prot · GJ09108 · 1996-06-10 00:00:00 — Det måste jubetyda att inte utgår ifrån att löpandecivilrättsliga avtal skall kunna brytas hur som helst.Även i det tidigare beslutet om den nya fria radionförutsattes att det skulle ske en utvärdering när verk-samheten hade börjat sätta sig och det var möjligt attse vad som faktiskt hade hänt. Det är för tidigt attgöra det . Men jag är glad över att ministern anseratt rättstryggheten skall råda och att min rädsla där-med var överdriven.Jag skall inte ge mig in i en diskussion om åsikts-reklamen direkt. Däremot vill jag haka på det somMarita sade om att hacka sönder budskap.Om det finns någonting som vi politiker har lärt oss,är det att budskapet är sönderhackat.Man kan se under vilken tidsintervall en politikerintervjuas och hur han eller hon får för attsvara på journalistiska frågor. Den tiden har minskatdramatiskt. Det är en fråga som vi borde diskutera,dock ej reglera eller lagstifta om. Jag håller helt medom att sönderhackningen av budskapet är ett problem,även i public service-företagen.Vi skall ju inte diskutera medelstilldelningen här;det är inte vår fråga. Däremot hör frågan om avgifts-höjningen till detta ärende. Med den medelstilldelningsom gives - och som uppebarligentycker ger public service-företagen goda möjligheter- blir det ett överskott i radiofonden, även om maninte höjer avgiften. Varför skall man då plåga folkmed att höja ytterligare en avgift, som ju dessutom ären skatt?Anf. 8 Kulturminister ()Herr talman! Jag delar inte upp-fattning att det är för tidigt att titta på vad den nyalokalradion fick för konsekvenser. Redan nu är dettydligt att den inte har fungerat i enlighet med deföreställningar och förhoppningar som fanns om hurden skulle utformas. Vi har fått en snabb ägarkoncent-ration och centralisering. Det mesta har gått alldelessnett. Självfallet bör vi då tillsätta en utredning somtittar närmare på detta.Man kan ta politiska poänger genom att påstå attsocialdemokratin skulle vara ett hot mot rättstrygghe-ten. Jag för in det under rubriken pålåg nivå. Vi ägnar oss inte åt den typen av verksam-het, och det kommer vi inte heller att göra i den lokal-radioutredning där själv kommer attmedverka framöver.Visst kan man diskutera sönderhackade budskap. Idenna kammare och i den politiska samhällsdebattendiskuteras i allra högsta grad möjligheten för politikeratt tala ostört i radio och TV. Jag tycker inte att viskall tillåtas att tala ostört. Vi skall avbrytas. Men detär en sak att avbrytas av journalister som är ute efteratt skaffa sig information eller verka i allmänhetenstjänst, som det ju högtidligt brukar heta. En annan sakär att man kan köpa sig programtid för att föra framsönderhackade budskap och att köpkraften avgör. Därgår en enligt mig avgörande skiljelinje.Det är alldeles självklart att det är viktigt att detfinns litet pengar samlade i ladorna, alltså på rundra-diokontot, när vi befinner oss i ett stort och viktigtteknikskifte. Annars kommer public service inte attklara sig i konkurrensen med de kommersiella kraf-terna.Anf. 9 () replikHerr talman! vill tydligen fortsättapolemiken om rättstryggheten. Jag sade ju att jag varglad över att hon ansåg att min rädsla var överdriven.Jag tar fasta på att rättstryggheten skall råda och attavtalsfriheten inte skall inskränkas. Ministern sadeockså att regeringen inte tänker ägna sig åt att in-skränka rättstryggheten, och det leder till ganska storaförpliktelser också när det gäller forskningsstiftelser-na, även om det inte är dem vi skall tala om egentli-gen.Självfallet skall politiker inte tala ostört. Jag troratt det vore ganska tråkigt för människorna att lyssnapå ostörda politiker. Tvärtom skall vi ställas till svars,till ansvars och mot väggen. Men vi skall också kunnafå svara på det sätt som vi själva vill och inte klippasoch hackas sönder och användas som politiska objekt.En av orsakerna till att diskussionen om åsiktsreklamkommer upp över huvud taget är att politiker ochpartier vill ha en omväg kring journalisterna.Men detta är ändå inte huvudargumentet. Det äratt det är de som vill inskränka möjligheten att nå uttill folk som har bevisbördan. Det gäller också yttran-defriheten och etableringsfriheten över huvud taget.Det är nog tur att vår tryckfrihetsförordning är sågammal och traditionsbunden att ingen vågar inskrän-ka den. Om vi hade diskuterat etablerings- och press-frihet , hade säkert många sagt att detta måstestyras och ställas med.Detta gäller också etermedierna. De som vill in-skränka de tekniska möjligheter som finns för attnå ut till människor är de som har bevisbördan.Anf. 10 Kulturminister ()Herr talman! Anledningen till att jag fortsätter attpolemisera mot om rättstryggheten äratt den typen av diskussion brukar föras i mer upphet-sade miljöer än kammaren. Den klassiska frågan är:Slår du din fru? Jag skulle alltså tvingas svara påfrågan om jag slår min man. Nej, jag gör inte det. Dentypen av fråga ställer när hon diskute-rar rättstryggheten. Att kränka rättstryggheten är ing-enting som över huvud taget står på dagordningen förnågot parti i denna kammare.Om jag får använda samma argumentationsteknikvill jag säga att det är bra att nu sägeratt det är bra att politiker inte skall kunna tala ostört iradio och TV utan att bli avbrutna. En henne närstå-ende tidning, , har nämligen underlång tid drivit uppfattningen att politiker skall kunnagöra just detta, inte på betald programtid utan på tidsom public service-företagen skulle ställa till politi-kernas förfogande. Det är en uppfattning som jag intedelar.Anf. 11 ()Herr talman! skriver i sin essä-samling , telefonens uppfinnare: trodde atttelefonen mest skulle användas till att lyssna på kon-serter i, men det fanns också djärva visionärer. Enprogressiv borgmästare i en amerikansk småstad sade:Jag kan se då det finns en telefon i varje ame-rikansk stad.Med detta vill jag peka på hur svårt det är att spåom den framtida tekniska utvecklingen. Vi vet att vinu befinner oss i början av en informationstekniskrevolution där vi kommunicerar intensivare med var-andra såväl över nationsgränserna som lokalt ochregionalt, letar rätt på ny kunskap och lagrar den påett nytt sätt. Den framtida digitala utvecklingen kom-mer att innebära att vi får ett överflöd av sändnings-möjligheter, TV:n blir interaktiv och man beställerfram ett utbud som man själv skräddarsyr. Radio- ochTV-medierna och andra elektroniska möjligheter attsända och ta emot meddelanden smälter samman ochgår in i vartannat.I dag handlar det om dagens lösningar på dagensproblem. Den nya radio- och TV-lag som vi skall antai dag gör att vi får en överskådligare lagstiftning; sjulagar blir en. Våldsskildringar och pornografi på tiderdå barn kan se programmen förbjuds, såvida de inte ärförsvarliga i nyhetsprogram eller dylikt. Självfalletskall alla goda krafter samverka så att barn inte serolämpliga program - föräldrar, TV-bolagen själva,men ytterst också samhället, Granskningsnämndenoch JK.Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandet.Somliga reservationer av och Modera-terna är återkommande. Tillgängliga frekven-ser skall säljas ut genom auktions- eller anbudsförfa-rande, heter det. En utredning studerar för närvarandehur man bättre skall tillgodose YGL:s 3 kap. 2 §, därdet står:"Det allmänna skall eftersträva att radiofrekven-serna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidastmöjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. "Erfarenheterna har visat att mångfald ochvalfrihet i etern med uttryck blivitenfald. Samma skvalmusik och hitlåtar, samma tråki-ga soffkonversationer och frågelekar i TV har blivitresultatet.Åsiktsreklam är förbjuden i 1 kap. 12 § YGL.Moderaterna pekar på denna paragrafs oförenlighetmed regeringsformens formulering om yttrandefrihetoch antyder att svåra gränsdragningsproblem kanuppstå. Men finns det inte en rad gränsdragnings-problem om man släpper åsiktsreklamen fri? Skallman få propagera för åsikten att alkohol är god ochnyttig? Det vore ju en absurd utveckling. Och hurlångt skall man gå när det gäller negativ reklam, dvs.att man svärtar ned sin motståndare utan att dettatangerar förtal?Tre reservationer ondgör sig över att rundradio-kontot har ett överskott. Tidigarehar staten alltid fått skjuta till skattemedel, vilket juinte heller är någon bra ordning. Mottagaravgiftenhöjs måttligt - mer än beräknad inflation. Publicservice-bolagen bör i enlighet med den uppgörelsesom socialdemokrater och miljöpartister gjort använ-da överskottsmedel till en snabb utbyggnad av dennya digitaltekniken. , och Social-demokraterna har ju, , i ett gemensamtpressmeddelande ställt upp på att snabbt bygga ut dennya digitaltekniken. Vad är då lämpligare än att an-vända överskottet i rundradiofonden till just dennasnabba utbyggnad!Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan i be-tänkandet.Anf. 12 ()Herr talman! Jag vill i all korthet yrka bifall till re-servation nr 2.Många har talat om vikten av att öka mångfaldenoch att främja yttrandefriheten inom etermedierna. Vimoderater menar att ett sätt är att bjuda ut de kvarva-rande marksända TV-kanalerna till fristående intres-senter. Samma förfarande bör också tillämpas vid enframtida fördelning av frekvenser för digital radio.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )8 § En radio och TV i allmänhetens tjänst1997-2001FöredrogsKulturutskottets betänkande 1995/96:KrU12En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997-2001(prop. 1995/96:161)Anf. 13 ()Herr talman! Debatten kring detta betänkandehandlar egentligen om tre mycket fundamentala ochviktiga saker när vi diskuterar den framtida radion ochtelevisionen i Sverige.Den första frågan handlar om att avvärja de olikaförsök till en ökad statlig kontroll över fria medieroch framför allt radio och television som är så tydligaoch uppenbara från socialdemokraternas och rege-ringens sida. Vi ser det tydligt i det här betänkandet,där olika förslag om granskning och uppföljning harvuxit fram som ett sätt för statsmakten att följa uppoch kontrollera innehåll och verksamhet i public ser-vice-företagen. Vi ser det i form av att man harmycket bestämda uppfattningar om hur verksamhetenskall organiseras för att uppfylla olika typer av poli-tiska krav på sändningarna.Vi ser det också i debatten kring den digitalamarktelevisionen, det projekt som bygger på att manmed hjälp av stolpar runt om i landet skall användasig av en teknik för att uppnå digitala sändningar somkostar mer för sändare och mottagare men som fram-för allt handlar om att minska antalet möjliga frekven-ser och kanaler. I en intervju för interntidningen förSveriges television, Vipåtv, säger också den nuvaran-de kulturministern rakt ut att syftet är en ökad statligkontroll. Jag citerar ur tidningen:"Möjligheten till styrning är det helt avgörandeargumentet för digital mark-TV satsning, sa hon. "Detta är remarkabelt. Det är en mycket tydlig re-dovisning av det som vi i olika sammanhang har kriti-serat regeringen för och som regeringen har försöktfly undan från. Här har själv klargjort att dethandlar om att genom olika politiska medel försöka fåtill stånd en ökad statlig kontroll över TV-sändningari . Det är så pass remarkabelt att jag förutsätteratt här klargör vad hon menar och att honockså klargör syftet med alla andra olika aktiviteterför att öka kontrollen - aktiviteter som ytterst riktarsig mot programföretagens redaktionella självständig-het. Jag kan gärna säga att jag också är förvånad överhur tysta programföretagen har varit när det gäller attslå vakt om den egna självständigheten, när statsmak-ten nu så uppenbart försöker skjuta fram sina positio-ner för en ökad statlig kontroll.Fru talman! Det är den ena frågan som denna de-batt och detta betänkande handlar om: socialdemokra-ternas och statsmaktens försök att öka den statligakontrollen över radio och television.Den andra frågan, som är av betydande vikt i vårtsamhälle, inte minst i den tid vi lever i, är den fantas-tiska möjlighet till förnyelse av svenskt kulturliv, avresurser och av förmåga till vitalitet som en utveckladroll för public service-televisionen och public service-radion skulle kunna ge. Det är, fru talman, rätt bety-dande medel som vi anslår till public service-televisionen och public service-radion. Det är beloppsom är större än vad kulturutskottet i övrigt anvisartill kultursektorn. Men det är också belopp som skullekunna användas inom ramen för en fristående obero-ende verksamhet för att tillföra det svenska samhälletmycket mer av kulturellt skapande i alla delar avlandet, mycket mer av tillgänglighet inför det kulturel-la skapande som redan finns, många fler möjlig-heter för unga kulturskapare av olika slag att kommatill tals och mycket mer resurser för produktion.Vi moderater anvisar i vårt förslag till hur manskall gå till väga hur public service-televisionen ochpublic service-radion just i den här bemärkelsenskulle kunna utvecklas. Det är rätt fascinerande att demöjligheter som kulturutskottet faktiskt disponeraröver inte används för att göra en vitalisering avsvenskt kulturliv. För dramatiker, författare, skådespe-lare, för hela den svenska kultursektorn finns här enmöjlighet att genom koncentration och prioritet ge detsvenska kulturlivet ett lyft i 90-talet.Jag skulle vilja påstå att det dessutom är enormtviktigt att vi i denna brytningstid gör det. I hela detinternationella mediesamhället, som har så mycket attge, är det viktigt att slå vakt om de förut-sättningar som svensk kultur, det svenska språket ochdet svenska kultursamhället skulle kunna ha, men sommajoriteten faktiskt avvisar. Det beror på, fru talman,den tredje av de frågor som detta betänkande ochdenna debatt handlar om, nämligen vilken roll sompublic service-televisionen skall ha i ett samhälle medfria medier.Den frågan borde rimligtvis få ett annat svar än förfyra , då vi inte hade fria etermedier. Detär en oerhört radikal förändring som har skett i heladen svenska mediemiljön inom loppet av fyra fem år.När vi i kammaren för fyra debatteraderadio- och TV-frågor agerade de som var för fri eta-blering, valfrihet och mångfald i etern, för fria ochoberoende radio- och mot dem som å sinsida hävdade att monopol över medierna var någotsom var till godo för ett samhälle, att man med mono-pol skapade garantier för att publiken skulle se deprogram som publiken enligt makthavarna borde se.Det är klart att i den miljön borde rimligtvis publicservice-uppdraget vara annorlunda än , och påsamma sätt borde public service-uppdraget varaannorlunda än då. Men det som vi ser i det här betän-kandet, som grundar sig på regeringens proposition,är att public service-televisionen skall fortsätta attagera som om ingenting har hänt, trots att den mestradikala förändringen inom någon samhällssektoregentligen har skett just här.Det intressanta är att det är så uppenbart att det ärden gamla monopoltidens anhängare som i ett slagsförtvivlat försök att klamra sig fast vid det gamla nuvill att public service-televisionen inte skall omdefini-eras, utan leva upp till det som den försökte leva upptill . I ivern att public service-televisionen skall vara den television och public ser-vice-radion den radio som dominerar utbudet vadgäller kulturliv, underhållning, nyhetsförmedling,m.m. är man obenägen att göra några förändringar.Men det leder till, och det skall man ha mycketklart för sig, att man urholkar public service-verksamhetens legitimitet inför publiken. Man urhol-kar dessutom publikens intresse för public service-verksamhetens program när man använder pengar ochresurser till att göra program som andra gör lika braeller kanske rent av bättre, i stället för att koncentrerasig på det som är public service-verksamhetens spe-cifika fördelar och särskilda uppdrag. Då uppnår viden besynnerliga situationen att de som tror sigvara public service-televisionens allra främsta försva-rare i själva verket är dess värsta fiende.Vi har hört debatter, i dennakammare och utanför, där monopolanhängarna för-svarat sig och värjt sig mot varje tanke på förnyelse,men förnyelsen kom. ser man på nytt samma sak.Man värjer sig mot förnyelsen. Men förändringarna ivår omvärld och förändringarna i mediemiljön är avden arten att om man inte förnyar och utvecklar pub-lic service-uppdraget till en ny tids krav, kommer vi iSverige att ha ett minskat intresse, en minskad viljaoch en minskad nytta av public service-verksamheten.Det kommer i grunden att slå mot det som detborde finnas en gemensam nämnare för, nämligen attvilja ha en radio och en television som är en nationellarena i dess bästa bemärkelse, som i det samladeprogramutbud som publiken möter tillför publi-ken den typ av program som publiken annars inte får,som skapar förutsättningar för att vi i vårt samhällefår en typ av kulturutveckling och förnyelse som viannars inte kommer att få.I den här delen är frågan rätt enkel. Skall denmycket stora summa pengar som publiken anslårtill public service användas för att producera programsom publiken ändå kan ta del av genom de friståenderadio- och , eller skall de pengarnaanvändas för att tillföra publiken program som denannars inte kan få ta del av eller som den barakan få genom public service-verksamheten?Det finns små ordmässiga ansatser till förnyelse imajoritetens skrivning. Man säger att man skall läggastörre vikt vid kulturansvaret, större vikt vid detsvenska språket eller större vikt vid barnprogram.Men alla de orden blir fullständigt innehållslösa,eftersom man aldrig säger vad man skall lägga mindrevikt vid. Jag roade mig för sedan med att be attfå fram en tabell över hur många områden som ma-joriteten nu säger sig vilja prioritera mer. Det var fyrafem olika områden inom public service-televisionensuppdrag. Men de motsvarades inte av att man någonannanstans ville prioritera mindre. Därmed står maninför situationen att public service-verksamhetenurholkas och försvagas.Det skall ställas i relation till det som vi har förtfram i ett antal av de olika reservationer som finnsknutna till det här betänkandet, där vi säger att publicservice-verksamheten måste tillföra det svenska kul-tursamhället en verksamhet som det annars inte kanfå, tillföra publiken program som man annars intemöter, koncentrera sig på det som man har den star-kaste ställningen i publiken för och se till att ge ut-rymme för en ökad prioritering i stället för kvantitetoch försök till dominans som aldrig kommer att lyck-as.Det är mot den bakgrunden, fru talman, som jagber att få yrka bifall till reservation nr 1 och i övrigtförklara att vi moderater självfallet står bakom deandra reservationer som vi varit med om att utforma.Men vi kommer inte att begära votering och rösträk-ning när det gäller dem.Anf. 14 ()Fru talman! politik syftar till attskapa jämlikhet. Vi önskar ett samhälle byggt påhumanistiska värderingar, där målet är minskadeklyftor och ökad demokrati.Den demokratiska utvecklingen förutsätter ökademöjligheter för informationsspridning och opinions-bildning. mål i mediepolitiken är attutjämna de brister som finns inom medieområdet föratt skapa ett jämlikare samhälle.Man kan säga att mediefrågorna handlar om mak-ten över uttrycksmedlen och uttrycksmedlens maktöver våra liv. Mediefrågorna står i relation till kultur-politiken, som ger möjlighet för alla att erövra de häruttrycksmedlen: kultur som fantasi, kultur som under-hållning och även kritik. Detta står i sin tur i förbin-delse med demokratins villkor, till fördelningen avvälfärd och makt.Med andra ord, det vi behandlar , en ny ra-dio- och TV-lag samt en radio och TV i allmänhetenstjänst, är en av demokratins och yttrandefrihetensviktigaste frågor. Vi har här ett stort ansvar i huretermedierna utvecklas i vårt samhälle. Med vår vet-skap om att klyftorna i samhället ökar får allmänhe-tens radio och TV också extra stor betydelse.Människors användning av yttrandefrihet präglasju av deras sociala villkor och ekonomiska förutsätt-ningar. Därför måste vi som politiker försöka utjämnadessa förutsättningar och genom ett offentligt an-svarstagande möjliggöra demokratins fördjupningmen även dess bestånd.Fru talman! En förutsättning för att värna allmän-hetens radio och TV är att dra tillbaka det sparkravsom åvilar programföretagen. Av rättviseskäl besluta-de sig Socialdemokraterna för en 11-procentig ned-dragning av medelstilldelningen till programföreta-gen, och det med stöd från Moderata samlingspartiet.Det kunde man kanske inte förstå när man hördeGunnar här tidigare, som pratade så varmtom programföretagen. Men även var föratt dra ned på medelstilldelningen.Nu hör det till saken att allmänhetens radio ochTV inte belastar den statliga budgeten, utan den fi-nansieras över rundradiofonden, som består av licen-smedel.Besparingar på SVT innebär i sig svårigheter attleva upp till avtalet utan att det skall bli kvalitetsför-sämringar. Det här tror jag slår tillbaka på demokra-tin. Det innebär också att personer har varslats och istället kommer att belasta statsbudgeten via a-kasseersättning. Som jag ser det, förlorar vi på de härneddragningarna. Det blir i slutändan ingen besparing.Min vision är en fördjupning av demokratin, inte enpassivisering genom arbetslöshet och ytterligare be-lastningar i statskassan. Det här är så att säga ett mo-ment 22, som vi brukar säga.Av den anledningen har även i årlagt reservationer på den här punkten, och det är re-servationerna 22 och 29. Vi yrkar där att sparkravenför 1997 skall upphöra. Politiken måste ses i sin hel-het. Det nya avtal som har arbetats fram står för en heldel förbättringar vad gäller både innehåll och kvalitet.Men det skall nu göras med minskade medel. Tyvärrhänger inte politiken ihop här; ett avtal som krävermer men med mindre pengar måste ju halta någon-stans. Risken finns att kvaliteten blir sämre och atttittaren väljer annat utbud i stället, och snart finns detinte längre något behov av allmänhetens radio ochTV.Dels ålägger man i sparkrav. Dels försämrarman möjligheterna till sponsring, vilket jag givetvisockså stöder. Jag vill även gå längre och inte tillåtasponsring när det gäller sportutsändningar. Dels gårman emot propositionen vad gäller att skall finansieras helt över statens budget.Detta skulle kunna minska belastningen på rundradio-fonden med 4,6 miljoner kronor.Man vill liksom ha allt, men det skall inte få kostanågonting. Mer relevant vore det att göra som Väns-terpartiet. Vi renodlar licensavgifterna till att gå tillprogramverksamheten. Vi tar tillbaka sparkravenfr.o.m. Vi lägger tillbaka de pengar som betalas till , och vi höjerlicensen till . Det är mer än rege-ringens förslag. Det innebär inte särskilt mycket förden enskilde, men det ger betydande intäkter, som jaganser skall användas till programverksamhet, inte somnågot straff för den enskilde TV-tittaren. Vi har i dag3,3 miljoner licensbetalande, och multiplicerat med76 kr blir det betydande medel.En annan stor fråga där inte delarutskottsmajoritetens mening i betänkandet är avtalsti-dens längd. De föreslagna fem åren är på tok för korttid. Majoriteten hänvisar till de stora förändringarsom kommer inom det tekniska området och med dendigitala tekniken. Det kan ju synas riktigt, men just avden anledningen skulle även avtalstiden behöva varalängre.Vänsterpartiet föreslår , på grund av att pro-gramföretagen behöver stabilitet, för att kunna görabra program och vara en motkraft till det kommersiel-la TV- och radioutbudet. Man behöver kunna planeraför den nya tekniken i lugn och ro och göra de inves-teringar som behövs på lång sikt.Jag vill säga att är positivt till nyteknik, men det är av avgörande betydelse vad denskall användas till. Vi måste klargöra vad vi skall göramed tekniken. Det är innehållet som är det viktigaste.Tekniken skall vara ett medel, inte ett mål i sig. Närdet gäller finansieringen anser att sta-ten skall stå för infrastrukturen, även när det gällerden digitala tekniken. Det får inte bli en klassfråga atttitta på TV eller att lyssna på radio. Jagförstår av det resonemang som har varit att det äröverskott från rundradiofonden som skall användastill att bygga ut den digitala tekniken.