insatser i livets slutskedebyggs ut i ett samarbete mellan länssjukvård, primär-vård och kommunens hemsjukvård. Avslutningsvisskriver man:"och kommunen bör öka samarbetetför att närsjukvården och kommunens vård- och om-sorgsorganisation på ett bättre sätt skall tillförsäkragod vård och ett effektivt resursutnyttjande. "Detta är en högst aktuell beskrivning från en avvåra kommuner.Det är alltså så att många människor far illa medankommun och landsting diskuterar vem som ansvararför vad. Det är en dubbel social nedrustning, när detoffentliga inte klarar problemen och hushållens eko-nomi till följd av det höga skattetrycket undergrävs,så att de själva saknar möjlighet att lösa problemen påannat sätt. Endast det fåtal som har mycket god eko-nomi har någon reell valfrihet.För att en förändring skall innebära en rejäl för-bättring för de enskilda, måste flera viktiga krav upp-fyllas. Monopolsituationen måste brytas. Finansie-ringsansvaret måste skiljas från verksamhetsansvaret.Verksamheten skall kunna bedrivas av många olikavårdgivare.Det är de äldres och de sjukas villkor som skallforma vården och omsorgen. Det ligger en stor trygg-het i att kunna göra egna val, och det kräver en ändradsyn på begreppet huvudmannaskap. betyder deti regel att och kommunen finansierar och iegen regi producerar vård eller omsorg.Huvudmannaskapet borde i stället ses som ett yt-tersta ansvar för att alla har tillgång till nödvändigvård eller omsorg, men verksamheten skall kunnabedrivas av många olika vårdgivare på lika villkor.Ett huvudmannaskap för äldrevården och äldreomsor-gen utformat enligt dessa principer kan sammanförasoch ligga hos primärkommunerna. Då tas alla godakrafter till vara genom att enskild och offentlig verk-samhet verkar på samma villkor.Den allmänna hälsoförsäkring som vi sedan längeförespråkat skulle ge en bättre vård än om sjukvårdenfinansieras via landstingsskatten. En sådan försäkringger valfrihet för patienten, då pengarna följer denenskilde, som man garanteras en god sjuk-vård i rimlig tid.Även äldre, svårt sjuka och handikappade måste fåbestämma över sin vardag genom att på lika villkor fåvälja olika former av service, vård och boende. Alter-nativ äldreomsorg som uppfyller rimliga kvalitetskravskall ges rätt till samma stöd från det allmänna somoffentligt driven verksamhet. Därmed kan olika alter-nativ utvecklas. Då skapas mångfald och valfrihet.När det gäller boendet måste de som så önskarerbjudas vård i hemmet så långt som möjligt. Enhemtjänst av god kvalitet, dimensionerad efter denäldres behov, är då nödvändig. Patienten måste hastor möjlighet att påverka hemtjänstinsatserna.Vi föreslår, att den som har rätt till hemtjänst skallfå en "hemtjänstpeng". Då kan det bli möjligt attanställa en granne eller anhörig. Frivilliga, ideellakrafter är också en god resurs, som bör tas till vara.Ett stort antal anhöriga vårdar sin make eller makai hemmet. För att orka med uppgiften är det viktigt attdet finns avlastningsplatser på geriatriska eller psyko-geriatriska avdelningar eller lokala sjukhem. Ävendagsjukvårdsplatser måste finnas i tillräckligt antal.Självfallet måste också äldre människor få lov attflytta från den ena kommunen till den andra. Vi mo-derater anser att denna rätt skall skrivas in i social-tjänstlagen.Demenssjukdomar drabbar alltfler. Det finnsett flertal olika demenssjukdomar, som var och enkräver sin utredning och behandling. Det är därförviktigt att alla demensfall utreds. Detta är tyvärr intefallet enligt ÄDEL-rapporten.För att kunna utveckla behandlingsformer för de-mensvården måste den forskning som sker fåfortsatt stöd och uppmärksamhet. Personal som arbe-tar inom demensvården måste också ha en godgrundutbildning och garanteras kontinuerlig fortbild-ning. Generellt gäller att all personal inom äldreom-sorg måste ha en god utbildning för att klara sitt krä-vande yrke så att patienterna kan få bästa möjligavård.Till sist något om vård i livets slutskede. När viinte längre kan bota och döden är oundvik-lig, bör målet vara att ge patienten livskvalitet och enlugn och värdig död. Man måste då kunna erbjudaeffektiv hjälp för kroppsliga besvär och ångest. Ingenskall behöva dö med smärtor, vilket tyvärr fortfarandesker. Därför måste forskningen om smärtlindringintensifieras och vårdpersonal och läkare få tillräckligutbildning i ämnet.Herr talman! Ämnet äldre och äldreomsorg är ettstort, angeläget och aktuellt område, som alla förreller senare kommer i kontakt med. Vi önskar alla attvåra anhöriga och vi själva skall få en god värdig vårdvid vår ålderdom. Därför måste alla goda kraftersamverka för att nå det målet. Vi hoppas att socialut-skottets hearing har hjälpt oss en bit på rätt väg.Anf. 73 ():Herr talman! I ett välfärdssamhälle måste ut-gångspunkten vara att alla behövs, gamla såväl somunga. Uppnådd pensionsålder får inte betraktas somen definitiv gräns för deltagande i samhällslivet. Allamänniskor måste ha meningsfulla uppgifter, ha möj-lighet att påverka och att samverka med andra i ge-mensamma angelägenheter. Människor måste visavarandra öppenhet, respekt och solidaritet oavsettålder och andra förutsättningar. Människor har olikaförutsättningar och behov, och samhällets insatsermåste utgå från detta oavsett vem det gäller. FörCenterpartiet är det en självklarhet att samhälletsinsatser för de äldre skall syfta till livskvalitet ochpräglas av helhetssyn med individen i centrum samtatt så långt möjligt de äldres rätt till integritet ochpersonliga önskemål skall respekteras.Utifrån denna grundsyn tänker jag framför allt gåin på de samhällsinsatser som rör de äldre som är ibehov av vård och omsorg.Hela vård- och omsorgssektorn har genomgått sto-ra omstruktureringar. Den största och viktigaste re-formen för de äldre var ÄDEL-reformen som påbör-jades . Innan ÄDEL-reformen hadelandstingen ansvaret för vården och kommunernaskötte omsorgen. Huvudmannaskapet var tydligt, ja,men det skapade problem med samordningen pågrund av bristande samsyn på den grundläggandeinriktningen och att ett gemensamt system för eko-nomiska prioriteringar saknades. Dessa problemskulle lösas genom ÄDEL-reformen, som innebar attkommunerna fick ett samlat ansvar för boende, ser-vice och vård. Den sociala synen på äldrevårdenskulle träda i förgrunden. T.ex. skulle den gamlaformen av långvård, genom kommunalisering avsjukhemmen, utvecklas till ett äldreboende med mersocial än medicinsk prägel och med trivsel och hem-känsla.Att äldrevården inte uppfyller alla dessa för-väntningar har vi fått många vittnesmålom. har i sin utvärdering av reformenockså funnit en rad brister, men förvisso också positi-va effekter som t.ex. minskade väntetider när patien-terna är medicinskt färdigbehandlade. Antalet äldre-bostäder har ökat väsentligt, inte minst för gruppendementa, vilket medverkar till att den färdigbehandla-de snabbt kan lämna sjukhuset.Socialstyrelsen har också konstaterat att det är deekonomiska åtstramningarna tillsammans med ensnabb medicinsk utveckling i sjukhusvården ochbrister i verksamhetsinriktningen i kommunernasäldreomsorg som har medfört att ÄDEL-reformenssyften i alla delar inte har kunnat uppnås.Inom både sjukhemmen och de övriga särskildaboendeformerna, dvs. , ålderdomshem ochgruppboende för dementa, har man inte på alla hålllyckats skapa ett äldreboende med ett mer socialtinnehåll med trivsel, hemkänsla och en meningsfylldvardag. Dagverksamheten, t.ex., är inte tillräckligtstimulerande. Många har en ganska innehållslös var-dag och får sällan hjälp med att komma ut. Att fåhjälp med att förbättra eller åtminstone vidmakthållasin funktionsförmåga är också en viktig aspekt avvärdigt innehåll i vardagen. Men eftersom vårdplane-ringen ofta är bristfällig uppmärksammas inte vare sigden enskildes sociala behov eller behov och möjlighe-ter till rehabilitering i tillräcklig utsträckning.Speciellt inom det särskilda boendet finns ocksåbrister som rör de medicinska insatserna. Alla kom-muner har inte klarat att möta sjukvårdsbehoven medtillräcklig och kompetent personal och en ändamåls-enlig organisation.De kompetenshöjande åtgärder som många kom-muner har satsat på har inte varit tillräckliga för att nåÄDEL-reformens mål att integrera medicinskt ochsocialt arbete och förbättra vårdtagarens livskvalitet.Det finns därför behov av att förändra grund- ochspecialutbildningar i den del av vårdsektorn somberör äldrevård och äldresjukvård. anseratt initiativ måste tas för att förnya kursplaner förutbildningarna inom denna del av vårdsektorn.Också i hemsjukvården finns problem, främst be-roende på att det i närmare hälften av landets kommu-ner kvarstår parallella organisationer för vård ochomsorg i hemsjukvården. Det medför sämre förut-sättningar för en god vård och rehabilitering och gersämre kontinuitet. Vi anser att det därför måste över-vägas om inte ett sammanhållet huvudmannaskapskall genomföras.I takt med att kommunernas ekonomi har försäm-rats har även förändrats. är det iprincip bara de som har behov av vård som beviljashemtjänst. Det finns ojämlikheter i fördelningen avhemtjänsten. Högutbildade och högre tjänstemän fårhemhjälp i större utsträckning än vad lågutbildade ocharbetare får. Kvinnors behov bedöms annorlunda änmäns, även då behoven är lika stora. Dessa ojämlikaförhållanden får inte accepteras.Även om personalen inom äldrevården gör en storinsats hinner man ofta inte med vanliga sociala kon-takter som att prata bort , trösta eller hålla enhand. Små handlingar har stor betydelse för den en-skilde. Den jobbgaranti som beslutat om förde arbetslösa som är kan komma attbli en värdefull tillgång inom äldreomsorgen. Men,herr talman, det finns också andra behov som måstetillgodoses. Många äldre som inte får hemtjänst harbehov av annan service, som t.ex. fönsterputsning,gräsklippning eller inhandling. I vår äldremotionföreslår vi att dessa behov skall kunna tillgodosesgenom att staten med arbetsmarknadsmedel stimulerartjänstesektorn för äldre. Vi anser att ett system medhemservicecheckar skall införas. Checken kan köpaspå posten eller i affären. Den som behöver tjänstenköper den av en godkänd firma och betalar medchecken. som detta bidrar till att öka syssel-sättningen minimeras risken för att oseriösa företagutnyttjar de äldres behov av service. Vi anser att dettaförslag skall ses över i den översyn regeringen skallgöra av tjänstesektorn.Det borde vara självklart att de äldre skall halagstadgad rätt att inom ramen för tilldelade resurserkunna välja vårdgivare på samma sätt som föräldrarhar inom barnomsorgen. Det borde också vara själv-klart att kunna flytta närmare sina anhöriga även omdet innebär till en annan kommun. Om kommunernainte uppfyller detta löfte, som gavs då ÄDEL-reformen infördes, måste lagstiftning övervägas.Samhället måste också mer uppmärksamma dentysta omsorg som de anhöriga står för. De är defrämsta vårdgivarna och bär upp merparten av densamlade omsorgen av de äldre. Såväl de anhöriga somfrivilligorganisationerna kommer också attha en mycket stor betydelse för äldrevården. Derasinsatser måste få mer av samhällets stöd.Sammantaget, herr talman, måste konstateras attsyftet med ÄDEL-reformen inom vissa områden intehar uppnåtts, även om det finns mycket goda exempelpå hur fint äldreomsorgen i vårt land fungerar. Meninte minst måste brister som rör både det medicinskaområdet och det sociala perspektivet avhjälpas. Fleraandra frågor måste ses över, så som utbildning avpersonal, taxesystem som kan slå mycket orätt-vist och inte minst frågor som rör bemötandet ochrespekten för de äldre och frågor som rör vård i livetsslutskede.Likaså måste de ekonomiska konsekvenserna avÄDEL-reformen utvärderas. Den stora frågan kvar-står: Hur finansiera de ökade resurser som kommer attkrävas för att man skall kunna erbjuda alla äldre engod vård och omsorg ?Herr talman! har i enighet lagtfram betänkandet SoU7, vilket känns mycket bra, dådet för hela samhället och för så många enskilda in-divider är så oändligt viktiga frågor. Jag yrkar bifalltill hemställan i betänkandet.Anf. 74 ():Herr talman! När genomgripande reformer ge-nomförs är en uppföljning utomordentligt viktig.Detta betänkande bygger på de utvärderingar somSocialstyrelsen har gjort av ÄDEL-reformen från dessikraftträdande till tiden förslutrapporten, som kom i april i år.Folkpartiet liberalerna delar socialutskottets be-dömningar av de brister som fortfarande kvarstårinom äldreomsorgen, och står därför bakom utskottetsbetänkande.Herr talman! Många av oss såg ett TV-program som heter Reportrarna, som visade myckettydliga brister inom äldreomsorgen. Alla som sågprogrammet blev säkert upprörda, och många blevockså förtvivlade och oroade över sin egen framtidaålderdom eller över anhöriga. De brister som pro-grammet visade på var också mycket upprörande, ochvisar att det fortfarande finns mycket kvar att göra.Men bilden av svensk äldreomsorg är inte baramörk, och oron över att åldras behöver inte vara förstor. Av invånare är litet fler än 1,6 miljoneröver . Jämfört med tidigare och jämfört medandra länder har dock de äldre i det relativtbra. Äldre mår inte dåligt över lag, eller känner sigensamma med automatik efter den dag de har fyllt 65år. Det är inget handikapp att vara gammal. Det ärförst med rörelsehinder eller ohälsa och sjukdom somåldern kan bli en försvårande omständighet.Bilden av de äldre måste modifieras. Åldersdis-kriminerande attityder och fördomsfull behandling aväldre i vårt samhälle måste bekämpas med all kraft.Det kan ske genom förmedling av kunskaper om vadåldrandet innebär, t.ex. Jag har tidigare i en debatt häri om äldre berättat om pojken som fundera-de omkring varför man tycker att en gammal byrå ärvärdefull och vacker, medan man om en människasäger att hon är gammal och ful. Vi behöver kansketänka närmare efter vad detta innebär när det gällerattityden till de äldre.Herr talman! När vi blir gamla och sjuka eller rö-relsehindrade skall vi ha rätt till en äldreomsorg somförsöker stödja och ge en sådan omvårdnad att vi kanleva ett självständigt och så värdigt liv som möjligt. Iett välfärdssamhälle måste vården och omvårdnadenfå ta betydande resurser i anspråk. Att det finns en välutbyggd vård är inte bara en nödvändighet för demsom är sjuka. Det är också en viktig trygghetsfaktorför alla andra. De flesta av oss blir i livetberoende av en väl fungerande vård.För liberalerna har äldrefrågorna längehaft sin givna plats högt upp på dagordningen. För tioår sedan förde vi fram kravet på eget rum på sjukhem.Då var vi ensamma. tar både ochutskottet upp bristen på eget rum som ett problem.Frågan om eget rum blev för oss en symbol för envision om bättre villkor för äldre och andra som be-höver mycket vård och omsorg.