prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — Jag tänker uppehålla mig vid miljö-arbetet under regeringskonferensen.Statsministern sade, för sedan,i denna kammare att EU-samarbetet bättre skall tas tillvara . Självfallet funderar man något övervad statsministern menade med detta. Är det möjligt-vis så att han inte tycker att det riktigt har tagits tillvara under hans företrädares period? Eller tänker hanpå alla de rapporter från mer eller mindre desperatasvenska tjänstemän som inte har haft klara instruktio-ner när de sammanträtt i olika EU-institutioner? Jagvet inte, men jag hade välkomnat någon rad om hurdetta skall ske.En sak är i alla fall säker: Mål och medel stämmerinte riktigt överens när det gäller miljöarbetei EU. I regeringsdeklarationen deklareras stolt attSverige har målsättningar att aktivt driva miljöfrågor-na i EU. I regeringens skrivelse med anledning avregeringskonferensen vägrar man att tillhandahålla demedel, t.ex. i form av ekonomiska styrmedel, somskulle krävas för just detta.Tyvärr finns det ganska många exempel - manskulle nästan kunna tala om en ovana som statsminis-tern har lagt sig till med - på att man formulerar stor-slagna mål men icke anvisar tillräckliga medel för attdessa mål skall kunna uppnås.I samband med att blev medlem i EUökade våra möjligheter dramatiskt att driva en fram-gångsrik miljöpolitik, bl.a. genom att vara aktiva ibeslutsprocessen. Men det räcker inte med att baravara skicklig i det dagliga praktiska arbetet. Redaninnan blev medlem kunde man se att det varviktigt att vi i kunde agera utifrån en klarmiljöstrategi inom EU. Länge verkade det som attregeringen inte hade någon långsiktig plan för sittmiljöagerande i EU. Vi kristdemokrater, ett parti iopposition, var faktiskt först med ett långsiktigt do-kument där en strukturerad metod för ett svensktmiljöarbete inom EU presenterades.Jag tycker i själva verket att en ganska generandekraftlöshet har präglat regeringens agerande när detgäller miljöarbetet inom EU. Jag tror att ambitionenär bra, men genomförandefasen har gått ganska trögt.Ännu vet vi inte riktigt när och hur rege-ringen kommer att hantera t.ex. frågorna om mil-jöskatter på EU-nivå, miniminivåer för koldioxidskatteller en europeisk skatteväxling.Vi kristdemokrater presenterar i vår motion ettantal konkreta förslag i denna del. För oss är detövergripande målet att EU:s miljöpolitik blir offensivoch verkligen möter de krav som en hållbar utveck-ling ställer. Skall vi klara att flytta fram positionernamåste beslutsreglerna ändras, så att EU kan föra eneffektiv och framgångsrik miljöpolitik.Sverige har i väldigt många fall redan gått längreän vad som föreskrivs i de antagna minimidirektivenpå miljöområdet. I andra fall kan det också vara så attSverige måste ta till sig en mera långtgående lagstift-ning än den svenska. Men om detta skall få någonverklig effekt måste vi få med oss även de minstambitiösa medlemmarna i EU. Miljöpolitiken måstealltså mer integreras i den ekonomiska politiken.Detta gäller såväl nationellt som på Europanivå.Detta innebär inte, något som jag tycker att rege-ringen ofta litet fegt kryper bakom, att vi måste över-lämna mer eller mindre hela den svenska finanspoliti-ken i EU:s våld. Så är det inte. Men så länge sommiljökostnaderna inte är fullt ut integrerade i produk-tion, transporter och konsumtion blir tillväxt ochfrihandel faktiskt ett hot mot vår gemensamma miljö.Vi kristdemokrater beklagar alltså att det fortfa-rande är enhällighet som gäller för ekonomiska styr-medel på miljöområdet. Varje medlemsland kommermed regeringens hållning att bevara sin vetorätt motnödvändiga skärpningar av miljökraven.Man måste kanske fråga sig varför majoritetsbe-slut skall tillåtas när det gäller den inre marknaden föratt driva på den fria rörligheten för varor, tjänster,kapital och personer. Varför skall vi ha majoritetsbe-slut i krämarperspektivet men inte när vi skall minskade negativa miljöeffekterna av denna frihet? Jag tyck-er att logiken haltar.Men detta oacceptabla förhållande verkar rege-ringen nu alltså vilja permanenta vid den regerings-konferens som börjar , uppenbarligen i mas-kopi med de minst miljöambitiösa länderna. Jag troratt besvikelsen är ganska stor bland de länder somhade trott att inträde i unionen skulle stärkakoalitionen för en effektiv och kraftfull miljöpolitikinom EU.Vi kristdemokrater anser att den svenska utgångs-punkten måste vara att utveckla resultaten från Ma-astricht och att förstärka EU:s miljöprofil under rege-ringskonferensen. Målet måste också vara att få tillstånd en långsiktig investeringsstrategi för att ersättagamla miljöförorenande metoder. Högsta tillämpadeambitionsnivå skall gälla i medlemsländerna, ochSverige skall inte behöva sänka sina miljöambitioner.Fördragstexterna måste därför ändras så att ett gröna-re fördrag kan förverkligas, inte i ord utan i handling.Vi har i vår motion med anledning av regeringensskrivelse angett att borde koncentrera sigunder regeringskonferensen på främst fyra viktigaförslag på hälso- och miljöområdet. Det gäller då attuppnå en förstärkt miljögaranti, en skatteväxling förmiljön, ett nytt energifördrag och majoritetsbeslut närdet gäller gröna ekonomiska styrmedel.För den förstärkta miljögarantin måste vi få enomvänd bevisföring, där den som har de lägsta miljö-ambitionerna skall bevisa att garantin inte kan tilläm-pas. ligger bevisbördan tvärtom på det land somvill förbjuda en viss vara med åberopande av miljöga-rantin.När det gäller skatteväxling för miljön och jobbenmåste miljöskatterna lyftas upp på gemenskapsnivå,och för beslut om miljöskatter måste det, som sagt,räcka med kvalificerad majoritet i rådet, detta för attvi någonsin skall komma till rätta med problemenutan att regelmässigt slå ut arbetstillfällen i Sverigeoch andra medlemsländer som värnar om både miljönoch jobben.Jag tycker att den som strävar efter en sysselsätt-ningsunion borde ha kravet på majoritetsbeslut när detgäller ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken myckethögt upp på den politiska dagordningen. Annarskommer skärpta miljökrav med automatik att leda tillökad arbetslöshet i just de länder som vill slå vakt ommiljön.Det är för mig obegripligt att regeringen och denstatsminister som samordnar EU-politikenoch som har dessa, som jag tycker, mycket fina ochhöga ambitioner på miljöns och ekologins områdevägrar att utnyttja de möjligheter som EU-medlemskapet faktiskt ger oss för att få kraftfullaverktyg och ta itu med de stora miljöfrågorna. Jag troratt EU-medlemskapet just på miljöområdet kan getydliga resultat som medborgarna efterfrågar. Riskenär nu att den vetorätt som regeringen vill permanentaåt de mindre miljöansvariga länderna i stället ytterli-gare urholkar trovärdigheten i hela Europaprojektet.Jag tycker att det står i bjärt kontrast mot de målsätt-ningar som vi faktiskt har gemensamma med rege-ringen på det här området.Anf. 242 () replikHerr talman! Jag har bara en kort fråga till MatsOdell. Du sade att regeringen vägrar att utnyttja deverktyg som står till förfogande, och det tycker ocksåjag. Jag kan hålla med om väldigt mycket som MatsOdell sade. Jag undrar bara varför Kristdemokraternainte vill ställa sig bakom de krav som ochMiljöpartiet för fram när det gäller att skärpa miljöga-rantin.Anf. 243 () replikHerr talman! Vi har i vår motion angett den vägsom vi tycker att man skall gå för att skärpa miljöga-rantin, nämligen att införa en omvänd bevisföring. Jagtror att det är den bästa vägen för att åstadkomma enförbättring av miljögarantin.Anf. 244 () replikHerr talman! Jag vill peka på att hela den interna-tionella miljörörelsen står bakom de krav som Cen-tern och ställer, nämligen att alla gene-rellt skall ha rätten att gå före, dvs. att skärpa miljöga-rantin. Det är synd att inte också Kristdemokraternaföljer den linjen, eftersom säger att manskall ta till vara alla de verktyg som står till förfogan-de.Anf. 245 () replikHerr talman! Jag vet inte var funnitstöd för den uppfattningen att vi skulle vara mot möj-ligheten att gå före. Just detta finns med också i vårmotion.Anf. 246 ()Herr talman! Det måste väl ha blivit något fel påtalarordningen här. Det är nu nästan som på den so-cialdemokratiska mellankongressen, att vi diskuterarallt : EMU, miljö och allt vad det är.Jag har ett budskap till , att han i mor-gon förmiddag kan få den diskussion som jag antar atthan vill ha med jordbruksutskottets ordförande. Detkommer då en särskild debattrunda där företrädarnaför det utskottet finns med.Betänkandet har titeln ,men ett oblitt öde gör att man i stället diskuterar så-dant som inte finns på dess dagordning. Å andra sidanär det väl troligen så som sade, attEMU:s ande kommer att sväva över detta. Det är denenda kommentar som jag har för avsikt att göra tillJohan anförande.Jag hade först tänkt att komplimentera JohanLönnroth, men jag har förstått att intevill ha någon debatt med en utskottskollega utan istället vänder sig direkt till det närvarande statsrådet,och då skall jag inte tränga mig på.Jag tycker att frågan om EMU är en mycket kom-plex och sammansatt fråga. Det finns en mängd in-fallsvinklar. Därför finns det, tycker jag, alla skäl ivärlden att ta det litet lugnt. är det så lyckligt denhär gången att vi i den här frågan faktiskt har tid föreftertanke, diskussion och utbyte av tankar och fun-deringar. Det tror jag oftast bidrar till att de beslut viså småningom fattar blir övertänkta och bra.I förhandlingarna med EU gjorde de svenska för-handlarna klart att frågan om deltagande iden monetära unionen skall avgöras i denna kammareav riksdag. Jag tror att de allra flesta i varjefall formellt accepterar att så är det. Jag menar att vidå skall utnyttja det.I finansutskottet har vi den senaste månaden haftflera föredragningar och utfrågningar i den här frågan.De har varit av litet olika karaktär. Några har handlatom tekniken. Det har rört sig om frågor av typen: Hurgör man rent tekniskt när man skall sätta de här pla-nerna på en gemensam valuta i sjön? Hur skall peng-arna se ut? Inte minst har man frågat sig vilken växel-kursregim man skall ha mot de länder som av olikaskäl, antingen därför att de inte får eller därför att deinte vill, kommer att stå utanför.Svaren på dessa frågor finns inte ännu, men jag ärövertygad om att man måste finna ett svar. Man måstebestämma hur man skall göra med länderna i Central-och - , , , ochUngern, för att ta några exempel.Frågorna är alltså väldigt många. De måste natur-ligtvis få ett svar. Det kan också gälla länder som ärväl kvalificerade i förhållande till konvergenskriteri-erna, men av olika skäl inte vill vara med.Vi har alltså inte fått svaren på de frågorna i de ut-frågningar som vi har haft, av det enkla skälet att deinte finns ännu.Andra utfrågningar har varit mer av karaktären"när, hur och varför", och kanske också "vem". Idessa fall skiljer sig svaren ännu mycket mer, kanskeberoende på att de som har varit hos oss har haft olikauppfattningar i grundfrågan.En av utskottets ledamöter sade : Ärdet samma fråga vi diskuterar som vi diskutera-de ? Det var samma fråga - vi hade nämli-gen utfrågningar om EMU - men de båda företrädar-na hade diametralt motsatta uppfattningar i alla frå-gor. Argumenten gick på tvärs. Det underbygger,tycker jag, vad jag säger: Låt oss ta det lugnt. Vi hartid på oss.Jag tror att svaren på frågan "varför" är de vikti-gaste, men de svåraste naturligtvis.Om jag skall sortera några av de kanske viktigasteargumenten för EMU blir de:- Lägre transaktionskostnader. Det kan man nog ioch för sig ordna till på annat sätt, tror jag.- Inga växelkursrisker. Det blir det naturligtvisinte.- Lägre ränta. Det tror många att det blir, och detfinns väl skäl för det.- En stabil inre marknad.Argument mot EMU är:- Riskerna. Det är ett jättestort projekt. Det ärsåvitt jag kan bedöma oförutsägbart. Man kan i varjefall inte vara så där absolut säker på hur det blir.Bland argumenten mot EMU brukar också nämnasbristande möjligheter till anpassning om något ellernågra länder drabbas av stora chocker.Ett argument som jag noterade och läste med stortallvar och som jag faktiskt har tänkt mycket på självhittade jag i reservation. Hon skriver:I dag finns det inget folkligt stöd för ett svenskt delta-gande i EMU:s tredje steg.Jag tror att frågan milt uttryckt kompliceras av attdet är så i en lång rad länder ute i Europa.Men varför skall man då jäkta i väg? Låt oss taden tid på oss som vi har till vårt förfogande för attresonera med varandra, kanske t.o.m. lyssna på var-andra och fundera litet grand.I oktober kommer det en stor statlig utredning omdessa frågor. Utredningen har haft i uppdrag att tafram de grundläggande argumenten för och emot.Man har gett i uppdrag åt ett tjugotal forskare, eko-nomer och samhällsvetare, att skriva ett antal uppsat-ser som skall behandla olika aspekter av EMU.Det har sagts mig att uppdragen har gått till fors-kare som inte, offentligt i varje fall, har talat om varde står i de här frågorna. Det skall vara prövande ochsökande i det material som de tar fram. Det är bådesvenska och utländska forskare. Men allting kommernaturligtvis att översättas till svenska.Till syvende och sist tror jag inte att det häregentligen är en ekonomisk fråga. Då får man värderaden. Det finns de som säger att det här är det kitt iEU-bygget som behövs för att man skall kunna fort-sätta. Jag är inte beredd att nu värdera det. Jag vill taden tid på mig som jag anser att jag behöver. Jagåterkommer till att vi skall ta den tid som vihar.Det material som jag nu talat om är bara en del,det finns mycket mer, och det kommer naturligtvis attkomma en mängd material. Där kommer man säkertatt vara för och emot, och en del kommer kansket.o.m. att vara neutrala. Låt oss ge oss själva chansenatt noga studera och fundera. Jag hoppas att studie-förbunden ordnar studiecirklar och andra samman-komster kring de här frågorna.Jag tycker alltså att vi inte skall jäkta i väg. Förstsent skall ta ställning. Ivårt parti kommer vi under den kommande hösten ochvintern att ha ett stort arbete kring frågorna om valu-taunionen. Vi kommer sedan att behandla frågan påvår ordinarie partikongress , ochsedan skall fatta ett beslut för eller emot.Sent och någon gång i mars-april1998 skall regeringscheferna ta ställning till vilka somskall få vara med, vilka som vill och vilka som kanvara med.Jag tror att en smula ödmjukhet inför frågans svå-righetsgrad och komplexitet vore bra för oss alla. Jaghar med intresse läst de tre reservationerna från Hele-na , och . När jag gjort det har jag tänkt ungefär så här: Jagtycker faktiskt att det finns många skäl att fundera påde frågor som reservanterna tar upp. Men varför ärreservanterna så snabba i sitt ställningstagande? Var-för utnyttjar de inte den tid som finns? Kan vi interesonera med varandra? Är allt verkligent så självklartsom det står i reservationerna?Svaret på den sista frågan har naturligtvis framgåttav mitt inlägg här. Därför blir ingen förvånad när jagnu yrkar avslag på de tre reservationerna. Skälet harjag utförligt redovisat.Anf. 247 () replikHerr talman! Först vill jag säga till BirgerSchlaug...Anf. 248 TREDJE VICE TALMANNENRepliken gäller inte . 249 ()Herr talman! Det gäller det tidigare meningsutby-tet vi hade om vad kds...Anf. 250 TREDJE VICE TALMANNENDet får anstå till ett annat tillfälle.Anf. 251 () replikHerr talman! Det får alltså anstå till nästa gång.Till vill jag säga att jag anmältmig till debatten just under avsnittet om ekonomiskastyrmedel i miljöpolitiken. Det handlar alltså omekonomi. Det argument som jag möts av varje gångfrågan tas upp är att regeringen inte är beredd attöverlåta finanspolitiken i EU:s händer.Jag skulle vilja att , som liksomjag själv sitter i finansutskottet, kommenterade dettanågot. Hur ser på det faktum attsvenska jobb slås ut i den takt vi höjer miljöambitio-nerna i vårt land, exempelvis den fördubblade koldi-oxidskatten, om vi inte är beredda att ta till oss möj-ligheterna att få majoritetsbeslut när det gäller t.ex.miniminivå på detta område?Skulle detta drabba och svensk ekonomi,när vi redan har de höga nivåer som vi har! Vad vigör är att vi ger vetorätt åt sådana länder som Englandsom inte har dessa ambitioner utan som i stället villdra till sig jobb från vårt land. Är inte detta galet omman talar om en sysselsättningsunion? Måste en sådanockså inte kombineras med en helhetssyn på miljö-politiken så att vi får de ekonomiska styrmedel somgör att denna inre marknad och denna frihet ocksåkombineras med ett regelverk på miljöpolitikensområde?Anf. 252 () replikHerr talman! Det där enkla greppet går jag inte på,all respekt för argument tyckerjag att det är bättre att min partikollega diskuterar den här frågan. Om villdiskutera den, går det bra att göra det för-middag. Jag ämnar inte falla för frestelsen att ta dendiskussionen.Anf. 253 () replikHerr talman! Jag tror att kammarkansliet ändå harhaft en viss tanke bakom hur mitt anförande om eko-nomiska styrmedel i miljöpolitiken har placerats in påtalarlistan. Jag konstaterar att intevill ta den debatten.Jag tror att de svenska medborgarna och löntagar-na ändå är intresserade av att få ett svar från regering-en och från det socialdemokratiska partiet på frågan:Varför vill man inte ta vara på möjligheten att skapaett sammanhängande regelverk som också påverkararbete och miljö, när det nu skall hållas en regerings-konferens som skall behandla dessa frågor?Anf. 254 () replikHerr talman! Jag skall besvara fråga bitti. Stanna kvar så kan MatsOdell diskutera den här frågan med skatteutskottetsordförande. Han kommer att ta upp just den typen avfrågor.Anf. 255 () replikHerr talman! , det var ju faktisktmin enda chans att locka handelsministern till att avgeen replik då. Jag visste ju att jag kunde begära replikpå . Så det var inte av bristande re-spekt som jag inte vände mig direkt mot ArneKjörnsberg.Poängen med mitt inlägg var ju att jag inte villeseparera EMU-debatten från diskussionen om EU:sframtid, eftersom jag anser att EMU är själva grund-bulten för hela EU-projektet.Sedan efterlyser ödmjukhet. Hansäger att vi skall ta det litet lugnt för vi har gott om tidpå oss. Men det var också en grundläggande poäng imitt inlägg att det händer en massa saker varenda dag.Även om det är riktigt som säger, attekonomerna har haft olika uppfattning, är den domi-nerande uppfattningen inom ekonomkåren att mangillar att mera makt skall överlämnas till riksbanks-chefen, ekonomer och experter och mindre makt tillpolitiker. Det är det som gör mig så orolig. De eko-nomer som är kritiska är det därför att de anser att viförst måste genomföra strukturreformerna innan Sve-rige är moget att gå in i . Jag och Vänsterpartiethar den uppfattningen att det är EMU som inte är braför Sverige.Anf. 256 () replikHerr talman! När det gäller detta med respekt dis-kuterar jag inte i de termerna. Jag bara noterar det.Sedan delar jag faktiskt uppfatt-ning. Men jag har inte någon dominerande känsla avatt det är den dominerande uppfattningen bland eko-nomer att EMU är bra. Jag tycker att det under detsenaste året har skett ett slags kantring i det samman-hanget. Jag håller på att värdera detta. Men jag note-rar att vet precis hur det är och atthan är beredd att ta ställning . Jag är kansket.o.m. litet avundsjuk på som har ensådan bestämd uppfattning.Visst händer det saker ständigt och jämt. En företrä-dare för en av de stora affärsbankerna besökte fi-nansutskottet. Han talade då om att det är 200 perso-ner på som jobbar med förberedelser fördetta. På min enkla fråga hur många det jobbar påRiksbanken hade han inget svar. Men det jobbar 400personer här i , så av dem skullealltså jobba med det här projektet. Det är naturligtvisinte på det sättet.Johan är väl den siste som skulle accep-tera något krav på skadestånd från Handelsbankenoch SE-banken för förberedelser som de har gjort, omvi i denna kammare röstar nej. Måla inte upp sådanafaror! I alla fall imponerar det inte ett dugg på mig omdessa herrar i sina kritstrecksrandiga kostymer på destora affärsbankerna försöker "hota" på det sättet.Anf. 257 () replikHerr talman! Jag tycker faktiskt inte att jag brukarlåta alldeles självsäker. Jag brukar i alla EMU-debatter ta upp att det också finns positiva aspekter påEMU. Det försvinner en del valutaväxlingskostnaderoch annat.Arne Kjörnsberg har ju lyssnat på debatterna ochhört och ivriga pådri-vande ton, alltså fortare framåt, lås fast oss. Varförhar vi inte redan nu sett till att organisera det ena ochdet andra så att vi kan gå med ?Socialdemokraterna sitter däremot ofta ganskatysta och har attityden att man skall vänta och se ochlyssna på debatten osv. Det är det som ger mig denmycket starka känslan att högern jobbar för fullamaskiner för att driva in oss i detta högerns projekt.Då är det faktiskt bra att det finns några som med vissbestämdhet försöker hålla emot.Anf. 258 () replikHerr talman! Vid finansutskottets utfrågningar harjag naturligtvis noterat och uppfattningar precis som jag har noterat JohanLönnroths uppfattning.Men vid varje utfrågning, , har ialla fall jag och flera från mitt parti haft synpunkteroch ställt frågor. Jag relaterade ju till en banke-konoms tappra försök att påstå att hälften av Riksban-kens folk jobbar med EMU-anpassning. Det var junaturligtvis något i marginalen, men dock.Det är överraskande för mig att nuvet exakt hur det är. vill inte användaden tid som vi har på oss. Det normala för JohanLönnroth är att vara litet eftertänksam, litet funderan-de och ibland t.o.m. litet filosofisk, vilket jag uppskat-tar väldigt mycket. Men i den här frågan är JohanLönnroth alldeles för bestämd. Jag säger samma saksom i min förra replik, att jag är litet avundsjuk påJohan som kan vara så säker.Anf. 259 () replikHerr talman! Jag har med intresse lyssnat på ArneKjörnsbergs ganska långa inlägg, som jag tyckte blevalltmer förvirrande ju längre han talade.Frågan om EMU är ju inte någon alldeles ny frå-ga. Den var ju uppe innan vi blev medlem-mar i EU, och har det gått ytterligare . Detverkar som om och hela det social-demokratiska partiet förvirrat sticker upp huvudetoch undrar vad som är på gång. De ser att det finnsekonomer som verkar kunna komma fram till att endel är bra och en del är dåligt medan några ekonomerär neutrala, som han sade i sitt inlägg. Vore det intebättre att i detta förvirrade tillstånd överlåta tillsvenska folket att svara på frågan i en folkomröstningi stället för att låta en osäker och tve-hågsen socialdemokrati ta detta tunga ansvar?Anf. 260 () replikHerr talman! Låt mig först säga att jag helt avstårfrån att gå in på värdeomdömet - förvirrat eller inte -i inlägg. I det parti som jag är med ihar vi bestämt oss för, och därför på mellankongres-sen föreslagit, att skjuta på denna fråga. Vi säger: Låtoss skjuta på denna fråga. Låt oss nu resonera om dethär. Låt oss nu fundera. Låt oss lära oss. Det har vi föravsikt att göra i vårt parti, och därför känns det allde-les naturligt för mig att inte ha någon bestämd upp-fattning. Jag är sökande. Det kan naturligtvis PeterEriksson kritisera mig och mitt parti för, men jagförbehåller mig, liksom det parti jag tillhör, rätten atthantera denna fråga på det sätt som vi finner lämpli-gast.Anf. 261 () replikHerr talman! Jag respekterar naturligtvis ArneKjörnsberg uppfattning - att han, åtminstone ännu sålänge, inte har någon uppfattning i denna fråga.Men min fråga var ju egentligen om det kanskeinte vore bäst för om det svenska folket fickta det slutliga avgörandet när politiker, som ArneKjörnsberg själv, känner sig så osäkra på om det härär bra eller dåligt. Han säger själv att detta i sista handsannolikt är ett politiskt beslut, och inte en fråga omkronor och ören åt det ena eller andra hållet.Anf. 262 ()Herr talman! Ingen vill gå till en förhandling medbundet mandat. Men regeringskonferensen är ingenvanlig förhandling. Det är en grundlagsberedning medlagstiftningsmakt. Därför är det viktigt att resultatetinte blir ett antal dåliga kompromisser.I folkopinionen finns det inget utrymme för ytter-ligare överstatlighet.