prot · GJ0950 · 1996-02-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:50Tisdagen den 6 februariKl. 14.00 15.28Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att AndreasCarlgren (c) avsagt sig uppdraget som suppleant isocialförsäkringsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Anmälan om kompletteringsvalTredje vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hade riksdagsgruppanmält,dels som suppleant i socialför-säkringsutskottet efter ,dels som suppleant i underBirgitta ledighet hennes ersättare vice talmannen förklarade valda tillsuppleant i socialförsäkringsutskottetKarin ()suppleant i konstitutionsutskottetKenneth ()3 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 30 och 31 januari.4 § LedighetTredje vice talmannen meddelade att () hade ansökt om föräldraledighet undertiden den 1 mars - 31 mars.Kammaren biföll denna ansökan.Tredje vice talmannen meddelade att () skulle tjänstgöra som ersättare förFredrik Reinfeldt.5 § Meddelande om kammarens sammanträdeonsdagen den 7 februari.Tredje vice talmannen meddelade att interpella-tionsdebatten skulle utgå ochersättas med bordläggningsplenum.6 § Meddelande om kammarens sammanträdetorsdagen den 8 februariTredje vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulleföljande statsråd närvara:Statsrådet , justitieminister , socialminister , finansministerGöran , statsrådet , statsrådetLeif och statsrådet vice talmannen meddelade vidare att cakl 15.30 skulle civilminister lämna information om kvinnorepresentation vidstatliga styrelser.7 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1995/96:33Till riksdagenBeträffande interpellation 1995/96:33 Mervärdes-skatteregler av () får jag meddela attjag inte kan besvara den inom föreskrivna fyra veck-or.Skälet härtill är att vi inte funnit någon debattdagsom passar interpellanten och mig.Jag kommer att besvara interpellationen den8 februari 1996.Stockholm den 30 januari 1996Göran PerssonInterpellation 1995/96:41Till riksdagenBeträffande interpellation 1995/96:41 Kommunin-vest av () får jag meddela att jaginte kan besvara den inom föreskrivna fyra veckor.Skälet härtill är att vi inte funnit någon debattdagsom passar interpellanten och mig.Jag kommer att besvara interpellationen den8 februari 1996.Stockholm den 30 januari 1996Göran PerssonInterpellation 1995/96:51Till riksdagenBeträffande interpellation 1995/96:51 Konkretise-ring av egenmakt av ().Skälet härtill är att en debattdag som passar bådeinterpellanten och mig inte stått att finna under dennatidsperiod. Jag kommer att besvara interpellationenden 22 februari 1996.Stockholm den 30 januari 1995Marita Ulvskog8 § Svar på fråga 1995/96:248 om sekretesslag-stiftningenAnf. 1 Justitieminister ()Herr talman! har mot bakgrundav att sekretesslagen ofta ändras, frågat mig om jaganser att det bör göras en översyn av sekretessbe-stämmelserna i syfte att få en helhetssyn.Det är sant att sekretesslagen ändras ofta. Det lig-ger i sakens natur. Ändrade samhällsförhållanden somt.ex. förändringar i myndigheternas struktur ellerarbetsuppgifter kräver en fortlöpande anpassning avsekretssreglerna.Det vore naturligtvis praktiskt för myndigheternaom de hade färre, mer generella, sekretssregler atthandskas med och om uppgifter kunde lämnas mellanolika organ i större utsträckning. Det är också möjligtatt det finns områden som bör ses över när det gällersekretess i syfte att myndigheterna skall kunna sam-verka på ett för allmänheten bättre och myndigheternamer effektivt sätt. Jag tänker t.ex. på arbetet motbrottslighet. I pågår ett brett upplagtarbete på det brottsförebyggande området, inom vilketbl.a. frågor om sekretess uppmärksammas när detgäller myndigheters samverkan i syfte att förebyggaungdomsbrott.Förenklade sekretessregler får emellertid inte varaett självändamål. Riskerna när det gäller integri-tetskränkningar å ena sidan och urholkning av offent-lighetsprincipen å den andra är uppenbara om inte allaförändringar i sekretesslagstiftningen föregås av nog-granna avvägningar i dessa hänseenden. Det är denhelhetssyn som jag anser måste råda på detta område.Mitt svar på frågan är att med denna helhetssyn måstesekretesslagstiftningen - vilket den också är - varaföremål för fortlöpande översyn.Anf. 2 ()Herr talman! Jag vill börja med att tacka för sva-ret. Jag kan konstatera att justitieministern delar denoro som jag har för att detta är mycket svårgreppbart.Anledningen till att jag har ställt den här frågan ärutsatta barn, som jag har arbetat en del med. Det gäl-ler för myndigheterna och att försökahitta dessa barn så fort som möjligt, dvs. att manobserverar att något inte står rätt till. Då vet vi ju attvar och en har sina sekretessbestämmelser, och dettaär utomordentligt känsligt. Jag tänker på förskolan,dagis, sjukhusens akutmottagningar osv. Av det skäletkänner man ibland att det är själva huvudmannaskapetsom är gränsen för var sekretessen går. Därför väntarman kanske i det längsta med att larma om att någotinte står rätt till, något som egentligen någon annanbefattningshavare inom den offentliga verksamheten,exempelvis en socialtjänstassistent, redan har upp-täckt.Min fråga till justitieministern är om man utifrånbarnens situation, med barnen i centrum och inte medhuvudmannaskapet i centrum, skulle kunna göra enöversyn som gör det lättare att ta dessa kontakter.Anf. 3 Justitieminister ()Herr talman! Det är riktigt att sekretessreglernautgår från var uppgifterna finns. Delgivningen avuppgifter begränsas av den organisation i vilkenmyndigheten arbetar. Detta kan skapa svårigheter närdet gäller att bedriva ett effektivt arbete. Det är dentypen av avvägningsfrågor som jag i mitt svar pekadepå måste ske när man reglerar sekretessen. Man måstealltså göra en avvägning mellan ett effektivt myndig-hetsarbete och den enskildes integritetsskydd.Man har i flera olika sammanhang diskuterat vadsom är det bästa för barnet. Man skall då väga infrågor som rör effektivitet just att upptäcka barn somfar illa mot det integritetskränkande som kan ligga iatt vidarebefordra vissa uppgifter. Jag vill nog påståatt det är precis den typen av resonemang och övervä-ganden som har skett i samband med tillskapandet avde sekretessregler som vi har . Jag tror att detkanske egentligen är viktigare att överväga om detregelverk som vi har när det gäller myndighetsperso-ner fungerar, t.ex. socialassistenters skyldighet attagera i vissa lägen när de uppmärksammar saker ochnär de får information om olika händelser. Det är nogdet som är det viktiga när man märker att ett barn t.ex.far illa.Anf. 4 ()Herr talman! vidrör justitieministern ettmycket viktigt område, nämligen det som rör de be-fattningshavare som jag tror egentligen vill göra sittjobb men som kanske ibland känner sig litet uteläm-nade, å ena sidan att inte våga ta initiativ, och å andrasidan att våga ta kraftfullare initiativ. Det är ju demest känsliga frågor som man över huvud taget harmed att göra när man kanske väcker misstanke tillföräldrarna om att något inte står rätt till. Jag hållerhelt med om att detta måste göras med den allra var-maste och varsammaste handen, men att man aldrigfår fastna i att sekretessreglerna gäller just en vissverksamhet eller ett huvudmannaskap. Det behöver,enligt mitt sätt att se, inte vara kränkande för denenskilde om en sjuksköterska på barnavårdscentralentalar med en socialtjänstassistent när man har motsva-rande sekretessregler.Anf. 5 Justitieminister ()Herr talman! Jag tror att en del av den problematiksom pekar på kommer att beaktas idet breda arbete som jag nämnde i mitt svar, nämligennär det gäller brottsförebyggande verksamhet. I detligger väldigt mycket just arbetet med barn och ung-domar samt kontakterna mellan olika myndigheter närdet upptäcks att ett barn far illa på ett eller annat sätt.Det är då som socialsekretessen är aktuell.I det sammanhanget tror jag alltså att den typen avöverväganden kommer att vägleda oss ifall det behövsvissa förändringar. Jag håller fullkomligt med om attutgångspunkten i det arbetet är vad som är bäst förbarnen, men svaret är inte alltid självklart.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1995/96:251 om myndig-hetsoffrens rättsställningAnf. 6 Justitieminister ()Herr talman! har frågat migom jag är beredd att vidta någon åtgärd för att förbätt-ra vad han kallar för myndighetsoffrens rättsställning.Av frågan framgår att han vill veta vilka åtgärderregeringen avser att vidta med anledning av det be-tänkande som avgetts av avdet allmännas skadeståndsansvar.Bengt frågade om samma sak fördrygt . Jag svarade då att det var för tidigtatt säga vilka åtgärder som kunde komma att vidtas.Jag uttryckte emellertid en förhoppning om att kunnalämna närmare besked . Denna förhopp-ning har tydligen uppfattat när-mast som ett löfte om att lägga fram ett förslag inomden tiden. Det har föranlett honom att nu återkomma.Jag kan inte låta bli att notera att - som agerade flitigt i ärendet fram -inte ställde någon fråga under den borgerliga rege-ringsperioden, trots att den regeringen inte fann an-ledning att gå fram med någon lagstiftningsåtgärdmed anledning av betänkandet.Med hänsyn till andra angelägna arbetsuppgifterinom har min förhoppning omnärmare besked inte kunnat infrias. Jagkan ännu inte ge besked om vilka åtgärder som rege-ringen anser vara motiverade. Med nuvarande planerräknar jag dock med att regeringen skall kunna beslu-ta om en lagrådsremiss under hösten.Anf. 7 ()Herr talman! Så var det dags igen för riksdagensverkliga långkörare. Det handlar förstås om myndig-hetsoffer, alltså medborgare som drabbas av en felak-tig myndighetsutövning eller felaktig myndighetsin-formation och därigenom åsamkas skada.Gällande rätt ger mycket begränsade möjligheteratt få skadestånd från myndigheter när de har gjort fel,även om man själv inte gjort det minsta fel.Det finns flera upprörande fall. Det mest upprö-rande är väl fallet med bilhandlaren , som vi alla känner till. Fler fall finnsutöver detta. Dessutom tillkommer, beklagligtvis, nya.Nu handlar det om en ny lagstiftning. Frågan omen förbättrad lagstiftning har år ut och år in stötts ochblötts av flera olika regeringar. Just nu är alltså LailaFreivalds ansvarig justitieminister. Tidsplanen ärsynnerligen diffus, precis som justitieministern säger.Som svar på min fråga var välbudskapet ungefärligen: Kom igen ! Menegentligen hade vi väl båda hoppats att slippa se var-andra här.Fortfarande är läget oklart. Det har gått15 månader, och det här finns inte med i propositions-förteckningen. Förslag kan komma tidigast hös-ten 1996 - förskjutning när det gälleren ny lag. firar vi tioårsjubileum.Dagens svar, som jag formellt tackar för, är försettmed en viss uppgift om en lagrådsremiss under hös-ten. Är detta ett löfte eller bara en målsättning? Menfortfarande är inte allt klart beträffande innehållet.Där menar jag att vi faktiskt bäddar för en följetongutan slut.Till sist en vädjan: Jag önskar ett bestämt löfte,inte bara beträffande tidsplan utan också beträffandeförslagets inriktning. Jag utgår från att justitieminis-tern inte är nöjd med nuvarande lag och inte struntar imyndighetsoffren.Anf. 8 Justitieminister ()Herr talman! Får jag återigen erinra om att det var jag och den socialdemokra-tiska regeringen som tillsatte den utredning som ärföremål för vidare bearbetning i departementet. Vistruntar alltså inte i frågorna. Tvärtom har vi aktivtarbetat med dem under tidigare regeringsperiod. Detkan man inte säga om regeringsperioden mellan detvå socialdemokratiska regeringarna, men det stördeuppenbarligen alls inte är naturligtvis angelägenom att vi kommer till skott i lagstiftningsarbetet. Detär jag också. Men som jag sade i mitt svar är det väl-digt mycket arbete vi har att göra på departementet.Man måste alltid prioritera, men jag försöker göra enplanering av arbetet ett tag framöver. Enligt de pla-nerna ser jag det som möjligt att komma med enlagrådsremiss . Det kan naturligtvis hända sakerunder vägen som gör att planerna förändras, men detär så här planen ser ut.Låt mig göra en invändning till i sak. brukar åberopa det kända fallet HalvarAlvgard som ett skäl till att detta lagstiftningsärendebedrivs. Jag vill återigen påpeka att detta är i sak totaltfel, ! Detta lagstiftningsärendehar ingenting med Alvgardärendet att göra, och detvet om lagen hade varit sådan, som det sägs i ut-redningens förslag, skulle det inte ett dugg ha föränd-rat den rättsliga hanteringen av det ärendet.Anf. 9 ()Herr talman! Jag kunde naturligtvis räkna med attjustitieministern skulle tala om andra regeringarssenfärdighet. Vi har debatterat det tidigare. Visst, detär rätt. Båda regeringarna har varit senfärdiga i dettasammanhang. Det är alltså en riktig kritik.Jag kan t.o.m. ge justitieministern en eloge för atthon tidigare gick fram med ett lagförslag, som i allafall innebar någon förbättring. Men ansvarar jujustitieministern för den här lagstiftningen. Därför ärhon rätta personen att vända sig till. Jag jobbade in-tensivt utan att lyckas, men hoppas att jag lyckasbättre . Jag tror att ingen, inte ens en justitieminis-ter, kan gömma sig bakom detta med att någon annanvarit senfärdig.Detta är en oerhört viktig angelägenhet. Jag förståratt det finns många frågor av hög angelägenhetsgrad,men jag tycker faktiskt att frågan om myndighetsoffer- människor som drabbats av felaktig myndighets-utövning eller felaktig myndighetsinformation - är ettprioriterat ärende. Tycker inte justitieministern det?Anf. 10 Justitieminister ()Herr talman! Mitt påpekande gällde framför alltBengt intresse för detta ärende. Detupphörde nämligen och fanns inte under tre år.Anf. 11 ()Herr talman! Det är fullständigt fel! Justitieminis-tern har ingen som helst aning om vad jag gjordeunder de år då justitieministern var utomlands exem-pelvis.Jag agerade mycket aktivt. Men jag går med på attjag misslyckades med att få den borgerliga regeringenatt lägga fram ett förslag. Om justitieministern häroch vill ta det till intäkt för att den här regeringeninte skall göra någonting, så är det bara att göra det.Men jag jobbar för myndighetsoffren, och detta äringen egoistisk sak utan det gäller många.Frågan är vad den nya lagstiftningen hade gettHalvar Alvgard. Den hade kanske inte givit honomnågot. Han fick av nåd av den bor-gerliga regeringen. Jag kan nu plocka fram fall somvisar på att om vi hade fått den nya lagstiftning somjag talar om och som jag vill ha, skulle människor inteha hamnat i stor ekonomisk, personlig och socialolycka.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1995/96:252 om lagen omsärskild utlänningskontrollAnf. 12 Justitieminister ()Herr talman! har på nytt ställt enfråga till mig mot bakgrund av lagen om särskildutlänningskontroll och frågat om jag avser att verkaför att lagen uppfyller de rättsprinciper som gäller försvenska medborgare och för att lagen överensstämmermed internationella åtaganden vad gällermänskliga rättigheter.I det svar jag lämnade så sent som den 16 januaripå en liknande fråga av framgickklart och tydligt att någon likställdhet aldrig kan bliaktuell mellan svenska medborgare och utländskamedborgare vad gäller tillämpningen av den lagen.Jag kan inte annat än hänvisa tillvad jag svarade då. Det är, som jag då svarade, ensjälvklarhet att utlänningslagen enbart gäller utländ-ska medborgare. Lagens utgångspunkt är att utländskamedborgare inte har en självklar rätt att vistas i Sveri-ge. De "drastiska" åtgärder som jag antar att YvonneRuwaida syftar på avser de särskilda bestämmelsernaom tvångsmedel i lagen, t.ex. anmälningsskyldighetoch husrannsakan. För att dessa bestämmelser skalltillämpas krävs att det redan finns ett beslut att utvisaden utländske medborgaren men att utvisningen intekan verkställas. Har vi en gång gjort den bedömning-en att den utländske medborgaren representerar enbetydande fara för terroristaktioner, är det rimligt attdenne underkastas särskild kontroll om han ändå fårstanna här i landet.I samband med lagens tillkomst behandlades ock-så frågan om lagen stod i överensstämmelse med och . Det bedöm-des då att lagen inte stred mot åtaganden.Regeringen följer givetvis upp rättsutvecklingen påkonventionsområdet och dess betydelse för lagen omsärskild utlänningskontroll. finns ingetskäl att göra annan bedömning än den som då gjordes.Anf. 13 ()Herr talman! Jag kan konstateraatt vi verkar ha olika synpunkter i det här ärendet. Jagskall försöka förklara mina synpunkter litet grand.Justitieministern säger att utländska medborgareinte har en självklar rätt att vistas i . Närmänniskor söker asyl i detta land anser jag att de harrätt att vistas i . De har också rätt att få denrättstrygghet som de har behov av. Det får man inteenligt lagen om särskild utlänningskontroll.Jag har faktiskt en kompletterande fråga till justi-tieministern: lagen om särskild utlännings-kontroll även att omfatta EU-medborgare i framtideneller kommer den bara att omfatta människor som harsin härkomst utanför EU?Lagen gäller bara utlänningar, och en utlänningbehöver inte ha gjort sig skyldig till något alls. Deträcker att han eller hon bedöms som en risk. Enligtmig sätter lagen vanliga rättsprinciper ur spel. T.ex.har den misstänkte ingen möjlighet att ta del av be-slutsunderlaget med hänvisning till sekretessen ochkan därför inte försvara sig. Någon möjlighet attöverklaga regeringens beslut finns inte.Vi har olika exempel på hur det här har använts.Ett exempel är Abdelkerim Deneche. Han anklagasför att vara medlem i terroristorganisationen ochatt ha deltagit i ett sprängattentat mot en pendeltågs-station utanför den 25 juli.Anklagelserna prövades av riktig polis och vanligåklagare, bl.a. av chefsåklagare lät lägga ned förunder-sökningen mot Abdelkerim Deneche eftersom brott ejkunde styrkas. Ärendet prövades ända upp i Högstadomstolen. Men man kom fram till att chefsåklagareDanielssons beslut att lägga ned brottsutredningen varfullkomligt korrekt.Nu togs Abdelkerim Deneche i förvar av säpo. Detheter tas i förvar, för han var ej anhållen eller häktad.Senare har man bestämt att terroristanklaga honom,vilket justitieministern har skrivit under.Jag är rädd för att säpo kan utnyttja lagen om sär-skild utlänningskontroll i alltför stor utsträckning.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1995/96:254 om olaga dis-krimineringAnf. 14 Justitieminister ()Herr talman! har mot bakgrundav en uppmärksammad dom i ett mål om olaga dis-kriminering frågat mig om jag avser att verka för enöversyn och en ändring av nu gällande lagstiftning.Jag vill till en början stryka under att så gott somalla uttryck för rasism och liknande är kriminalisera-de. Bestämmelsen om olaga diskriminering (16 kap. 9§ ) innebär att det är straffbart bl.a. att inäringsverksamhet diskriminera någon annan pågrund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprungeller trosbekännelse. Den bestämmelsen har i flerafall tillämpats just när tillträde till en restaurang harvägrats.Jag vill också peka på att regeringen i reglerings-brevet för polisväsendet för nuvarande budgetår harmarkerat att det är viktigt att all kriminalitet som harsin grund i rasistiska motiv möts med effektiva meto-der. I det sammanhanget bör det också nämnas attriksåklagaren har granskat handläggningen avärenden som rör olaga diskriminering och därvidkritiserat att utredningsåtgärderna inte har varit såeffektiva som kan krävas i dessa mål, vilket inneburitsvårigheter att bevisa de brottsliga gärningarna idomstolen. Riksåklagaren har betonat att ärenden omolaga diskriminering måste handläggas med hög pri-oritet och att det krävs att tillförlitlig bevisning säkraspå ett tidigt stadium, så att invändningar från demisstänkta - om t.ex. motiven för att avvisa en restau-ranggäst - kan prövas på ett riktigt sätt.Jag anser mot denna bakgrund att det inte finnsnågot behov av att se över bestämmelsen om olagadiskriminering. Däremot finns det självfallet ett starktintresse av att de lagar vi har på området tillämpaseffektivt. Det är därför glädjande att det inom rättsvä-sendet har riktats en ökad uppmärksam-het mot brottslighet med rasistiska eller liknandeförtecken.Anf. 15 ()Herr talman! Tyvärr utsätts in-vandrare för diskriminering av hyresvärdar,kreditgivare, krögare, m.fl. Speciellt gäller detta demsom man kan se är invandrare, det man kallar visuelldiskriminering. De har mörk hudfärg, hårfärg ellerögonfärg. De heter eller , vilket är entyp av namn som inte är svenska utan som för detmesta härrör från länder utanför Europa.Det har gjorts väldigt många anmälningar när detgäller diskriminering, men förmodligen är det bara enbråkdel av de anmälningar som egentligen borde hagjorts. Väldigt få har lett till fällande dom. Under1993-1994 ledde ett åtal till dom. Förutom ett ärende som utreds på åklagarmyn-digheten har samtliga ärenden avskrivits.Diskriminering av detta slag tycker jag utgör enallvarlig kränkning av de principer om likaberättigan-de som måste gälla i ett demokratiskt samhälle. Härhar både polis och åklagare fått kritik därför att an-mälningar blivit liggande för länge och därför attförhör har varit ofullständiga. Det är bra att man frånJustitiedepartementet i regleringsbrevet för polisvä-sendet har markerat att det är viktigt att ta tag i dethär.Jag hoppas att man kommer att göra ännu mer.Om vi inte kan lösa detta problem genom att polis ochåklagare blir mer effektiva behöver vi se över lag-stiftningen för att se om vi kan göra någonting.Vi har ett samhälle där man blir diskrimine-rad i väldigt stor utsträckning, och det får konsekven-ser både när det gäller arbetslösheten och när detgäller småföretagare som är invandrare. De har heltenkelt inte samma möjligheter som en svensk.Det här får också andra konsekvenser i samhället,vilket är olyckligt. Tyvärr är det inte alltid så att det ärrasism, nazism eller antisemitism som ligger bakom,utan ibland kan det helt enkelt vara fördomar ochattityder i samhället som leder till den här typen avdiskriminering.Anf. 16 Justitieminister ()Herr talman! Jag delar helt att det förekommer diskriminering i vårtsamhälle och det är helt oacceptabelt. Jag delar ocksåuppfattningen att det är välkommet att rättsväsendetsolika organisationer har visat en störreuppmärksamhet. Det jag hoppas är att man kommeratt utveckla sina arbetsmetoder så att man säkerställeren utredning och en bevisning som gör att flera målkan föras till domstol och få en fällande dom.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1995/96:249 om kartlägg-ning av aborterAnf. 17 Socialminister ()Herr talman! har frågat mig vilkaresultat som framkommit med anledning av den kart-läggning om orsaker till att kvinnor väljer att göraabort som socialutskottet ansett att Folkhälsoinstitutetborde göra i samråd med Socialstyrelsen.Det ingår som ett led i uppgif-ter att följa abortutvecklingen och att på olika sättmedverka till att aborttalen sänks. Som ett led i dettaarbete vill jag nämna att i dennavecka har en hearing om abort bland unga kvinnor.Syftet är att samla den kunskap om abort och abortor-saker som finns och att utifrån den kunskapenhitta metoder att förstärka det abortförebyggandearbetet. Här vill jag också nämna att Folkhälsoinstitu-tet i samarbete med bedriver 10-poängskurser i tonårssexologi. Kursen riktar sig fram-för allt till personal på ungdomsmottagningar ochsyftet är att föra ut kunskap som kan vara till nytta idet förebyggande arbetet.Det bedrivs också forskningsprojekt på olika håll ilandet som belyser orsakerna till att kvinnor gör abort.Denna forskning avser dock avgränsade populationer.Resultaten från dessa studier visar att ett mycket van-ligt skäl till abort är att relationen till mannen upphört.Via får vi i dagsnabbt fram uppgifter om abortutvecklingen i stort. Påså vis fås uppgifter bl.a. om kvinnans ålder och vidvilken tid under graviditeten som ingreppet sker.