prot · GJ0985 · 1996-04-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:85Onsdagen den 24 aprilKl. 12.00 12.46Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 18 april.2 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1995/96:185Till riksdagenInterpellation 1995/96:185 av () omgränsvärden för radioaktiv strålning m.m.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 24 maj 1996.Skälet till dröjsmålet är internationella engage-mang.Stockholm den 19 april 1996Anna LindhInterpellation 1995/96:181 och 182Till riksdagenBeträffande interpellation 1995/96:181, Samord-ning av ombudsmän samt interpellation 1995/96:182,Integrationspolitiken, båda ställda av ,får jag meddela att jag ej kan besvara dessa inomföreskriven tid på grund av hög arbetsbelastning.Jag kommer att besvara interpellationerna freda-gen kl. 9.00.Stockholm den 19 april 1996Leif Blomberg3 § Svar på interpellation 1995/96:159 om mas-sarbetslösheten, bidragsberoendet och de högaskatternaAnf. 1 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig om re-geringen är beredd att sänka skatten på arbete för låg-och medelinkomsttagare, att skapa goda förutsätt-ningar för företagande och att riva hinder för expan-sion av den privata tjänstesektorn.Bo Lundgren söker i sin interpellation leda i bevisatt det finns ett nära samband mellan höga skatter,transfereringarnas betydelse för medborgarnas eko-nomiska standard och den höga arbetslöshet som vihar . Jag har förståelse för att det på ett begränsatutrymme är omöjligt att redovisa alla led i den argu-mentation som krävs för att den ekvationen skall gåihop. Jag uppfattar också interpellationen mer som ettförsök att få till stånd en debatt.Det som kallar bidragsberoende ärden generella och skattefinansierade välfärdspolitiksom majoriteten av det svenska folket under en långföljd av år ställt sig bakom.För transfereringarnas del består denna modell avtvå delar. För det första betalar den enskilde medbor-garen till sig själv genom skatter och socialavgifter.Detta är en omfördelning av inkomster mellan olikaperioder i livet, från aktiva perioder till perioder avbl.a. sjukdom, arbetslöshet och pensionering. I dennadel har det generella systemet klara försäkringsinslag.Men omfördelningen innebär också en omfördelningmellan olika medborgare, där höginkomsttagarnabidrar mer efter sin högre skatteförmåga än vad lågin-komsttagarna gör.Med syftet att illustrera hushållens beroende avden offentliga sektorn refererar en un-dersökning där det för den helt dominerande delen avSveriges kommuner påstås gälla att den övervägandedelen av hushållens inkomster kommer från offentligasektorn. Påståendet blir begripligt, om ens då, förstom man lägger samman så olika storheter som lönerför offentliganställda och transfereringar, inklusivepensioner, till hushållen. Det speglar också förhållan-dena då den offentliga sektorn betala-de ut väsentligt mer än vad den fick in i skatter ochavgifter.Bo Lundgren hävdar att hade en struktu-rell arbetslöshet somdoldes av en expanderande offentlig sektor. Flertaletstudier visar emellertid att hade en låg struk-turarbetslöshet åtminstone , då den förefaller ha stigit som en följd av detkraftiga efterfrågebortfallet. hade också framtill 1990 fler sysselsatta i den privata sektorn än sågott som alla andra OECD-länder.Bo Lundgren säger också att den enligt hans me-ning hårda beskattningen av produktionsfaktorernaarbete och kapital har försvagat tillväxtkraften i densvenska ekonomin. Förutom att det om något är skat-testrukturen och inte skattenivån som är avgörandekan följande sägas i denna fråga.1990-1991 års skattereform, det som Bo Lund-gren kallar marginalskattereformen, innebar en förhål-landevis kraftig sänkning av skatten på arbete. Dehöjningar som har skett har varit nödvän-diga i saneringen av de offentliga finanserna.Bo Lundgren säger att skatterna på arbete i formav inkomstskatt, socialavgifter och mervärdesskatt hargjort arbetskraften dyrare och slagit ut vissa sektorer,särskilt den privata tjänstesektorn. Övervältringen avolika skatter rör komplicerade frågor men det mestatalar för att skatter på arbetskraft, allrahelst på litetlängre sikt, bärs av löntagarna själva. Det innebär attde svenska arbetskraftskostnaderna, i ett internatio-nellt perspektiv i sig inte är särskilt höga och inte harså stor betydelse för sysselsättningen. I sammanhangetbör för övrigt noteras att uttaget av arbetsgivaravgiftersjunkit med nära nog mellan 1990och 1996.Den bild som målar upp av ondacirklar, där höga skatter ökar arbetslösheten, vilket isin tur kräver ännu högre skatter, är därför inte håll-bar.Bo Lundgren efterlyser en särskild reduktion avskatteuttaget på tjänster som efterfrågas av hushållen.Jag har , i ett tidigare interpellationssvar tillRose-Marie Frebran, kommenterat denna fråga: Jag ärinte övertygad om att detta skulle leda till en varaktiguppgång i sysselsättningen.När det gäller kapitalbeskattningen väljer BoLundgren att klumpa ihop alla kapital- och företags-skatter som om vore en sluten ekonomi. Sve-rige har en lång tradition med internationellt sett kon-kurrenskraftiga företagsskatteregler, som ytterligarebefästes genom skattereform. I dettaperspektiv framstår tal om successivtförsämrade villkor för företagande sedan 1960-taletgenom bl.a. ett kraftigt höjt skatteuttag som egen-domligt. Detta gäller också det allmänna talet omdubbelbeskattningen av det egna kapitalet som etthinder för expansion och nya jobb.Det finns dock anledning att utreda, vilket för öv-rigt redan görs, vilka förutsättningar som finns attåstadkomma lättnader i företagsbeskattningen somförenar kraven på förbättrade investeringsvillkor ochen rättvis fördelning. De sänkta aktieskatter som påBo Lundgrens initiativ genomfördes uppfylldeinte dessa dubbla krav. De innebar en säker omför-delning av inkomster till företagens ägare men högstosäkra effekter, och i vissa fall negativa sådana, påföretagens investeringar och de finansierades medhöjd skatt för företagen. Mot denna bakgrund harregeringen avsatt en särskild ram om 2 miljarderkronor för åtgärder som kan vidtas efter en översyn avföretagsbeskattningen.Bo Lundgren vill lindra den s.k. straffbeskattning-en av mindre aktiebolag genom förändringar i desärskilda reglerna för fåmansägda aktiebolag. Dessaregler berörs av det utredningsuppdrag som jag nysstalat om. har ju själv ansvarat för dessaregler. Jag vet att han är medveten om att detta är ettkomplext område, där en avvägning måste görasmellan önskemålen att ge goda investeringsvillkor förseriös näringsverksamhet och de lika angelägna öns-kemålen att förhindra skatteplanering och skattemäs-sig omvandling av arbetsinkomster till kapitalinkoms-ter.Bo Lundgren avslutar med att efterlysa en nyskattereform, där huvuduppgiften är en kraftig sänk-ning av skatten på arbete för låg- och medelinkomst-tagare. Detta skall i första hand ske genom sänktakommunalskatter, antingen genom sänkt utdebiteringeller genom höjda grundavdrag. sägeratt dessa skattesänkningar måste finansieras fullt ut.Att han talar om positiva spiraler indikerardock att han också räknar med s.k. dynamiska effek-ter. Det har gjorts förr, och det är ett uttryck för inte tar så allvarligt på finansieringsfrågan sam-tidigt som man vill undvika besvärande besked omnedskärningar. I rådande offentlig-finansiella läge, förstaten och kommunerna, är detta inte en ansvarsfullpolitik. Den som ställer ut löften om skattesänk-ningar måste tala i klartext om varifrån pengarna skalltas, och vem som skall betala skattesänkningarna.Efter de allvarliga nedskärningar av de offentligautgifterna som gjorts finns det inga enkla eller lättabesparingar kvar.Anf. 2 BO ()Herr talman! Detta är min första debatt med detnya statsrådet . Jag tycker att det skall bli trev-ligt att debattera i fortsättningen. Det skulle vara ännutrevligare om svaren blev utförligare och dessutommed en sådan inriktning att vi kunde lösa en del avSveriges problem.Mitt mål är att skall utvecklas till ett landdär de som kan arbeta har arbete, där man normaltkan leva på sin lön och där välståndet utvecklas så attde som verkligen behöver vårt gemensamma stödockså kan få det. Men så är det ju inte i dag.När den gamla svenska modellen kom till vägsände efter avmisslyckad ekonomisk politik exploderade arbetslös-heten. Det var ju som påsin förstasida talade om de 1 000 jobb som förloradesvarje dag. Därmed ökade bidragsberoendet. Det ac-centuerades av att kostnaderna steg för arbetslösheten.Otryggheten för människorna som var beroende avdet offentliga steg därför att givna löften bröts, och defortsätter att brytas på ett sätt som drabbar framför alltsvaga grupper. nöjer sig nu med attifrågasätta grunden för mina frågor. Om jag skullegöra jämförelsen med ett djur, så är det ungefär somnär strutsen sticker huvudet i sanden för att tro attverkligheten inte längre existerar.Thomas avvisar tanken på att det skullefinnas några grundläggande strukturella problem isvensk ekonomi. Allt kokar ned till att det var denminskade efterfrågan och i börjanav 90-talet som orsakade problemen. Så var det na-turligtvis inte, och det hoppas jag verkligen att Tho-mas inser.Thomas försvarar de massiva skattehöj-ningarna på arbete och kapital och ser inga problemmed de höga skatterna och dubbelbeskattningen aveget kapital, för att ta några exempel.Men om nu inte tror på mig, såvarför inte lyssna på en forskare som har ägnat sig åtdetta, nämligen ? För några dagarsedan publicerades en bok som heter . Han säger att de allra viktigaste slutsatsernafrån de studier som han har gjort är att "spelregler iekonomisk politik spelar en viktig roll för nyföreta-gande, sysselsättningsutveckling och med störstasannolikhet också för tillväxt". När det gäller denpolitik som den nuvarande regeringen har fört och försäger han: "--- de förändringar som genomförts iföretagsbeskattningen innebär att små, nya och icke-realkapitalintensiva företag" - dvs. arbetskraftsinten-siva företag - "missgynnas av de förändringar somintroducerades ". Han säger vidare: "Med tankepå den från beslutsfattare uttalade målsättningen vill ha till stånd en kraftfull sysselsättningsex-pansion i den privata sektorn framstår de förändringarsom genomfördes som mindre lyckade." När detgäller tjänstesektorn, en del av det som kan ge de nyajobben, säger han: "Det höga skattetrycket blir sär-skilt besvärande vid produktion av tjänster där prak-tiskt taget hela kostnaden består av arbetskostnaderoch tjänsten i fråga ej är avdragsgill för köparen. Idetta fall drabbas produktionen av en dubbel skatte-kil." Detta har inte jag skrivit utan en forskare i eko-nomi som ägnar sig åt frågor om tillväxt och företa-gandets villkor. Det är alltså fakta vi diskuterar, Tho-mas Östros.Jag vill mot denna bakgrund upprepa mina frågor.Den första frågan hänger naturligtvis inte bara sam-man med ekonomi och tillväxt utan också med männi-skors stolthet och möjligheter. Tycker statsrådet attdet är rimligt att de flesta skall kunna leva på sin lönutan bidrag? Tycker statsrådet att det är rimligt attavkastningen på eget kapital, som är grunden för varjenytt jobb, skall beskattas när lånat kapitalbeskattas ? Finns det inte anledning attskapa bättre förutsättningar för tjänstesektorn?Anf. 3 Statsrådet ()Herr talman! Kampen mot arbetslösheten är denabsolut viktigaste politiska frågan och den helt över-skuggande uppgiften för regeringen. Men glöm inte,, det arv som vi har att hantera när detgäller arbetslösheten och vad som är grunden till dettaarv.Bo Lundgren har försökt sig på att föra en eko-nomisk politik som går ut på att inte bry sig om attoffentliga utgifter skenar - man kan ändå sänka skat-ter massivt för dem som man tror skall ta urkrisen, dvs. kapitalägarna.Detta provade på under en treårspe-riod, vilket fick förfärande konsekvenser. Det blev ettstatsfinansiellt kaos som gav allt högre räntor, vilketminst av allt gav någon stabilitet för små- och nyföre-tagande. Hur tror att det kändes försmå- och nyföretagare med rän-techocker, då de och politiker jagades från hörn tillhörn? De visste inte alls vilken ränta de hade att räknamed veckan därpå. De tiotusentals konkurser somskedde är naturligtvis ett facit påhur det går när man inbillar sig att strukturpolitik, somman kallar det, dvs. sänkta skatter för vissa centralagrupper, skall lösa problemen. En sådan strukturpoli-tik står i vägen för det som måste vara grunden för allekonomisk politik, nämligen att se till att staten klararsina offentliga finanser.Vad och den borgerliga regeringengjorde var att de sänkte skatter och lät un-derskotten sticka i väg, dvs. de beskattade samtligagenerationer. Underskott och lån skall någon gångbetalas tillbaka. Det är klart att det gick att sänkaskatter för den generation som då var verksam, menkommande generation får betala de underskott somuppstod.När det gäller spelregler och ekonomisk politikhar naturligtvis , som Bo Lund-gren citerade, rätt i att spelregler och ekonomisk poli-tik är viktigt för företagande. Om att skattekvoten inverkar på tillväxten - jag harfått bok men inte hunnit läsa denännu - så har han fel. Om påstår dettavill jag säga att det inte går att finna något sambandmellan ett sänkt skatteuttag i och positivatillväxteffekter. I den seriösa forskning som finns påområdet - det har publicerats flera uppsatser som jagkan hänvisa till efter debatten - jämförsett antal europeiska länder och länder i västvärldensom har vitt skilda skattekvoter och vitt skilda ambi-tioner när det gäller välfärdspolitiken. Men det gårinte att finna ett samband mellan sänkt skatt och till-växt.Bo Lundgren och hans parti, , har julanserat en ny allians för förnyelse, som än så längeinte har fått så mycket uppmärksamhet. Men det somhittills har uppmärksammats är att man utlovar mas-sivt sänkta skatter. Det talas om en skattekvot på40 % av BNP. Det skulle innebära sänkta skattein-komster på 250 miljarder. Var dessa pengar skall tasifrån är en fråga som inte har uppmärksammats sär-skilt mycket. Vad skulle det få för tillväxteffekter omvi sänkte offentliga utgifter med 250 miljarder? Ompengarna tas från kommunerna, skolan och utbild-ningen, får det definitivt tillväxteffekter. Om pengarnatas från transfereringssystemen, så att människorkänner att de kan lita på dem, får det ocksåtillväxteffekter. Människor som inte litar på trygg-hetssystemen kommer nämligen inte att våga konsu-mera. Varifrån skall pengarna annars tas? Är det frånäldreomsorgen? Hoppas man att därigenom uppnå entillväxteffekt?Detta är centrala frågor. Om man är så övertygadom att en sänkt skattekvot automatiskt ger högre till-växt, måste man också orka och våga säga varifrån de250 miljarderna skall tas.Anf. 4 BO ()Herr talman! frågade hur jag troratt det kändes för företagare då jaghade ansvar för bl.a. skattepolitiken. Jo, bättre.NUTEK gjorde nämligen undersökningar om hurföretagarna upplevde sin situation. 1990 var det unge-fär en tredjedel som tyckte att hadeinneburit förbättringar. 1994 tyckte att dethade blivit förbättringar , trots de storaproblemen. Anledningen till förbättringarna var justde strukturella reformer som vi genomförde samtidigtsom vi vidtog åtgärder för att hantera det skenanadeunderskottet, vilket vi naturligtvis såg som en följd avden arbetslöshet som började explodera i slutet av 80-talet.Jag trodde att var förmögen att in-troducera någon form av nytänkande i det socialde-mokratiska . Det gamla, att allting gick snett den 4 oktober1991 , då vi tillträdde, är ju inte sant.Mona och andra, som är sanningssäga-re, talar ju om att det inte var så. Det vore mer kläd-samt om ett nytt statsråd i ägna-de sig åt att se framåt.Jag tycker att kampen mot arbetslöshet och bi-dragsberoende är viktigast av allt för människornasskull. Det är viktigt att seriöst diskutera vad MagnusHenrekson och andra skriver. Jag är beredd att ändrapolitiken.Men vad jag hör av statsrådet är att det inte finnsnågonting som skall ändras och att allting är bra.Skatterna är tillräckligt höga, må hända, men de kaninte sänkas, vilket är helt fel. Dubbelbeskattning avdet som är grunden för nya jobb och expansion äralldeles utmärkt. Varför då inte införa trippelbeskatt-ning, om det inte får några effekter? Jag tycker att niskall sluta med detta, uppriktigt sagt, felaktiga käbbelom vad som hände, därför att ni i sak har fel. Seframåt i stället!När det gäller skattesänkningar gäller det att lång-siktigt genomföra det som är väsentligt för att skapagoda villkor för företagandet och för att återge hushål-len och familjerna en egen rörelsefrihet och ett egetansvar. Detta kräver två saker. Det kräver regelför-ändringar inom det offentliga, men det kräver också,, att de över miljonen människor somär arbetlösa kan få nya jobb. Där skapas utrymme förförbättrad ekonomi.Vet statsrådet vad arbetslösheten kostar? Denkostar i storleksordningen per hushåll. Denkostnaden vill vi undvika genom att skapa förutsätt-ningar för nya jobb och minskat bidragsberoende.Jag fick inte ett enda svar på mina frågor. Interpel-lationsdebatterna är ju till för meningsutbyten, för-hoppningsvis om framtiden. Jag vill ställa en endafråga, och den gäller förutsättningar för kapitalbild-ning. Vi har en situation där avkastningen på lånatkapital i företag beskattas . Det egna riskbä-rande kapitalet beskattas i handelsbolagoch enskild firma, som är den företagsform som an-vänds av de växande företagen. Där tycker ThomasÖstros och hans regering att det skall vara en dubbelskatt på sammanlagt 50 %.Varför skall det egna riskbärande kapitalet beskat-tas dubbelt ? Man diskriminerar mot justdet som faktiskt behövs för att bygga ut de nya jobbenoch starta de nya företagen. Det vore intressant att fåett svar bara på denna enda lilla fråga. Sedan skall jagbe att få utveckla en del andra saker i mitt sista inlägg.Anf. 5 Statsrådet ()Herr talman! Låt mig ta upp trådnär han talar om det han kallar dubbelbeskattning. DetBo Lundgren gjorde var attkraftigt subventionera aktieägarna och straf-fa bolagen. Att göra på det sättet, att ta bort dubbelbe-skattningen genom att avskaffa utdelningsskatten påaktier och kraftigt sänka reavinstbeskattningen, fickfördelningspolitiska konsekvenser som gav ett heltorimligt utfall.Konsekvensen blev att ochhans kollegor på inte orkademed budgetsaneringen. Skall man klara av att få ettland på fötter, måste alla vara med och bidra. Mankan inte göra som gjorde under sinperiod; höja skatten för låg- och medelinkomsttagare,och kraftigt sänka den för vissa utvalda grupper. Ett land klarar aldrig av det.Vi har genomfört ett saneringsprogram som harfått mycket kraftiga resultat i praktiken för företagarei . Vi har en bra fördelning. Alla är med ochbetalar. Vi är nu på väg mot balans i de offentligafinanserna 1998 - något som varit otänkbart under BoLundgrens tid. Tack vare detta har räntorna fallitdramatiskt. Underskatta inte räntornas effekt på små-företagandet!På valdagen hade vi, om vi ser på hushållen, enränta på ett femårigt villalån som låg på . I dagfår man, även om jag inte har hunnit se efter än -räntan kanske sjunker - samma lån fördrygt . Vad tror att det betyder förhushållen och för hushållens vilja att konsumera ochinvestera?Glöm inte hur det var ! För ganskaprecis , , lade Bo Lundgrentillsammans med fram kompletterings-propositionen. Det var då du säger attföretagarna i var mycket nöjda. Jag undrarförresten om man har frågat de 50 000 företag somgick i konkurs om de var nöjda.Den våren lade ni en kompletteringsproposition somvar det sista stora aktstycke er regering producerade.Det var ett erbarmligt aktstycke när det gällde attsanera statens finanser. Det byggde på glädjekalkyler.Ni hoppades få räntor långt under de tyska och till-växt högt över alla andra länder, men hadeni stora underskott i de offentliga finanserna.Det om något tränger ut privat verksamhet. Det ären lärdom av 90-talet: Statsfinansiellt kaos tränger utprivat verksamhet. Vi kommer att se över företags-skattesystemet för att se om det går att ytterligarestimulera investeringar i små och medelstora företag.Företagsskatteutredningen tittar på det och vi kommeratt lägga fram förslag.För oss är det helt klart att det är stabila statsfi-nanser som är grunden för kamp mot arbetslösheten.Låt mig ta ett exempel: Om ni hadesagt att vi skall satsa på 100 000 nya utbildningsplat-ser - det hade inte gjort, men kanskehade ett mittenparti som kunnat göra det - såskulle det över huvud taget inte ha mottagits somtrovärdigt. Ett land på väg mot statsfinansiell bankruttskulle påstå att man skulle satsa ytterligare tio miljar-der kronor i offentliga utgifter. Ingen hade trott pådet. Räntorna hade stigit.I dag klarar vi av att säga att vi tar ännu ett steg ikampen mot arbetslösheten. Vi satsar tio miljarderkronor på utbildning. Vi satsar på kompetens och påhög utbildning och inte i första hand på lågavlönadejobb i servicesektorn. Vi kan göra detta med stabilitet.Det är trovärdigt, för det här landet är på väg att ta sigur en statsfinansiell kris. Dessa samband måste manha klara för sig.Det finns en del siffror som är viktiga när BoLundgren talar om skattekvot, skattetryck och privatsektor. 1990 var ett av de länder i somhade högst andel privatanställda. Välfärdsstaten varstor och stark, och skattetrycket var högt. Hur förkla-rar sådana samband?Anf. 6 BO ()Herr talman! Det var just 1990, när Socialdemo-kraterna satt vid regeringsmakten, som det kokadeihop till realräntechocken, finanskrisen och tillmycket annat som vi fick ärva, så det är väl inte såmycket att vara stolt över.När jag hör måste jag med bekla-gande konstatera att ni kommer att misslyckas om niinte är beredda att ändra er. Det är ganska givet attbalanserade offentliga finanser är ett måste. Saneradefinanser som följer av arbetslöshetutveckling måstegenomföras. Ni har genomfört ett program som unge-fär motsvarar vad vi planerade, men ni har bara setttill det kamerala. Ni har höjt skatter med 80 miljarderkronor, och det har skapat de problem som MagnusHenrekson talar om. Han säger specifikt att det nigenomförde försämrar förutsättningarna för expansionoch för nya jobb. Det är vad ni har gjort.Det ni skulle ha gjort var att fullfölja den budget-sanering som vi lade grunden till i den omfattningsom behövdes. Ni har ju fått gå in med nya paketeftersom det från början inte räckte till, just beroendepå att ni kvävde tillväxten. Den var god 1994 och1995, men är den inne i en rejäl svacka. Ni harsvikit de människor som är arbetslösa eftersom ni harförsämrat företagandets villkor på det sätt som be-skrivs i den bok jag citerade.Då står det för skattepolitiken ansvariga statsrådetoch pratar en massa strunt egentligen. Han svarar intepå frågor som är väsentliga för människor som saknarjobb och som tvingas leva på bidrag.Thomas försvarar de höga skatterna. Hanförsvarar den extra höga skatten på det kapital som ärgrunden för de nya jobben. Vi avskaffade denna ochskapade likhet och neutralitet fullt finansierat.Thomas , jag är faktiskt ledsen. Inte såmycket för min egen skull som för de arbetslösa ochför de i som kommer att lida på grund av dinbrist på insikt.Anf. 7 Statsrådet ()Herr talman! väljer att bortse från attSverige internationellt sett har en av de mest förmån-liga bolagsbeskattningarna. Titta på statistik frånOECD! Vi har en låg skatt på företagssektorn. Det harvarit traditionell socialdemokratisk politik att haskatter som uppmuntrar företagande och växandeföretag. Vi har lärt oss ganska hårt in på bara skinnetvad metod handlar om. En och annanbrukar ibland ställa frågan till - jagskall själv inte göra det, för har ingenrepliktid kvar - om vad hans politik ledde till.Det skulle vara intressant att få höraett uns av självkritik från riksdagsledamoten . Han har ju prövat sina idéer i praktiken. Hanhade på sig.Jag fick inget svar på vad den långsiktiga politikeninnebär. Är det som är det ideala skattetrycket,den ideala skattekvoten, i ? Det handlar om250 miljarder kronor.