prot · GK0934 · 1996-11-27 00:00:00 — Det måste i högre grad inriktasmot systematisk kunskapsutveckling i syfte att förbätt-ra den vetenskapliga grunden.Socialtjänstkommittén lät göra en genomgång avforskningens betydelse för den resultatorienteradekunskapsutvecklingen inom och kundekonstatera att studier av det sociala arbetets resultattotalt sett inte fått tillräckligt genomslag i forsk-ningsinstitutionernas inriktning.Huvudinriktningen av institutionernas forskning ärframför allt allmänna vetenskapliga frågeställningaroch studier av olika gruppers sociala villkor, vilketmotsvarar andra viktiga kunskapsbehov men intedirekt bidrar till en utveckling av sociala arbetsmeto-der.Forskningen om missbruk, barn och familjer ochäldre är här områden som är särskilt omnämnda.Missbruk av alla slag är förödande för både denenskilde och dennes familj. Dessa frågor är ocksåsvårhanterliga för samhället, och kunskapsbehovet ärstort.Forskningen är inriktad mot bruk och missbruk avalkohol, narkotika och andra beroendeframkallandemedel, men den behöver förstärkas kraftigt, och enprioritering bör ske av konsumtions-, preventions-och behandlingsforskning.När det gäller spelberoende finns det omskrivet ibudgetpropositionen att man sätter in resurser för att iförsta hand samla kunskaper om utvecklingen för att iett senare skede kunna motverka negativa inslag iverksamheten.Forskningen kring barn och familjer har alltidvarit ett högt prioriterat område och är det också en-ligt denna proposition. Det är viktigt med en kontinu-erlig och bred forskning om barns villkor och speci-ellt de utsatta barnens.Inom äldreforskningen är behovet av tillämpadforskning stort inom vård och omsorg, bl.a. om effek-ter av insatta resurser, samband mellan vårdbehov ochvårdutbud, anhörigas betydelse, konsekvenser avnedskärningarna och äldreomsorgens kvalitet ochinnehåll. Äldre med invandrarbakgrund är också enviktig grupp.Fru talman! Folkhälsoforskningen är ett omfattan-de begrepp och omfattar studier av arbetslivets, lev-nadsvanornas, miljöns, samhällsförhållandenas ochvårdsystemens betydelse för befolkningens hälsa samthälso- och sjukvårdens effektivitet.Denna forskning har visat att det trots en allmäntpositiv hälsoutveckling fortfarande finns påtagligasociala skillnader i ohälsa mellan och inom olikabefolkningsgrupper.Mot denna bakgrund är det angeläget att fördjupaanalyserna om vilka faktorer som bestämmer ohälsanssociala fördelning samt om åtgärder för att överbyggahälsoklyftor i samhället. För att åstadkomma dennödvändiga kraftsamlingen på området kommer So-cialvetenskapliga rådet att få i uppdrag att i samrådmed övriga berörda utarbeta ett nationellt forsknings-program för forskning om ojämlikhet i hälsa.Forskning och utveckling inom och till stöd förhälso- och sjukvården är ett annat viktigt prioriteratområde. Ett intensivt förändringsarbete pågår på bredfront, framtvingat såväl av ekonomiska skäl som motbakgrund av nya medicinska och folkhälsovetenskap-liga kunskaper. Betydande resurser satsas på forsk-ning och utveckling.I en utredning om prioriteringar av resurser tillmedicinsk forskning drar man bl.a. slutsatsen attsatsningarna på finansiering och förnyelse av högkva-lificerad forskning har varit framgångsrik och ända-målsenlig och att de svårigheter som finns framför alltär beroende på tids- och resursbrist inom dagens häl-so- och sjukvård.Analysen pekar på att möjligheterna att kombineralångsiktigt forskningsarbete och klinikarbete harminskat , som kraven påförnyelse och anpassning till ett nytt kunskapslägeökar.Det är därför av största vikt att sjukvårdshuvud-männen kan finna utrymme för forsknings- och ut-vecklingsarbete. Vi gör här ett förtydligande i hälso-och sjukvårdslagen kring huvudmännens ansvar idenna fråga.Det finns fler forskningsområden som vi tycker ärviktiga, men jag har här kommenterat en del av deområden som ligger högt upp på prioriteringslistan.Med detta vill jag yrka bifall till hemställan i so-cialutskottets betänkande nr 6 och avslag på samtligamotioner.Anf. 67 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Det är första debatt,och vi får tacka för ett ambitiöst och väl förberett tal.Christin sade att det är viktigt att forsk-ningen svarar mot behoven i samhället. Jag citerade iavslutningen på mitt anförande den engelske labour-ledaren : Familjen är basen för varje an-ständigt samhälle. Vi borde på varje politiskt områdeundersöka effekterna för familjen, för att ta reda påhur den kan stärkas och hållas samman.Håller med?Anf. 68 () replik:Fru talman! Skånberg gjorde en utförlig be-skrivning av hur ser på familjen.Det var väl inget nytt. Jag måste säga att jag tror att viär ganska överens i denna fråga, även om Skån-berg försöker påskina att vi inte är det.Forskningen om familjens betydelse finns med in-om flera områden, inte bara inom socialtjänstområdet,som det ju står i propositionen. Anledningen till att vivalt att särskilt trycka på barnens situation och villkorär att barnen drabbas särskilt. Vi tycker att vi på dettasätt understryker att vi gärna vill utöka forskningenäven inom andra områden. Här nämnde jag t.ex.missbruk, arbetslöshet. Där kommer både barn ochfamiljer in. Jag tycker att vi är överens, även om detenligt Skånberg tydligen finns stora nyansskill-nader i skrivningarna.Anf. 69 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Inte vill jag överdriva nyansskillna-derna. Med de förtydliganden som nu ser jag positivt på de signaler som vi skick-ar mot forskningssamhället. Jag tror också att vi sidavid sida kan arbeta för att hela skall må bätt-re, inte minst barnen i utsatta miljöer.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag tackar för den vänliga repliken.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! tog upp äldreforsk-ningen i sitt anförande och betonade särskilt den till-lämpade forskningen och omvårdnadsforskningen.Jag hoppas att det inte är ett uttryck för att man i detsammanhanget skall nedprioritera den grundforskningpå det här området som utförs. har varit i den internationella spjutsspetsligan när detgäller grundforskning inom äldreområdet, särskiltdemenserna. Forskare inte minst på sjukhushar ökat förståelsen för vad det är som händer i hjär-nan när människor utvecklar demens. Man är också påspåren att utveckla läkemedel som skulle kunna lindradessa patienters problem. Men jag hoppas att svenskafolket inte tolkar anförandet som att det är fråga omen omprioritering.Anf. 72 () replik:Fru talman! Nej, kan vara all-deles lugn. Jag nämnde några exempel inom äldre-forskningen som är viktiga att prioritera. Demens-forskningen är naturligtvis också av hög prioritet.Anf. 73 ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att vi är väl-digt överens över partigränserna om de satsningarsom har diskuterats och kommer till uttryck i ut-skottets betänkande. Det framkommer klart och tyd-ligt av reservationerna vad det är som skiljer oss åt.Vi anser att man i utskottets skrivning inte till-räckligt har betonat forskning om missbruk och omhur barns situation ser ut i missbrukarfamiljer. Därskiljer vi oss åt, men det kan röra sig om en gradskill-nad.Men det som är så märkligt är att en ren tillfällighet nämner att vi är beredda att gåin och göra en ändring i hälso- och sjukvårdslagen iform av ett tillägg som får ganska långtgående kon-sekvenser. Vi lägger nämligen ett lagfäst finansielltansvar på kommuner och landsting och ett samver-kansansvar som är helt nytt. Konsekvenserna kan inteheller överblickas när det gäller landstingens ochkommunernas finanser.Jag vill fråga : Har förstått vilket långtgående ansvar som vi i Sveri-ges riksdag är beredda att lägga på landstingen ochkommunerna? Är det uppfattning attvi genom en sådan åtgärd fortsättningsvis skall värnaom - som uttryckte det - en hög nivåoch en hög kvalitet i vårt Forskningssverige?Anf. 74 ():Fru talman! Den lagändring som föreslås omansvaret för kliniskt forsknings- och utvecklingsarbeteär endast ett förtydligande av redan rådande förhål-landen.Staten och sjukvårdens huvudmän har ett gemen-samt ansvar för att tillämpa den kliniska forskningen.Utskottets majoritet delar regeringens inställning, attdetta förtydligande i lagen är nödvändig.Omfattningen av och inriktningen på den avlandstingen finansierade forskningen och utvecklings-verksamheten bestäms av sjukvårdshuvudmännen.Enligt vår mening innebär detta att förutsättningarnaför den tillämpade kliniska forskningen förbättras. Viser ingen risk för att kvaliteten på forskningen skullebli sämre i och med detta förslag.Däremot ser jag stora risker för att kvalitetenkraftigt skulle försämras om vi skulle välja det mode-rata förslaget, att den kliniska och patientnära forsk-ningen skall medfinansieras av försäkringsgivare istället för av sjukvårdshuvudmän.Anf. 75 ():Fru talman! Det har inte varit aktuellt med att nå-gon allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring - som viförordar skall ersätta landstingen - skulle varamed och finansiera forskning. Den offentligt finansie-rade forskningen är ett ansvar för staten.Det förvånar mig att inte har tagitlärdom av hur det ser ut på landstingen. Gå utoch fråga huvudmännen hur stor del av de samladesjukvårdsresurserna - som i huvudsak finansieras avlandstingsskatten - som går till forskning! Jag tror attdessa uppgifter skulle vara ganska förskräckande.Många landstingspolitiker sitter nog och grunnarpå hur de skall kunna hantera denna fråga.Vad jag efterlyser är klara och entydiga regler fördetta viktiga forskningsområde. Vi hjälper inte lands-tingen och kommunerna i dagens läge genom att gå inoch ålägga dem ett lagfäst ansvar för forskningsverk-samhet, inte minst när man försöker att få pengarna atträcka till den mest basala sjukvården. Det gäller ocksåäldreomsorgen inom kommunernas verksamhet.Vi från utskottet har ju uttalat hur oerhört viktigtdet är med mera kunskap på detta område för att viskall kunna klara av de stora uppgifter som liggerframför oss, såväl inom hälso- och sjukvården sominom äldre omsorgen. I det läget borde inte den förstaprioriterade åtgärden vara att går in ochändrar i hälso- och sjukvårdslagen. Det behövs heltandra krafttag för att klara den utmaningen.Anf. 76 ():Fru talman! Förslaget gäller ju bara - som jag ti-digare sade - att man skall lagfästa det förhållandesom redan råder.Landstingen och sjukvårdshuvudmännen har juockså i sina remissvar accepterat detta.Jag anser att denna förändring är av godo för pati-enterna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )11 § Statens köp av färjetrafik till och frånGotlandFöredrogsTrafikutskottets betänkande 1996/97:TU4Statens köp av färjetrafik till och från (prop.1996/97:33)Anf. 77 TOM ():Fru talman! Jag vill inleda med att yrka avslag påförslagen i propositionen. Jag gör det i första hand påformella grunder. Delar av det föreslagna avtalet ärhemliga och avses så förbli. Det är Moderata sam-lingspartiets uppfattning att ledamöter integärna kan förutsättas godkänna ett avtal som man intehar haft möjlighet att bedöma.Båda de tidigare avtalen har innehållit klausulersom fått ekonomiska konsekvenser för staten, utan attdetta har varit känt när avtalen tecknades. Departe-mentets företrädare har visserligen försäkrat utskottetom att så inte är fallet, men eftersom avtalet är hem-ligt så kan vi inte veta om det stämmer. Då anser viinte heller att vi kan godkänna avtalet.Det finns även andra skäl för att avslå förslaget.Det träffade avtalet låser förutsättningarna för denkommande trafiken vid i stort sett samma mönstersom tillämpas , med stora kombinerade nattfärjoroch med en tidtabell som anpassas efter godstrafikensbehov och därmed stämmer dåligt för resenärerna.Upphandlingen borde ha gjorts på ett annat ochmer förutsättningslöst sätt. Redan i utredningen före-slog vi moderater att man borde titta på andra teknis-ka lösningar. Att separera gods och passagerare skulletroligen innebära stora fördelar. Tidtabellerna kundedå bli bättre ur passagerarsynpunkt och investerings-kostnaden, och driftskostnaderna för såväl passagera-re som godstrafiken skulle bli väsentligt lägre.Man borde i upphandlingen bara ha angett detuppskattade antalet passagerare och den beräknademängden gods. Det skulle sedan varit rederiernas sakatt presentera olika förslag till lösningar. Men rege-ringen är fast i samma grundsyn som . Manvill lösa frågan om Gotlandstrafiken med monopoloch statlig detaljreglering. När man sedan i budgetenskriver in ett anslag på är det inteförvånande att anbudet slutar på 174 miljoner kronor.Med den valda bidragskonstruktionen blir resulta-tet inte bra för trafiken och troligen onödigt dyrt förstaten. Gotlandstrafiken hör till en av de tyngsta fär-jelinjerna i vårt närområde. Både i och iNordsjön finns det många liknande linjer, med vä-sentligt mindre passagerarunderlag, som drivs utansubventioner, och även utan skattefri försäljning ochsom ändå klarar att upprätthålla en acceptabel året-runttrafik.Det är möjligt - men inte helt säkert - att vinter-trafiken till behöver bidrag för att upprätthål-la en tillfredsställande turtäthet, men med detta avtalsubventionerar staten även sommartrafiken, någotsom inte är rimligt.Det finns även en tredje anledning att avslå pro-positionen. Genom avtalet krattar regeringen så attsäga manegen för en aktör, men kommer man atttillåta flera? Och i så fall: på vilka villkor? Den för-ordning som skall bestämma reglerna för Gotland-strafiken har ännu inte kommit, och för de rederiersom är intresserade - och sådana finns - börjar pla-neringstiden nu bli kort.Det ankommer på regeringen att definiera vad somskall vara "allmän trafik" enligt de nya cabotagebe-stämmelserna, och därmed bidragsberättigad, ochvilka regler som skall gälla för annan trafik.Gotland är oerhört beroende av sin turisttrafik. Önhar också mycket goda förutsättningar att utveckla sinturistnäring på ett bra sätt. Det vore därför väldigtolyckligt om denna möjlighet inte skulle kunna utnytt-jas på grund av snäva monopolregler på samma sättsom i nu gällande lagstiftning. Det finns ett intresseför att driva trafik till andra hamnar än dem som reg-leras i det här avtalet, och det vore olyckligt för Got-land om dessa möjligheter återigen skulle strypas.Självfallet, fru talman, borde hela detta regelverkha varit klart innan det nu presenterade avtalet god-känns.Anf. 78 ():Fru talman! Precis som Tom sade är de-lar av avtalet fortfarande hemliga och avses inte of-fentliggöras, något som vi i är mycketkritiska till. Utskottet har emellertid informerats ochfått klarhet i att de delar som avser den klausul somberör de ekonomiska åtagandena i det förra avtalet,åtaganden som har lett till att staten nu har dragits in ien tvist där man riskerar att få betala 200 miljonerkronor i ersättning för valutaförlusten på upptagnalån, att dessa delar inte finns med. Eftersom utskottethar informerats får man väl säga att avtalet den härgången kännetecknas av en något större öppenhet än iförra vändan. Vi vill redan nu säga, att om någotproblem skulle uppstå vet vi precis vilka vi skall göraansvariga, och vi kommer inte att vara stillatigandeom något sådant inträffar.Till skillnad från anser vi att detfinns skäl för staten att ingå det här avtalet. Vi anserinte heller att det utgör något allvarligt hot mot övrigtrafik. Vi hoppas förstås att det, när förutsättningarges, skall bli möjligt att utöka trafiken på så sätt somgotlänningarna och näringslivet vill. Det här är alltsåen bastrafik som vi tycker att det är rimligt att statenskall garantera.Vad gäller den höghastighetsfärja som man avseratt sätta in framöver vill vi hänvisa till de skrivningari motioner och yrkanden som de grönalämnat tidigare i fråga om lågsvavligt bränsle ochkatalytisk avgasrening. Denna höghastighetsfärjakommer att ha katalytisk avgasrening. Om den pågå-ende forskning som man i utskottets betänkande hän-visar till visar att sådan här typ av tonnage har enväldigt allvarlig inverkan på miljön, så pass allvarligatt det är på gränsen till vad som är acceptabelt, anservi att det skall vara möjligt att ta sådant här tonnageur bruk och ersätta det, utan att det skall betraktassom avtalsbrott eller innebära alltför stora kostnaderför staten. Det här har vi emellertid inte fått klarhet i,men vi förutsätter att så kommer att bli fallet och attdet här kommer att kunna lösas på ett vettigt sätt förmiljöns skull.Vi anser det rimligt att gotlänningar genom det härtrafikantrådet skall få vara med i prisförhandlingarnatillsammans med . När det gäller för-bindelser på land har ju såväl lokala myndigheter somaktörer inom näringslivet och olika organisationermöjlighet att yttra sig över infrastrukturen och vilkenkostnad man är beredd att ta på sig. är kostnadenför gotlänningarna visserligen begränsad - den är interiktad på så sätt - men självfallet påverkas ändå derasnäringsliv och deras välfärd av vilka infrastrukturför-hållanden man har. Vi vill också hänvisa till det ut-bredda missnöje som uttrycktes från det gotländskanäringslivet , då man bl.a. författade en skri-velse till kommunikationsministern angående denbadwill man anser att det gotländska näringslivet fått ioch med stora problem med transporterna.För att man skall få behålla det här förtroendet ochför att man inom det gotländska näringslivet skallkänna att man kan påverka situationen vore det minstsagt rimligt att man fick vara med i prisförhandlingar-na. Vi anser det väldigt underligt att det gotländskanäringslivet inte kan få det förtroendet, när andraparter får det. Det kan inte vara så att en ö som harunika förhållanden därför skall behandlas annorlundanär det gäller andra verksamheter. Tvärtom skall viförsöka anpassa förhållandena på så sätt att man fort-farande kan ha samma möjligheter till valfrihet ochsamma möjlighet att påverka sin egen situation trotsatt man bor på en ö.En annan fråga som vi vill skall införlivas i avtaletoch som vi också har drivit tidigare är att bofastagotlänningar skall ha möjlighet att med kort varselkunna ta sig mellan fastlandet och ön åt båda hållen.Den här frågan har behandlats tidigare av utskottet.Utskottet har då hänvisat till att det är parternas sakatt lösa den här frågan. Men det är ju så att parternainte själva löser det här problemet. Rederiet har ingenskyldighet att iaktta medmänsklighet. Rederiet haringen skyldighet att iaktta andra hänsyn som kanpåverka enskild välfärd.Det finns här väldigt dramatiska exempel. Manskulle kunna påpeka att om en person är dödssjukeller har råkat ut för en allvarlig olycka har samhälleten beredskap att ta ansvar för situationen. Jo visst, detstämmer. Men det finns situationer då samhället intehar någon sådan beredskap. Det kan vara i situationerdå en fastlandsboende nära anhörig till någon som borpå har insjuknat, eller vice versa. Vi menaratt det är orimligt att man i ett sådant läge inte skullekunna ta sig till eller från ön bara för att det råkar varahögsäsong och mycket turister på ön.Det här bör regleras i avtal. Staten ingår avtal ochhar då också skyldighet att se till att sådana här hän-syn iakttas. Det här är en del av den livskvalitet somvi tycker att man har rätt till när man är öboende. Dethävdas också att det här skulle vara diskriminerande.Så är det självfallet inte. Snarare är det då det nuva-rande förhållandet som är diskriminerande.En annan fråga är Gotlandstilläggets avveckling.Vi har begärt att man , innan utgången av1997, skall genomföra en utvärdering. Orsaken är delsatt man inom det gotländska näringslivet har uttryckten besvikelse över tilläggets avveckling, vilket i ochför sig är förståeligt - det är inte roligt att förlora ettbidrag - dels att bör ta ansvar för det käns-liga läge som gotlänningarna kan tänkas hamna i, medtanke på hurdan situationen i övrigt är på ,med arbetslöshet och så. Detta kan ske genom att manredan nu snabbt och aktivt följer upp de beslut somfattas och hur det har påverkat näringslivet.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 3.Anf. 79 ():Fru talman! I det betänkande som är föremålför kammarens avgörande ger vi i trafikutskottet vårsyn på regeringens proposition angående förslaget tillnytt avtal för färjetrafiken till och från Gotland.Det var som fattade beslut omatt staten skulle ta på sig ett ansvar för att haren tillfredsställande transportförsörjning. 1971 fatta-des också ett beslut om införandet av ett ekonomisktstöd för färjetrafiken till . Sedan lagen inför-des har staten ingått fyra avtal med rederier om attbedriva färjetrafik på Gotland.Genom statligt engagemang och erfarenhetoch med den diskussion som har förekommit omGotlandstrafiken, icke minst här i kammaren, har manskaffat sig lärdom om denna trafik och om avtalenstillämpning. Om kammaren i enlighet med utskottetshemställan nu säger ja till förslaget, som kommer attträda i kraft , kommer tidsvinstenför resenärer till och från att öka. Turernakommer att gå snabbare och tätare, genom att färjornaunder kompletteras med ett höghastighets-fartyg, som sätts in senast under våren 1999.Planenligt är syftet att detta fartyg skall sättas in itrafik . Men om detta intesker, kommer trafiken 1998att kompletteras med en katamaran.För det andra: Gotlandstrafiken kommer att blisäkrare. Färjorna skall uppfylla de stabilitetsreglersom fastslogs i den s.k. Stockholmsöverenskommel-sen . Dessutom förutsätts det bli särskiltavlysta turer för transport av farligt gods.För det tredje: Gotlandstrafiken kommer att blimiljövänligare genom att det i avtalet förutsätts attfartygen skall vara utrustade med katalytisk reningsamt skall kunna drivas med lågsvavelolja.För det fjärde: Ett trafikantråd kommer att inrättasför att trafikanterna till och från skall tillför-säkras information och inflytande. I rådet skall derepresentanter ingå som i länoch inbjuder. Staten och rederietskall gemensamt informera innan turlistoroch priser fastställs.För det femte: Det avtalsförslag som har tecknatsmellan staten och trafikutövarna Gotlandstrafiken ABsamt ett av och , som är under bildande och somnu väntar på godkännande av avtalet, blirmed de fördelar som jag har redovisat inte dyrare förstaten än nuvarande avtal för Gotlandstrafiken. Enkostnadsram anslås på årligen.Detta förutsätter att resandeunderlaget ligger på unge-fär samma nivå som , dvs. 1 050 000passagerare. Om passagerarantalet minskar, ökarstatens kostnader. Om passageraravtalet däremotökar, minskar statens kostnader. Men det finns ingatecken som pekar på att passagerarantalet kommer attminska, beräknas underlaget bli ca 1 080 000passagerare. Det är en ökning med 30 000 från före-gående år.För det sjätte: Genom avtalets längd får Gotland-strafiken en mer långsiktig inriktning. Avtalet omfat-tar med en uppsägningstid . Avtaletmåste sägas upp för att skall gälla, men det kan också förlängas. Dettagör att rederiet kan göra långsiktiga investeringar tillgagn för resenärer och frakter. Genom att man nuockså lägger fast och som defastlandshamnar med vilka Gotlandstrafik skall bedri-vas, kan hamnarna utvecklas ur miljö- och säkerhets-synpunkt. Därmed förbättras komforten för de resan-de.Fru talman! Jag vill också nämna något om de fyrareservationer som har fogats till betänkandet, även omjag anser att de synpunkter som framförs i reservatio-nerna är tillgodosedda i och med utskottets skrivning.Moderaterna i utskottet avslår förslaget att be-myndiga regeringen att sluta avtal om färjetrafiken tilloch från . Deras motivering är att avtalet tillvissa delar är hemligstämplat och att man därför inteborde binda upp sig för så långa avtalsperioder och såhöga årliga kostnader för staten. Vi har ju i utskottetfått en muntlig redogörelse för detta. Frågan om hem-ligt innehåll följer bara den praxis som är vanlig vidstatlig upphandling och vid upprättande av affärskon-trakt med staten, nämligen att alla delar inte offentlig-görs förrän avtalet är undertecknat.En annan fråga i reservation, att av-talet skulle strida mot om rätt attbedriva trafik i annat land, redovisas också i proposi-tionen.