prot · GJ0952 · 1996-02-08 00:00:00 — Det går att lösa moms-debiteringen på ett sådant sätt att man inte hamnar iden typ av fälla som pekade på.Dessutom gäller, herr talman, som överordnadprincip att vi står fast vid våra ansträngningar att klarade offentliga finanserna och därmed återskapa detförtroende för vår förmåga i att hantera eko-nomi och sysselsättning som så kraftigt skadadesunder den period då ansvarade för verk-samheten.Anf. 76 ()Herr talman! vet lika väl som jagatt det var en evig tur för att det var jag ochinte någon socialdemokrat som var finansministerunder de här svåra åren. Det är inte så att alla utred-ningsuppdrag resulterar i lagstiftning. Jag hoppasverkligen att finansministern inte har en sådan prin-cip. Det vore inte minst väldigt illavarslande medtanke på socialministerns löften beträffande de handi-kappade, om alla utredningsförslag automatiskt skullebli lagstiftning. Jag hoppas att finansministern interesonerar så.Låt mig ställa två följdfrågor. Hur avser finans-ministern att reparera följderna av det som mångasmåföretag i upplever som en fientlighandling, så att vi skall kunna få flera jobb och lägrearbetslöshet?Min andra fråga är: Är finansministern själv be-redd att betala in inkomstskatt för t.ex. februari månadnu, innan februarilönen har kommit?Anf. 77 Finansminister ()Herr talman! Jag besvarar den sista frågan först.Den är fel ställd. Det går att genomföra momsuppbör-den på ett sådant sätt att man inte hamnar i den fällasom försöker hävda att vi har hamnat i.För övrigt, , om bekymret med den härtypen av förändring av skatteuppbörd är så stort ochtungt, varför genomfördes under tid iFinansdepartementet en motsvarande förändring ipreliminärskatteuppbörden för företagen?När vi vidare genomförde det här förslaget, sombaserade sig på en utredning som tillsattes av rege-ringen efter direktiv från dåvarande skatteministernLundgren, gjorde vi stora justeringar i förslaget efteratt ha lyssnat ordentligt på den opinion som kom tilluttryck från småföretagarnas organisation. Det vikti-gaste för de små och medelstora företagen är att vi iSverige klarar att hantera våra offentliga finanser, såatt vi inte hamnar i ett läge med ständig oro på finan-siella marknader och dessutom med ständigt högaräntor.Det är den processen som vi är inne i, och det sa-neringsarbete som vi nu genomför kommer vi attkunna fullfölja. Då får vi också en bättre situation vadgäller inhemsk efterfrågan och säkerhet för småföre-tagen, och det kommer självklart att medverka till attpressa tillbaka arbetslösheten.Anf. 78 ()Herr talman! Jag har tre synpunkter. Vi har undervår tid i regeringsställning icke genomfört något somliknar denna fientliga handling mot mindre och me-delstora företag. Det är ovedersägligt att finansminis-tern behandlar företagare, särskilt mindre sådana, påett mycket illasinnat sätt, och det är väldigt allvarligt.Finansministern svarade inte på den fråga som jagockså ställde, nämligen om han - om det över huvudtaget går - avser att reparera skadan av denna fientli-ga handling. Den går ju inte särskilt mycket ut överfinansministern utan över dem som är arbetslösa ochsaknar jobb. De måste kunna få nya arbeten.Anf. 79 Finansminister ()Herr talman! Först vill jag en gång till påminnaom att det verkligt fientliga mot svenska småföretagvar att bedriva en ekonomisk politik som innebar sänkte skatter och lät utgifter skena iväg, vilket ledde till försämrat förtroende i omvärl-den. Det resulterade i en ytterligare fördjupad svensklågkonjunktur och 50 000 konkurser. Det var facit avden småföretagarpolitik som signerades av AnneWibble.Jag tror att när man i de små och även de medelstoraföretagen ser att den ekonomiska politik som vibedriver kommer att resultera i att vi i åter-igen har grepp om de offentliga finanserna, varaktigtpressar ned inflationen till en låg nivå och därtill fårfallande räntor, kommer man att förstå att det härvisserligen inte var någon populär åtgärd men en del iett större sammanhang, som då kommer att jämförasmed de 50 000 konkurser som vi hade för några årsedan. Jag tror faktiskt att de små och medelstoraföretagen då upplever detta som en klart förbättradsituation.BidragsberoendetAnf. 80 ()Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet om socialpolitiken. Har re-geringen någon samlad strategi eller målsättning föratt minska människors beroende av socialbidrag? Harman i analogi med Perssonplanen, enligt vilken ar-betslösheten skall minskas från till , en mot-svarande Thalénplan för det sociala området?I dag är en halv miljon hushåll beroende av eko-nomiskt bistånd. Vi får nu rapporter om att antaletökar rätt kraftigt på grund av försämringarna av a-kassan, sjukpenningen och barnbidragen, strängarekriterier för lönebidrag, förtidspensioner osv. Jagundrar därför om det finns någon strategi för hur viskall kunna få ned nyckeltalen också på det socialaområdet. Jag anser att något är i grunden fel när dessatillåts öka hur mycket som helst, utan någon kontroll.Jag undrar också om det finns någon strategi förhur man skall komma till rätta med det godtycke ibedömningarna som har kommit fram dels mellankommunerna, dels mellan enskilda handläggare närdet gäller att avgöra hur stort bistånd ett hushåll skallha.Anf. 81 Socialminister ()Herr talman! Just den s.k. Perssonplanen är denstrategi som krävs för att komma åt just det storabidragsberoendet när det gäller både bidrag från för-säkringar och bidrag från de sociala myndigheterna.Vi vet att det viktigaste skälet till att väldigt mångamänniskor behöver särskilt ekonomiskt biståndär arbetslöshet.Skillnaderna i biståndsbedömning kan man kom-ma åt på litet olika sätt. Det handlar om metodutveck-ling, det handlar om kunskap inom socialtjänsten.Men eftersom ekonomiskt bistånd innebär en indivi-duell bedömning kommer man nog aldrig riktigt näraatt få antalet kronor exakt lika mellan olika familjer.Jag förstår att syftade på den under-sökning man har gjort, då man skickade ut kontroll-frågor och fick så olika resultat. Just när det gäller dentypen av bedömningar handlar det om kunskap ochmetodutveckling.Anf. 82 ()Herr talman! Jag hade väl förväntat mig ungefärdet svaret och hänvisningen till nedpressningen avarbetslösheten. Det är klart att det är viktigt. Men jagundrar ändå om det inte vore värdefullt att man ställdeupp vissa mål. Skall vi verkligen tolerera att antaletsocialbidragstagare ökar som det gör i dessa tider?Min fråga är också: Kommer de 100 000 utbild-ningsplatserna, som är en stor del i Perssonplanen, atterbjudas de grupper som jag nu talar om? Som jagförstår saken blir det andra grupper som får del avdem.Anf. 83 Socialminister ()Herr talman! Jag tror att det vore mycket olyckligtatt sätta upp ett mål för hur många människor somskulle få förmåner som socialbidrag och ekonomisktbistånd. Behovet av bidrag får man väl säga är ettresultat av att vi inte har klarat av andra åtaganden,nämligen att öka sysselsättningen och pressa tillbakaarbetslösheten så mycket som vi skulle vilja göra. Attdå mota bort människor från att få ekonomiskt biståndskulle jag inte vilja använda som metod.När det gäller den andra frågan, om utbildnings- ochkompetensutveckling, handlar det naturligtvis om attplatserna skall erbjudas de människor som har destörsta behoven och de människor som har möjlighetoch förmåga att öka sin kompetens. Det gäller bådede som är långtidsarbetslösa och de som är iarbetslivet, med särskild inriktning på dem som harkort utbildning.Den ekonomiska politikenAnf. 84 ()Herr talman! Jag skulle vilja vända mig till fi-nansministern. Perssonplanen presenterades i vecko-slutet . Den innehöll höjda skatterpå inkomster och energi, återställda ersättningsnivåeri socialförsäkringarna och en frisedel till kommunernaatt leva på lån.Veckan därpå steg räntan kraftigt och kronan för-svagades högst avsevärt.Efter en stabilisering, delvis förorsakad av Riks-bankens sänkning av styrräntan, kom nästa smäll ifredags. Den socialdemokratiska partistyrelsen beslötatt ställa sig bakom Perssonplanen och lade till att enförtida avveckling av kärnkraften skall påbörjas.Räntan steg ännu mer och kronan försvagades yt-terligare. Det är en utveckling som har fortsatt i dag.Det är uppenbart att detta bottnar i tvivel på regering-ens förmåga och avsikt att sanera statsfinanserna ochreparera ekonomi.Jag har tidigare ställt frågan till finansministernom han är beredd att dra tillbaka Perssonplanen. Jagkan upprepa den, men om finansministern inte ärberedd till detta, vad annat avser regeringen att göraför att stärka tilltron till den ekonomiska politiken?Anf. 85 Finansminister ()Herr talman! blir man litet generad när manhör tilltron till kraften i en plan som presenteras pånågra A4-sidor. Det var inte bara så enligt historieskrivning att Perssonplanen höjde räntor-na i , den drog med sig , ochDanmark.Det är klart, ser man presentationen av Persson-planen som ursprunget till ränteuppgångarna kommerman till den slutsatsen. Den kom, , attpresenteras som vi har en betydande orointernationellt om den monetära unionen och dessframtid. Vi har stora emissioner i . Vi har haftandra politiska bekymmer ute i världen som har på-verkat räntorna.Det är som hela texten till den social-demokratiska partistyrelsens riktlinjer inför finns tillgänglig.Där ingår som några beståndsdelar det som harkommit att kallas för Perssonplanen. nog läsa hela produkten innan han har sin bestäm-da uppfattning klar.När han har gjort det kommer han att se att det iden produkten finns ett kraftfullt stöd för den saneringav de offentliga finanserna som har genomförts ochsom måste fullföljas. Vi tänker inte riskera att mednya åtgärder halka tillbaka i det moras vi just hardragit landet ur. Vad finns det för politisk logik, LarsTobisson, i att tro att vi efter detta fruktansvärt arbet-samma år, då vi har tagit landet upp på fast mark igen,med aktivt stöd av , skulle äventyra det-ta?När läser riktlinjerna kommer han att se,att med den nyvunna frihet vi har, till följd av att vihar klarat att ta greppet om de offentliga finanserna,kan vi nu rikta in politiken på nästa stora arbetsupp-gift, att pressa tillbaka arbetslösheten. Det skall skeutan att den första uppgiften, att sanera finanserna, pånågot sätt skadas. Det är innehållet, och jag är fylld avtillförsikt när jag ser fram emot den socialdemokratis-ka partikongressen. Vi kommer att få ett sådant man-dat. Det är jag övertygad om. Då blir den nya rege-ringen, som börjar sitt arbete efter partikongressen,stark och kommer att kunna fortsätta det arbete sominletts.Jag tror att får an-ledning att ångra kravet på tillbakatagande av Pers-sonplanen 2 på samma sätt som han fick ångra att hankrävde att Perssonplanen 1, som var det första stegetmot saneringen av statsfinanserna, skulle dras tillba-ka.Anf. 86 ()Herr talman! Jag förstår att finansministern kännersig generad, sådant struntprat som han kommer med.Det är klart att det finns räntor som går upp och räntorsom går ned , men om man jämför har det påintet vis varit sådana rörelser i andra länder som dethar varit i . Senast i tidningen var det ettdiagram som visade stabilitet i , i och iSpanien, länder som har jämförts med Sveri-ge för hög volatilitet, rörlighet, på det här området.Det är som ensamt har haft en genomgåendenegativ utveckling. I den finns ett tidsmässigt sam-band med Perssonplanen.Om det nu står så mycket annat i den fullständigatexten måste det ha varit en fruktansvärt dålig mark-nadsföring att först lägga ut en debattartikel och sedanfölja upp den med ett pressmeddelande förra freda-gen.Finansministern säger sig skola pressa tillbaka ar-betslösheten. Vi kan hålla med om att dålig tillväxtoch brist på jobb är största problem för när-varande. Men hur tror finansministern att vi skallkunna få fler företag, nya riktiga jobb, genom attregeringen lägger högre skatter på inkomster ochenergi och därtill förtidsavvecklar kärnkraften, någotsom måste höja elpriserna för såväl hushåll som före-tag? Hur skall det bli fler jobb av det?Anf. 87 Finansminister ()Herr talman! När den socialdemokratiska partisty-relsen presenterar sina förslag till den socialdemokra-tiska kongressen är det inte marknadsföring dethandlar om. Det är ett inslag i en demokratisk dialog ien stor svensk folkrörelse, där 50 000 människor hararbetat i rådslagsgrupper och där 80 000 människorhar valt ombud som skall komma till en beslutandekongress. När vi bedriver den processen, öppet ochstolt, är det viktigt för oss att vi aldrig hamnar i detläget att vi dikteras av det tempo som uppstår utifrånskeendet på Reuterskärmarna. Det är möjligt att LarsTobisson tycker att det är ett sätt att bedriva politik,men för mig kommer det aldrig att bli en norm. Det ärdet första.Det andra handlar om arbetslösheten och förut-sättningarna att bekämpa arbetslösheten. Det är rätt attkonjunkturen inte bara viker i , utan också utei . Vi är oerhört beroende av , och vihar alla följt den tyska debatten . Detär vår stora exportmarknad. Det finns mycket av detsom nu sker i som vi också kan ta till Sveri-ge i form av samarbete mellan arbetsmarknadensparter och regeringen för att inom de begränsaderamar som står till buds försöka att lösa Europasstörsta utmaning, nämligen den bestående arbetslöshe-ten.Anf. 88 ()Herr talman! Man frågar sig onekligen varförriktlinjerna, om de nu inte var till för allmän konsum-tion, inte ställdes direkt till kongressens ledamöter.Varför skrevs det först en debattartikel tidi-gare och sedan ett pressmeddelande utan att den full-ständiga texten förelåg? Det kan inte bli tal om annatän att detta är ett slags marknadsföring som harmisslyckats! Det visar sig nämligen att man genom-skådar de glättade beskrivningar av innehållet som hargivits - när ni höjer skatter, när ni återställer ersätt-ningsnivåer och, framför allt, när ni utfärdar ett fri-brev till kommunerna.Jag skulle vilja fråga finansministern vad den härjämförelsen med avsåg. Det är riktigt också där har lagt fram ett åtgärdspaket, men detenda där som liknar det finansministern har presteratär ju talet om att man skall halvera arbetslösheten.Mona har sagt att hon mår illa när man ställerupp sådana målsättningar, och jag måste dela denuppfattningen. Det är inte särskilt effektivt.I övrigt är hela innehållet utbytt politiskt. Det gäl-ler att sänka skatter på företag. Det gäller att sänkaersättningsnivåer. Det gäller att privatisera. Närkommer finansministern att efterlikna dessa förslag,som jag menar är strukturellt riktiga? De kan hjälpaTyskland till flera jobb, men det hjälper ju inte Sveri-ge! Sök inte skydd bakom andra länders mera korrek-ta åtgärder!Anf. 89 Finansminister ()Herr talman! Först vill jag säga några avslutandeord om den socialdemokratiska kongressen och vårtinterna arbete i partiet.Det är möjligt att man i andra partier med färredeltagare än 50 000 och 80 000 kanske kan lösa dethela med cirkulär och brev. I en folkrörelse, somockså gör anspråk på att föra samtal offentligt, är detnaturligt att föra debatten i tidningar, inte minst irörelsens egna. Därför valde vi att först presenteravåra lösningar på de svåra frågorna inför kongressen irörelsens ledande morgontidning . och får nog vänja sig vid att vi fort-sätter att vårda vår tradition av bred debatt i en re-formistisk folkrörelse.Jag skall så ta upp diskussionen om vad vi kan läraoch inte lära av . Tyskarna presenterade juett stort paket. Vad jag inte tyckte var bra i det paketetvar att det innehöll en del skattesänkningar som maninte redovisade hur de skulle finansieras. På gammaltmoderatmaner sade man i stället att det tar vi senare.Sådant tänker vi inte förfalla till.Det som var bra i paketet var målsättningen. Mansatte upp ett djärvt mål, precis som vi har gjort i Sve-rige. Man satte arbetslösheten högst på dagordningen.Man tilltrodde arbetsmarknadens parter en viktig roll.Man pekade på lönebildningen som en väsentlig fak-tor för att pressa tillbaka arbetslösheten. Slutligensade man att detta inte går utan att satsar påatt höja nationens kompetens. De här sakerna kan manta fasta på, och här ser man gemensamma drag.Sedan finns det naturligtvis annat som skiljer, och såkommer det att vara i . Vi har olika politisktradition och olika förutsättningar, men det vi hargemensamt i nationer som och är attvi plågas av arbetslösheten. Vi ser dessutom att detbehövs en aktiv politik tillsammans med arbetsmark-nadens parter för att pressa tillbaka arbetslöshetentill anständig nivå.Barn med särskilda behovAnf. 90 ()Herr talman! Jag har en fråga till skolminister resurser som finns i skolorna för att hjälpa barnmed särskilda behov är på många håll helt otillräckli-ga. Behovet av extra stöd varierar i olika kommuneroch mellan olika skolor. En del skolor är mycket tungtbelastade.Genom de nedskärningar som skett i många kom-muner har resurserna minskat betydligt då det gällerskolans elevvårdande personal. Jag tänker på skolpsy-kologer och skolkuratorer, men även skolsköterskoroch skolläkare samt i vissa fall även syokonsulenter.En skolpsykolog kan ha ca 1 500 elever på 20timmar . Ofta skall han eller hon besöka fleraskolor. Skolpsykologen skall också ha kontakt medförskolor, PBU, socialkontor m.m.Det är fler barn som mår dåligt nu än vad som varfallet . Barnens rop på hjälpsyns på den kraftiga ökningen av antalet samtal tillBRIS men också på de ökande köerna till BUP- ochPBU-mottagningarna.Min fråga till skolministern är om hon ämnar tanågra initiativ för att det här problemet skall belysasoch situationen förbättras när det gäller den viktigadel i det förebyggande arbetet som jag anser att elev-vården utgör.Anf. 91 Statsrådet ()Herr talman! Det är riktigt, som påpekar, att vi har haft en utveckling ihela samhället med ökade klyftor och en ökad segre-gation. Detta har också fått effekter i skolan. Dettycks också vara så att de nedskärningar på skolansområde som har skett i de allra flesta kommuner hardrabbat vissa elever hårdare än andra. Vidare tycksdet som om de elever som från början hade de störstasvårigheterna och det största behovet av stöd också ärde som har drabbats hårdast.Det här har vi vetat . Jag har redantagit initiativet att ge i särskilt uppdrag attgranska hur kommunerna gör när de fördelar resur-serna till skolan och inom skolan. Kommunerna ärnämligen skyldiga att fördela resurserna på ett sådantsätt att man uppnår en likvärdig utbildning för allabarn och ungdomar och att man ger större resurser tillde elever som har större behov av stöd än andra ele-ver.Det här uppdraget fick för nästan ett årsedan, och arbetet där har inletts.Det pågår också ett annat projekt som kallasVALS, som handlar om valfrihet, likvärdighet ochsegregation i skolsystemet. Där väntar vi oss ganskasnart de första rapporterna.Initiativ har alltså tagits för att klargöra hur situa-tionen ser ut och för att upprätthålla den lagstiftningoch den likvärdighet som är en viktig förden svenska skolan.Sedan måste man naturligtvis lokalt finna olikalösningar för att på bästa sätt kunna tillgodose deolika elevernas behov. Där tror jag inte - och det trorsäkert inte heller - attvi är betjänta av fler centrala regeringar. Men vi ärbetjänta av en kvalitetsvärdering av skolan, och vi ärbetjänta av att den kvalitetsvärderingen utgår från deelever som redan från början har de största svårighe-terna i skolan.Anf. 92 ()Herr talman! Jag kan hålla med skolministern i dethon säger om lagstiftningen på det här området. Mendet är oerhört viktigt att man belyser problemet. Tyd-ligen är det något som accelererar i snabb takt. Jagtror att skolministern kan hålla med mig om två saker.För det första är detta en personlig tragedi för de barnsom det gäller och deras föräldrar. För det andra ärdet ganska konstigt, rent samhällsekonomiskt sett, attde nedskärningar som görs i det förebyggande arbetetoch elevvården gör att barn med särskilda behov intefår den hjälp och det stöd de behöver på ett tidigtstadium. Detta gör ju i sin tur att köerna och ärende-mängden inom barnpsykiatrin ökar drastiskt.Följden blir att den delen i vårdkedjan kommer attbelastas så hårt att väntetiderna blir onödigt långa. PåBarn- och ungdomspsykiatriska kliniken i ,varifrån jag kommer, är väntetiden nu mellan sex . Under en så hinner hälsotill-ståndet hos barnet försämras betydligt.Därför tycker jag att det här är oerhört viktigt. Jaghoppas att skolministern verkligen betonar att detförebyggande arbetet är viktigt ur många aspekter,inte minst samhällsekonomisk.Anf. 93 Statsrådet ()Herr talman! Naturligtvis avgörs barns och ung-domars livsvillkor ytterst av de livsvillkor som råder ihela samhället och som deras föräldrar har.När vi har haft en utveckling med enhög arbetslöshet, ökade klyftor och tilltagande segre-gation får det naturligtvis också effekter för barns ochungdomars livsvillkor. Därför är det nödvändigt attföra en politik som klarar av att ta tillbaka ien sund ekonomisk utveckling och att sätta fler män-niskor i arbete. Det går inte att lösa de här problemenenbart inom skolans ram.Men naturligtvis är det viktigt vad man gör inomskolans ram. Där är förstås resurserna en viktig fråga,men vi måste också komma ihåg att dåresurserna i skolan kontinuerligt ökade år från århöjdes inte kvaliteten i skolan i samma takt. Det varheller inte så att de problem som vissa elever hadesom var större än andras minskade i samma takt somnya resurser tillfördes till skolan. Det krävs också vågar göra prioriteringar och värderingar av vaddet är som är viktigt och vad som krävs för att nå enlikvärdig skola.Men den allra viktigaste målsättningen för skol-politiken är att nå en skola helt utan förlorare, däralla barn och ungdomar har en chans att bli vinnareoch få de förutsättningar som krävs i ett föränderligtoch utvecklat samhälle.Konkurrensneutralitet på tandvårdsområdetAnf. 94 ()Herr talman! Min fråga vänder sig till statsrådetThalén.Flera landsting ägnar sig åt en omfattande skatte-subventionering av vuxentandvården, och detta är intetillåtet. Det leder dessutom till att konkurrensen mel-lan olika vårdgivare snedvrids. Regeringen skriver ipropositionen om premietandvård att den skall se överden landstingssubventionerade tandvården. Riksdagenhar dessutom tidigare fattat beslut om att landstingenskostnader för tandvården bör särredovisas. Det äruppenbart att det här inte har haft någon större effekt.Min fråga är: Vilka förslag kommer regeringenmed för att uppnå konkurrensneutralitet mellan olikavårdgivare inom tandvården, och när kommer försla-gen?Anf. 95 Socialminister ()Herr talman! Det är precis så som frågeställarensäger, att det skall vara konkurrensneutralitet. I över-läggningar med har man ocksågemensamt konstaterat att man skall se till att detfinns ordentliga redovisningar. Om det är så att frå-geställaren har konkreta exempel på att det förekom-mer en tydlig subventionering av vuxentandvården, ärjag naturligtvis tacksam för att få sådana exempel, föratt på det viset kunna ta upp enskilda diskussioner.Anf. 96 ()Herr talman! Jag rekommenderar en studie avLandstinget i Västmanland.Jag vill också påstå att det som behövs är t.ex. atten särredovisning av tandvårdskostnaderna inomvuxentandvården skall vara ett krav för att tandvård-sersättning skall utgå till landstingen. Jag tror att detär först då som landstingen är beredda att efterlevareglerna.Anf. 97 Socialminister ()Herr talman! Jag är tacksam för att få ett så tydligtexempel, och jag kommer naturligtvis att se till attfrågan tas upp med Riksförsäkringsverket.Sammanhållna grundskoleenheterAnf. 98 ()Herr talman! Jag vill ställa en fråga till statsrådetYlva Johansson.Runt om i landet införs nu den nya läroplanen förgrundskolan. I detta sammanhang strävar man påmånga håll efter att skapa sammanhållna grundskole-enheter för eleverna i årskurserna 1-9.