prot · GJ0944 · 1996-01-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:44Onsdagen den 24 januariKl. 9.00 12.30Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § PartiledardebattAnf. 1 ()Fru talman! Riksdagsarbetet startar mjukt . Detberor inte bara på att budgetproposition och allmänmotionstid har flyttats till september utan också på attett regeringsskifte förestår.Av allt att döma är detta sistapartiledardebatt. Det finns därför skäl att syna det arvsom statsministern lämnar efter sig. Bilden blir intesärskilt ljus. I Europapolitiken framstår vårt land somviljelöst. Från att ha varit en av värl-dens rikaste nationer skvalpar nu omkring iindustriländernas bottenskikt vad gäller medborgarnasvälstånd. Den uppreklamerade tillväxtpropositionen ihöstas, som efter hand växlades ned till en agenda,förutsågs paradoxalt nog enligt regeringens egenbedömning leda in i stagnation. Den ekonomiskaavmattningen kommer snabbare än väntat. som har nyli-gen lämnat nedslagna prognoser som justhar börjat.Resultatet blir ofrånkomligen att arbetslöshetenligger kvar en bra bit . Det kan jämförasmed att Socialdemokraterna års val lovadeatt den öppna arbetslösheten skulle föras nedunder . Sedan detta nu spruckit med besked, angesmålet till . Men det planeras ingetannat än kosmetiska åtgärder mot massarbetslösheten,och de strukturella reformer som vi moderater föror-dar avvisas. T.o.m. en så blygsam begäran som att fåtill stånd en expertkommission för fler företag ochnya jobb möter kalla handen.I stället för att ta itu med de strukturfel som plågarsvensk ekonomi överväger Socialdemokraterna t.o.m.förslag som förvärrar problemen. Ett sådant är detåterfall i fondsocialism som ligger i tanken att AP-fonden skall få köpa fler aktier. Den senaste Persson-planen innehåller flera andra exempel - höjda skatterpå inkomster och energi, återställda ersättningsnivåeri socialförsäkringarna och mest anmärkningsvärt avallt: fribrev till kommunerna att trots höstens tal omlåneförbud och utgiftstak driva verksamhet på kredit.Hur detta skall ge jobb i den enskilda sektorn är obe-gripligt.Köldknäppen visar hur sårbar energi-försörjningen är. Ändå överväger regeringen att på-börja avvecklingen av kärnkraften, innan det är moti-verat av hänsyn till säkerhet och ekonomi. Så till vidahar man tvingats böja sig för verkligheten som att dettänkta slutåret för kärnkraftsparentesen, 2010, skallförsvinna. Men var och en vet ju att om det bortreparentestecknet saknas, har det främre ingen funktion.Att avveckla - om det så gäller en enda reak-tor - blir då en signal att i stället för att repa-rera samhällsekonomi och statsfinanser ägnar sig åtkapitalförstöring. Följden blir att räntan stiger ochkronan försvagas - utöver vad som redan skett tillföljd av Perssonplanen.Men så här galet behöver det inte bli. Det finns juingen naturlag som säger att vi med utslagna armaroch tomma huvuden skall gå mot ekonomisk stagna-tion och massarbetslöshet. Vi harfantastiska möjligheter med duktiga medborgare, somom de gavs de rätta förutsättningarna skulle kunna få igång en ekonomisk tillväxt som inte bara säkrar väl-stånd, trygghet och arbete utan som också gör samhäl-let socialt och kulturellt rikare.Vi måste då först klara ut var hindren finns. Denansedda tidskriften hade enintressant översikt, som påvisade det starka samban-det mellan ekonomisk frihet och välstånd. Man hadedär rangordnat 102 länder efter graden av ekonomiskfrihet. I topp fanns industriländer som ,och . hamnade någonstans imitten, efter alla jämförbara medlemsländer i OECDoch EU, och med och som närmas-te grannar.Denna dåliga placering är naturligtvis ett utslag avde gamla vanliga svagheterna i den svenska ekono-min: höga skatter, stor offentlig utgiftsandel och om-fattande regleringar. Om höjda skatter vore rätt receptför ökad sysselsättning och högre välstånd, skulleSverige ha legat i topp i dessa avseenden.Men utvecklingen har som bekant varit den motsatta.Det är inte skattehöjningar för högre inkomsttagaresom behövs - det är lägre skatter för alla. Inte minstmåste vi sänka de skatter som, direkt eller indirekt,träffar lägre inkomsttagare, om de i en hårdnandeinternationell konkurrens skall kunna behålla ochäven få nya jobb.För att få utrymme för att sänka skatterna ned motden nivå som genomsnittligt råder inom EU måste deoffentliga utgifterna minskas. Som vi moderater -med instämmande från bl.a. och senastratingorganet - har sagt ,måste utgiftsreduktionen vara än större än skatte-sänkningen, så att budgetsaldot förstärks. På längresikt gäller det att komma ned mot jämvikt mellan denoffentliga och enskilda sektorn i svensk ekonomi.Men redan på kort sikt kan en ökad säkerhetsmarginali finanspolitiken positivt påverka räntan och kronanoch därmed medverka till den expansiva konsolide-ring som ekonomerna talar om.Genom att avreglera kan vi förbättra möjligheter-na att bedriva näringsverksamhet i . Det gällerinte minst arbetsmarknaden, så att det blir attraktivtatt starta nya företag och att erbjuda flera arbetstillfäl-len. Problemet är inte att det arbetas för mycket iSverige. Skall vi få i gång tillväxten måste det görasmer, och det måste göras effektivt. Mot den bakgrun-den är naturligtvis ytterligare restriktioner mot över-tidsarbete en bakvänd politik.Viktiga inslag i avregleringen är privatisering ochkonkurrensutsättning. Många förfasar sig nu övermissgrepp i Apoteksbolaget - höga direktörslöner,fallskärmar, m.m. Men problemet ligger inte hosenskilda individer i detta sammanhang. Vad vi tydligtser är omöjligheten att med framgång bedriva affärs-verksamhet i ett statligt monopolföretag. Konkurrensoch enskilt spritt ägande är bra för konsumenterna närdet gäller läkemedel lika väl som vid produktion ochdistribution av andra livsviktiga förnödenheter, t.ex.mat.Om vi med tillförsikt skall kunna möta framtiden,behöver den svenska kompetensutvecklingen vara ivärldsklass, det är vi överens om. Men vägen dit gårinte över regleringar och enhetlighet utan över plura-lism och tro på den enskildes förmåga till bildningoch växt. Redan i vår kan vi vända utvecklingen påutbildningsområdet genom att säga ja till mångfaldoch valfrihet i stället för att som regeringen med allatänkbara medel jaga såväl friskolor som forsk-ningsstiftelser.Fru talman! Denna vår skulle vi alltså kunna läggaden politiska grunden för en utveckling som ger osssåväl nya riktiga jobb som den tillväxt ur vilken allvälfärd växer. Vi skulle kunna inleda en liberal om-vandling, som river hinder för företagande och nyan-ställningar och som skulle kunna göra vårt samhällesocialt och kulturellt rikare. Men tyvärr verkar varkendet arv som lämnar över om någramånader eller det fortsatta arbete som hans företräda-re sagt sig vilja bedriva kunna leda till en sådan upp-ryckning.Genom löftespopulism valrörelse harSocialdemokraterna släppt loss vänsterkrafterna -utanför och inom partiet. Ansatser till nödvändigastrukturella förändringar kommer av sig som en följdav regeringens rädsla för att stöta sig med en alltmerbullrig vänsteropinion i de egna leden. Om den extrapartikongressen blir en framgång för de här idé-strömningarna - partiledningen tycks redan ha börjatanpassa sig till dem - försvinner snabbt tilltron tillSveriges förmåga att sanera statsfinanserna och attåter bygga för tillväxt och välfärd.Opinionsmässigt står regeringspartiet svagt,men här i är ställningen stark. Samarbetetill vänster eller med har visat sig bromsa detnödvändiga nytänkandet. Men Socialdemokraternaväljer själva kurs. Lägger ni den andra Perssonplanenåt sidan och satsar på en förnyelse som ger tillväxt,nya jobb och ökad välfärd, då kommer vi moderaterinte att ställa oss i vägen. Det kanske t.o.m. kan bli enallians för förnyelse!Anf. 2 Statsminister ()Fru talman! Uppriktigt sagt var det inte mycketsom moderatledaren hade att komma med. Jag trorinte att det bara var jag som blev överraskad när detplötsligt tog slut. Jag hann ju knappt begära ordet hostalmannen. Trots detta dåliga underlag för en replikskall jag, fru talman, anstränga mig att prestera något.Först efterlyste moderatföreträdaren någon form av expertkommitté mot arbetslöshe-ten. satt ju en moderatleddexpertkommitté - den, enligt egen uppfattning, mestkompetenta som någonsin funnits. Men det här leddetill att 50 000 företag försvann. kansåledes kanske förstå om vi socialdemokrater är någottveksamma att släppa fram den sortens expertkommit-té en gång till.Sedan undrar jag vad de av svenska folket tyckersom satt och följde TV och hörde be-skriva ihop med och , omjag hörde rätt. Men det är faktiskt så att FN har gjorten studie över hur människor i världen har det, . Om jag kommer ihåg rättkom på andra plats i fråga om levnadsvillkor.Jag tror att det är beträffande den bilden som männi-skor känner igen sig.Vad människor är, och var, oroliga över är dennyliberala politik som vi fick 1991-1994 som angrepsjälva grundvalarna för välfärdssamhället och släpptefram en tredubbling av statsskulden och som gjordeatt människor upplevde att marknaden steg för stegtog över från demokratin. Då blev svenska folketoroligt. Jag blev också orolig.Om vi inte kan klara att betala räntor på de lånsom vi tar och om vi hotar att hamna i en situation därutländska långivare börjar säga att vi inte får lånamera, därför att vi inte är kreditvärdiga, är vi i enfarlig situation. Detta medverkar i höggrad till.Vi socialdemokrater har , som vi upplever det,avvärjt den här mycket allvarliga krisen och vi kan nuge oss i kast med den andra uppgiften, som är oerhörtavgörande, nämligen att attackera arbetslösheten. Vihar nu presenterat riktlinjerna för detta. Vi säger inteatt det är en lätt uppgift, utan vi säger att många godakrafter behöver samlas. Men vi ser nu möjligheternaatt fram till slutet av det här årtiondet halvera arbets-lösheten.Det finns också ett moderat alternativ, men det harinte rönt någon större uppmärksamhet - av ganskanaturliga skäl, eftersom har isolerat sigute på högerkanten. Det moderata alternativet innebäratt inkomstklyftorna skall öka och att arbetsrättenskall försämras. Miljön och jämställdheten lämnasdärhän. Man säger nej till höjd koldioxidskatt. Skat-terna skall sänkas därför att välfärden skall monterasner. Skattetrycket skall sänkas till . Det motsva-rar 280 miljarder kronor.Lars , tala från denna talarstol om vilkenkonsekvens en sänkning med skattetrycket med280 miljarder kronor får för sjukvården, skolan, äld-reomsorgen och barnomsorgen! Då kan vi få en debattom alternativen i svensk politik.Anf. 3 () replikFru talman! klagade över ett då-ligt underlag för replik. Jag kan kvittera den artighe-ten. Detsamma gäller nämligen för mig.Jag tycker att det börjar bli tröttsamt att IngvarCarlsson i våra debatter vill lägga skulden för denekonomiska krisen på den förra regeringen. När jag iden partiledardebatt som öppnade riksmötetsade att vi moderater vill fullfölja den borgerligaregeringens politik tackade i en replikför det stöd som mitt uttalande skulle ge Socialdemo-kraterna i de fortsatta opinionsmätningarna. Som enbedömning av hur partisympatierna skulle utvecklasmåste det sägas ha varit en ovanligt misslyckad pro-gnos!Jag tror inte att på fullt allvar me-nar att orsakerna ekonomiska kris står attfinna i regeringen politik. De flesta bedömareär överens om att de strukturella problem som vifortfarande brottas med grundades , då man började höja skatter och bygga ut denoffentliga sektorn på ett för den fria världen fullkom-ligt unikt sätt.Mona har i Moderna Tider betecknat dennatid som det stora övermodets decennium. Det var dåstarka krafter i samhället började tappa sans och be-sinning och det var då man började ana sprickor i densvenska modellen - det här är ord, intemina.Ingvar kan inte förneka att vi under denhär tiden fallit ner från toppen till bottenskiktet i frågaom ekonomiskt välstånd bland industriländerna. Detär genom att sänka bl.a. utgiftstrycket och den storautgiftskvoten som vi närmar oss förhållandena i deländer som har visat hur man driver en välståndspoli-tik som kommer alla människor, inte minst de sominte har så goda utförsgåvor, till del.I stället för att skriva historia tycker jag att vi skallblicka mot framtiden. Det är av historien vi lär, mendet är som vi skall tillbringa resten av vårtliv. Framtiden handlar om hur det svenska samhälletskall kunna möta de möjligheter och utmaningar somen alltmer globaliserad, men också individualiserad,värld ställer. Det är här som regeringens handfallenhetblir så påtaglig.I tillväxtpropositionen spås att tillväxten halverasfram . Men har utsikternaför blivit ännu dystrare. Myckettyder på att den redan rekordhöga arbetslöshetenkommer att stiga igen. Vad man har att bjuda ärkonstlad sysselsättning. Varför vägrar ni socialdemo-krater att genomföra de strukturella förändringar somskulle kunna föra upp på en högre tillväxtba-na som ger nya riktiga jobb? Beror det på rädsla förvänsteropinionen i det egna partiet?(Applåder)Anf. 4 () replikFru talman! Jag tror att tal härväldigt tydligt visar att man med siffror kan få framprecis vad som helst, t.o.m. att standardmäs-sigt skulle befinna sig på samma nivå som Pakistan.Det måste väl ändå innebära att allt fler människor närde hör sådant får upp ögonen för att siffror inte alltidär det bästa underlaget när man vill tala om något somkan likna en verklighet.Jag tycker att det är intressant när om framtiden. Den framtid som jag förstår att niär ute efter är ju en framtid som innebär en totaltavreglerad arbetsmarknad, där vi har stora löneskill-nader. Det betyder att vi anstränger oss för att få ensysselsättning som innebär att människor, till lönersom inte går att leva på, skall utföra de enklaste syss-lorna, som vi andra som har bättre löner inte behöverbefatta oss med.Den typen av verklighet och framtidsvision trorjag uppriktigt sagt inte engagerar och lockar särskiltmånga människor i det här landet. Jag tror att det ärbra om ni upptäcker att det faktiskt är på det sättet.Den låglönesektor eller det skoputsarsamhälle som nigenom pigdebatten och på olika sätt vill försökaframmana som lösningen på arbetslösheten är faktisktinte särskilt attraktiv, knappast för någon.Era ambitioner att spara pengar tycker jag kan va-ra vällovliga, jag skulle bara vilja ställa en enkel litenfråga. Ni har en partiledare. Hangör ett alldeles utmärkt arbete utomlands just . Viskattebetalare subventionerar hans verksamhet medhans riksdagslön. Vore det inte bättre att vi användede pengarna på ett annat sätt? Jag bara undrar hur nihar resonerat i den här frågan.Anf. 5 () replikFru talman! Jag tycker att det var ett ovanligt dumtpåhopp på en person som gör ett mycket nyttigt ochverkningsfullt arbete för att rädda världsfreden, fredeni Bosnien och situationen för människorna där. Gud-run föreslår att han skulle berövas sin lön.Vad hjälper det? Den kommer då att utgå till någonannan ledamot av riksdagsgruppen som kommer in ihans ställe. Det är ingen besparing. Det är den typenav besparingar som tycks vilja talaför.Kom ihåg att när jag tidigare jämförde med Pakis-tan var det inte standardmässigt. Det gällde måttet påekonomisk frihet. Den friheten är mycket dålig i Sve-rige.Det finns ett samband mellan ekonomisk frihetoch välståndsutveckling. Det är det som är hotfullt förframtiden. Det är där vi riskerar att fortsätta att fallatillbaka, just därför att vi har en sådan liten frihet ivårt land.Vänsterpartiet har stått för en tillväxtfi-entlig politik. Den må ha kallats kommunism ochplanekonomi eller som vänsterpolitik och plan-mässig hushållning, det är samma sak. årsreträtt från det rena förtryckets socialism ändrar inteatt man har ett politiskt program som leder till eko-nomisk, social och kulturell misär.Det tragiska är att ni tillåts skörda framgångarmed en politik som leder till fattigdom. Hade GudrunSchyman fått genomföra sina idéer skulle regeringensprognos om halverad arbetslöshet och tillväxt fram inte slå in över huvud taget. Den socia-lism företräder har aldrig skapatnågon välfärd. Den har aldrig tillåtit människor ochföretag att växa. Tvärtom har den uttryckt sitt hånfullaförakt för dem som har velat skapa något eget.Anf. 6 () replikFru talman! Våra förslag har kallats allt möjligt,alltifrån populism till att de skulle leda till någon formav undergång. Vi får anledning att återkomma till dethär i debatten, eftersom våra förslag numera finnsbåde i den s.k. Perssonplanen och i en stor del av desocialdemokratiska motionerna till extrakongressen.Vi är i så fall ganska många i det här landet somskulle gå under de epitet som tillskrivermig.Vad gäller partiledaren sade jag att jagtycker att han gör ett fantastiskt bra arbete. Vi haringen anledning att kritisera honom. Jag tycker att viskall ge honom allt stöd. Men han sitter i riksdagenoch han uppbär riksdagslön, . Detvore väl mycket bra om ni tog in en ledamot till, somkommer att sitta här och medverka till att ni kan göraett, som i alla fall ni tycker, ännu bättre jobb. Dess-utom lämnar väl den personen en arbetsplats ute i dens.k. verkligheten och då får en annan människa jobb.Det är väl bra, eftersom vi skall få ned arbetslösheten.Anf. 7 () replikFru talman! Jag tycker fortfarande att det ärmagstarkt av att komma med såda-na argument. är minsann inte såmycket mer närvarande här i . Det är vid enoch annan partiledardebatt. Men hon har inte varitnärvarande vid ens av voteringarna i riksdagenunder . Det arbete honbedriver fördärvar för , medanCarl Bildt under sitt arbete i Bosnien jobbar för bådevärldsfreden och säkrare förutsättningar för männi-skorna här i Sverige.(Applåder)Anf. 8 () replikFru talman! Ledamöter, ni som lyssnar på läkta-ren, på radio och tittar på TV, det var väl en intressantdebatt i de senaste inläggen. Frågan är om den hade iSveriges riksdag att göra.Jag funderar litet grand på ochIngvar inlägg. Jag tycker att de var intres-santa. sade att han kanske kunde tänkasig någon sorts allians med Socialdemokraterna. Dåsade att det vore förskräckligt, förman har så olika politik.Men om man tittar litet grand bakåt i tiden visardet sig att ni har varit överens om det allra mesta. Nihar varit överens om medlemskapet i EU. Ni har varitöverens om . Ni är förmodligen överensom medlemskapet i EMU. Ni är överens om, är jagrädd, att kärnkraftsavvecklingen inte kommer attgenomföras . Ni är överens om att 40-timmarsveckan är så helig att man inte kan diskuterasänkt arbetstid. Ni är överens om väldigt mycket, tilloch med om att bygga in en massa luft i kronan så attvi fick ränta, inga investeringar i ochhög arbetslöshet. Ni har varit överens om det mesta.Sedan skall jag fråga en sak litetförsiktigt. Det gäller medlemskapet i EMU. Tror LarsTobisson att det underlättar för moderat politik, att detkanske blir mer naturligt att öka löneklyftorna, att fålönespridning i samhället, att EMU i sig kanske stimu-lerar fram en utveckling som leder till sämre arbets-rätt, mindre fackligt inflytande, dvs. är det lättare attgenomföra en moderat politik, som en del tycker ärväldigt bra, om blir medlem i EU:S monetäraunion?Anf. 9 () replikFru talman! Jag kan trösta med attjag är mer överens med än med Mil-jöpartiet och att komma med i krävs det naturligtvisen moderat politik. Men jag vill säga att om vi avnågon anledning skulle välja, eller om sin vilja fram, att inte ansluta oss krävs det ännumer av den slags politik som vi förordar för att mötade mycket större svårigheter man får vidkännas omman inte deltar i det gemensamma valutasamarbetet.Jag förstår egentligen inte varför ärså missnöjd. Han har till och med övervägt att kasta inhandduken som språkrör. För ett parti som är emottillväxt måste det väl kännas skönt att regeringen såmisslyckats med sin tillväxtproposition att den förut-spår att tillväxten skall halveras till sekelskiftet.Det är väl inte att undra på att intehade någon invändning när detta diskuterades i höstas.Det är i själva verket i belåtenhet över detta som Bir-ger ställer upp och försvarar regeringenspolitik, alldeles som sade, nukommer i Perssonplanen politik attgenomföras. Det är det vi säger är fel. Det leder intetill den förbättring för svenska folket - minskad ar-betslöshet, fler företag, ökat välstånd - som vi syftartill.Anf. 10 () replikFru talman! Vad är välstånd för någonting? Väl-stånd för människor som har det svårt är kanske att haen hygglig ersättning när de är sjuka. Välfärd förmänniskor som är arbetslösa kanske är att ha enhygglig ersättning när man är arbetslös. Välfärd ochvälstånd kan tydligen vara mycket olika saker förolika människor. De är definitiv väldigt olika för LarsTobisson och för de människor som har det svårt ivårt land.Jag fick inte så mycket svar på frågan om EMU.Men jag förstår att är ganska positiv tillEMU, vilket kanske skulle få en hel del socialdemo-krater i den här kammaren att fundera trots allt.Lars sade att det finns onda krafter i vårtland som vill avveckla kärnkraften . Nej,det var inte så sade. Han sade"avveckla ". Men vad menas med att avvecklai förtid? Vi har ett riksdagsbeslut som säger att kärn-kraften skall vara avvecklad år 2010.Skulle förtid då innebära att man tar några reakto-rer successivt ur drift? Tycker att det ärbättre att ta alla reaktorer ur drift år2010? Är det rimligt? Är det inte bättre att med eko-nomiska styrmedel, miljöskatter osv. se till att kärn-kraften fasas ut?Jag skulle vilja ha svar på en fråga som jag aldrighar fått svar på från : vill ni pri-vatisera vinsterna inom kärnkraften men socialiserakostnaderna? Varför är ni så rädda för att låta mark-naden själv sätta priset på kärnkraften, låta marknadenbetala för de externa kostnaderna, lägga de rimligamiljöavgifter som i stort sett hela den internationellamiljörörelsen är överens om bör ligga på kärnkraften?Skulle vi låta kärnkraften betala sina egna kostnader,, då skulle den utmönstras av sig själv.Den skulle bli för dyr. Men det märkliga är att ni villprivatisera vinsterna men socialisera kostnaderna. Jagförsår inte det. Låt kärnkraften betala sina egna kost-nader!(Applåder)Anf. 11 () replikFru talman! Jag kan direkt säga att jag inte förstårBirger anmärkning. Det som gäller är attfolk vid en folkomröstning sagt att vi skall utnyttjavåra reaktorer så länge det är säkerhetsmässigt ochekonomiskt motiverat och så länge vi inte har tillgångtill de förnybara energikällor som kan ersätta kärn-kraften. Det är det tillstånd som råder . Att avveck-la kärnkraften kommer enligt det billigaste scenariotatt kosta 70-90 miljarder. Skall vi dessutom uppfyllamålet vad gäller koldioxidutsläpp - det borde BirgerSchlaug vara intresserad av - blir det en betydligtdyrare historia. Det är pengar som måste tas ut genomhöjda elpriser. Det blir dyrare elräkningar för hushål-len, färre jobb i företagen. Vårt recept är, tvärtemotvad säger: Gå inte in med politiskabeslut, låt marknaden avveckla kärnkraften, fullt ienlighet med folkomröstningens resultat.Anf. 12 ()Fru talman! Det grymma kriget i forna Jugoslavi-en har bringats till ett slut. Men lidande och hat finnskvar. Massgravarna vittnar om vettlöst dödande. Dennya IFOR-styrkan skall återställa freden, men det ärviktigt att komma ihåg att kriget lever kvar i form avhat, lidande, dolt och förrädiskt. Fem svenska soldaterfinns bland dem som skadats av minor.Flyktingarna söker sig tillbaka. Många orkar inte,tycker inte att man har någonting att återvända till.Såren läker inte. Ändå måste framtiden byggas där,eller här om de vill söka sig hit, för dem som flyr.Krigets, förtryckets och förföljensens offer träng-tar efter medmänsklighet. De upprörda känslornakring flyktingarna i visar att starka mänskligakänslor, humanism och solidaritet växer i de flyendesnärhet. Låt oss se detta som något hoppfullt, en kraftsom måste användas för att mobilisera solidaritet meddem som flyr, känsla för barnens bästa i våra lagaroch medmänsklighet i vardagen. Därför måste vianpassa svensk lag så att den stämmer överens medbarnkonventionen. Razziapolitik måste avvisas.Fru talman!