prot · GJ09100 · 1996-05-28 00:00:00 — Vi behöver alltså inte diskutera verk-samhetens kvalitet, för det har inte med saken attgöra, utan vi måste lösa detta bekymmer.Som tidigast kommer vi antagligen att kunna göranågot från 1998.Då får man titta på om det även behövs övergångs-lösningar och hur man skall kunna lösa det för kom-munerna . Men tanken är att vi skallfå ett konkret förslag till lösningar.Anf. 20 ()Fru talman! Med de försäkringarna känner jag migmycket nöjd med svaret. Vi i kommun -jag är själv bosatt där - kommer att följa detta medstort intresse. Jag är glad att vi har haft den här debat-ten, att vi har en så stor samsyn och att det finns en såstor förståelse för problemet. Tack så mycket!Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1995/96:208 om ut-försäljningar av allmännyttiga bostadsföretagAnf. 21 Inrikesminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att förhindra attkommuner säljer hela sitt allmännyttiga bostadsbe-stånd. Bakgrunden till frågan är de förberedelser somgörs på olika håll för att sälja ut de allmännyttigabostadsföretagen till privata intressen. Interpellantenanser att det är nödvändigt att reglera i vilken omfatt-ning som kommunerna kan genomföra sådana för-säljningar. De kapitaliserade bostadssubventioner somrealiseras i sådan fall bör enligt henne återföras tillstaten.Den fråga tar upp är utomordent-ligt allvarlig - och mycket grannlaga. Den svenskabostadspolitiken har grundats påen uppgiftsfördelning där staten svarar för att finan-siella och legala instrument finns tillgängliga förbostadsbyggandet och där kommunerna tar det fullaansvaret för att de bostäder som behövs också kanerbjudas kommunens invånare. De kommunägda,allmännyttiga bostadsbolaget blev ett av de mest cent-rala verktygen för kommunerna i deras arbete med attutveckla en väl fungerande bostadsförsörjning somnår alla medborgare. Allmännyttan är denstörsta enskilda aktören på den svenska bostadsmark-naden.Uppbyggnaden av de kommunala bostadsföreta-gen gjordes med bred politisk uppslutning i kommu-nerna. Staten bidrog med en i stort sett heltäckandefinansiering som medförde att kraven på kapitaltill-skott från ägarna kunde hållas nere. Den allmännyttavi har har således vuxit fram i ett samspel mel-lan statens ekonomiska stöd och kommunernas kraft-fulla och engagerade insatser.Denna grundläggande ansvarsfördelning mellanstaten och kommunerna bör ligga fast. Det är ocksåutgångspunkten för den sittande parlamentariska bo-stadspolitiska utredningens arbete. De minskade stat-liga subventionerna till bostadsbyggandet till följd avriksdagens olika beslut kommer snara-re att öka kommunernas behov av inflytande över detbestånd som redan finns för att de inom detta skallkunna lösa bostadsförsörjningsbehoven för ständigtnya grupper av människor.Jag har stor respekt för den kommunala självsty-relsen och den kommunala demokratin. Jag ser integärna att staten griper in och överprövar kommunalabeslut som rör kommunernas egna angelägenheter.Det kan finnas många goda skäl att i olika avseendenförändra de kommunala bostadsföretagen. Det kanhandla om att bredda ägandet för att ge företagenökad stabilitet eller förbättra deras kapitalförsörjning.Det kan handla om att förändra fastighetsbeståndet påett sådant sätt att sammansättningen förbättras och attmöjligheterna att tillgodose framtida hyresgästersvarierande behov ökar. Som ägare måste det varakommunens sak att pröva vad som bäst gagnar företa-get och dess uppgifter. Det väsentliga är att kommu-nen kan ställa betryggande garantier att den efterförändringarna kommer att kunna fullgöra sina skyl-digheter inom bostadsförsörjningens område minst isamma omfattning som tidigare.Inom några kommuner diskuterar man emellertidnågot helt annat. Vad det handlar om är att av eko-nomiska eller programmatiska skäl avlöva de kom-munala bostadsföretagen på deras mest attraktivadelar eller - som i det fall refererar till- i ett klubbslag och utan återvändo sälja ut allt detsom har byggts upp under generationers kommunal-politiska strävanden. Frågan är om avsikten är attlokalt introducera en annan bostadspolitik och enannan socialpolitik än den har beslutat om.Om dessa tankar fullföljs ändras förutsättningarna förden etablerade uppgiftsfördelningen inom bostadspo-litiken på ett sätt som kan få återverkningar för deframtida relationerna mellan staten och kommunernapå detta område.Jag följer utvecklingen med stor uppmärksamhetsedan en tid tillbaka. Finns det skäl för det kommerjag att överväga åtgärder för att motverka en sådanutveckling som skildrar.Anf. 22 ()Fru talman! Jag vill börja med att tacka bostads-ministern för ett bra och kraftfullt svar på min inter-pellation. Vi gör samma analys av problemet och drarlikartade slutsatser . Det är bara enviktig skillnad. Jag anser att det är heltuppenbart att något måste göras, och det , om vimenar någonting med att vi skall utveckla allmännyt-tan i stället för att avveckla den och för att visa att vislår vakt om den sociala bostadspolitiken.Det är få politikområden som tydliggör de ideo-logiska skillnaderna på ett bättre sätt än synen påbostadsfrågorna. Det är marknad mot verklig valfrihetoch vinstintressen mot den allmänna nyttan.Många delar i denna aktuella fråga skulle behövasin alldeles egna debatt, men vi koncentrerar oss nupå det som är av riksintresse i ett vidare bostadspoli-tiskt perspektiv.Det aktuella exempel som fått mig att skriva denhär interpellationen är det beslut som fattats av denpolitiska majoriteten i kommun söder omStockholm. Det är ett beslut om total utförsäljning avdet kommunala bostadsbolaget, vilket är ett mycketförhastat och ogenomtänkt beslut såväl bostadspoli-tiskt som kommunalekonomiskt. Genom ett endaklubbslag och med en enda rösts övervikt kommerman att mot hyresgästernas vilja driva igenom affä-ren.I förra veckan offentliggjordes efter mycket hem-lighetsmakeri tre köpare av tre olika områden sombjudits ut till försäljning. Kommunen frånhänder sig90 % av beståndet i Nackahem till privata fastighets-ägare. Detta innebär att av gemensamtsatsade medel för den sociala bostadspolitiken kapita-liseras för att plockas ur systemet och användas på detsätt som kommunen själv anser vara lämpligt. Dettaär ett exempel på en kommun. Många bedömare ochdebattörer säger sig veta att detta bara är början pånågot nytt vad gäller bolagshandel och kommunalainitiativ.För en liten stund sedan fick jag uppgifter om attdelar av Uppsalahem skall säljas, helst före somma-ren. Även där är det väldigt bråttom.Jag anser inte att det är tillräckligt att bostadsmi-nistern följer utvecklingen med stor uppmärksamhet.Jörgen skulle inte behöva fråga sig om detfinns skäl för att överväga åtgärder för att motverkautvecklingen. Det är helt uppenbart att så redan ärfallet. Bostadsministern bör tydliggöra villkoren ochförutsättningarna för det gemensamma bostadsbestån-det. Det handlar om den sociala bostadspolitiken,integrationssträvanden och var vi anser att gränsen förkapitalisering av gemensamt satsade medel ligger.Jag anser inte att en kommun som fattar ett poli-tiskt beslut främst av ideologiska skäl skall ha rättenatt kapitalisera statens och hyresgästernas satsademedel för att använda dem på ett, som man kanskeanser, mer ideologiskt riktigt sätt. Jag anser att allakommuner har ett medansvar för att uppfylla de bo-stadspolitiska målen om en god bostad till en rimligtkostnad. För detta krävs politiska styrmedel. Detkommunala bostadsbolaget är ett sådant.Jag skulle därför vilja att bostadsministern förtyd-ligar så långt det går vilka åtgärder han kan tänka sigatt vidta för att se till att den sociala bostadspolitikenöverlever och att vi arbetar utifrån målsättningen attutveckla allmännyttan och inte avveckla den.Anf. 23 INGA ()Fru talman! tar i sin interpellationupp en principiellt viktig fråga, herr statsråd. Somexempel tar hon kommun som förbereder enförsäljning av sitt bostadsbolag. Jag tycker att Nackakommun är på rätt väg.Som utgångspunkt för mina inlägg vill jag ta uppvad statsrådet själv skriver i ett svarsbrev till i med anledning avförsäljningen: "Skulle Nackahems bestånd i sin helhetföras över till en kompetent och intresserad ägarebehöver det inte vara till nackdel för de boende. Detär säkert bättre än att även i fortsättningen ha en ägaresom tydligen inte anser sig kompetent och i vart fallbrister i intresse. "Jag håller med statsrådet om att det för de boendealltid är bäst att bo hos en fastighetsägare som sköteroch förvaltar sin fastighet på ett så effektivt och kom-petent sätt som möjligt. Det för en rimlig hy-resnivå, på både kort och lång sikt.Jag håller också med statsrådet om att staten inteskall träda den kommunala självstyrelsen för när.Staten skall inte heller tvinga en kommun att behållaett företag mot kommunens vilja. Jag tror nämligenatt det i de flesta kommuner finns förnuftiga politikersom kan ta ansvar för bostadsmarknaden i sin kom-mun, så att alla, även utan ett kommunalt bostadsbo-lag, skall kunna finna en bra bostad. Skulle regeringoch riksdag sätta stopp för lokala lösningar genomnya klåfingriga regler, sätter staten, som jag ser det,ånyo hämsko på en nödvändig förnyelse och omvand-lingsprocess för boende och byggande. Några egentli-ga argument för kommunalt ägda bostadsbolag kanjag inte finna. Bostadssociala skäl är möjligen de endaskälen.Den särbehandling som före första januari 1994åtnjöts av de kommunala bostadsföretagen i skatte-och lånehänseende har upphört. gäller i stället attde kommunala bostadsföretagen konkurrerar medandra bostadsföretag på i stort sett lika villkor. I ensådan roll utsätts naturligtvis de kommunala företagenför ett starkt omvandlingstryck. Jag menar att Nackakommun gör rätt då man förbereder och seriöst prövaren utförsäljning. Det behövs förebilder och pilotpro-jekt för att gå vidare mot en ny bostadspolitik därmänniskor successivt ges möjligheter att äga den egnabostaden. Jag anser att kommunerna måste renodlasina åtaganden, prioritera och ägna sig åt de viktigasteverksamheterna. Just koncentrationen på kärnverk-samheterna främjar effektivitet och innebär också attmedborgarna och skattebetalarna får bättre valuta försina pengar. Att äga bostäder tillhör enligt min me-ning inte kommunernas kärnverksamheter. Dessa ärskola och omsorg. Viss infrastruktur hör också dit.Skattebetalarna har på grund av kommunala bo-stadsföretag drabbats hårt . Det sned-vrider också konkurrensen på bostadsmarknaden.Skattehöjningar är en otänkbar lösning, då skatte-trycket redan är högt och hushållens privatekonomi äransträngd. Det är människorna som skall ges resurseratt välja bostad, skola och omsorg.Till slut några korta frågor till statsrådet: ärde gemensamma åtaganden eller verksamheter somkommunerna bör prioritera i tider av knappa resurser?Hör ägandet av bostäder till kommunernas kärnverk-samhet? Är det enligt statsrådets mening en kommu-nal angelägenhet att bedriva affärsverksamhet inomboende- och fastighetsmarknaden?Anf. 24 ()Fru talman! Först vill jag rikta ett tack till CarinaMoberg som har ställt interpellationen och ett tack tillJörgen för svaret.Vad håller på att hända med min bostad? Det är enfråga som många i min hemkommun ställer sigi dag. I föreslås som vi har hört att alla kom-munens bostäder skall säljas till privata intressen.I dag är Nackahems värde bokfört till 1,3 miljar-der kronor. Fastighetspriset är över 2 miljarder. Lånensom kommunen står i borgen för är på ca 1,1 miljardkronor. En försäljning av Nackahem innebär attkommunen går miste om en förmögenhetsökning avNackahem med ca fram tillår 2000.Det värsta av allt är att kommunen mister allamöjligheter att vara med och påverka bostadsmarkna-den. Bostaden är, tycker jag, den mest centrala delen ivåra liv. Kommunen har och har haft en stor roll iutformningen av den sociala välfärdspolitiken. stårmycket stora samhälleliga värden på spel i de kom-muner som diskuterar utförsäljning av hela bostadsfö-retag.Fru talman! Jag ställer mig frågan: Hur skall våraungdomar och de socialt svaga kunna få en lägenhet iframtiden? Vi måste från samhällets sida kunna till-handahålla en bra bostad till låga hyror utan kontan-tinsats.I min kommun är det ochFolkpartiet som styr, och detta märks. Vilka andrapartier skulle komma på tanken att sälja ut alla kom-munala bostäder? Nackahem borde, tycker jag, sessom en tillgång för kommunen och inte som någotartfrämmande, som och Folkpartiethävdar. Tusentals människor har skrivit på för attNacka åtminstone skall få en folkomröstning omNackahems framtid, men även detta avvisar modera-ter och folkpartister.I västra , där jag bor, skall alla Nacka-hems bostäder säljas till liv, om förslaget gårigenom i fullmäktige, med en rösts övervikt. Mångaoroliga grannar vädjar till mig: Gör något! Försälj-ningen av Nackahem är en mycket bra affär för köpa-ren, konsultföretaget , och en urusel affär föross som bor i kommun. Det finns redan av-skräckande exempel i Nacka.I Orminge sålde sina bostäder tillWallenstam. Det finns nu uppgifter som pekar på attde med tunn plånbok inte skall göra sig besvär i dehär bostadsområdena. Det finns också uppgifter omatt vräkningar ökar just i detta område.Vi behöver inte fler experiment i kommun.Det är bra att statsrådet skriver i svaret att den grund-läggande ansvarsfördelningen mellan staten ochkommunen bör ligga fast. Men hur det blir det iNacka, , om kommunen säljer uthela allmännyttan till privata intressen? Det är mångafrågor som vi ställer oss i i dag.Anf. 25 ()Fru talman! Först vill jag tacka förhennes redovisning av sin ideologiska inställning iden här frågan. Jag hade hoppats att den inställningenomfattar alla socialdemokrater, men jag är inte heltövertygad om det.Jag har frågat vilken roll kommunerna skall spela när det gälleratt föra en social bostadspolitik. Svaren har varitundvikande, och hänvisningar till den bostadspolitiskautredningen har varit vanliga.Det mesta av lagstiftningen om kommunernas rät-tigheter och skyldigheter togs bort av den borgerligaregeringen under socialdemokratiska protester. Manbehöver inte upprätta bostadsförsörjningsprogram ochinte ha någon uppfattning om bostadsefterfrågan.Bostadsförmedlingen avvecklas mer eller mindre, ochhyresgästernas inflytande har reducerats på flerapunkter. Det återstår att förlita sig på att den socialabostadspolitiken utövas av de kommunala bostadsfö-retagen. jämställs de med de privata bostads-företagen, vars uppgift i första hand är att förvaltaägarnas kapital och inte att föra en social bostadspoli-tik.I flera kommuner finns det långt framskridna pla-ner på att sälja ut stora delar av de kommunala bo-stadsföretagen, t.ex. i , och Linköping.Nackahem är alltså långt ifrån ensamt. I ochLinköping är planerna tills vidare avvärjda på grundav omfattande protester. I ställs dock om-fattande krav på ökad vinst i företaget, för att denskall kunna delas ut till ägaren, kommun.Frågan till inrikesministern måste än en gång bli:Vilken uppgift skall kommunerna ha? Vilken möjlig-het har de att föra en social bostadspolitik? Skallde ha kvar sina bostadsföretag? På vilket sätt tänkerstaten medverka till att den sociala bostadspolitikenkan behållas? Utan kommunala bostadsföretag fallerju faktiskt även bruksvärdesprincipen.Staten inrättade en gång olika former av bidrags-system för att ge alla möjlighet att efterfråga en godbostad till ett rimligt pris. De kommunala bostadsföre-tagen är en del av det kapital som många kommunernu är beredda att sälja ut till privata intressen.Politiken och 90-talet har bäddat förden här situationen. Det gäller inte minst skatterefor-men som innebar att lägre inkomstskatt för dem somtjänar bra byttes mot högre boendekostnader för alla.Ändrade villkor för de kommunala bostadsföretagennär det gäller räntesubventioner och moms har gjortdet svårt för många företag. I gäller faktisktEuropas högsta boendekostnader just nu.Allt fler måste byta lägenhet till mindre eller billi-gare. Enligt har ca 250 000 hushåll hittillsgjort det, och över 500 000 hushåll tror att de måstebyta under de närmaste åren.I den bostadspolitiska utredningen pågår ingen de-batt om någon social bostadspolitik. Tvärtom talas detdär om de kommunala bostadsföretagens behov av attöka sin soliditet genom ökade rörelsevinster ellerkapitaltillskott från ägarna, dvs. Jagförstår att många kommuner då känner sig frestade attsälja ut sina bostadsföretag för att slippa ansvaret.Men vart tar då den sociala bostadspolitiken vägen?Vad är ministerns inställning i frågan? Någon åsiktmåste han väl ha utan att alltid hänvisa till den bo-stadspolitiska utredningen och dess uppdrag.Anf. 26 Inrikesminister ()Fru talman! Jag skall börja med att svara på OweHellbergs frågor. Den socialdemokratiska partikon-gressen slog fast att den sociala bostadspolitiken gäl-ler som ett övergripande mål för socialdemokratin.Jag var med om att utarbeta det förslag som partisty-relsen lade fram inför kongressen. Det borde vara ettbevis för var jag står i den frågan.Nu försöker göra det här till en storbostadspolitisk debatt. Låt oss ta den när den bostads-politiska utredningen är färdig, och låt oss hålla osstill vad interpellationen gäller.Jag avundas ibland och hans parti,därför att ni har hittat pengar där vi inte har hittatpengar, därför att ni är fenomenala på att föreslå nyautgifter, men ni är lika fenomenala på att försöka fåsänkta inkomster. Den tråden går igen även i dendiskussion som försöker föra just nu.Det är regeringen som har utarbetat direktiven tillden bostadspolitiska utredningen. Där står klart ochtydligt att man måste precisera kommunens roll ibostadspolitiken. Att man skall stärka den kommunalarollen finns med i direktiven. Då är det väl inte såunderligt att man hänvisar till den bostadspolitiskautredningen som har fått i direktiv att se på hur manskall stärka den kommunalpolitiska rollen. Även påden punkten är vi rätt bestämda.Owe nämnde och ochkonstaterade att man där hade dragit tillbaka sinaförslag att aktualisera en avyttring. Jag kan försäkraOwe att det faktiskt har skett en del diskus-sioner internt i det socialdemokratiska partiet också idenna fråga.Jag har en helt annan uppfattning än Inga Berg-gren, vilket kanske inte är så konstigt, eftersom detparti som företräder tror att marknadenkan klara av bostadspolitiken och det som bostadspo-litiken står för. Det var ju det som var utgångspunktenför den förra regeringen. När den regeringen avskaf-fade både och ett statsråd somvar ansvarigt för dessa frågor var det i syfte att tryckaut den frågan till marknaden. Vi tror inte att markna-den klarar av den frågan. Vi tror att det behövs sam-hälleliga insatser för att försäkra att alla människor ivårt land som efterfrågar en bostad också skall hamöjlighet att få en bostad.Jag anser faktiskt att det tillhör en kommuns kärn-verksamhet att föra en bostadspolitik och därmedockså äga ett bostadsbestånd. Om man skulle läggaöver det totala ägandet till det privata beståndet blirdet en affärsverksamhet och inte det som vi menarmed en bostadssocial verksamhet. Då försvinner ock-så det kommunala instrumentet för att bedriva enaktiv bostadspolitik. Därför är det oerhört viktigt attdet också slås fast. Jag betraktar faktiskt det som enviktig infrastruktur.Jag vill till säga att det naturligtvisär oerhört utmanande att man i med en så smalmajoritet driver igenom ett sådant förslag. Jag tycker,precis som , att allmännyttan bör ut-vecklas och förbättras och inte avvecklas. Jag harprecis samma uppfattning. Vi tänker inte annonsera iförväg vad vi umgås med för planer om detta skulle fåoanade proportioner. Vi kommer, precis som jagsäger i svaret, att följa verksamheten. Vi är bereddaatt vidta kraftåtgärder om så behövs.Anf. 27 ()Fru talman! För att försöka förbättra bilden av huren affär av detta slag faktiskt har betydelse långt utan-för en kommuns gränser vill jag göra en jämförelsemed ett annat kommunalt bostadsbolag i en kommunsom ligger nära , nämligen kommun.I har man sålt ut en liten del av detkommunala bostadsbolagets fastigheter, nämligen detabsolut bästa beståndet, för att bättre klara av detkvarstående. Man anser att det är en mycket dåligmetod att sälja ut, men man var helt enkelt tvungen attfrånsäga sig den kanske vassaste delen av det instru-ment som man har för att klara av att ta ett fortsattansvar för den sociala bostadspolitiken. I Botkyrkatycker den politiska majoriteten att detta är mycketviktigt. Det orimliga ligger i att det som den enakommunen fattar beslut om att realisera i form avtillgångar, att avveckla, väljer en annan att utveckla. Idenna jämförelse skulle Nackahem kunna anses varaen tillgång och Botkyrkabyggen en skuld för respekti-ve kommun. har båda kommunerna sammaansvar för sina invånare genom en lång rad lagar. Detligger nära till hands att fråga sig om inte alla kom-muner längre har samma ansvar, det ansvar som manmed bred politisk enighet tog på sig under de år somman tog emot statliga subventioner för att kunna byg-ga upp sitt bostadsbestånd.I avvisar det kommunala bostadsbolageti dag nio av tio bostadssökande därför att man heltenkelt inte rent ekonomiskt klarar av att ta emot flersocialbidragsberoende personer, detta trots att 7,2 %av lägenheterna står outhyrda.För att klara integrationspolitiken - även det eninrikespolitisk fråga - måste den sociala bostadspoli-tiken fungera. Vi måste ha allmännyttiga bostadsbolageller kommunala bostadsstiftelser. Den privata mark-naden klarar inte av detta. Det finns det alltför mångabevis på vad än säger. Vil-ken effekt kommer utförsäljningen av det välsköttabolaget i att få för kommuner som ,och ? Vem har det slutgiltigaansvaret för allas rätt till en god bostad till en rimligkostnad? Dessa frågor måste beaktas i sammanhanget.Det handlar om att bryta segregationen. Och i detarbetet har vi alla ett mycket stort ansvar. Dessa ex-empel är hämtade från min egen valkrets, men deskulle lika gärna ha kunnat hämtats från exempelvisMalmöregionen.På andra håll i världen byggs s.k. socialbostäder. Ivårt land har vi satsat på ett integrerat boende och harkanske världens högsta boendestandard. Att segrega-tionen inte är ännu större än vad den är beror förmod-ligen på de kommunala bostadsföretagen och dentidigare förda politiken. Jag vill därför be bostadsmi-nistern att med stor tyngd väga in dessa aspekter påvilka konsekvenser en total utförsäljning av allmän-nyttan i en kommun kan få för den övriga regionen.Vi måste bli mer tydliga i vår politik, så tydliga attäven och hennes partikamrater förstårvad vi menar.Anf. 28 INGA ()Fru talman! Att brist på kompetens eller intresseskulle vara det som leder socialdemokratiska kommu-nalråd eller moderata kommunalråd runt om i Sverigei deras ambition att avveckla ägandet av de kommuna-la lägenhetsbestånden, håller jag definitivt inte medom. Snarare visar detta att insikten att något måstegöras är god. Jag refererar till den socialdemokratiskakommunstyrelseordföranden i närhan kommenterar försäljningen av hela bostadsbola-get på följande sätt:Jag har inga betänkligheter mot att sälja ett blö-dande bostadsföretag vars dåliga ekonomi riskerar attgå ut över vård och omsorg.Fler exempel på ställen där socialdemokrater harsålt en del av eller hela bostadsbolag är ,, och . Detta visar attdet finns även socialdemokratiskt styrda kommunerdär man säljer ut bostadsbolagen.Jag fick ändå ett tydligt svar av statsrådet, nämli-gen när han sade att det till den kommunala kärnverk-samheten också skall höra att driva bostadsbolag. Detföranleder mig att fråga om statsrådet avser att föreslålagstiftning om när försäljning får ske och hur denskall gå till och därmed ånyo inskränka den kommu-nala självbestämmanderätten.Det verkar trots allt, herr minister, som om social-demokrater i åtminstone en del kommuner harkommit till insikt om att det är de viktiga frågornaskola och omsorg och inte förvaltning av bostädersom man skall ägna sig åt.