prot · GJ0952 · 1996-02-08 00:00:00 — Men föratt inte riskera att hamna i ett kontrollsamhälleär en förenkling av bidragsssytemen en nödvändighet.Herr talman! har upp-skattat felaktiga utbetalningar i bidragssystemen till5-10 miljarder. Mörkertalet är stort. Kanske rör detsig om mycket mera.Jag vill därför upprepa mina frågor till statsrådet,även om remisstiden har gått ut:Vilka ytterligare åtgärder vill statsrådet vidta motbidragsfusket?Vilka sanktioner är statsrådet beredd att övervägaså att kan vidta åtgärder mot demsom missbrukar och raserar välfärdssystemen?Vill statsrådet vidta åtgärder för att förenkla soci-alförsäkringarna ytterligare?Anf. 19 Statsrådet ()Herr talman! har påpekatatt har funnit att det är mellan 5och 10 miljarder som är felaktigt utbetalda när detgäller de stora välfärdssystemen. Det är väldigtmycket pengar. Och det är självklart att om det är pådet här sättet är det oerhört viktigt att vi hittar dessapengar. Det är naturligtvis det sätt att spara som görallra minst ont och som i själva verket gör gott. Påden punkten är vi alldeles överens.Jag tycker ändå att det är viktigt att påpeka att detdirekta fusk som faktiskt har kunnat beläggas uppgårtill betydligt mindre belopp - glädjande nog. Det ärfråga om rätt så mycket beräkningar och rätt så mångamiljarder av dessa miljarder. Tyvärr är beräkningarnainte alldeles falska för det. Det förekommer säkertsvartarbete med uppbärande av ersättningar,vilket ju är ett direkt fusk. Detta är naturligtvis nå-gonting som man har all anledning att försöka kommaåt, men det är förstås mycket svårt i den mån som dethandlar om rent svartarbete. Men naturligtvis skall viförsöka att komma åt det och det rena fusket.När vi politiker tar upp dessa frågor och behandlardem så allvarligt och seriöst som vi måste göra tyckerjag också att det är viktigt att vi är väldigt försiktigaoch noga med orden. Det finns kanske en tendens attslå ihop många olika företeelser som man kallar förfusk, men som inte alltid är fusk. Fusk är åtminstoneför mig någonting som har med uppsåt att göra. Det ärdet allra värsta i det här sammanhanget. Man skallgöra det så svårt som möjligt att fuska och skapa såstora upptäcktsrisker som möjligt och om möjligtskapa sanktioner.Sedan finns det en annan typ av svagheter i syste-men som på ett sätt sannolikt mera handlar om pengaroch mindre moral - eller åtminstone mindre privat-moral. Det gäller de situationer där systemen är såsuddigt eller komplicerat utformade att människorfaktiskt kommer att överutnyttja dem därför att sys-temen inbjuder till det eller är svåra att hantera förden enskilde. Där är det vi politiker som har det storaansvaret. Jag tycker att det är mycket viktigt att viändrar de akutuella lagarna på ett sådant sätt att sys-temen blir mycket mera tydliga, när det gäller båderättigheter och skyldigheter. Därmed skapar man ensituation i förhållande till medborgarna som innebäratt det för dem blir självklart att få sin rätt om de harfullgjort sin skyldighet.Här visar de två förslagen om bostadsbidrag ochom bidragsförskott vägen. Båda dessa system är i dagväldigt så att säga förhandlingsbara när det gällervilka rättigheter respektive skyldigheter som skallutgå respektive åläggas.I båda dessa system kommer det nu att myckettydligare framgå vad som egentligen gäller. Därmedblir också administrationen och kontrollen mycketenklare. Den typen av insatser är särskilt viktiga justför att skapa legitimitet och ömsesidigt förtroendemellan politiker och medborgare när det gäller hurvåra välfärdssystem skall vara utformade. Självfallethar vi ett gemensamt intresse av att ha ett system därrättigheter är riktiga rättigheter och där skyldigheterär riktiga skyldigheter. Det är något som vi har an-ledning att fortsätta att arbeta med.Anf. 20 ()Herr talman! Det är mycket riktigt, som statsrådetAnna säger, att fusket inte utgör allt. Detgörs också felaktiga utbetalningar på grund av sys-tembrister. Men faktum är att fusket med dubbla bi-drag och kombinationen av bidrag och arbete, vitteller svart, uppskattas till närmare 3 miljarder. Detmotsvarar långt mer än den besparing som infördesfrån i form av sänkning av barnbidrag ochsänkning av ersättningarna i socialförsäkringarna till75%. Det är viktigt att man gör den jämförelsen.Skenskilsmässor har blivit ett allt vanligare sätt attfå dubbla bostadsbidrag och bidragsförskott. Det kanockså vara ett sätt att skjuta över delar av kommunenssocialbidragskostnader till - någotsom riskerar att öka när kommunerna får en allt kär-vare ekonomi. Behovet av samordning mellan olikabidragssystem är stort just för att undvika allt detta.Det har både och påpekat. Därtill kommer det faktum attStatistiska centralbyrån har funnit att ca 40 000 folk-bokförda utomnordiska invandrare saknas i Sverige.I senaste numret av tidningen förnuft kundevi läsa om 48-åriga , som inte varit bosatt iSverige men som lurat svenska statenpå ca , vilket upptäcktes av entillfällighet. Det sunda förnuftet säger att någonstanshar välfärdssystemen spårat ur.Är det rimligt att personer som uppbär dubbla bi-drag och som missbrukar bidragssystem inte utsättsför sanktioner? När fusket upptäcks kan Försäkrings-kassan enbart yrka på återbetalning. Borde inte betyd-ligt större sanktioner vidtas, inte minst för att av-skräcka och för att behålla respekten för välfärdssys-temen?Herr talman! är det sommåste bevisa att den försäkrade missbrukar systemet.Det borde tvärtom vara den försäkrade som måstebevisa sin rätt till bidrag. Vänd bevisbördan och låtden försäkrade bevisa sin giltighet!Med samordning av utbetalningarna av bidrag ochuppgifter om taxerad inkomst kan man komma åt endel av detta. Som jag tidigare nämnt är förutsättning-arna för att hänsyn skall tas till den försäkrades in-tegritet att vederbörande vid inskrivning i Försäk-ringskassan är helt införstådd med vilka regler somgäller.Ett besök ute i verkligheten visar också på ett be-hov av bättre samarbete mellan Försäkringskassa,socialtjänst, och arbetsförmedling. Vilka åtgär-der kan statsrådet tänka sig att vidta för att tillgodosebehovet av en bättre samordning? Hur ställer sig stats-rådet till det förslag som RFV och RRV har lagt framför att ta itu med bidragsfusk och felaktiga utbetal-ningar?Anf. 21 Statsrådet ()Herr talman! Som jag sade i mitt interpellations-svar pågår beredningsprocessen med dessa frågor förnärvarande. Jag är inte beredd att lämna någrabesked om exakt vilka åtgärder regeringens förslag,som kommer att läggas fram, kommeratt innehålla. Men att regeringen är mycket bestämdnär det gäller att ta itu med den typen av frågor somhandlar om uppsåtligt bidragsfusk rådet det ingen somhelst tvekan om. Det är något som alltid är av ondo.Men uppsåtligt fusk är särskilt av ondo i tider dåmänniskor tvingas uppleva att deras alldeles rättmäti-ga behov av stöd i olika situationer är trängt av detekonomiska läget. Så det råder ingen tvekan vad gäl-ler våra avsikter. Däremot är jag ännu inte beredd attta ställning till de detaljförslag som dessutom i mångafall inte är riktigt färdigutarbetade.Det är klart att en av de viktiga insatser som kangöra på detta område handlar om att använda ochutnyttja modern teknik på rätt sätt. Man kan nog sägaatt försäkringskassorna är litet eftersatta när det gällerutrymmet för att utnyttja den moderna tekniken fulltut. Många av deras datasystem är ganska gamla. De-ras teknikutrustning är också ganska måttlig i jämfö-relse med vad många andra har och med tanke på vadsom vore naturligt på ett område där så stora ochmånga system hanteras som inom Försäkringskassan.Det är självklart att det också finns stora möjligheteratt utnyttja modern teknik för kontrolländamål. Mensamtidigt handlar det om integritetsfrågor. Dessafrågor måste behandlas . Ofta behandlar manen del i sänder. Å ena sidan förs en diskussion ombehovet av att stävja fusk och att utnyttja kontrollsys-temen så långt som möjligt. Å andra sidan förs det vidhelt andra tidpunkter diskussioner om integritet sominte riktigt hör samman med den förra diskussionen.Dessa frågor hör ihop. De måste behandlas ,och de måste behandlas seriöst. Det är också därförsom vi i nu har startat en utred-ning om registerlagar på detta område. Avsikten ärjust att av både administrativa skäl och kontrollskäl tatill vara möjligheten att utnyttja offentliga register ochmodern teknik. Men det måste naturligtvis ske medstor hänsyn till de därtill hörande integritetsfrågornasom också måste tas på allvar.Jag hoppas på stöd också i dessa frågor. De brukarföranleda stor debatt, vilket de också skall göra. Mankan å andra sidan säga att den tekniska utvecklingenmedger allt bättre möjligheter att klara både rimligasamkörningar och integritetsfrågorna. Jag hoppas attfrågan på den punkten kommer att utvecklas och attden utvecklas ganska snart.Frågan om sanktioner exempelvis hör ju till deställningstaganden som vi kommer attfå göra. Som sagt, i den mån det handlar om äktafusk, dvs. avsiktligt och uppsåtligt fusk, finns detanledning att fundera över sanktionerna i detta systemoch att göra vissa jämförelser med andra system.Förhållningssätten till dessa frågor är ju ganska olika ide olika systemen. Också den frågan behöver man sevidare på och ta på allvar. Men några färdiga förslagär jag inte heller här beredd att stå för.Frågan om skenskilsmässor är allvarlig. Vi har ettganska omfattande och mycket viktigt ekonomisktstöd till ensamstående och ensamförsörjare. Om manpå den punkten fuskar, betyder det väldigt stora be-lopp. Detta är ett av de områden där det finns storanledning att se över på vilket sätt situationen kankontrolleras bättre. Jag hoppas dock att det inte varMargareta E avsikt att påstå att kommu-nerna på något medvetet sätt skulle medverka tillfusket genom att föreslå skenskilsmässor för att däri-genom medvetet skjuta över kommunernas socialbi-dragskostnader till staten. Detta har jag aldrig hörttalas om, och jag utgår från att det inte förekommer.Det tar jag för helt givet att det heller inte gör.Anf. 22 ()Herr talman! Jag är glad över att statsrådet vill taitu med bidragsfusket. Jag hoppas verkligen att detsker på ett sådant sätt att man balanserar risken för ettkontrollsamhälle, för där vill vi inte hamna.Vad gäller att skjuta över kostnader från kommuntill stat har jag vid besök av olika verksamheter tyvärrerfarit att det förekommer.Det är naturligtvis inte vanligt, men för att före-bygga att det sker när både stat och kommuner sam-tidigt skall spara, tror jag att det är otroligt väsentligtatt man försöker göra en samordning av dessa system.Som jag har nämnt, har respekten för da-gens välfärdssystem urholkats. Socialförsäkringarnaär komplicerade, och det inbjuder både till fusk ochtill felaktiga utbetalningar. Varje bidragssystem hardessutom sitt eget skyddsnät, något som ytterligarekomplicerar systemen.Den svenska välfärdspolitiken har lovat mer änden kan hålla. En svensk av tio lever nästan helt påbidrag. Många fler är delvis beroende av bidrag för attklara sin ekonomi. Välfärdssystemen har invaggatmänniskor i falsk trygghet. De har skapat ett offentligtberoende som blir mycket påtagligt när staten måstespara. Effekter av nedskärningarna synsredan i form av ökat antal socialbidragssökande.Socialförsäkringarna behöver förenklas. Det be-hövs klara och enkla spelregler och ett väl fungerandeskyddsnät där alla garanteras en grundtrygghet. Detbehövs ett system som håller även i en lågkonjunktur.Jag efterlyser en välfärdspolitik som syftar till attminska människors beroende av det offentliga bi-dragssystemet; en välfärdspolitik där människor fårmöjlighet att, och kan, ta ansvar för sig själva.Är statsrådet beredd att ytterligare förenkla social-försäkringssystemen för att förebygga missbruk, föratt uppmuntra till arbete och hederlighet och för attförebygga ett kontrollsamhälle dit vi inte vill komma?Anf. 23 Statsrådet ()Herr talman! Inte är det för att de offentliga väl-färdssystemen skapar falsk trygghet som denna frågaär viktig. Det är för att den skapar äkta trygghet. Detär inte på det sättet att välfärdspolitik gör människorofria. Snarare är det precis tvärtom. Genom att mankan känna att man i utsatta situationer - när man blirgammal, om man blir sjuk eller om man blir arbetslös- har en trygghet skapas det också en frihetskänsla förmänniskor. Det är det som är välfärdssamhällets idé.Det finns vägar att bygga välfärdssystemen påsom inte bara är sällsynt goda när det gäller att skapaen sådan trygghet för alla människor, utan som ocksåär särskilt enkla och som har särskilt mycket av driv-krafter när det gäller att bygga under önskan om arbe-te. Det är denna typ av välfärdssystem vi faktiskt har.Det handlar om stora, generella trygghetssystem därinkomstbortfallsprincipen är grundläggande. Dessasystem gör att man när man arbetar och skaffar sig eninkomst också skaffar sig rättigheter. De gör också atthögre inkomst innebär mer rättigheter.De innebär däremot inte att man tjänar mer på attvara sjuk eller arbetslös än på att arbeta. Så är det intei några av våra system. Tvärtom finns det få modellerför välfärdspolitik som har större förutsättningar attklara det som välfärdspolitiken är till för, nämligen attbåde skapa trygghet och att ge effektivitet i använd-ningen av pengarna, än den typ av generella, storainkomstbortfallssystem som de vi har. Det gäller attvårda principerna. Det gäller att vårda systemen.Det gäller förstås också att vara mycket uppmärk-sam på rent fusk i den mån detta förekommer. Dåskall vi naturligtvis försöka göra allt vi kan för attstävja det. Men den allra viktigaste insatsen handlarom att försvara de effektiva och rättvisa system som isig är robusta också mot fusk.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1995/96:43 om gym-nasieskolans yrkesförberedande programAnf. 24 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig vilka åtgär-der jag avser att vidta för att eleverna på program medyrkesämnen skall få arbetsplatsförlagd utbildning(APU) som omfattar minst och dessutomvilka åtgärder jag tänker vidta för att höja kompetens-kraven för gymnasielärare i yrkesämnen.Låt mig inleda med att säga att harmycket goda möjligheter att hävda sig i konkurrensenmed kunskapsintensiv produktion av både varor ochtjänster. Vi väljer att vara delaktiga i den snabba för-ändringstakt som pågår i samhällsliv och arbetsliv.Dagens och morgondagens arbetsliv ställer helt andrakrav på både grundläggande allmänna kunskaper ochpå en utvecklad förmåga att ta till sig och användanya och kvalificerade yrkeskunskaper. Arbetsgivareställer dessutom allt oftare krav som har ett nära sam-band med förmågan att använda och utveckla sinapersonliga egenskaper som initiativförmåga, kreativi-tet, samarbetsförmåga, problemlösningsförmåga etc.En modern och gedigen gymnasieutbildning måstege goda kunskaper i allmänna ämnen som svenska,matematik, engelska och allmänbildande ämnen menockså klara högt ställda krav på kvalificerade yr-keskunskaper, både i praktik och i teori. Utan samar-bete med arbetslivet och ett lärande på arbetsplatsenär det svårt eller omöjligt att klara en yrkesutbildningav hög kvalitet och aktualitet. Det krävs därför ettlokalt samarbete mellan skolan och arbetsplatser-na/branscherna, bra handledarutbildning och en öm-sesidig vilja från skola och arbetsliv att överbrygga dekulturkrockar som kan uppstå.Den nya gymnasieskolan har tillkommit för attsvara mot dessa högt ställda krav. Alla elever, obero-ende av vilket program man väljer, får en bred grund.Reformen innebär stora förändringskrav på skolansorganisation, arbetssätt och arbetsformer. Uppbygg-naden av skolans arbetslivskontakter är en del i för-ändringsarbetet. Jag avser att noggrant följa utveck-lingen, men jag inser också att reformen måste ges tidinnan den fungerar i alla delar.En av orsakerna till att skolorna inte har uppnåttAPU som omfattar minst har varit att gym-nasieförordningen har varit oklar på denna punkt.Förordningen har ändrats, och det står nu tydligt attdet skall vara minst 15 veckors APU.De uppföljningar av den arbetsplatsförlagda ut-bildningen som gjorts av , av Kommunför-bundet och senast av utveckling, där själv är ledamot, visarinte på några entydiga resultat.Inom vissa program, som exempelvis Omvård-nadsprogrammet och Barn- och fritidsprogrammet,har man i stort sett uppfyllt kraven på 15 veckor.Däremot uppvisar t.ex. Elprogrammet en mycket litenandel APU. Ersättningen till företagen verkar enligtrapporterna inte ha någon avgörande betydelse för attfå ut eleverna. Däremot har de kommuner som varmed i försöksverksamheten med ÖGY (översyn avgymnasieskolans yrkesutbildning) lyckats bäst. Detpekar på att skolans arbetslivskontakter tar tid attbygga upp.Jag avser att tillsättaen arbetsgrupp med uppgift att lägga fram förslag omutveckling av samarbetet mellan skola och arbetsliv.Skolverkets projekt , där en speciellsatsning sker på handledarutbildning kan, som jag serdet, också tillföra ytterligare kunskaper.Jag bedömer att vi behöver bättre kunskaper omutvecklingen så att vi verkligen vidtar rätt åtgärder.Inom kommer vi därförockså att följa upp utvecklingen genom intensifieradekontakter med branschföreträdare och kommuner.Yrkeslärarutbildningens innehåll har varit föremålför den förra regeringens intresse och något motsägel-sefulla åtgärder. fick den förraskolministerns uppdrag att utreda lärarkompetensenför yrkesutbildning.Den inom tillsatta över-synen av lärarutbildningen kommer inom de närmasteveckorna att lämna en arbetsrapport. Översynenkommer att redovisa framtida krav på läraryrket motbakgrund av samhällsförändringar och förändringarinom skolan. Regeringen avser att behandla fråganom yrkeslärarutbildningens närmare utformning isamband med de ställningstaganden som blir aktuellamed anledning av förslagen från översynen av lärar-utbildningen.Ulf Melins förslag om yrkeslärarutbildningen rörbl.a. förkunskapskraven till yrkeslärarutbildningenoch berör därmed också tillträdesreglerna till högsko-lan.Tillträdesreglerna för högre utbildning har varitföremål för utredning och regeringen avser att lämnaförslag till i mars månad.Anf. 25 ()Herr talman! I svaret skriver skol-ministern:"En modern och gedigen gymnasieutbildningmåste ge goda kunskaper i allmänna ämnen somsvenska, matematik, engelska och allmänbildandeämnen men också klara högt ställda krav på kvalifice-rade yrkeskunskaper, både i praktik och i teori. Utansamarbete med arbetslivet och ett lärande på arbets-platsen är det svårt eller omöjligt att klara en yrkes-utbildning av hög kvalitet och aktualitet. "Jag instämmer i detta; vi är helt överens. Låt oss idenna debatt ha som utgångspunkt kunskap, kompe-tens och kvalitet när det gäller den arbetsplatsförlagdautbildningen och kompetenskraven för yrkeslärarna.Jag tycker att en viktig del i den reformeradegymnasieskolan är att eleverna på de yrkesinriktadeprogrammen skall ha en arbetsplatsförlagd utbildning,APU, som skall omfatta av den totalaundervisningstiden. Enligt en hel del av de rapportersom vi har fått är det många elever som inte får denundervisningen. Det finns naturligtvis ett par förkla-ringar till detta.Den ena är att vi i har haft en tradition attyrkesutbildningen skall vara skolförlagd. Därmedfinns det vattentäta skott mellan skolan och arbetsli-vet. En annan förklaring är att tjänsteunderlaget föryrkeslärarna minskar i den nya gymnasieskolan. Där-med minskar också intresset för att få ut eleverna påAPU. Den tredje förklaring som jag vill ange är attarbetslivet, speciellt i det här fallet det privata nä-ringslivet, tar för litet ansvar för att ge eleverna ut-bildning. Det är mycket allvarligt. Skall eleverna fåden kunskap och kompetens som krävs för att Sverigeskall klara sig i den internationella konkurrensen ärdet nödvändigt att se till att eleverna får arbetsplats-förlagd utbildning. Där har både arbetslivet och sko-lan ett utomordentligt stort ansvar. Min uppfattning ärden att den utbildningen i många av programmenkanske behöver omfatta mer än 15 %.I svaret hänvisar skolministern dels till Skolver-kets rapport, dels till . Detfinns en del saker där som man kan säga inte är enty-diga, det kan jag hålla med om. Men signalen ärglasklar och tydlig: att det inte fungerar, att vi måstevidta åtgärder för att få det att fungera. Jag tycker attdet är bra att man har ändrat förordningen. Man harvarit tydlig och sagt att APU skall omfatta ,inte . Det är jag tacksam för. Det var någotsom jag själv föreslog i den utredning som hänvisar till. Vi påpekade i utredningen -slog larm om det - att APU inte skulle fungera. Densignalen nådde fram till departementet. Det anordna-des en utfrågning , och det var bra.Även där var signalen tydlig: man måste gå vidare.Då tycker jag att det är anmärkningsvärt, herr tal-man, att man på departementet i princip väntar ett heltår innan man tar itu med frågan. Det är vad ni hargjort. Det tillsätts en arbetsgrupp om ett par veckor.Då är vi snart framme . Sedan tar det tid innandet kommer några föslag. Detta tycker jag är mycketallvarligt.När det gäller kompetenskraven för yrkeslärarnamåste vi se till att det blir bättre så att vi får ordningpå det hela. Utredningen var helt enig om att vi vartvungna att höja kompetens- och förkunskapskravenför yrkeslärarna. Både arbetsgivare och arbetstagarevar helt överens med mig om detta. Det är ett orimligtförhållande . Hälften av lärarna har inte en högreämnesteoretisk kunskap än vad deras elever har när delämnar gymnasieskolan. De får väldigt liten yr-kespraktik, vilket innebär att många av lärarna för-medlar en kunskap som faktiskt hör gårdagen till.Det är mycket anmärkningsvärt att man lagt frå-gan i byrålådan eller hänvisar till interna utredningarpå departementet. Ju går, desto allvarliga-re blir det. Alla är överens om att bristen i det häravseendet är uppenbar.Därför vill jag ställa ett par frågor till : Vad menar när hon säger attyrkeslärarutbildningens innehåll har varit föremål förden förra regeringens intresse och motsägelsefullaåtgärder? Vad då för motsägelsefulla åtgärder?Den grupp på departementet som gör en översynav lärarutbildningen kommer med en rapport. Detär väl bra att den kommer med en rapport, men närkommer propositionen till så att vi kan fattaett beslut om att ändra reglerna? Det är det som är detviktiga.Min tredje fråga är: Avser regeringen att skärpaförkunskapskraven när det gäller yrkeslärarutbild-ningen?Anf. 26 ()Herr talman! Jag deltar i denna debatt därför attjag har blivit uppmärksammad på dessaproblem i gymnasieskolan och även på problemen närdet gäller elevens fria val. Jag behöver inte argumen-tera för värdet och nödvändigheten av praktik i allutbildning, framför allt inom de yrkesförberedandeprogrammen. I samband med gymnasiereformenframförde många farhågor för att det skulle bli svårtatt uppnå den grad av praktik som vi beslutade om.Men branschorganisationerna ställde ändå upp ochville medverka till att det skulle bli så, men det harvarit problem. Naturligtvis blir det inte lättare meddagens svåra arbetsmarknadsläge, det är jag mycketmedveten om. Men företagen har ett stort ansvar föratt ta emot arbetslösa och gymnasieelever till praktik.Det är ett åtagande. Det är begripligt att det är svårt,men som det är nu är det inte acceptabelt. Vi måstegöra någonting åt det.Det är bra att de åtgärder som skolministern pekarpå är på gång. Men jag kan hålla med omatt det borde ha gjorts tidigare. Att problem skulleuppstå i samband med den höga arbetslösheten varinte svårt att inse. Det är helt nödvändigt att fråganlöses så att utbildningarna får hög kvalitet och blir såattraktiva för ungdomarna att de väljer utbildningarsom ger möjlighet till jobb, där behovet av kvalifice-rad arbetskraft är stort och där behoven ökar. Jagtänker mest på industriprogrammet, som ju är detprogram som det är svårt att rekrytera elever till.I ser vi det bristande intresset förteknik och yrkesinriktade program som ett mycketstort hot . Det är inget nytt problem.Elevens val har diskuterats väldigt . Ivårt län är vi industriberoende.