prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — Jag skulle vilja att någon miljöpartist häri dag - förslagsvis - utveckladedetta.Min andra fråga gäller synen på fredsfrämjandeoch fredsbevarande operationer. Ni vill att de skallutföras av icke-alliansfria organisationer. Hur serMiljöpartiet på NATO:s insatser i ? Jagskulle också vilja veta hur hon ser på beslutsformeninom FN och inom och bristen på vetorätt inomdessa organisationer. Om nu varken EU, NATO ellernågot annat land skall få utföra fredsbevarande ellerfredsskapande operationer, vem skall då utföra dem?Vill man att det skall ske direkt under FN?Anf. 203 () re-plikFru talman! Jag börjar med den avslutande frågan,eftersom den berör mitt arbete här i . Dethandlar om freds- och konfliktlösning.Jag hör till dem som avstod från att rösta när viröstade om den svenska insatsen under NATO-paraplyet. Jag anser inte att det var så som jag skulleha önskat att det skulle vara. Jag ser på lång sikt risk med att man delar upp freds-, konflikt- ochkrishantering på regionala institutioner. Jag anser attdet undergräver FN:s både makt och möjlighet attagera längre fram. Det finns en stor risk för att mant.ex. inom ramen för EU får en allt starkare knytningtill en stormakt, vilket andra länder t.ex. i tredje värl-den då inte har en chans att påverka. När man har-moniserar material och metoder osv. ser jag det somen stor risk när man sluter sig samman i denna del avvärlden och inte ens låter andra länder medverka ifreds- och konfliktlösningssituationen.Anf. 204 () replikFru talman! För det första vill jag säga att jag häp-nar över att ser större risker med ett eu-ropeiskt samarbete för fred och säkerhet än man görmed de konflikter som finns i EU:s närområde. Manägnar större kraft åt att tala om risken med EU somstormakt och olika samarbetsformer för fred och sä-kerhet än om risken för kraftlöshet, att inte kunnagöra någonting åt en allvarlig situation, t.ex. om manser på hur läget var när det började gå snett i det fornaJugoslavien.Jag tokar - hon får gärna sägaom det är rätt eller fel - som att hon är emot de insat-ser som NATO gör i det . Jag kaninte tolka er motion och svar påannat vis än så.Det är fortfarande så att ingen ännu har förklaratskrivningen om att klyftorna i beror påmarknadsekonomin och att det är detta som är pro-blemet. Jag skulle bli väldigt glad om någon miljö-partist ville göra klart för mig vad detta handlar om.Anf. 205 () re-plikFru talman! Jag hoppas att det här skall leda till attSten Tolgfors får klarhet i detta.Sten Tolgfors vet mycket väl att det var en enigriksdag som stod bakom deltagandet i Eufor-styrkan. Iannat fall är ensam om att inte veta det.När det gäller kraftlösheten är det precis så somjag sade i min förra replik. Man delar upp hanteringenav dessa situationer på regionala instanser. Det utar-mar den kraft som vi vill se globalt. Freds- och kon-fliktfrågor, krig- och krigssituationer är något som vimåste sköta gemensamt över hela världen.Var kan vi se att det framtida konflikterna kommeratt uppstå? Jo, det är mellan Nord och Syd.Därmed menar jag inte att jag inte ser med stortallvar på de konflikter som finns i ,självfallet inte. Men man kan inte fastna ochbetrakta verkligheten enbart genom de glasögonsom vi har på oss , utan vi måste se på längresikt vad vi vill med det svenska samhället. Vadvill vi med FN och med de olika regionalainstanser som finns? Vilka verktyg är bäst attutveckla? Vilka är bäst att låta avveckla medanman stärker andra? Den diskussionen tycker jagvore väldigt intressant att föra på en nivå som vialla skulle kunna vara delaktiga i och uppskatta.Anf. 206 ()Fru talman! Det är skojigt att en debatt i kamma-ren för en gångs skull faktiskt kan börja dra ut övernattimmarna. Så var det ju förr, när det var liv i kam-maren.Fru talman! Förhandlare och regeringar blevskrämda av vad Maastrichtförhandlingarna åstadkom,inte av vad de hade kommit fram till i sak utan avreaktionen från medborgarna. Man begrep att hemlig-hetsmakeriet och förhandlingarna i slutna rum aldrigskulle kunna upprepas igen. Man begrep också attEU-samarbetet måste sätta medborgarna i centrumoch att medborgarskapet måste betyda någonting förmänniskorna i vardagen. De måste se konkreta ochsynliga resultat som gäller dem direkt. Därför är någraav de tunga frågorna under konferensen hur förank-ringen hos medborgarna skall kunna öka och hurmedborgarna skall kunna se konkreta resultat i frågorsom är centrala för dem.I har regeringen försökt att förberedasvenska folket inför konferensen. ,där samtliga partier har varit representerade, har tagitfram enkla men också djupare analyser i de frågorsom kommer upp. Det har anordnats seminarier ochinformations- och diskussionsmöten runt om i landet.Pengar har också fördelats till studier.Men när konferensen börjar och det kan för-väntas att intresset för konferensen och behovet avinformation, diskussion och förankring ökar, så läggskommittén och dess arbete ned.Marianne har här tidigare gett småinblickar i kommitténs arbete och gett en väldigt ne-gativ beskrivning av vad som har åstadkommits där.Det verkar som om varenda företeelse som innehållerbokstäverna E och U ger fros-sa.Vi vet ju att det är en väldig fördröjningseffektfrån det att något är alldeles nytt till dess det har nåttut till de breda massorna hos svenska folket. Det ärprecis det som vi upplever just . Vi börjar få enkader av människor som är ganska insatta, som vethur saker och ting fungerar och kan delta i en diskus-sion och som också förstår de ord som används i EU-arbetet. Men det kommer att dröja ytterligare lång tidinnan människorna kan delta i detta. Vi går ju i skolani för att lära oss det svenska statsskicket ochnu måste vi lära oss ytterligare något nytt.Jag tycker faktiskt att regeringen måste kunna geett svar på hur information och förankring skall orga-niseras under konferensen. Självfallet kommer partier,organisationer och individuella debattörer att delta.Men jag tror också att det finns behov av en meroberoende instans, en plattform, där man kan ge enobjektiv information. Jag skulle uppskatta om kom-mitténs förre ordförande kunde lova att han inomregeringen kommer att jobba för att antingen eller något liknande kan få fortsätta attarbeta under själva konferensen.Ett annat sätt att öka förankringen är att riksdagenoch dess utskott driver EU-frågor mycket mer effek-tivt. Arbetet måste struktureras mycket tydligare ochpå ett helt annat sätt . Vi måste få en vä-sentligt större öppenhet också när det gäller regering-ens beredningsarbete i EU-frågor, där riksdagenmåste delta mer kraftfullt än . deltar Sve-rige i ungefär 200 arbetsgrupper. Mestadels är detregeringstjänstemän och tjänstemän från de statligaverken som sitter i dessa arbetsgrupper. Det verkarinte som om ens regeringen har ordentlig kontrollöver dem, enligt en utredning från Statskontoret. I enmängd s.k. A-ärenden slutbehandlar diplomater frågorom lagstiftning, och ministerrådet klubbar bara ige-nom beslut. Ärendena diskuteras nästan inte alls i och än mindre i utskotten.Om vi fick en öppnare och bredare process här iriksdagen, skulle den offentliga debatten och inflytan-de för medborgare och organisationer möjliggöras påett helt annat sätt än . Denna demokratifråga kaninte behandlas här , eftersom det inte gavs någonmotionsrätt i denna för EU-arbetet vitala fråga medanledning av regeringsskrivelsen. Men det finns na-turligtvis anledning att påminna om att det är en cen-tral fråga, som kommer att diskuteras under rege-ringskonferensen. Men det finns alltså anledning attåterkomma till frågan i ett annat sammanhang.Medborgarna i centrum är som jag tidigare sadeen annan central fråga vid konferensen. Jag vill ta uppen av de frågor som driver och som ärcentral för människorna. Det gäller skyddet för livoch lem, hälsa och egendom. Den tunga internationel-la brottsligheten breder ut sig. Det handlar om knark-handel, terrorism, rasism, smuggling av livsfarligaämnen osv. EU måste kunna visa på ett resultat närdet gäller den gränsöverskridande brottsligheten. Fördet krävs ett samarbete, och samarbetet måste varaeffektivt.Inom tredje pelaren är samarbetet mellanstatligt.Det betyder att EU:s institutioner i stort sett är bort-kopplade och att arbetsverktygen är internationellakonventioner. har man arbetat medflera konventioner - , , Europolkonventionen osv. Resultatet äratt ingen enda konvention har trätt i kraft ännu.När det gäller de s.k. kompensatoriska åtgärdernaför att kunna genomföra den fria rörligheten också förmänniskor har en del länder tagit saken i egna händeroch börjat samarbeta utanför EU i det s.k. Schengen-samarbetet. Detta är resultatet av det mellanstatligasamarbetet. Det måste bli mer kraftfullt och effektivt.Folkpartiet anser att även brottsbekämpningen ochpolissamarbetet måste in under första pelaren och attSverige borde arbeta och verka för detta under konfe-rensen. Arbetet skulle kunna bli mer demokratiskt,eftersom parlamentet kopplas in. Det skulle kunnakontrolleras av domstolen, som skulle kunna lösatvister. Kommissionens roll skulle stärkas, och trils-kande länder skulle inte kunna inlägga veto.Det har här från olika håll understrukits vikten avatt man bekämpar knarkhandel, andra brott osv. Dåundrar jag varför man inte skall gå hela vägen. Det ärbra att man säger att kommissionen skall kunna läggafram förslag och ha initiativrätt, men det räcker inte.Dessutom är t.ex. narkotikabekämpningen splittrad isåväl första som andra och tredje pelaren. Det betyderatt det är helt olika beslutsformer beroende på var denråkar hamna någonstans.Miljöpartiet är t.o.m. emot att kommissionenskulle kunna få initiativrätt i dessa frågor. Man undrarju ibland om inte i faktiskt ärfärgat av sina gröna knarkvänner i EU.I är man dock framsynt här ochhar samma uppfattning som . I linje meddetta handlar det också om att skapa tydliga, raka,enkla och begripliga beslutsformer, vilket det gene-rellt finns ett stort behov av inom EU-samarbetet. Jagkommer då in på beslutsformerna.Några partier vill ha veton till varje pris och kämparemot varje steg mot majoritetsbeslut. Men eftersomsamma personer var fanatiska motståndare till med-lemskapet, misstänker jag att deras motstånd har singrund i att de vill att EU skall vara handlingsförlamatoch inte skall åstadkomma några resultat. Och när detblir så att man inte åstadkommer några resultat - dåskall den europeiska unionen kritseras för detta!Sverige är av tradition ett samförståndsland. Vikompromissar, och vi vill gärna se resultat. Det kannaturligtvis delvis bero på en nordisk mentalitet, menjag tror faktiskt också att arbetsformerna har betydel-se. Om man har ett veto, kan en enda person - eller enenda stat - sätta sig i ett hörn och tjura. Man behöverinte delta. Säger man bara nej och inte argumenterar,så blir det inga beslut.Om man däremot använder formen av majoritets-beslut, främjar det samförstånd. Då vet man att detåtminstone kommer att fattas någon form av beslut.Skall man få något inflytande, tvingas man då att deltai förhandlingarna. Man ger och tar, och man påverkar.Miljöpartiet har här , något som många hartagit upp, sagt att ja visst skall vi samarbeta. Vi skallha mer samarbete. Men det gäller på något sätt alltidnågot annat än det vi nu diskuterar. Jag undrar varförvi inte skall kunna fatta beslut på samma sätt inomden europeiska unionen som här i . Det är förmig obegripligt.Dessutom har ett litet land en fördel av en sådanhär samarbetsform. Det blir argumenten och förmåganatt förhandla som avgör slutresultatet. Motståndare tilleffektiva beslutsformer ser, tycker jag, också väldigtensidigt på det här. Man ser framför allt på mellan-statligheten och på vetot som ett skydd för oss i Sve-rige. Det gäller att hindra andra länder från att tvingapå oss beslut som vi inte vill ha. Men vetot ger jufaktiskt också andra länder rätt att hindra förslag frånoss. Då minskar alltså vår möjlighet att sprida godasvenska idéer och traditioner. Varför skall vi läggaden restriktionen på oss?Det hindrar inte att de som är negativt inställda tillmajoritetsbeslut ändå i vissa hjärtefrågor, djurskyddoch annat, verkar för att man skall ha majoritetsbeslut.Det hänger alltså inte ihop.Herr talman! Vi skall ha samarbetsformer som äreffektiva, som främjar samarbete och som ger institu-tionell stadga med tydlig öppenhet och kontroll.IGC är ju en författningskonferens. Många kantycka att detta inte är så viktigt, och att det verkarvara ganska obegripligt och tråkigt. Men det handlarju faktiskt om vad man skall jobba med, och om hurman skall jobba. Syftet är ju att göra ett bra Europaoch ett bra bättre. Vad kan väl, herr talman,vara viktigare?Anf. 207 MARIANNESAMUELSSON (mp)Herr talman! anklagar att vara trilskande och mot samarbete och enmängd olika saker. har vi också fått höra attMiljöpartiet, genom att inte vara för överstatlighet närdet gäller rättssamarbetet, skulle samarbeta med deknarkliberala krafterna i . Det är ju precistvärtom. De knarkliberala krafterna i vill hajust det som förespråkar, alltså över-statlighet. Det vill inte de gröna.Det är också litet förvånande att ett parti som talarom trilskande länder som utnyttjar sitt veto samtidigttalar om samarbete länder emellan. Om man uppfattardet så att länder som inte tycker likadant som en självär trilskande, så vill man ju, precis som jag uppfattadeatt gjorde, att det är de svenska idéer-na som skall gälla. är ju inte i någon sortsmajoritet, utan det kan ju faktiskt vara så att just Sve-rige gång på gång blir nedröstat utan att kunna utnytt-ja sin vetorätt. Det kan bli så att de goda svenskaidéerna ständigt får gå bakåt i samarbetsformen om viinte har möjlighet att vara med. Det är ju överstatlig-het förordar.Jag tycker att det skulle vara intressant att få höraFolkpartiets syn på det framtida försvarssamarbetet.Eftersom har varit ett av de partier somhar drivit överstatlighetsfrågorna ivrigast, och somhar velat få bort vetot, skulle jag vilja veta om Folk-partiet också är för ett NATO-samarbete.Anf. 208 () replikHerr talman! använder gång på gångordet samarbete. I har vi en typ av samarbete.Vi har nämligen arbetsregler som gör att man tarhänsyn till varandra. Man tvingas diskutera, och mantvingas hitta en majoritet. Det gör att man kommer tilltals med varandra. Jag undrar varför man skall ha dentypen av samarbete här men inte där. Vore man kon-sekvent skulle man ju, om man nu tycker att detta ärett slags särskilt fin demokrati, vilja införa veto ocksåhär i . Varför börjar ni inte diskutera det? Dåblir det väl väldigt demokratiskt och fint?Om frågorna kring försvarssamarbetet vill jag sägaatt vi har behandlat dessa i för inte så längesedan. kan också direkt läsainnantill vad vi anser om säkerhetsfrågorna och sä-kerhetspolitiken i detta betänkande. Hon har redantidigare blivit uppmanad att läsa in vad somfaktiskt står där.När det gäller knarkbekämpningen har det tidigaresagts här att införandet av överstatlighet och majori-tetsbeslut skulle innebära slapphet i knarkbekämp-ningen. Det finns ingen grund för det. Regeringarna iEuropa är besjälade av att få bort knarket. Då gällerdet att hitta effektiva besluts- och samarbetsformer föratt uppnå detta. Det är en helt felaktig - och lögnaktig- bild som sprids. De som är slappa i knarkbekämp-ningen är nere i . Det ärde som är den stora faran, och ni har valt att gå in ideras grupp nere i Europaparlamentet.Anf. 209 ()replikHerr talman! Det där tycker jag var ett väl grovtpåhopp på den gröna rörelsen i . Att det finnsknarkliberala delar av den gröna rörelsen är vi välmedvetna om, och vi jobbar emot det. Men den grönarörelsen är tyvärr inte den som dominerar Europapo-litiken . Det är det andra rörelser och partier somgör.Det finns, totalt sett, fler knarkliberaler i andrapartier än det finns i de gröna. Tyvärr ärdet ju just den gruppen som driver detta med över-statligheten. De inser att de på så vis kan få igenomsina knarkliberala lättare. Det trodde jag att BirgitFriggebo var medveten om. Jag tycker att det är någotupprörande att man från svenskt håll så totalt blundarför de knarkliberala tendenser som väller över EU.Sedan förstår jag inte riktigt detta med samarbetet.Ena stunden är samarbete bra, nästa stund innebär detatt vi skall ha någon form av veto även hemma i Sve-rige. Vi är inte för veto i vare sig eller Sverigenär det t.ex. handlar om att inte ha möjlighet att frånMiljöpartiets sida reservera sig i . Det är ensjälvklarhet att vi skall få göra det. Det ingår i endemokrati. Jag tycker att den debatten minst sagt varnågot förunderlig. Samarbete är samarbete, inte på-tvingande av åsikter uppifrån. Det tycker inte jag,utan jag tycker att man skall ha möjlighet att agerautifrån en demokratisk process.Tidigare var också inne på dettamed . Man vill att den skall få fort-sätta som en kommitté. Jag är emot att regeringenskall tillsätta en kommitté som skall föra debatten omIGC. Jag tycker att det är partiernas sak att föra debat-ten, och det är också nej-rörelsens sak att vara med påden. Blir det en regeringsanknuten kommitté, tror jagatt debatten avstannar.Anf. 210 () replikHerr talman! Jag utgår självfallet från att det intefinns några liberaler i den gröna rörelsen, vare sig häri eller ute i . Sluta upp med att använ-da det ordet, som gång på gång upprepas, MarianneSamuelsson!Jag utgår från att representanter kangöra viss nytta nere i den gröna rörelsen när det gällerknarkbekämpningen. Jag önskar er alltså lycka tillmed det. Men faktum kvarstår: Ni har valt att gå in iett samarbete med dem nere i Europaparlamentet.Jag förstår att känner siglitet förvirrad av den konsekvensanalys som jag hargjort och som gäller samarbetsformer och vilka reglersom behövs för beslutsfattandet för att komma över-ens om ett resultat och för att arbetet skall vara effek-tivt.Har man veto - inte reservationsrätt, för det är nå-got helt annat - kan man sätta sig i ett hörn och väljaatt inte delta. Man kan alltså stoppa all verksamhet.Det är precis vad vi ser i samarbetet i framför allt denandra och den tredje pelaren. Det gäller alltså deviktiga gränsöverskridande frågorna - fred, säkerhet,brottsbekämpning och asylpolitik.Vad är det för fel på att överföra de beslutsfor-merna i det samarbete som vi har inom när viså högt skattar dem här hemma i ?Anf. 211 Statsrådet () replikHerr talman! Jag fick en fråga av 96-fortsättningen. Jag kommer att framföra tillregeringen det önskemål som här uttryckts på vissahåll. Jag kommer också att betona att den arbetsme-todik som kännetecknat kommittén är värdefull. Vida-re kommer jag att framföra att det är viktigt att rege-ringen väljer en liknande informationsmetodik avdialogens form under regeringsförhandlingarna. Jagkommer också att säga att jag tror att det vore kloktom vi här i , kanske genom ,också tillämpade en sådan metodik och valde att ävenhärifrån kunna arrangera överläggningar och semina-rier och kanske också att ta initiativ till kvalificeraderapporter som gör att den svenska debatten förs på ettsådant sätt att det blir möjligt för medborgarna att påett meningsfullt sätt successivt under regeringskonfe-rensen ta ställning.Anf. 212 () replikHerr talman! Jag uppskattar det beskedet frånBjörn och håller med om metodiken somsådan, dialogen och arbetssättet. Jag vill bara uttala envarning: Arbetet kan inte föras enbart inom regering-en, därför att det förmodligen, tyvärr, skadar trovär-digheten. Jag tror att det är av mycket stort värde attsamtliga partier kan vara representerade.Jag tackar alltså så mycket för det besked som härgetts.Anf. 213 ()Herr talman! Debattens vågor har gått höga i dagoch fortsätter kanske att göra det denna sena afton.Kampen för demokrati är viktig och angelägen.Den är aktuell i EU-samarbetet. Till formen har kam-pen för demokrati alltid varit en nationell kamp, ävenom den till sitt innehåll varit internationalistisk. Detframgår av ordet demokrati, folkstyre, att rötternamåste finnas hos folket - eller, specifikt, hos folketinom en nation.Ett folk skapar sina organisationer och institutio-ner. Ett folk skapar sin demokrati. När ett folk skaparsina institutioner behöver folket aldrig utropa parollerom att sätta medborgarna i centrum, därför att det gördemokratiska institutioner automatiskt. De är ju fram-vuxna just ur medborgarnas kamp.Nationell suveränitet är, och har alltid varit, enavgörande förutsättning för demokratin. Demokratioch nationell suveränitet står inte i motsättning till ettinternationellt samarbete. Om/när beslutanderätt lyftsbort från de folkförankrade nationella organen tillöverstatliga organ börjar däremot demokratin atturholkas. I synnerhet gäller detta om de överstatligaorganisationerna består av stater med mycket olikapolitisk och ekonomisk tyngd och styrka. Ett sådantöverstatligt organ är, trots vissa utjämnande system,ändå den europeiska unionen.Ibland har det hävdats att ekonomin blivit så in-ternationell att vi behöver överstatlighet, och t.o.m enökad överstatlighet. Man kan väl säga att visst är detekonomiskt mäktiga kretsar som ligger bakom mycketav den överstatlighet som sedan Maastrichtfördragen isynnerhet kännetecknar EU. Det är ju det europeiskarunda bordet av industrialister, som det heter i svensköversättning, som drog upp riktlinjerna bakom Ma-astricht. Det har alltså svarat mot en speciell starkintressegrupps intressen snarare än mot en, låt osssäga, över olika intressen stående historisk process.Den ökade överstatlighet som innebärkan komma att ytterligare förstärkas av den rege-ringskonferens som tar sin början. Denna överstat-lighet är heller inte en produkt av folkliga krav. Sna-rare är den en produkt av intressen hos en ekonomisk,byråkratisk och politisk elit i Europa.Det säger något när man, som , så målande börjar sitt anförande med att talaom att konstruktörerna av blev förskräcktadå de plötsligt upptäckte att de hade medborgarrätt.Det säger något om att en organisation behöver nästan40 års historia innan man kommer på att det är med-borgarna som skall sättas i centrum. Det trodde jagvar den ursprungliga meningen med egentligen allpolitisk verksamhet och politisk organisering.Det är ingalunda så, som ibland görs gällande, attEU skulle vara nödvändigt för att på något sätt kunnakontrollera det multinationella storkapitalet. Det haraldrig varit avsikten med EU. Snarare har avsiktenmed EU varit att underlätta för de europeiska tran-snationella koncernerna att verka över hela ikonkurrens med eller för att erövra styrkepositioneroch maktställning gentemot övriga delar av världen.Medlemskapet i EU har för vår del inneburit enstegvis uttunning av demokratin. EU innebär nämli-gen att politisk makt flyttar bort från medlemsländer-nas folkvalda parlament, således också från , till EU:s institutioner. Vårt parlamentariskasystem, som utgår från att stiftar lagar,urholkas. På allt fler områden är regeringens represen-tanter med om att stifta lagar i fråga om EU-förslagen;detta på förslag av kommissionen.De nationella parlamenten är i stort sett bortkopp-lade från viktiga delar av lagstiftningen. Som vissadriver frågorna inför regeringskonferensen riskerardet att bli ökat antal delar.Det har talats mycket om det demokratiska under-skottet i EU. Man säger nu att man skall skapa ettmedborgarnas . Man skall alltså föra ned till folket, till skillnad från en demokratisom växer fram genom folkets egen kamp.Talet om ett medborgarnas rimmar illamed att EU-entusiaster, däribland stora delar av vårregering, vill ha kvar balansen mellan EU:solika institutioner. Man vill ha kvar den starka ställ-ningen för kommissionen och för de olika tjänste-mannaeliter som jobbar i olika grupper i och underCoreper, t.ex.Vi för vår del menar att ett steg mot att demokrati-sera EU vore att låta de nationella parlamenten tainitiativ i lagstiftningsfrågor och att kommissionensinitiativmonopol avskaffas.