prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — Det går inte att omöjliggöra detta genom attkräva enhet tvärs över hela linjen. Dessutom bör EUfå möjlighet att utföra de s.k. Petersbergsuppgifterna,men därom råder nog ganska stor enighet.Herr talman! Om krishanteringen är svag i EU harman däremot en genomtänkt och långsiktig idé omhur friheten och freden skall stärkas i ochMedelhavsområdet. Vi har de tio länderna från Est-land i norr till i söder, samt och Cy-pern, som har ett medlemskapsperspektiv. Ländernaöster om dessa erbjuds samarbets- och part-nerskapsavtal. Det gäller främst och Ryss-land, men också andra i det forna Sovjetunionen.Turkiet har just ingått en tullunion med EU. Gentemotkris- och krigsländerna på västra har EU underCarl Bildts ledning ett stort ansvar för att främja frihe-ten och freden genom att underlätta försoning ochbygga det civila samhällets struktur.EU har en samlad strategi för att bygga upp sam-arbetet i . Politiskt samarbete,miljö- och rättssäkerhet ingår, liksom strävan att byg-ga ett frihandelsområde . Detta är exempelpå den sammanhållna strategin för att främja frihet,fred och stabilitet i hela och i . Häri ligger EU:s styrka. Dess svaghet liggerkanske i den oförmåga att hantera mer akuta kriseroch konflikter som ibland visats.Herr talman! Det finns nu en historisk möjlighetatt hela . Att hela det djupa sår som så längeskilde frihetens och välståndets västra del från för-tryckets och fattigdomens östra. Vår generations eu-ropeiska politiker måste visa samma framsynthet somde som inledde den europeiska integrationen efterandra världskrigets slut.De nya demokratierna i Central- och Östeuropaskall inte komma med på nåder, som något slags ge-nerositet från medlemsstaternas sida. EU är hela Eu-ropas projekt - inte bara ett projekt för ett antal länderi . Redan i slogs det fastatt EU skulle lägga grunden till en allt fastare sam-manslutning mellan de europeiska folken. I Romför-draget uppmananas de övriga europeiska folken sombekänner sig till samma ideal att ansluta sig till dessasträvanden.Denna utgångspunkt är viktig. Många i öst är räd-da för att skall svika - att vi för vår be-kvämlighets skull skall vända ryggen åt de olyckligafolk som så länge lidit under förtryck och socialism.När detta är sagt måste det betonas att dethänger på ansökarländerna själva att snabbt förberedasig. För att komma med som medlem måste man varaen demokratisk rättsstat där individers och minorite-ters rättigheter respekteras. Vi skall komma ihåg attvarje ny medlemsstat delar beslutsrätt med de befint-liga. De skall faktiskt vara med om att fatta beslutsom skall gälla också här i . Länderna måsteockså klart och målmedvetet vara på väg mot enmarknadsekonomi på den inre marknadens villkor.De tolv ansökarländerna måste bli medlemmar påsina egna meriter. Detta är särskilt viktigt att under-stryka. Det handlar inte om ett geopolitiskt betraktel-sesätt, där man tar fram kartan och tittar på distansentill eller närheten till unionsgränsen och låterdet vara avgörande. De tolv skall få medlemskap påsina egna meriter.De länder som först uppfyller kraven bör enligtmoderat uppfattning kunna bli medlemmar redan år2000. Det är en tidshorisont som uppfattas som snävoch kanske orealistisk. Jag vill då erinra om att mångaEU-experter i och annorstädes så sent somstrax , dvs. före inträdet,ansåg att tidpunkten för medlemskap, den 1januari 1995, var helt orealistisk. Om det finns enbestämd politisk vilja, och om landet uppfyller rimli-ga krav är det alls ingen omöjlighet att ha medlem-skap per år 2000.I debatten kommer problemen att sättas i cent-rum. Det är på sitt sätt naturligt. Vi vet själva att un-der ansökningstid och förhandlingsskede kommer justproblemen i fokus. Det som man lätt klarar av stårmöjligtvis i tidningarna , medan problemenligger kvar i rubriker och i spekulationer.Det talas ofta om de kostnader för EU som östut-vidgningen skall föra med sig. Det är nog sant att detkan uppstå kostnader, särskilt om jordbruks- ochregionalpolitiken inte reformeras. är detviktigt att komma ihåg att östutvidgningen ger storavinster. Det är bra att få in länder som har vitala ochsnabbväxande ekonomier. t.ex. har med desstillväxt varit mest snabbväxande land underflera år. Många av länderna har en tillväxt på . Enligt här i Stock-holm är det land bland de västeuropeiskaländerna som för egen del har mest att vinna på enöstutvidgning. Det stimulerar och befrämjar nämligenvår egen ekonomi.Man kan göra kalkyler och räkna på det här sättet.Det centrala är dock någonting annat - nämligen vadalternativet är till en östutvidgning. Vad är alternativetom den stora klyftan består? Kostnaden för detta ärnaturligtvis lidande, kriser, konflikter och krig. Dessakostnader är naturligtvis omätbara såväl i mänskligtlidande som i kronor och ören. Vi kan ju bara erinraoss det enorma pris som folken i f.d. harbetalat. Detta har även påverkat , som ligger iandra ändan av den europeiska kontinenten.Herr talman! En av regeringen viktigasteprioriteringar var stödet till , ochLitauen. Under medlemskapsförhandlingarkrävde vi att frihandeln med dessa länder skulle ut-sträckas till hela EU. Så skedde också, och redaninom från tidpunkten för vårt eget medlem-skap slöts Europaavtal med , ochLitauen.Utan överdrift kan man påstå att regeringen verksamt bidrog till att bildligt talat flytta debaltiska länderna från f.d. till - en av svensk utrikespolitiks viktigaste bedrif-ter.I dag är fyra av nio strandstater med-lemmar i EU. , , och Polenhar Europaavtal och bör samtliga kunna bli medlem-mar inom . Med den nionde strandstaten finns ett interimsavtal i väntan på det part-nerskaps- och samarbetsavtal som skall träda i kraft såsmåningom.Östersjön har varit i fokus för kon-flikter och krig, ofta med inblandat. Det se-naste halvseklet har varit delad. Taggtrådenhar bildligt talat gått öster om . Denna Öster-sjö kan nu blomma upp till ett frihetens och fredenshav där mänskliga kontakter knyts, där handelnblomstrar och där gränserna vittrar bort.Sverige spelade en viktig roll i samband med deryska truppernas uttåg ur och . Mångamenar att den västliga politiken i denna fråga underdetta viktiga skede de facto leddes från Stockholm.Sverige har inte minst mot bakgrund av vår historiskaskuld ett särskilt ansvar att stå upp för de baltiskaländernas självständighet och frihet. Den rösten fårinte tystna. Tyvärr är det nu angelägnare än någonsinatt den svenska regimen står upp och talar ut. Detgäller i Bryssel.I , och skall vårt engagemanghöras och kännas. Men än viktigare är att det hörs ochkänns också i . Vårt kraftfulla agerande detsenaste åren har väckt respekt också där. Tydlighetenhar inte varit en nackdel utan en fördel därför attprinciper och engagemang alltid gör intryck.Jag vill uppmana utrikesministern och regeringenatt fullfölja denna höga profil. röst får intetystna.Herr talman! Den europeiska unionen är kärnan iden civila säkerhetens . Den är viktig, och blirallt viktigare. Men den civila säkerheten måste vila påden militära säkerhetens hårda kärna. Ett land sominte är tryggt i sin existens får svårt att bygga frihetenoch välståndet. Det är svårt att vara öppen, generösoch framtidsinriktad om hoten känns påträngande.Den militära säkerhetens huvudfråga handlar omatt bygga säkerheten, helst med ett demokratiskt ochfredligt eller i värsta fall mot ett revanschis-tiskt. I båda fallen krävs och starka engagemang i Europa.Den militära säkerheten i är vidare än EU.Den har ett transatlantiskt fundament. Föreställningenatt den europeiska unionen skulle bygga den militärasäkerheten är helt enkelt interealistisk.NATO är militära säkerhetsordning.Samarbetet byggs raskt ut. Genom PFF, Partnerskapför fred, har NATO samarbete med alla länder i Eu-ropa med undantag av något enstaka. PFF växer framsom ett embryo till en möjlig europeisk säkerhets-ordning. Även , Organisationen för säkerhet ochsamarbete i , har viktiga uppgifter i den euro-peiska säkerheten.NATO har valt strategin Membership and Part-nership - medlemskap för och part-nerskap för . Det handlar om en svår balans-gång. Länderna öster om och väster om en stigande nervositet i takt med att retoriken iMoskva hårdnar. Medlemskap i ses som ga-ranten för den nyvunna friheten och den nationellasjälvständigheten.För NATO finns den moraliska skyldigheten attinte vända dessa länder ryggen. I Central- och Östeu-ropa är misstänksamheten stor. Man minns Münchenoch Jaltas prisgivande av Östeuropa.Även om NATO är en strikt försvarsallians varsgarantier enbart gäller vid angrepp inses lätt att Ryss-land inte får ges känslan av att vara inringat och utsattför hot. Därför gäller det att partnerskapet byggs.Under dessa förutsättningar kommer det NATOsom utvidgas att kunna bidra till att öka den politiskastabiliteten i . Det är också en fördel för svensk sida är det viktigt att betona att med-lemskap i NATO är en fråga för organisationensmedlemsstater och ansökarlandet. Varje stat har rättatt själv besluta om sin säkerhetspolitik.Det behöver byggas en europeisk freds- och sä-kerhetsordning. Men för att kunna bevara fredenmåste en sådan kunna garantera säkerheten för småländer som saknar resurser att med egna medel för-svara sitt nationella oberoende. En freds- och säker-hetsordning måste därmed ha kraft att lösa sina upp-gifter. Den måste också bygga på andra principer änvad som var fallet under det kalla kriget.Det handlar inte om en fred hur som helst, utanom frihetens fred. Det lugn och den stabilitet somKGB och Gulag skänkte får aldrig accepteras. Engemensam säkerhet på dessa gamla premisser måstebestämt avvisas.Sverige kan inte dra sig undan detta arbete. Somriksdagen uttalat är det viktigt att främjarframväxten av en europeisk freds- och säkerhetsord-ning.Herr talman! Utvecklingen i inger oro.De rödbruna krafternas frammarsch och deras oftaskrämmande retorik skapar oro inte bara i grannlän-derna och i väst utan kanske än mer i självt.Demokraterna i är mycket bekymrade intebara för de ekonomiska reformerna utan även för attdemokratins fortbestånd och den fredliga utveckling-en kan sättas i fråga.Det finns de som ser som ett slagsförövning inför vad som kan komma att ske i det s.k.nära utlandet.Presidentvalets slutomgång kan mycket välbli en uppgörelse inom det rödbruna blocket - kom-munistledaren mot fascistledaren det läget gäller det att vara tydlig från svensk ocheuropeisk sida. Det gäller att markera det självklarastödet både för ett demokratiskt och fredligt Rysslandoch för det ryska folkets strävan att bygga välståndet.Handel och bistånd är viktiga för detta. Men samtidigtmåste varje försök till hot eller orättfärdig påverkanmot grannländerna fördömas. Våldsam retorik, hotom inmarsch och repressalier befrämjar oro och in-stabilitet.Detta gäller inom parentes även och dess re-lation till den demokratiska delen av Kina.Mot bakgrund av denna händelseutveckling voredet nu klokt om regeringen valde att fullfölja detförsvarsbeslut som fattades 1992. Det fattades när detkalla kriget var slut och när den säkerhetspolitiskasituationen snarare såg ljusare ut än i dag.Finland och har liksom valtatt hålla uppe satsningarna på försvaret. Den säker-hetspolitiska situationen här i nordliga har intepå samma sätt som i givit en gynn-sammare säkerhetspolitisk situation.I detta läge, när utvecklingen är osäker, är detklokt att fullfölja den linje som inleddes till följd avdetta beslut.Herr talman! Jag har valt att betona några punkter.Andra moderater kommer senare under debatten att taupp de punkter som jag inte har haft tid att beröra här.Anf. 3 ()Herr talman! När sedansamlades till utrikespolitisk debatt dominerade treteman. Det blodiga kriget i Bosnien, somnybliven EU-medlem och striden om uttolkningen avvår säkerhetspolitiska doktrin. Denna träta fick förövrigt att kräva partiledaröverläggningarom säkerhetspolitiken - ett krav som regeringen efter-följde. Som ljudkuliss till dispyten om vår säkerhets-politiska doktrin återfanns också kavitationsljud frånubåt blandat med ljud från simmande mink.När åter samlas till utrikespolitiskdebatt har mycket förändrats. Överenskommelsen omfred, , har skapat de nödvändiga förut-sättningarna för fred i ett krigshärjat . Implementeringsstyrkan IFOR ochvärldssamfundets insatser för uppbyggnad av detcivila samhället är handfasta exempel på att omvärl-den bryr sig om de utsatta människorna. Vårt landsmedborgare har anledning att känna stolthet över deinsatser som bidragit med för att skapa fred idet . Vi har ställt trupp till FN:s ochNATO:s förfogande i , i Make-donien och . Soldaterna och de förband somtjänstgjort där har rönt stor uppskattning inom FN,bland kollegor från NATO-förbanden och från en hårtprövad civilbefolkning. Det är en uppskattning som vihär i Riksdag fullt ut delar.Men jag vill också påminna om av vi bidrar på an-nat sätt. har gett ihumanitär hjälp. Därutöver har vi gett stöd till demo-krati- och försoningsinsatser och till återuppbyggnad.Närmare 80 000 flyktingar från det f.d. Jugoslavienhar fått en trygg i Sverige.Fred byggs sakta och tålmodigt upp. Vi kommeratt få räkna med bakslag. Även om de olika parterna ikonflikten - och då särskilt de ledande företrädarna -uppriktigt söker fredens väg framstår det som orealis-tiskt att sätta en ettårsgräns för omvärldens engage-mang. Världssamfundet måste ha tålamod. Svårartadecancersvulster kräver en uthållig behandling. Vi måstebetänka att hatets ständigt växande svulst måste ersät-tas av tilltrons och respektens friskhet. Dödsfienderskall kunna leva som goda grannar. Att bygga upp taroändligt än att rasera.Herr talman! bör som EU-medlem känna stolthet och tillförsikt. Genom EU-medlemskapet har vårt land tillsammans med fjortonandra länder tagit på sig den stora utmaningen att lyftasamarbetet upp till en alleuropeisk nivå. Det kräver enutvidgning av samarbetet till i princip dubbelt såmånga länder som . , , ,, , , , , , , och eftersträvarsamtliga aktivt ett EU-medlemskap.Dessutom bygger EU kontinuerligt vidare på sam-arbetsvägen med , , och inteminst med de andra länderna runt . Detfinns få saker som gör mig personligen mer upprördän antydningar om att EU är en rikemansklubb medtaggtrådsgränser mot omvärlden.Visserligen finns mer att önska vad gäller han-delsliberalisering och sänkta tullar, men EU är trotsallt motorn för samarbete i och ytterst viktigtför vårt samarbete med resten av världen.Jag anser att EU-medlemskapet har blivit ett lyftoch en framgång för . På det positiva kontotvill jag placera samarbetet inom den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken. Det är mycket tackvare EU:s brobyggaransträngningar över Medelhavetoch som säkerhetspolitiska lägeförbättrats. Ett intensivt samarbete skapar nämligenpositiva beroenden.Samarbets- och handelsavtalet mellan EU ochRyssland är en del av en större strategi för att lång-siktigt knyta till den europeiska gemenska-pen. När beslutade att förespråka ettsvenskt EU-medlemskap var det med utgångspunktenatt samarbete är bättre än isolering. Vi valde EU förfredens, säkerhetens, miljöns och jobbens skull -billigare mat var däremot inget vägande skäl. Det somuppenbarligen - historiskt och - är bra förresten av är värdefullt och nödvändigt ocksåför Sverige.Det finns dock ett smolk i bägaren. EU har ingåtten tullunion med . I sitter mångafängslade för sina åsikters skull, däribland fyra parla-mentariker. Jag vill att utrikesministern med några ordi något av de kommande anförandena berör vad Sve-rige inom EU kommer att göra för att ställa krav påmänskliga rättigheter i Turkiet.Herr talman! Det finns en föreställning om att vi iSverige inte tillåter oss att diskutera säkerhetspolitiköppet och oförväget. Det beslut om etapp 1 av för-svarsbeslutet som fattade den 6 decemberföregicks av en mycket frisk och frejdig debatt. Närrealbehandlingen sedan började i det sammansattautrikes- och försvarsutskottet gick det att åstadkommaen samsyn kring vad som främjar säkerheten för vårtland och dess innevånare. De som sökt avfärda vårmilitära alliansfrihet som förlegad har inte vunnitnågon som helst framgång. Militär alliansfrihet äräven framgent det förhållningssätt som bäst tillgodo-ser svenska säkerhetspolitiska intressen.Vårens arbete i den återupplivade Försvarsbered-ningen kommer av naturliga skäl framför allt attpräglas av utvecklingen i . Genuin osäkerhetråder om fullföljandet av det s.k. ochhuruvida den ryska över huvud taget kommeratt godkänna Start 2-avtalet. I uppladdningen inför detryska presidentvalet har frostigheten i tonfalletotvivelaktigt ökat. Det välkända fenomenet att drivainrikes utrikespolitik är gångbart även i Ryssland.Det finns anledning att känna viss oro inför denstapplande reformpolitiken. Vi kanske underskattadede problem som en omvandling av det ryska samhäl-let innebär. Jag delar trots allt utrikesministerns be-dömning att rörelseriktningen består.Sveriges agerande kräver, som utrikesministernockså påpekar, konsekvens i agerandet. Det skall interåda något tvivel om att kräver och förväntarsig att följer ingångna avtal. Vi accepterarinte de metoder som regimen valt för att söka kväsakonflikten i eller hur man hanterade giss-lansituationen i Pervomajskoje.Samtidigt finns det behov av att avmystifiera vårtgrannland . delar regeringenssträvan till fördjupat samarbete med - bila-teralt, runt , i och inte minstinom ramen för EU-samarbetet. måste fortsattha en framträdande roll i EU:s arbete med att utvecklaen gemensam säkerhetsskapande politik för Östersjö-området och i Barentsregionen.Från sida vill vi också särskilt beto-na det förtroendeskapande samarbetet mellan kom-muner, regioner, folkrörelser och föreningar i Sverigeoch . är uppbyggt på dettasätt. Med anledning av att övertar ord-förandeskapet för vill jag fråga utrikes-ministern: På vilket sätt avser regeringen att stödja detsvenska ordförandeskapet i ?Herr talman! anser att ett säkerhets-politiskt samarbete med en alleuropeisk karaktär äravgörande för framtid. Det långsiktiga måletär gemensam säkerhet byggd på en europeiskfredsordning. Tvivelsutan finns det i den europeiskasäkerhetsarkitekturen flera byggstenar för ett säkrareEuropa.Politiskt är EU den oomtvistade motorn. Utvidg-ningen av EU österut är en utmaning större än någonannan - mångdubbelt viktigare än EMU:s tredje steg.Europarådet - förstärkt med - harstor moralisk betydelse som skyddsnät för Europasmedborgare. Organisationen för säkerhet och samar-bete i , , har som utrikesministern fram-håller ett betydande säkerhetspolitiskt värde.På det militära området önskar se ettfortsatt förtroendefullt samarbete inom ramen förPartnerskap för fred. Grundläggande för en vision omgemensam säkerhet måste vara att i det korta pers-pektivet förhindra en ny permanent delning av Euro-pa.I likhet med många andra EU-länder håller Sveri-ge på att omdefiniera sin syn på begreppet säkerhet.Ett vidgat säkerhetsbegrepp omfattar exempelvisgränsöverskridande hot som storskaliga miljöolyckor,haverier eller störning av infrastruktur, omfattandeflyktingströmmar m.m.I vår globala värld råder gemensam utsatthet.Samarbete för att minska dessa problem är också endel av gemensam säkerhet. Slutligen är internationellsamverkan i humanitära insatser, krishantering ochfredsfrämjande aktioner kanske den mest näraliggan-de komponenten för gemensam säkerhet. IFOR-styrkan i Bosnien är ett exempel på att det går.Centerpartiet vill se i rollen som koordina-tor och ansvarig för fredsfrämjande insatser. ärdet enda europeiska forum där och Rysslandnaturligt möts. Jag ser däremot inga hinder för attEU:s medlemsländer förbereder och tränar för ettgemensamt agerande i sådana uppdrag på samma sättsom samverkar i nordiska enheter i det fornaJugoslavien.Centerpartiet eftersträvar en klarare uppdelning idet europeiska samarbetet mellan fredsfrämjandeuppgifter och militära säkerhetsgarantier. Det talar föratt banden inte bör stärkas generellt mellan EU ochVEU som ett resultat av regeringskonferensen somsnart skall påbörjas.Centerpartiet anser att två villkor måste vara upp-fyllda för att skall kunna acceptera att EU,snarare än VEU, utvecklar förmågan att delta i freds-främjande och humanitära uppgifter i enlighet medVEU:s Petersbergsdeklaration. För det första skallgemensamma fredsfrämjande styrkor inom EU enbartkunna agera på mandat av FN eller . För detandra skall valet att delta göras med nationella beslut ivarje enskilt fall.NATO är och bör i det korta perspektivet vara denenda organisation som förmår ge ömsesidiga säker-hetsgarantier. Det isolerade europeiska spåret genomVEU eller EU är ett uppenbart stickspår. EU har allt-jämt ett säkerhetspolitiskt intresse av Förenta stater-nas närvaro och delaktighet i den europeiska utveck-lingen. Det gäller såväl i samarbetet inom sominom NATO.Vad gäller NATO:s framtid finns för delinte något intresse av vare sig medlemskap eller attNATO:s europeiska medlemsländer ställs utan stödfrån . En utvidgning av NATO skall ske på ettsätt som främjar den gemensamma säkerheten.Herr Talman! Det globala samarbetet står införandra utmaningar av närmast oöverskådliga mått.Miljöproblemen framstår alltmer som en global frågamed kraft att hota mänsklighetens exis-tensmöjligheter.När World Watch Institute här iStockholm presenterade sin rapport om tillståndet ivärlden gavs många exempel på hur vi människor är ifärd med att flytta naturgrundlagarna mot de ytterstagränserna för vad vår biosfär tål. Försurningsproblem,klimatgaser, brist på rent vatten och en accelererandejordförstöring hotar själva grundvalarna för männi-skors försörjning. Världens befolkning växer med 88miljoner människor . Trösklarna överskrids förvad jordens ekosystem uthålligt förmår producera.Lester . från konstate-rar att livsmedelskrisen knackar på dörren.Enkla fakta belyser försörjningsproblemen. Sedan1950-talet har jordens befolkning fördubblats, behovetav spannmål och kött har blivit så stort ochefterfrågan på fisk och skaldjur har ökat fyra gånger.För de skogliga resurserna gäller att efterfrågan påvirke fördubblats, på ved tredubblats och på pappersexdubblats - allt detta jämfört med förhållandena på1950-talet.Detta skall jämföras med tillgångarna på åker-mark, fiskevatten och skogsarealer. Avskogningenfortsätter i , och pågrund av att efterfrågan är mycket större än den ut-hålliga avkastningen. Spannmålsförråden minskar,och jordbruksarealerna fortsätter att minska.Lester . konstaterar att fångsterna numinskar i 13 av världens 15 viktigaste fiskevatten.Antalet fiskekrig är nu fler än de sammantagetvar under 1800-talet.Det är uppenbart för var och en att krig om resur-serna inte är en väg att lösa våra allvarliga globalaproblem. De kan inte heller lösas av enskilda ländervar för sig, utan vi behöver ett kraftfullt världsomfat-tande samarbete. Jag är därför förvånad över att utri-kesministern inte har med de globala försörj-ningsproblemen i sin deklaration. I visionerna omframtiden för FN saknas nästan detta perspektiv. Vihåller kanske på att förlora det goda renommé vierhöll i samband med Riokonferensen.Vi i är uppriktigt bekymrade. Dennuvarande regeringen var med vid stafettväxlingenmen verkar nu ha tappat både stafettpinnen och orien-teringen. Jag vill därför fråga utrikesministern: idéer till åtgärder för miljöarbetet inomFN? Var finns det globala engagemanget för hållbarutveckling?Det är en låg prioritering av miljöfrågorna i FN-systemet. Det säkerhetsråd som finns klarar inteav att hantera dessa frågor. Ett råd för hållbar utveck-ling skulle ge världssamfundet förbättrade möjligheteratt hantera de globala miljömässiga hoten motmänskligheten. Det är ingen hemlighet att Centerpar-tiet anser att FN skall inrätta ett sådant råd för hållbarutveckling. Vi anser också att vi har fått fler argumentgenom , som visar atttillståndet är mycket allvarligt när det gäller den glo-bala situationen.Anf. 4 ()Herr talman! När regeringens deklaration förr i ti-den högtidligen lästes upp av kungen, i det s.k. tronta-let, löd ofta öppningsraderna: "förhållandetill främmande makter är gott." Så skulle mycket väläven årets deklaration ha kunnat inledas.