prot · GK0917 · 1996-10-23 00:00:00 — står självklart bakom alla reser-vationer vi har skrivit under, men för att vinna tid ikammaren yrkar jag bifall endast till dessa två.Anf. 35 () replik:Herr talman! Eftersom tog upptvå punkter - avgiften och värdegrunden - tyckte jagatt det var angeläget med ett förtydligande som klararut vad skillnaden är mellan och de övriga trepartierna.När det gäller värdegrunden säger vi - och det stårockså i den skollag som finns för fristående skolor -att man även i övrigt väsentligen skall motsvara demål som gäller för det offentliga skolväsendet. Själv-fallet är vi helt överens om det som upp om jämställdhet, demokratimål och sådanasaker. Det är självklarheter i läroplanen. Skälet till attvi tycker att det skall stå "i övrigt väsentligen" ärdäremot att vi vill hävda friskolornas rätt att kunna hakonfessionell, dvs. religiös, inriktning samt en alter-nativ pedagogik. Bristen i regeringsförslaget är ju att istället för att kunna följa de internationella konven-tionerna måste majoriteten skriva in att en friståendeskola skall få vara konfessionell. Det tycker jag ärviktigt att framhålla.När det gäller avgifter vill jag säga att vi i stortsett har ett likartat synsätt. Vi säger också i vår reser-vation att en fristående skola skall kunna få ta ut av-gifter för den speciella profil man har eller för denspeciella pedagogik man har. Alltså är den inte segre-gerande.Anf. 36 ():Herr talman! Det är en mörk dag för utbildnings-politiken . Först tas det här ärendet upp, där viriskerar att en riksdagsmajoritet av miljöpartister,socialdemokrater och vänsterpartister gör friskolornatill ofriskolor. Nästa ärende på dagordningen innebäratt vi inte heller ser ut att kunna avlossa start-skottet för en obligatorisk tioårig grundskola. Detta ären mörk dag.Jag vet inte hur jag, andra folkpar-tister och andra borgerliga kolleger har varit ute pågator och torg och propagerat förfriskolorna och för hur viktigt det är som princip attsläppa fram dem. Både och beskrev detta väldigt bra. Det viktiga meddenna valfrihet är att sätta tilltro till föräldrar ochbarn, till att de har både rätten och kapaciteten attsjälva välja skola och till att det i grunden är bra församhället.Jag kanske borde vara positiv och säga att det välär bra , jämfört med hurdan diskussionen var förfem , när man nästan fick pannanblodig mot framför allt socialdemokrater och derassyn på friskolor. I alla fall jag tyckte att den prägladesmycket av oförståelse inför att valfrihet är något fun-damentalt viktigt för föräldrar och barn, och attfriskolor i sig inte är segregerande utan att mångfaldoch olikhet är någonting positivt. tycker jag attsocialdemokrater fortfarande har litet svårt att seskillnad på detta. Poängen i ett samhälle är ju - och ialla fall vi liberaler tycker att det är oerhört viktigt -att alla människor får samma chanser och likvärdigalivsvillkor. Det är det som är jämlikt i ett samhälle.Att människor sedan blommar ut och blir olika är ennaturlig följd av att människor har olika önskningaroch att vi ser olika ut. Olikhet i sig är ingenting somman skall förfäras över. Det är villkoren som är detviktiga, tycker vi.Alla som har besökt en friskola har märkt den vi-talitet som finns där, nästan oberoende av vilken pe-dagogik som tillämpas. Föräldrar och barn är tillsam-mans med lärarna oerhört motiverade att driva enskola med just den idé och den profil man har. Det ären oerhörd vitalitet och någonting som det är härligtatt få se och besöka.Inte minst viktigt är hur viktiga friskolorna harvarit som en frizon för de barn som kanske inte harpassat in i den kommunala skolan av olika skäl. Dettastår tvärtemot talet om segregation och rätten att väljaför de starka och de rika - så har det ju inte varit iverkligheten. Friskolorna har ofta varit en frizon förbarn som inte har passat in i den kommunala skolan.På ett sätt var det bättre förr, när socialdemokra-terna var öppet emot friskolor. lindar man in frå-gan i försåtligt positiva ordalag om att friskolor väl ärokej, bara de inte blir för populära.För oss i är möjligheten att väljafriskola en rättighet. Här finns det en betydande skill-nad i hur man uttrycker sig i betänkandet från majori-teten och vad vi som reserverar oss tycker. Är detkommunalpolitikernas rättigheter eller föräldrarnasoch barnens rättigheter? För oss är det solklart. Mak-ten skall ligga hos föräldrarna och barnen att välja.Politiken måste då skapa förutsättningar för att denmöjligheten ges.Man skall ha tilltro till människor och man skallha tilltro till kommunalpolitiker, men jag måste sägaatt min tilltro till socialdemokratiska kommunalpoliti-ker är - jag säger begränsad, för att vara litet diplo-matisk. Min tilltro till att de kommer att tycka att detär positivt att ha friskolor i sin egen kommun är inteså god. Det är det som är det stora problemet med dethär betänkandet. Majoriteten har ställt sig på kommu-nalpolitikernas sida. Vi som reserverar oss står påföräldrarnas och barnens sida.Jag har en särskild fråga till ochMiljöpartiet. beter sig ju litet märkligt iden här frågan. Man har stått sida vid sida med ossoch slagits för friskolorna under en lång rad år, och nuhar man hamnat i ett konstigt samarbete på vänster-kanten. Hur rimmar t.ex. tvånget att ha minst 20 ele-ver med de av idéer som man ofta talarom annars, t.ex. vikten av småskalighet - något somjag tycker är bra med ? Detta borde fågenomslag också i den här debatten. Hur skall det gåför byskolorna, ? Svara på det.Det finns, vilket flera talare har varit inne på, endel oerhört märkliga skrivningar i det här betänkan-det, t.ex. att har möjlighet att dra in till-ståndet för en friskola om påtagliga negativa följderför skolväsendet i den kommun där skolan liggerföreligger. Jag - och säkert många av dem som i dagdriver friskolor - tycker att det vore oerhört intressantatt få veta hur populär en friskola får vara. Finnsdet något mått för det, så att man inte gör skolan förbra? Det vore ju allvarligt. Finns det något mått, så inte är för ambitiös för att göra sin friskola bra såatt alla barn i en kommun väljer friskolan. Det här kanfå väldigt allvarliga konsekvenser för de friskolor somär så bra. Det vore bra om skolministern och andrasom talar för detta betänkande kan förtydliga detta . Hur populär får en friskola vara innan man drarin tillståndet?Vi kommer förmodligen att få höramajoriteten säga att den också är för friskolorna, attden tycker att de är viktiga och att vi bara försökerpolarisera debatten. Men varför ändrar man på ettsystem när och hela denborgerliga oppositionen har den uppfattningen att detsystem som fanns, som majoriteten rev upp och somden tyckte illa om, var mycket bättre än det majorite-ten genomför? Vem förutom majoriteten själv tyckeratt detta är bättre? Om majoriteten nu har uppfatt-ningen att friskolor är bra, varför inte lyssna påFriskolornas riksförbund och på dem som driverfriskolor och höra vad de har att säga? Eller har de,liksom vi, kanske inte förstått den fantastiska poängenmed detta förslag?Avslutningsvis vill jag ta upp de funktionshindra-des rätt att välja skola. Det är rätt anmärkningsvärt idet här betänkandet. Förhörsledarna vid polisförhörbrukar avslöja dem som har dåligt samvete eller döl-jer någonting genom att de pratar väldigt . Påsamma sätt är det i betänkandet: Det finns oerhörtmycket text om varför det inte går att ge funktions-hindrade samma rätt att välja som andra. Den ser bara problem och glömmer bortdet fundamentala: rätten att välja skola. Denna rättskall gälla alla, även funktionshindrade.Med det vill jag yrka bifall till reservationerna 2och 8 som bifall redan har yrkats till, men även tillreservation 1.Anf. 37 ():Herr talman! besökte jag i . Den har funnits i två år.Skolan har varit nedläggningshotad , och1996 bestämde sig kommunen slutligen för att detskulle ske. Föräldrarna valde då att bilda en stiftelseoch driva skolan vidare, men som fristående. Dekunde berätta om att de som har gått har inne-burit ett ständigt förhandlande med kommunen om debidrag som skolan enligt lag har rätt till. Resultatet äratt för sina elever får av vad engenomsnittselev kostar i kommunen, trots att lagensäger att de har rätt till . Är det någon här ikammaren, eller någon utanför kammaren för denskull, som tror att kommer i ett bättreförhandlingsläge när regeringen, Miljöpartietoch har sett till att det inte längre finnsens någon garanterad miniminivå? Vad är det egentli-gen som kommunen strider om. Om varje elev i Dun-kers skola kostar mindre än övriga elever kandet ju knappast i första hand vara en ekonomisk frågai alla fall.Jag menar att det nya system som tyvärr kom-mer att införas varken är till gagn för friskolorna ellerkommunerna. Fasta spelregler och tydliga riktlinjerför hur bidragstilldelningen skall beräknas har faktisktefterlysts både av många kommuner och av samtligafriskolor. Ingen part vinner på att reglerna är luddigaoch öppnar för en massa vida tolkningar. De flestakommuner har inga tydligt utformade regler för vadsom skall ingå i beräkningsgrunden när bidragenfördelas. Beräkningen blir godtycklig, eftersom detoftast inte går att få veta utifrån vilken bas de 75 %som gäller skall beräknas. Det lär som sagt intebli lättare . En miniminivå för vad kommunen ärskyldig att ge en godkänd fristående skola är denviktigaste förutsättningen för att skolan skall kunnaplanera sin verksamhet långsiktigt och upprätthållakvaliteten, och för många friskolor är det inget mindreän en överlevnadsfråga.En annan viktig princip är att en skola som harblivit godkänd och har visat att den uppfyller statenskrav på kvalitet och kompetens automatiskt skall varaberättigad till bidrag. Jag menar att allt annat är ettavsteg från de konventioner som står bakom.En rättighet som inte kopplas till ekonomiska möjlig-heter att utöva den är alltid bara en rättighet för någrafå, nämligen de som har råd att betala för sig. Så harvi haft det tidigare, och den ordningen vill vi intetillbaka till. Då är rättigheten i praktiken bara en pap-persprodukt, och den är ingenting värd. Om vi verkli-gen menar något med , somdessutom är svensk lag, med FN:s deklaration om demänskliga rättigheterna och med många andra inter-nationella konventioner som har anslutit sigtill så måste godkännande och rätt till bidrag kopplasihop.Den otydliga ansvarsfördelningen som blir följdenav det nya systemet är också helt fel tänkt. Skolverketär den naturliga tillsynsmyndigheten för friskolorna.Det godkänner skolan och avgör om den är bidragsbe-rättigad. Då är det naturligt att också haransvaret för tillsyn och utvärdering. De senaste årenhar det tillkommit många nya friskolor, och Skolver-ket har fått ägna mycket stora resurser åt godkännan-de och tillsyn av dem. Den erfarenhet och överblicksom har skaffat sig är viktig, inte minst urrättssäkerhetssynpunkt. En enskild kommun kan avförklarliga skäl inte upparbeta samma kompetens närdet gäller att bedöma en fristående skolas kvalitet. Idet ansträngda ekonomiska läge som de flesta kom-muner befinner sig i är risken också stor att en fristå-ende skola inte kommer att betraktas som ett naturligtoch viktigt komplement till den offentliga skolan utani stället som en otillbörlig konkurrent. Finns detdessutom ideologiska invändningar mot friståendeskolor över huvud taget, vilket tyvärr är alltför van-ligt, finns det all anledning att befara att rättssäkerhe-ten för den fristående skolan i praktiken sätts ur spel.Därför motsätter vi oss en lagfäst skyldighet förfriskolorna att delta i kommunens uppföljning ochutvärdering och ingå i tillsynen från kommunens sida.Detta kan och bör göras i samråd med de friståendeskolorna utifrån de förutsättningar som finns i olikakommuner.Socialdemokraterna, har också bestämt sig för att göra avsteg frånprincipen att fristående skolor skall vara öppna föralla. Jag trodde att det var en självklarhet i vårt sam-hället att det inte införs undantag för elever medfunktionshinder när det gäller rätten att välja skola.Jag vill ställa två frågor till er som har ställt er bakomden här regeln. Vad svarar ni en elev som på grund avsitt handikapp nekas att gå i den skola som hon ellerhan har valt? Den andra frågan är: Kommer den lag-regeln sedan att användas mot de fristående skolorsom tvingas säga nej till elever med funk-tionshinder därför att de inte får merkostnaden betaldav kommunen?Det här är några principiellt särskilt viktiga områ-den som vi kristdemokrater har vänt oss mot i den nyalagstiftningen. Det finns ett antal detaljregleringar avverksamheten som flera talare redan har nämnt ochsom vi också har reserverat oss mot. Sammantagetmenar vi att propositionen och betänkandet inte kanuppfattas på något annat sätt än att regeringen, Miljö-partiet och anser att friskolor är ettproblem i sig och att möjligheterna att starta och drivafriskolor därför måste snävas in så långt det någonsingår utan att man träder internationella konventioneralltför när. Vad exakt är ni rädda för? Är det olikhetensom skrämmer? I så fall tycker jag att det är skräm-mande. Varför är detta en så stor fråga i den skolpoli-tiska debatten? Det saknas ju inte precis andra pro-blem, om nu detta ses som ett problem för oss, att taitu med.Till vill jag säga följande. Jaghåller med om att det bästa hade varit en bred uppgö-relse för friskolornas skull. Det var absolut också vårinställning att vi skulle försöka medverka till en sådanbred uppgörelse. Men jag tror att gjorde en felbedömning för ett årsedan, när de så villigt ställde upp och förhandlademed Socialdemokraterna och gjorde en förändring dånär en utredning just hade tillsatts och där alla partiersom har en positiv inställning på ett konstruktivt sätthade kunnat bidra till ett bra förslag om vi hade visaten enad front. Men i och med att direktvalde att förhandla med regeringen och blev lurade,det har erkänt här i talarstolen,ledde också till att man sedan var tvungen att ta ettsteg till, och det gjorde man verkligen utan att hållaigen. Jag är rädd att nu gör samma miss-tag. kanske kommer att fåstå här i talarstolen och säga att han trodde att detskulle bli på ett visst sätt men att det tyvärr inte blevså.Som flera talare har sagt är det ett sorgligt beslutsom vi skall fatta . Det är ett bakåtsträvandebeslut. Det har dessutom ett svagt stöd hos den svens-ka befolkningen. Särskilt djupt beklagas det självklartav elever, föräldrar och personal vid fristående skolorsom uppfattar den negativa inställningen till derasexistens och som tycker att de går en mycket osäkerframtid till mötes.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 2, 8 och 16.Anf. 38 () re-plik:Herr talman! väljer den gamlavanliga visan om att om man gör upp med Socialde-mokraterna blir man lurad. Däremot antydde IngerDavidson att om hon hade varit med hade man inteblivit lurad. Jag undrar vad det är för knep som IngerDavidson har och som vi andra inte känner till för att ivarje läge undvika att bli lurad. Jag tror att folkegentligen är urtrötta på debatten om vems fel det var.Vem skall ni skylla på? I stället tror jag att folk ärintresserade av vad ni tänker göra. Jag tycker att vivisade vad vi ville göra. Frågan till : Vad vill göra och vad ville hongöra för att de skulle bli en majoritet? Vad gjorde honi stället för att bara säga att andra gjorde fel? Jag troratt det är detta som de fristående skolorna har förloratså mycket på. Vi försökte göra något annat. Detmisslyckades, men jag skäms inte för det. Det var ialla fall ett hederligt försök.Anf. 39 () replik:Herr talman! Nej, självklart har jag inga knep förhur det går till att göra upp med Socialdemokraterna,dem kan mycket bättre än jag.Vad jag var ute efter, och som jag tror många varute efter, var en bred uppgörelse där många partierhade kunnat delta. Skolministern uttalade tydligt närhon tillsatte sin utredning att det också var hennesintention att det skulle bli en bred uppgörelse. Men ioch med att gjorde upp med Socialde-mokraterna redan i samma veva som utredningenskulle börja sitt arbete, slogs fötterna undan för allade partier som satt i den utredningen. Så var det, And-reas . Jag beklagar det djupt.Jag tror att vi tillsammans hade kunnat åstadkom-ma ungefär den typen av uppgörelse som Centerpar-tiet och Socialdemokraterna då kom fram till, nämli-gen en lägre miniminivå men ett antal andra fastakriterier. Det tror jag hade inneburit en oerhört positivutveckling för de fristående skolorna, och mångapartier hade ställt sig bakom det.Anf. 40 () re-plik:Herr talman! Jag tror som sagt att det blirurtröttsamt att diskutera om det var fel sedanatt försöka få en bred enighet.Vad jag däremot tycker kan vara intressant förframtiden är att lägga märke till några saker somfaktiskt sades då. Det ena var att när förslaget presen-terades från Socialdemokraterna och ,sade vi att det var första steget på en bred lösning.Som jag sade tidigare hade vi uttryckligen diskuteratdetta, och vi formulerade det så som vi gjorde för attfler partier skulle kunna vara med i nästa steg. Det varen mycket tydlig avsikt.Det andra är att när utredningens förslag hade pre-senterats sade i ett pressmeddelande:"- Jag ser det som angeläget att skapa hållfastaspelregler för de fristående skolorna. Därför kommerremissbehandlingen och den fortsatta diskussionen attvara betydelsefull. "Var och en som är van att läsa sådana här textervet att det syftade på att också villeha en bredare lösning. Av olika skäl gick inte det. Jagtycker att skall använda den fortsattadebatten till att försöka ta reda på vilka dessa skäl varhos socialdemokratin i stället för att försöka skylla påCenterpartiet. Den debatten blir urtröttsam.Anf. 41 () replik:Herr talman! Jag håller med om det. Men närCenterpartiet slår sig för bröstet för att ha gjort nå-gonting konstruktivt i frågan och jag bedömer att detvar precis tvärtom, att det var någonting väldigt kon-traproduktivt, då tycker jag att det är min uppgfift attpåpeka det och att också säga det till AndreasCarlgren.Det var en tydlig avsikt att ta flera steg. Ja, det ha-de kanske funnits anledning att dra in flera partier i deresonemangen redan från början.Jag vidhåller - det är min övertygelse - att om ut-redningen hade fått sitta i lugn och ro och alla de somhar en i grunden positiv inställning till friståendeskolor hade fått jobba på ett konstruktivt sätt, hade detblivit ett annat utgångsläge. Så blev det inte utan detblev ett slags golv som redan var beslutat, och sedanskulle vi helst gå ännu längre ner. Det var inte särskiltkonstruktivt.Anf. 42 ():Herr talman! Jag tänker inte ge mig in i debattenom vem som lurade vem om vad och när det skedde.Jag förutsätter att det beslut som vi nu skall fatta ikammaren inte är avsett att lura svenska folket utanatt ge dem en trygg samhällstillvaro.Herr talman! Fristående skolor har de-batterats minst tio gånger i denna kammare. Ingetannat skolområde har erhållit motsvarande utrymme.Det genomgående temat för dessa debatter har varitersättningsnivåerna. Samtliga partier är överens omatt alla elever skall ha ett lika värde, men i frågan hurdetta värde ekonomiskt skall bedömas råder det enviss splittring.Mediedebatten har även den troget följt riksdags-debatten, och några nya vinklingar har sällan uppstått.Med facit i handen kan man ställa sig frågan: Hardessa debatter utvecklat verksamheten inom de fristå-ende skolorna, och har verksamheten inom den kom-munala skolan förändrats under påverkan av de fristå-ende skolorna?Givetvis kan jag inte svara på dessa frågor ,eftersom vi ej har en ordentlig utvärdering. Det ärdärför min förhoppning att nästa debatt om friståendeskolor skall handla om verksamheten snarare än ombidragssystemen. De fristående skolorna skall intevara en sluten värld bakom vars dörrar döljer sigokända ting.Även om man inte väljer att gå i en friståendeskola kan man vilja lära om verksamheten. Lika vik-tigt är att den fristående skolan följer utvecklingeninom den kommunala skolan. Först då kan mångfal-den bli en förutsättning för utveckling och pedagogiskförnyelse.Grunden för detta betänkande är att alla barn ärolika och har olika behov. Därför måste skolan, oav-sett huvudman, möta barn på olika sätt för att kunnage dem en likvärdig utbildning. Därför måste skolornaha jämförbara ekonomiska villkor. Likvärdiga eko-nomiska villkor mellan kommunala och friståendeskolor är en förutsättning för en verklig valfrihet, ävenför elever från ekonomiskt svaga grupper eller medbehov av särskilt stöd.Jag övergår nu till att kommentera några av reser-vationerna.Reservanterna i reservation 1 anser att de friståen-de skolorna endast väsentligen skall följa läroplanensvärdegrund. Man säger: "Det finns alltså gränser somsamhället bestämt måste hävda, men verksamhetenbör inom mycket vida ramar kunna präglas av olikaåskådningar och värderingar." Var går gränsen fördessa vida ramar? Gäller det människolivets okränk-barhet, solidaritet med svaga och utsatta, främlingsfi-entlighet eller att undervisningen skall vara saklig ochallsidig?I uppföljningsarbetet med LPO 94 kan vi konsta-tera att arbetet med kursplaner och betygskriterier hartagit större delen av förberedelsearbetet. Värdegrun-den, som uttalat skall bli bestående underen , ägnas mycket liten tid. Vilken signal gerreservaterna när de säger att den väsentligen skallföljas?I dag vill reservanterna att undantaget från att tillfullo följa läroplanens värdegrund skall gälla ca 20 %av alla elever. Basen för den svenska demokratiskaskolan finns i läroplanens värdegrund. Vad händermed denna bas om utvecklingen leder till att avalla elever går i fristående skolor?Min fråga är därför: Är det kanske egentligen såatt valfriheten även skall gälla den demokratiska vär-degrunden?I reservation 2 görs gällande att fristående skolorskall vara öppna för alla elever. Reservanterna villmed denna reservation få en speciell lagstiftning förfunktionshindrade elevers skolgång i fristående skola.När det gäller den kommunala slårskollagen fast att kommunerna får vägra att ta emotett barn vid en viss skola om det skulle medföra bety-dande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter.Utskottsmajoriteten anser att samma lagstiftning börgälla även fristående skolor.Utskottet vill framhålla att kommunen har enoavvislig skyldighet att tillgodose en elevs behov avsärskilt stöd. Denna skyldighet är enligt utskottetsmening ännu viktigare än skyldigheten att tillgodoseelevens val av skola, den må vara ellerfristående. Dock vill utskottet även understryka att deorganisatoriska eller ekonomiska svårigheterna skallvara betydande om den fristående skolan skall vägraatt ta emot en elev eller att kommunen skall vägra attbetala den fristående skolan för det särskilda stödet.Personligen hyser jag den största respekt för t.ex.DHR:s rädsla för att ovanstående formulering skallhindra att funktionshindrade elever har sin skolgång isåväl den kommunala som den fristående skolan.Därför är det viktigt att alltid visa på kommunensskyldighet mot alla elever. Det är grundinställningen.Denna respekt kan jag dock inte hysa för reservan-terna som genom sitt agerande vill skapa en obefogadskillnad mellan kommunala och fristående skolor.Jag citerar dåvarande statsrådet : "Jagser det som principiellt viktigt att eftersträva sammaregler och rättigheter för barn med funktionshindersom för andra." Min fråga blir därför: Är det kanskeså att valfriheten är viktigare än kommunens oavvisli-ga skyldighet att ge stöd till alla elever? Denna skyl-dighet underströk statsrådet i sitt beslut när det gälldede kommunala skolorna. Gäller detta inte den fristå-ende skolan?Reservation 3 gäller minsta elevantal för godkän-nande av fristående skola. Denna reservation får ståför den konfrontationsdebatt som präglat hela frisko-ledebatten. föreslog tolv elever ien trestegsuppbyggnad. I propositionen föreslås minst20 elever vid fullt utbyggd verksamhet med möjlighettill vissa undantag. Reservanterna föreslår Skolverketspraxis.Utskottsmajoriteten stöder förslaget i propositio-nen om 20 elever med möjlighet till vissa undantag,vilket också nämns i betänkandet.