prot · GK0948 · 1996-12-18 00:00:00 — Jag villinte stifta en lag i denna kammare om jag vet, när jagantar lagen, att det nu är människor som helt ställsutanför alla system.Detta har jag inte fått något ordentligt svar på. Detär tydligen så att: Egenföretagarna - strunt i dem!Men det är inget nytt när det gäller regeringspartiet.Däremot är jag mycket förvånad över Centerpartietsagerande, men det är en annan historia.Den andra frågan som jag ännu icke har fått någotbesked om är: När kommer det ett heltäckande förslagsom gör att de människor, som vi i reservationen harsagt kommer att tillhöra en gråzon, inte drabbas? Närkommer detta förslag?När jag hör att man i diskuterarett samarbete med arbetsförmedlingarna blir jag rentbestört. Har ni inte kommit längre? Under min ordfö-randetid under den förra mandatperioden fattade vi,på grundval av en socialdemokratisk motion medBirgitta i spetsen, ett beslut om att vi skulleinleda ett samarbete med arbetsförmedlingarna. Nuhåller ni på och diskuterar! Vi vill ha ett förslag påbordet, och det skulle vi ha haft !Anf. 152 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller egenföretagarnas möj-ligheter att få a-kassa pågår det naturligtvis ett arbete,och frågan skall få sin lösning . Jag ärglad att ställer upp på en renodlingav systemet. Jag tror att det är rätt väg att gå.Det som också är mycket viktigt, när vi talar omatt se detta som en helhet, är att det pågår en rad in-tressanta projekt i landet. En del projekt stöder vi,vilket är väl medveten om. Men detpågår också en rad försök med samverkan, som görslitet mera anspråkslöst men som har en väldigt storbetydelse för den enskilde.Vad regeringen nu avser att göra är att återkommatill med förslag för att utveckla denna sam-verkan. Jag tror att det är en mycket viktig fråga förframtiden, att vi måste bli mer effektiva i fråga om attanvända de samlade resurser vi har inom det här om-rådet och göra det på ett så bra sätt som möjligt förden enskilde.Anf. 153 () replik:Herr talman! Jag ställde förut en fråga till RonnyOlander angående den samordnade rehabiliteringen,om vart de människor tar vägen som inte är berättiga-de till vare sig a-kassa eller sjukpenning. Ärendetbereds som bekant inom . Jag måstefråga : Vart tar dessa människorvägen ?Jag vill också ta upp den kritik som jag framfördei mitt anförande om att vi inte har tillräckliga analyserav hur det här förslaget slår ur ett jämställdhetspers-pektiv. Jag noterar att Jämställdhetsombudsmannenskriver följande, enligt propositionen: Förslagetkommer att slå hårt och orättvist mot kvinnor, efter-som de har en hög representation bland de typer avsjukdomar som kommer att ligga till grund för en stordel av besparingen.I dagens läser jag en artikel som statsrådet harundertecknat med rubriken: Jag måste då fråga statsrådet: bestårrättvisan? Till vilket system är det statsrådet förhållersig?Anf. 154 Statsrådet ():Herr talman! I den artikel som jag har publi-cerad i en tidning vill jag naturligtvis framhäva, lik-som jag har gjort här , att en renodling av syste-men skall ge dem deras rätta karaktär. Sjukförsäkringoch förtidspension skall handla om att hjälpa sjukamänniskor att bli friska, inte minst genom en satsningpå rehabilitering, som ju är en klassisk fråga i det härsammanhanget och som vi har arbetat mycket med iriksdagen också tidigare. Jag tror, som jag sade tidi-gare, att det här är rätt väg att gå för att utveckla vårasystem, också för att vi skall nå en bättre träffsäker-het. Men det måste naturligtvis kombineras med enutökad samverkan. Detta ligger i botten på det ge-mensamma beredningsarbete som pågår i rege-ringskansliet.Där skall vi också ta in resultaten av den utvärde-ring som skall göras av rehabiliteringen. Jag tror attockså det är viktigt för framtiden. Vi behöver skaffaoss mer kunskap om rehabiliteringens effekter ochfördelar och vad det är som vi skall satsa på i fort-sättningen, just för att människor skall få chansen attanvända den arbetsförmåga de har kvar, att öka sinlivskvalitet, att delta i arbetslivet efter sina egna förut-sättningar.Anf. 155 () replik:Herr talman! Detta är ett besparingsförslag, ochmånga människor riskerar att hamna mellan stolarna.Jag kan bara konstatera att jag och statsrådet har helt olika uppfattning om innebörden av be-greppet rättvisa.Anf. 156 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte riktigt vad menade med sin slutreplik.Rättvisa i sjukförsäkringen handlar naturligtvis omatt den som är sjuk skall få en ersättning som är rim-lig, att den som är sjuk också skall få rätt vård ochbehandling för att bli frisk, att den som har problemskall få möjlighet till rehabilitering. Jag tror att MarieEngström och jag är rätt överens på den punkten.Anf. 157 () replik:Herr talman! Visst är det sant att det måste finnasklara regler i de här systemen. Men vad vi har efter-frågat är ju helheten: Var finns helheten? Vad är detför mening med att vi sitter några stycken - ett tag varvi 35-40 stycken - i en statlig utredning, och i totalenighet konstaterar att man måste se till helheten närdet gäller gråzonsproblematiken om det skall kunnagöras några förändringar över huvud taget, när rege-ringen struntar i det? Regeringen tycker att det ärointressant vad parterna på arbetsmarknaden och desamlade politiska partierna tycker. Då är det ingenmening, när regeringen gör som den vill.Jag har fått några svar, och det är bra. Vad händermed gråzonsproblematiken? Svaret är att fem länskall få fortsätta sina försök, och resten faller utanför.Jag har fått ett annat svar. När det gäller kriterier-na att ta hänsyn till regionala förhållanden, ålder osv.skulle det leda alldeles för långt, säger statsrådet. Detär ett bra besked. Jag konstaterar att har blivitlurad i den här frågan.Jag skall ta upp ytterligare några saker. När detgäller de klarare reglerna säger statsrådet att det ärarbetsmarknadspolitiken och socialpolitiken som skallta ansvaret för de människor som har någon form avrestarbetsförmåga. När vi inte längre har obligatoriskarbetslöshetskassa för alla på arbetsmarknaden, vartskall de ta vägen då? Ja, de får söka socialbidrag. Ditanvisar regeringen de människorna.Frågan är vidare: Om man skulle öka rehabilite-ringen och öka insatserna mot köerna, var finns demedlen, statsrådet? kunde inte svara,och det är då bra om vi kan få veta det av regeringen.Anf. 158 Statsrådet ():Herr talman! Jag beklagar att intelyssnar på vad jag säger. När det gäller samverkanoch samordning kommer regeringen alltså i det för-slag som skall föreläggas under våren 1997att ta upp den frågan och lägga fram förslag, bl.a.utifrån den försöksverksamhet som har bedrivits ochbedrivs. Då kommer alltså ett samlat förslag. Precissom det står i utskottsbetänkandet, pågår en gemen-sam beredning, som omfattar inte bara sjukförsäkringoch förtidspension utan också a-kassa och socialbi-drag. Det är väldigt viktigt att vi nu har möjlighet attgöra den gemensamma beredningen av de här viktigatrygghetssystemen och lägga förslag till riksdagenunder nästa år.Sedan måste jag ställa en fråga till har förstått att det förslag som vi nu har i etapp 2om besparingarna på detta område, de tre miljarderna,har reagerat mycket negativt på. Jag kaninte låta bli att nämna att det i det betänkande somsnart skall diskuteras finns ett yttrande från Folkpar-tiet och där man uppenbarligen förordarstramare regler för förtidspension och sjukpenning,som då skall spara ytterligare 2 miljarder på det häranslaget. Jag skulle vilja veta vilka ytterligare strama-re regler det är som vill införa från den 1januari 1997.Anf. 159 () replik:Herr talman! Jag kan börja med frågan. Vi följerSjuk- och arbetsskadekommitténs förslag, och utifrånde förslagen kan det bli de här besparingarna, om helaförslaget läggs på bordet. anvisar vi tregånger så stora belopp till rehabilitering och till Dag-marpengar för att rehabilitera människor och få demtillbaka till jobbet snabbare än vad som annars kundeske. Men regeringen gör raka motsatsen. Då frågarman sig: Vad händer egentligen då? Jo, då går detnaturligtvis inte att genomföra. Så enkelt är det.Jag ställde några frågor till statsrådet i min inled-ning. Vad kommer egentligen att hända med sjukkas-sa och a-kassa? Skall de slås ihop till en enda försäk-ring? Vad kommer att hända med överskottet i sjuk-försäkringen? Vi tvistar här i kammaren om huruvidadet är 30 eller 40 miljarder, men det är i varje fallgigantiska summor, statsrådet. Skall de pengarnatäppa till något annat hål i statens budget eller är detmedel som skall ligga kvar i sjukförsäkringen? Det ärju avgifter som arbetsgivarna har betalat in och deanställdas egenavgifter som har skapat detta gigantis-ka överskott. Vad ämnar ni göra med de medlen?Sedan konstaterar jag bara att de försök som pågårute i landet kommer att innebära att människor slås utunder tiden. Småföretagare, jordbrukare och andra haringen a-kassa, och de kan inte få det om de inte haravvecklat sitt företag. De är hänvisade till socialbi-drag. Till det är också andra som inte tillhör någonform av a-kassa hänvisade. Är det den formen avsocialpolitik som den här regeringen bedriver?Anf. 160 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att SiggeGodin elegant smiter undan den del av sitt yttrande ibetänkandet som rör utgiftsområde 10 om de tvåmiljarderna. Jag har väldigt svårt att förstå hur manskall kunna verkställa Sjuk- och arbetsskadekommit-téns totala förslag , som dennabesparing i så fall skulle innebära.Är det inte så, , att det vi upplever äratt vi har en regering som tar ansvar för statens oer-hört besvärliga ekonomiska situation genom att nusuccessivt genomföra en naturligtvis för mångamycket besvärlig budgetsanering. Vi kan faktiskt seatt den börjar ge resultat - vi kan se att vi 1998 kan nåbalans. Den budgetsaneringen måste fullföljas för attvi skall klara de viktiga åtaganden vi har ,om vi skall klara de generella välfärdssystem som gerså mycket av frihet och rättvisa till befolk-ning.Sigge Godin frågade vad som skall hända. Jagupprepar att det pågår en gemensam beredning i re-geringskansliet när det gäller de här trygghetssyste-men. Vi kommer att få se förslag när detgäller både sjukförsäkring, förtidspension, a-kassaoch socialbidrag, och det är just för att få en helhet,för att få ett system där de olika delarna hakar i var-andra och där människor inte ramlar mellan stolarna. översynen ser vi naturligtvis också över balansennär det gäller avgifterna som betalas in. Men vi är intefärdiga - arbetet pågår, och vi kommer att lägga framförslag för riksdagen.Anf. 161 ()replik:Herr talman! Som jag uppfattar det har vi fått åt-minstone ett bestämt löfte här , både från RonnyOlander och från statsrådet, nämligen att det till våren1997 kommer en proposition som behandlar samord-ningsfrågorna. Då är min fråga: Kommer den propo-sitionen , så att vi kan behandladen under vårriksdagen och så att besluten kan verk-ställas ?Min andra fråga är: När kommer propositionensom skall bygga på ? Kommerden propositionen , eller kommer den inteförrän ? Den skall ju också hjälpa till attlösa de problem som sätts i sjön den 1 januari.Förutom om dessa propositioner vill jag fråga omrehabiliteringen. Vad är anledningen till att ni drarned den med ? Kanman inte genomföra en översyn utan att minska resur-serna? Vilket underlättar en översyn - att behållaresurser eller minska resurser? Vad är alltså djupastsett anledningen till detta?Anf. 162 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller sjukförsäkring ochförtidspension, som ju är mitt ansvarsområde, är för-ändringarna aviserade att träda i kraft den 1 januari1998. Vi har alltså på oss. Avsikten är att viunder våren skall komma med ett förslag, som sedankan behandlas så att det kan träda i kraft den 1 januari1998.När det sedan gäller den tillfälliga neddragningen- för den är tillfällig - på 200 miljoner under två årvill jag säga att vi under den tiden skall passa på attutvärdera.Jag vill också anknyta till min förra replik. Vi harsanerat statens budget med över 120 miljarder. Vi hargjort det till hälften genom att höja skatter och avgif-ter och till hälften genom att genomföra besparingar.Då har inget utgiftsområde lämnats i fred, utan det harsparats på alla utgiftsområden. Det måste man göra sålänge som utgifterna för staten är större äninkomsterna. Sedan kan man beklaga detta och tyckaatt det är besvärligt - det är det. Men vi måste ta ettansvar för att få ordning på statens finanser för fram-tiden. Det är svaret, . 163 ()replik:Herr talman! Jag undrar om Socialdemokraternasinställning till rehabilitering då är att det är en renod-lad kostnad. Rehabilitering är inte en investering somger mer tillbaka än det man satsar? Därför anser nialltså att man kan spara på statsfinanserna genom attdra ned på rehabilitering.Då skall ni väl aldrig öka det anslaget igen? Detinnebär ju i så fall ökade kostnader; det ger inte till-baka mer än man satsar. Det måste ju vara den in-ställning som ni har.Men allt skall gå vidare, och allt skall uppenbarli-gen bli bra. Delar statsrådet åsikt attmed det här betänkandet kommer det att bli full fartpå rehabiliteringen , på ett sätt somdet inte är nu? Människor som i hans vokabulär är"parkerade" i trygghetssystemen kommer då, om jaguppfattade honom rätt, att få en rivstart och förpassasbort från denna parkeringsplats. Är det riktigt?Anf. 164 Statsrådet ():Herr talman! Rehabilitering ger naturligtvis lång-siktiga vinster. Därför är den besparing som vi nu görunder endast en kortsiktig besparing, där vi nubörjar få se resultat och därmed också förbättrademöjligheter att fatta bra beslut, som faktiskt ger effek-ter på . Rehabilitering är naturligtvismycket positivt, både för den enskilde och för samhäl-let, på längre sikt.Vad som händer med rehabiliteringen från den 1januari är bl.a. att vi får en förlängd sjuklöneperiod.En av avsikterna är att öka incitamenten för rehabili-tering via arbetsgivaren och arbetsgivarens ansvar.Vad det ger för resultat får vi naturligtvis se.Över huvud taget är det ju så, , att det ligger i botten på de förändringar vi nugenomför att vi skall följa upp dem och göra det or-dentligt. Det handlar naturligtvis både om vad somhänder på rehabiliteringssidan och om vad som överhuvud taget händer med förändringen när det gällerkriterierna i sjukförsäkringen och förtidspensionen. Viskall följa det här noggrant och se hur det utfaller.Anf. 165 () re-plik:Herr talman! Att man skall följa något noga harjag hört i vårt utskott, och jag har intemärkt att man har gjort det. Åtminstone har det intekommit ut någonting av att man följer det noga. Vi ioppositionen och i småpartierna följer också nogautvecklingen.Jag undrar om frihet och rättvisa åt be-folkning. Har inte träffat de ut-försäkrade och dem som har ramlat mellan stolarna? -Det är en fråga.Jag vill vidare säga att vi inte var för renodlingenav kriterierna. För vem är den till gagn?Jag vill också ta upp sänkningen av anslaget tillrehabilitering med 200 miljoner. Det betyder att ettantal rehabiliteringsavdelningar stängs och att påbör-jad rehabilitering av människor upphör. Detta ärmycket allvarligt, för de människor vars rehabiliteringman avbryter har mycket liten möjlighet att orka för-söka igen.Anf. 166 Statsrådet ():Herr talman! menar att det härkommer att få väldigt stora konsekvenser och attmänniskor kommer att ramla mellan stolar. Jag vetinte riktigt vad stöder den uppfatt-ningen på. Det skulle vara intressant att höra vilketunderlag hon har för att kunna veta detta i förväg.När det sedan gäller utvecklingen av rehabilite-ringen vet vi naturligtvis att rehabiliteringen långsik-tigt har en stor betydelse för den enskilde och att detdärför är viktigt att vi nu kan utvärdera, skaffa ossmer kunskap och kanske göra mer målinriktade ocheffektivare satsningar , när vi lär oss merom rehabiliteringens betydelse. Att den har stor bety-delse vet vi redan i dag.Anf. 167 () re-plik:Herr talman! Det kan väl inte behövas föratt utvärdera hur det har gått med rehabiliteringen.Det står naturligtvis inte i betänkandet att det skall blipå detta sätt, men den tolkning som vi i oppositionenhar försökt göra leder fram till denna uppfattning.Följderna blir sådana att dessa personer ramlar mellanstolarna ännu oftare än vad de gör . Soci-albidrag är ett alternativ, det enda som finns när deandra systemen sviker.Låt mig än en gång ta upp frågan om"parkeringsplatserna i systemen". Jag tycker att detvar en väldigt bra formulering. Jag tror att det är bätt-re för en person att ha en parkeringsplats i systemenän att inte ha någon parkeringsplats alls. Det är detsom blir följden för dessa personer men som skallundvikas. Har man en trygghet i någon form av sjuk-penning e.d., kanske man orkar och vill ta tag i sinsituation, men om man hamnar utanför tappar manden lusten eller den möjligheten. Då kommer man i enså svår situation att man inte orkar detta.Anf. 168 Statsrådet ():Herr talman! Jag förstår ändå inte riktigt RagnhildPohanka. Jag får nästan det intrycket att RagnhildPohanka inte tycker att det är bra med en renodling avsystemen så att sjukförsäkring och förtidspensionriktar sig till den som är sjuk medan det för den somär arbetsför är arbetsmarknadsmedel och a-kassa somskall gälla. Jag tror att detta är den väg som vi skallfölja i det fortsatta utvecklandet.När det gäller hur vi ser på människan befinner vioss naturligtvis i ett besvärligt läge, med en hög ar-betslöshet. Det kan för många synas som att de inteheller efter en rehabilitering har möjligheter att kom-ma ut på arbetsmarknaden. Men vi måste ändå behållavår tro på att vi skall kunna skapa en bättre situationför människorna. Det handlar alltid om att försökasatsa på det som är friskt hos en människa och ta varapå den arbetsförmåga som finns. Det måste vara vårledstjärna in i framtiden.Även om det just nu känns svårt för väldigt mångamänniskor, skall vi med rehabilitering och andra åt-gärder försöka få människor att på bästa sätt användaden arbetsförmåga de har för att åter kunna komma inpå arbetsmarknaden.Anf. 169 vice talman ():Herr talman! Det är bra att ha effektiva system.Mot den bakgrunden skulle ingen behöva känna oro,, inför det beslut som vi i dagskall fatta. Men sanningen är ju den att dessa systemhar en stor brist. De lider av stor brist på ett humanis-tiskt ledarskap som utgår från de värderingar som vigrundar våra beslut här i på.Systemen fungerar inte bra . Människor be-handlas inte med respekt. Sjuka människor får ingensjukpenning, bonus delas ut till läkare i stället försjukpenning till sjuka. Det måste vara så, att om vi härhar fattat beslut grundade på vissa värderingar, skallmyndigheterna följa dem. De är redskap, inga mak-tapparater. De skall göra exakt så som vi säger härfrån riksdagen.Jag uppfordrar att ta itu medbåde och och setill att det när patienter kommer till försäkringskassanmed intyg från läkare som har stort förtroende utebland människorna inte blir så att att dessa intyg ochdiagnoser bara stoppas i papperskorgen, därför att ens.k. förtroendeläkare anser sig ha större expertkun-skaper än den expert som har utfärdat intyget.Det här är för omfattande för att negligeras, ochdet är dessutom väldigt dyrt. Människor tvingas tillrehabilitering trots att man egentligen inte klarar enrehabilitering. Regeringen måste när harfattat beslut styra myndigheterna så att de klarar dessasaker och se till att den människosyn som vi har fattatbeslut om följs.Jag vill anföra ett citat ur ett brev:"Jag vistades halvtid på min gamla arbetsplats i ettförsök att återgå till den kliniska verksamheten, trotsatt jag blev avrådd av flera läkare. Mitt tillstånd för-sämrades hastigt. Trots detta återfick jag inte minfulla sjukpenning."Anf. 170 Statsrådet ():Herr talman! Det som är viktigt att understryka äratt det väldigt mycket handlar om att ha bra kompe-tens och bra kvalitet och att så tidigt som möjligtkunna fatta rätt beslut, kanske att fatta ett sådant redanfrån början.Frågan om kompetens och kvalitet ingår i den be-redning som sker inför framläggandet av förslag iSjuk- och arbetsskadekommitténs betänkande. Jag villför och för redovisa detta.Anf. 171 vice talman ():Herr talman! Jag är medveten om att Maj-IngerKlingvall verkligen vill allt detta. Det vill vi ju allihophär i kammaren. Det är därför som vi många gångerställer oss bakom väldigt svåra beslut om besparingarmen också beslut om effektiviseringar.Men vi hamnar i en försvarsposition som det ärnästan omöjligt för oss att ta oss ut ur, om vi inte harmyndigheter som är lyhörda för det som vi vill. Jagupplever att vi inte har det. Det är därför nöd-vändigt att regeringen och går före i dethumanistiska ledarskapet och faktiskt följer de reglersom vi lägger fast.I detta betänkande redovisas vissa medicinskaregler. Man kan fråga sig vad som menas med medi-cinska regler. tar emot anmäl-ningar mot läkare som inte tillämpar vetenskap ochbeprövad erfarenhet. har åtskilligagånger blivit fälld för att den ägnar sig åt detta, menändå fortsätter den att göra det.Vi måste ha en öppenhet. Vårt samhälle är komp-licerat. Vi drabbas inte av samma slags sjukdo-mar som förr, eftersom det är andra miljöfaktorer,sociala faktorer osv. som påverkar oss. Regeringenmåste gå i bräschen för de beslut som vi fattar, förannars kommer ett sådant beslut som fattas attbli ännu ett ok på många människor som inte får denhjälp som de egentligen har rätt till.Anf. 172 ():Herr talman! Jag kan förkorta mitt anförande ge-nom att instämma i hela anförandeoch i hennes replik.Jag vill svara att vi inte tyck-er att det här förslaget är bra. Vi har avstyrkt proposi-tionen. Skälen till det har kommit fram under heladagens debatt, och jag tror därför att jag inte behövergå närmare in på dem. De finns också redovisade ivåra reservationer. Vi tycker att förslaget har storabrister, och om det genomförs, kommer det att blioerhört svårt för många människor i vårt land.Anf. 173 ():Herr talman! Jag håller helt med att myndigheter skall fatta beslut i enlighet meddet som har beslutat om. Jag instämmer helti det. Men då gäller det också att fattarklara, entydiga beslut.Jag vill påminna om att hennesparti helt står bakom förslagen i det betänkande ochden proposition som har lagts på bord. Jagvill också varna för att detta betänkande och de beslutriksdagen fattar kommer att bli föremål för oer-hört många olika beslut och rent av godtycke, därföratt de är alldeles för svåra att fatta bra beslut omkring.Anf. 174 vice talman ():Herr talman! Jag är mycket väl medveten om attmitt parti står bakom detta. Men jag skall säga GullanLindblad, och många fler som är emot detta, att ävenom låter bli att fatta beslutet kommer be-handlingen av människorna att vara felaktig även ifortsättningen om ingenting görs från regeringshåll,från - i kanske ännu högre grad - och frånmyndigheterna själva.Beslutet som fattar skulle vara all-deles utmärkt om det var så att det fungerade utanförriksdagen. Det behöver alltså inte vara något fel påbeslutet i sig. Men när inte myndigheterna följer riks-dagens beslut är det rättsövergrepp som pågår, och derättsövergreppen tar inte alla vi riksdagsledamötersjälva itu med.I en demokrati och en rättsstat måste människorkänna trygghet och bli behandlade på samma sätt.Oberoende av vad det är för fel som har drabbat enskall man bli behandlad med respekt. Det blir maninte i . Därför tycker jag att det är viktigtatt lyfta fram den här frågan. Annars kommer förtro-endet för det politiska systemet och för de beslutriksdagen fattar - vare sig parti ärmed eller inte - att urholkas.Anf. 175 ():Herr talman! Jag tycker nog att det är litet över-maga att i säga att tjänstemännen inommyndigheterna inte gör sitt jobb, och t.o.m. begårrättsövergrepp.Men jag håller helt med om att vi alla i riksdagenskall föra en kamp. För det första skall vi fatta beslutsom inte kan tydas på vilket sätt som helst och för detandra skall vi på olika sätt sträva efter att man i statli-ga styrelser osv. verkligen har det argusöga som göratt myndigheterna lyssnar till vad egentli-gen menar. Man bör kanske mer se till lagens meningoch icke till till lagens bokstav.