prot · GJ0978 · 1996-03-29 00:00:00 — Där står det nämli-gen så här: "Enligt tidigare riksdagsbeslut är kemika-liekontrollen ett prioriterat område i miljösamarbetetinom EU. - - - I enlighet med anslutningsfördragetarbetar kommissionen med att se över sin kemikalie-lagstiftning så att den höjs till den svenska nivån förhälso- och miljöskydd. EU skall ha ge-nomfört förändringar som motsvarar de svenska un-dantagen."Anf. 62 () replikFru talman! Jag skall börja med det här med detdemokratiska underskottet. Jag tycker att det är ettdemokratiskt underskott när regeringen och socialde-mokraterna i uppfattar det som en knäpp pånäsan att vi blir tydliga i de texter vi skriver. Om manser det som något negativt är man på väg att omdefi-niera demokratibegreppet. Om fattar beslutom att förstärka de texter som regeringen skriver elleratt ge tillkännagivanden som grundar sig på en bredparlamentarisk enighet så måste det rimligtvis vara enförstärkning.Som det sades handlar det om att ändra i för-dragstexterna. Då vill jag ställa en fråga. Är det me-ningen att det skall in en paragraf om djurskyddet iRomfördraget? Är det meningen att regeringen skalldriva det kravet eller inte? Jag uppfattar texten somatt man kan göra litet som man vill.Om det är riktigt som det står att vi inte skall be-höva sänka våra miljöstandarder, är det då inte ettsteg bakåt i diskussionerna i EU? Som jag sade i mittanförande talar man om att miljöreglerna i huvudsakskall vara minimibestämmelser. Krävs det då en änd-ring i fördraget? Krävs det en ändring av artikel 100 aför att detta skall kunna gå igenom? Dessa frågormåste jag få svar på så att det blir tydligt vilket man-dat regeringen har där nere.Anf. 63 () replikFru talman! Jag vill kommentera detta med attuppleva begreppet demokratiskt underskott som enknäpp på näsan. Jag tycker att det är ett ganska all-varligt påstående från att vi även idenna riksdag har fått ett demokratiskt underskott.Det kan i så fall inte enbart handla om den här rege-ringsskrivelsen och riktlinjerna inför regeringskonfe-rensen. Det måste vara något mer och djupare somVänsterpartiet i så fall menar.Det måste bygga på den misstro som beklagligtnog har spritt sig i riksdag. Vi misstror alla.Speciellt på miljöområdet, som är det viktigaste,försöker vi undergräva förtroendet för oss själva istället för att hitta de positiva vägarna att gå framåttillsammans. Jag tror att det är ett mycket allvarligtmisstag av vissa partier att hantera frågorna på detviset.När det gäller djurskyddet har vi väldigt starkaskrivningar från utskottets sida. Vad mig beträffargäller det som utskottet har skrivit även i framtiden.Det här är ett handlingsuppdrag för regeringen. Sedankan vi alltid diskutera och tolka olika skrivningar påolika sätt.Anf. 64 () replikFru talman! Jag tycker också att det är allvarligtatt det håller på att uppstå ett demokratiskt underskott.Jag är säker på att jag inte är ensam om att uppleva attde beslut vi fattar i håller på att bli något vikommer in med i efterhand medan regeringen redanjobbar med frågorna nere i och har hunnitmycket längre.Ett exempel är att vi skall fatta beslut om riktlinjerför regeringens arbete på IGC -96. Vi har inte fattatbeslutet , men konferensen har redan börjat. Dettycker jag är ett exempel på detta.Jag vill också säga något om det här med att spri-da misstro. När vi är överens om frågor, vilket jag troratt vi är när det gäller djurskyddet, tycker jag det ärtråkigt att vi inte kan vara så tydliga att vi skriver attdet skall vara en ändring och en ny artikel i fördraget.Man skriver att detta är ett sätt, och då skulle jag viljaveta vilka de andra sätten är.Jag tror heller inte att vi skulle låsa regeringen pånågot sätt om vi är tydliga, vilket har framförts i dis-kussionen. Tvärtom borde det vara en styrka om re-geringen har det stödet i ryggen. Jag tycker att det ärallvarligt att det inte är så.Vår svenska riksdag är nog den riksdag som harminst inflytande över vad regeringen säger och göroch i fråga om att ge förhandlingsmandat nere i Brys-sel. har betydligt hårdare regler, och manhar där en beslutande . I har manbetydligt starkare krav på regeringen osv. - det finnsfler exempel.Jag tycker detta är något vi bör och skall diskuterai . Det är inte ett misstroende i sig, men jagtror att det är allvarligt eftersom det kan leda till attmisstron mot politiken och politikens möjligheterökar. Det är jag orolig för.Anf. 65 () replikFru talman! Jag kan hålla med att det känns litet konstigt att konferensen börjarjust när vi debatterar de sista frågorna. Men det var enlång dag i går, och det har väl varit bra att debatterade här frågorna från olika synpunkter.Vi måste också komma ihåg att den här konferen-sen pågår . Vi har i demokratisk ordning här iriksdagen beslutat hur vi under det här året skall han-tera miljöfrågorna, alltså de frågor som regeringen nuskall hantera på regeringskonferensen.Vi har vår . Vi har beslutat att vi skallha just den formen. Vi håller nu på att göra en utvär-dering av det år som har gått och de medel som vi iriksdagen har att hantera EU-frågorna. Allting är nytt.Det är inte lätt att hitta rätt väg från början. OmMaggi och tycker att denformen är felaktig, och om vi i gemensamtupplever att vi har fel demokratiska medel att arbetamed, finns det alltid möjlighet att i förändradet, med rätt majoritetsbeslut.Anf. 66 () replikFru talman! säger att det är viktigtatt nå gemenskap och att ha gemensamma värderingarnär det gäller miljöpolitik. Då tycker jag att det ärintressant att Socialdemokraterna vid den här konfe-rensen ändå inte vill ta upp frågan om att i fördragetföra in att det skall stå klart att det handlar om att viskall arbeta för en hållbar utveckling. Min bedömningär att det är en av de förhandlingsfrågor som det finnsutsikter att lyckas i, med ett tillägg i artikel 2 om attEU:s arbete skall utgå från en hållbar utveckling.Det skulle också stärka det miljöministern sade idebatten här , att hela regeringen nu måstedra miljölasset. Om man skulle få in det i artikel 2skulle det innebära att hela , allakommittéer och arbetsgrupper skulle få dra miljölas-set. Jag är övertygad om att vi då skulle nå mål i EUsom vi inte kan nå i dag.Varför vill man inte arbeta för att ta in ett tillägg iartikel 2 om en hållbar utveckling som ett av EU:smål?Anf. 67 () replikFru talman! Jag tyckte att jag i mitt anförandedelvis svarade på fråga. Då är vi därigen: Hur tolkar vi texterna? Jag förstår naturligtvisatt det är viktigt för alla partier att hitta vissa tolk-ningar av texter för att kunna ha en egen profil och haen eller två reservationer vad gäller miljöfrågor. Menjag tolkar de gamla besluten på ett annat sätt än vadEva gör. Jag läser här vad vi har beslutattidigare.Anf. 68 () replikFru talman! I politiken handlar det om tolknings-frågor. Och visst är det här en profilfråga för Folk-partiet och för mig. Det är en viktig fråga. Om vi skallleva upp till de beslut som vi fattade på Riokonferen-sen om en hållbar utveckling, handlar det om att nuslå fast att detta måste finnas inskrivet i fördraget.Det handlar också om respekt för medborgarna,därför att handlade om ,men inte om att vi skulle skriva den i parlamentetskorridorer, i korridorer eller i regerings-korridorerna, utan om att vi skulle göra det tillsam-mans med medborgarna. Då måste det i fördragstex-terna vara inskrivet att det här är en målinriktning ochnågonting som varje sektor i politiken skall arbetamed.Anf. 69 () replikFru talman! Ni på läktaren! Ni är fler än vi härnere. Vi diskuterar EU-frågor, och det har vi gjortsedan kl. 13.30 i går, med litet nattsömn däremellan.Jag tänkte börja med att konstatera att Socialde-mokraterna och egentligen är ensammanär det gäller miljösynen inom EU. Det är litet kons-tigt.Jag skall också anknyta till vad sa-de angående konkurrensfrågor i sitt huvudanförande.Om man nu har den synen att det kan bli snedvridenkonkurrens om enskilda länder driver frågor om mil-jöskatter och miljöavgifter, talar det väl ändå för med kvalificerad majoritet skall kunna lägga fastden lägsta miljöskatten inom hela EU. Jag förstår intevarför regeringen och är motståndare tilldetta.Det är inte alls så att vi är överens och att det ärkosmetika som skiljer oss. Det är grundläggandesaker som skiljer oss när det gäller miljöpolitiken ochEU. Det är egentligen märkligt att Socialdemokrater-na inte kan ställa sig bakom det krav som hela deninternationella miljörörelsen ställer, nämligen att varjeland skall ha rätten att gå före.Skulle kunna motivera varför niinte vill det? Varför vill ni inte att varje enskilt landinom EU skall ha rätten att gå före och ställa hårdaremiljökrav och hälsokrav?Sinikka sade också någonting som var litetupprörande, nämligen att vi inte behöver sänka någrakrav. Men det är ju det vi behöver. exempel på detta när det gäller tunga fordon.Vi får ju backa från de miljökrav vi redan har. Dess-utom får de idéer som finns i byrålådor och på andraställen, som har lagts fram offentligt, t.ex. av , inte ens diskuteras, därför att de stridermot EU:s regler.Anf. 70 ()Fru talman! Det har varit en nästan dygnslång de-batt, och många frågor har debatterats. Jag tänkersjälv välja att koncentrera mig på en enda fråga, menen stor och viktig fråga, nämligen sysselsättningsfrå-gan.När regeringskonferensen nu har dragit i gångfinns det 18 miljoner arbetslösa människor i de olikaEU-länderna. Regeringen har fört fram en uppfattningi skrivelsen, att det här är fullständigt oacceptabeltoch att det är ett slöseri med de mänskliga resurserna.Vi delar den uppfattningen.Men vi menar att man också måste konkretisera deåtgärder man skall sätta in när man ser problemet medden höga arbetslösheten. Vi menar att kampen för attlösa sysselsättningsfrågan måste ske på två plan: påden nationella nivån och på en mellanstatlig nivå.Lika väl som regeringen har sagt att bekämpning-en av arbetslösheten måste stå först på den politiskadagordningen i , måste arbeta för attkampen mot arbetslösheten skall bli den mest priorite-rade frågan på regeringskonferensen och inom EU.Där ligger en del av vår kritik. Vi tycker inte att mantydligt nog i skrivelsen har prioriterat den här frågansom den viktigaste frågan.Regeringen föreslår i sin skrivelse att det i framti-den skall finnas en samordning mellan arbetsmark-nadsministrarnas och finansministrarnas åtgärder föratt få ned arbetslösheten, och man föreslår att detinrättas en särskild sysselsättningskommitté. Det är ettsteg på vägen, och det är bra. Men vad vi saknar är dekonkreta förslagen till vad en sådan här kommittéskall arbeta med. Det är helt enkelt vagt, som andrahar uttryckt inom andra områden under den här debat-ten.Vi anser att man måste sätta de konkreta och dekvalitativa målen för arbetet. Vi har några förslag.- Det gäller att halvera arbetslösheten. Det är ettkonkret mål.- Det gäller en kraftigt förhöjd kvinnlig förvärvs-frekvens. Det är ett konkret mål.- Det gäller att hitta en nivå och garantera syssel-sättning för ungdomar . Det är ett konkretförslag.- Det gäller att inrätta praktikplatser på varje före-tag med minst 25 anställda.- Det gäller att börja arbeta med en arbetstidsför-kortning.- Det gäller att föra in rätten till kompetensut-veckling.De här målsättningarna bör genomföras, kopplattill en tidsplan. Det är konkreta förslag.Det måste också föras en diskussion om hur med-lemsländerna skall finansiera åtgärderna mot arbets-lösheten. Det saknas en sådan diskussion. Det krävsalltså en handlingsplan, och det krävs ekonomisktutrymme.I dokumentet från det senaste toppmötet i man riktlinjer för sysselsättningspolitiken, ochman anvisade olika typer av åtgärder. Man talade omutbildningsprogram, strukturellt inriktade åtgärder föratt minska arbetskraftskostnaderna, reducerade ar-betsgivaravgifter och sänkta ersättningsnivåer i a-kassesystemet.Att angripa arbetslösheten genom att minska ar-betskraftskostnader och arbetslöshetsersättningar ärenligt vår mening inga framåtsyftande metoder. Detleder enbart till en stark försvagning av löntaga-rintressena, och det främjar framväxten av nya ar-betstillfällen med mycket osäkra arbetsvillkor ochlåga löner. Det här är ju metoder som harvarit helt främmande för och den svenskaarbetarrörelsen.Det här tycker vi att man måste lyfta fram införregeringskonferensen, och man måste ta avstånd frånden typen av åtgärder.Stigande arbetslöshet inom EU-länderna och öka-de löneklyftor har stimulerat framväxten av en ar-betsmarknad som måste ifrågasätta starkt ursocial synpunkt. Det handlar om deltidsarbete, kort-tidsarbete och osäkra arbetsvillkor som har präglat denya typerna av arbete.Regeringen måste också lyfta fram att det i en målkonflikt mellan den rigida inställningentill inflationsmålet och budgetpolitiken som kommertill uttryck i konvergenskriterierna och som intestämmer med en aktiv sysselsättningspolitik. Konver-genskravet på ett tak för budgetunderskottet vid 3 %av BNP står i uppenbar motsättning till en samhälls-ekonomiskt motiverad och mer expansiv politik. Vimenar att man vid konferensen måste behandla kon-vergenskraven i samband med sysselsättningsfrågor-na. De påverkar varandra.Regeringens stöd till EMU och dess parallellaambition att skapa en aktiv sysselsättningspolitik gerett motsägelsefullt intryck. Vi menar att regeringenmåste verka för att EMU tas upp till en ordentligdiskussion, att omprövas och lyfts utur och att alternativa samarbetsformerutformas där sysselsättningen överordnas andra mål.Vi tycker i sista hand att regeringen konfe-rens sluttext skall begära undantag som ger den hand-lingsfrihet som krävs för att man skall kunna stå utan-för EMU. Ett sådant undantag skulle innebära fortsattmöjlighet att tillämpa nationell lagstiftning på detmonetära området och öka utrymmet för nationellaavvägningar.Vi tycker alltså att det krävs mer samarbete mellannationerna i både de ekonomiska och de sociala frå-gorna. Det behövs mer samarbete i för att fåned arbetslösheten. Men vi menar att det samarbetetmåste bygga på en helt annan ekonomisk och politiskgrund än de konvergenskriterier och det konservativapolitiska tänkande som dominerar inom EU. Enuthållig och stabil ekonomisk tillväxt förutsätter enrättvis fördelning av inkomster och kunskaper, ochdetta måste regeringen lyfta fram.Inför omröstningen om EU-medlemskapet försäk-rade regeringspartiet att den nordiska modellen meden hög kvinnlig förvärvsfrekvens, en utbyggd föräld-raförsäkring och en väl fungerande och utbyggd of-fentlig sektor inte skulle påverkas av medlemskapet.Att kvinnornas situation var annorlunda i övriga EU-länder skulle på intet sätt påverka . Vi var friaatt behålla vår modell, och vi skulle i stället tjäna somen inspirationskälla för övriga länder inom EU.Nu skall jag inte göra det så enkelt att jag skallpåstå att EU-medlemskapet har gjort att kvinnorsförvärvsfrekvens har sjunkit, att offentlig sektorkrympt och att ersättningsnivåerna i försäkringssys-temet sänkts. Men jag skall påstå att kvinnors livsvill-kor kraftigt har försämrats efter det att harblivit medlem i EU och att en bidragande orsak harvarit anpassningen till konvergenskraven och finansi-eringen av medlemskapet.Konvergenskraven har bestämt takten för budget-saneringen. Medlemskapet kostar 20 miljarder i denoffentliga budgeten. Visst får vi pengar tillbaka, meninte går de till den största delen av kvinnors arbets-marknad, den offentliga sektorn. Nej, de går till jord-bruk och andra sektorer. Nog finns det fog för att sägaatt medlemskapet omfördelar pengar från de sektorersom kvinnor i första hand är beroende av till andrasektorer i samhället.Andra synliga influenser är förändrade anställ-ningsformer, s.k. atypiska jobb. Vi har ett ökat antaldeltidsarbetande, och den senaste trenden är att delaupp deltiden så att man arbetar och harnågra timmars ledigt för att sedan återgå till någratimmars arbete. Detta är ett arbetsmönster som sedanlänge är etablerat i EU-länderna.Det måste bli en prioriterad uppgift på regerings-konferensen att lyfta fram kvinnors livs- och arbets-villkor, att driva och säkra en arbetsrätt som motver-kar otrygga och uppstyckade anställningsförhållandenoch att värna den nationella rätten och möjligheten attfinansiera en offentlig sektor i stället för att bekräftade begränsningar som EMU:s konvergenskrav sätteroch de omfördelningssystem av offentliga medel sommissgynnar kvinnors rätt och möjlighet till arbete.Anf. 71 ()Fru talman! Jag skulle vilja fråga det hon sade om att EU skall lösa problemet medarbetslösheten. Det kan ju låta väldigt bra och fint attEU skall lösa alla världens problem, t.ex. arbetslöshe-ten. Man kan kanske, som säger, sättaupp mål för att arbetslösheten skall minska kraftigtoch för att förvärvsfrekvensen för kvinnor skall ökakraftigt. Men vill också ge EU de me-del som krävs för att EU i så fall skulle lösa proble-met med arbetslösheten? Eller är det kanske praktik-platserna som skulle få bort 20 miljoner arbetslösa?Jag tror att den socialdemokratiska diskussionenom en sysselsättningsunion är ett oerhört centralistisktprojekt som kan vara farligt och som i sig impliceraren gemensam ekonomisk politik över hela EU-området om det skall fungera. Är det den linjen somVänsterpartiet i så fall ställer upp på, eller har ni nå-gon annan idé om något slags decentralistisk EU-lösning på problemet med arbetslösheten? I så fallskulle den vara intressant att höra.Anf. 72 ()Fru talman! Om hade lyssnat nogahade han hört att vi har sagt att vi måste bekämpaarbetslösheten på nationell nivå men också på enmellanstatlig nivå. Den mellanstatliga nivån skallenligt vår uppfattning inte begränsa sig till EU. Det ärett mycket större projekt. Kampen mot arbetslöshetenskall vi föra på många plan.Men i den verklighet vi lever i fattar man in-om EU beslut om minimikrav som sedan gäller i allaländer, ofta inom det sociala protokollet. Vad vi serav de besluten är underliga tendenser som är väldigtfrämmande för den svenska arbetsmarknaden. Dethandlar om ökad flexibilitet, om atypiska jobb och omsänkta ersättningsnivåer.Vi vet att när sysselsättningsfrågorna diskuterasinom EU åker regeringen i väg utan att ha konkretakrav och konkreta förslag. Vi har då valt att läggafram de konkreta krav och förslag som vi tror är vik-tiga för de arbetslösa inom EU och för kvinnor i Sve-rige, i och i . Vi har valt att användade redskap som finns för en positiv utveckling församtliga löntagare. Vi tror inte att det härkommer att lösa problemet. Vi tror att det krävs eko-nomiska åtgärder i och i andra länder, men viväljer att försöka påverka.Anf. 73 ()Fru talman! kritiserade regeringenför att den gör alldeles för litet nu när den är på väg ini regeringskonferensen för att lösa problemet medarbetslösheten på EU-nivå. Regeringen säger att detär dess huvuduppgift att driva den här frågan. Väns-terns förslag - som jag uppfattar dem utifrån vadIngrid läser upp och de förslag som har fram-förts i övrigt - innebär ju inte att man skulle kunnalösa problemet med arbetslösheten i på EU-nivå. Därför tycker jag att ni spelar ett dubbelspel.Dels säger ni att ni inte vill ha mer överstatlighet,ni vill inte att EU skall ta över, vi skall t.ex. inte ge-nomföra den ekonomisk-monetära unionen, dels kriti-serar ni från andra hållet regeringen för att den intevill satsa tillräckligt mycket för att lösa problemenmed arbetslösheten på EU-nivå. Man måste kanskelitet grand bestämma sig, är det EU som skall lösaproblemen med arbetslösheten eller är det i huvudsaknationella frågor?Sedan kan man naturligtvis diskutera arbetsrättenoch reagera mot de nyliberala förslag som finns påEU-nivå för att försämra arbetsrätten och få merflexibilitet och sådana saker. Men det tycker jag ihuvudsak är en annan fråga.Anf. 74 () replikFru talman! Det blir mycket svårt att svara på Pe-ter frågor så länge inte lyss-nar på det jag säger. Från talarstolen har jag talat omtvå nivåer. Den nationella nivån och den mellanstatli-ga nivån. talar om den överstatliganivån.I min första replik talade jag om den nationella ni-vån och den mellanstatliga nivån. Mellanstatligt ärsamarbete mellan länder. Jag tror att arbetslöshetsfrå-gan skall ske främst på den nationella nivån menockså i samarbete mellan stater. Det finns saker somförenar och det finns synpunkter som vi skall utveck-la. Det handlar om ekonomiska realiteter. Men jag haraldrig talat om överstatlighet. har ald-rig talat om överstatlighet i den frågan.Nu har jag upprepat detta för förtredje gången. Jag hoppas att har lyss-nat. Jag tror att så länge vi finns i EU och så länge vihar de här bindande EMU-konvergenskraven, sombl.a. har ställt sig bakom, är det viktigt attvi från svensk sida säger att sysselsättningsfrågorna ärdet över allt annat överordnade målet. Det har jag sagtfrån talarstolen och det säger jag här i bänken. Jaghoppas att lyssnar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )7 § Kommunala frågorFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1995/96:KU9Kommunala frågorAnf. 75 ()Fru talman! Jag skall försöka ersätta som hade anmält sig till debatten i föreställning-en att frågan kunde komma upp i går, vilket var heltomöjligt. är hon på resa.Dagens betänkande från KU handlar om kommu-nala frågor, kommundelningar, demokratioch en rad andra saker. Allihop är viktiga och skullekunna debatteras . Eftersom tiden har lidit skalljag begränsa mig till några korta kommentarer.På de flesta punkter som tas upp råder stor enigheti utskottet. Men en del av oss, från flera partier, harreserverat oss till förmån för ett förslag som finns ireservation nr 1, om en översyn av reglerna för kom-mundelningar för att underlätta en genomgripandekommundelningsreform. Det här är som jag ser detden viktigaste enskilda frågan i betänkandet och därär vi inte riktigt överens.Jag har för min del blivit alltmer övertygad om attkommunsammanslagningarna för några decenniersedan gick för långt och att detta också är en av hu-vudförklaringarna till det minskade engagemangetbland landets medborgare i stort för politiskt arbete.Det är sant att också liberaler den gången var med ochdrev fram de här sammanslagningarna. Det är ocksåsant att man då krävde att närdemokratin skulle bestågenom att man som ett slags komplement till de storakommunerna skulle införa direktvalda kommundels-råd.Min slutsats, efter att ha tagit del av olika erfaren-heter av den här typen av system, är att detta interäcker till för att garantera den lokala demokratinslivskraft. De avgörande besluten i de nya stora kom-munerna fattas alltjämt centralt. Det finns ingen lokalbeskattningsrätt, och det finns andra typer av problemav det slaget.Politiskt engagemang måste enligt min meningbygga på en kombination av ansvarskänsla för detegna närsamhället, aktivt medborgarskap om man såvill, och en insikt om att de villkor vi lever under, varoch en i sin stad och på sin ort, hänger samman medmänniskors villkor på andra håll. Man skall tänkaglobalt, men handla lokalt, som det heter ibland.Jag medger att det kan finnas problem med attbacka kommunsammanslagningarna en bit. Det kanuppstå svag ekonomi i en del kommuner. Man kan häroch där få svårigheter att lösa stora uppgifter somkommuner bör kunna lösa. Men jag tror också att dehär problemen ofta överdrivs. Det är problem som gåratt lösa i andra länder, där man har en annan kom-munstruktur med flera mindre kommuner än vi har i . Under alla omständigheter har åtmins-tone jag kommit till slutsatsen att den här typen avproblem väger lätt jämfört med möjligheten att i stäl-let, genom en återgång till mindre kommuner, få till-baka en större identifikation mellan medborgare ochpolitik och en större vilja hos vanliga människor attengagera sig i något politiskt parti, att ta ansvar förfrågor som berör en just där man själv bor.Över huvud taget är det ett problem att kommu-nalpolitiken i så ofta är anonym. Det finnskanske skäl att fundera över ytterligare förändringar. Imånga länder har den lokala politiken ett ansiktegenom att man har direktvalda borgmästare med enverklig politisk funktion.