prot · GK0932 · 1996-11-22 00:00:00 — Jag yrkar bifall till kristdemokrater-nas reservation nr 51.Anf. 34 ():Herr talman! När man hör pastor inlägg tror man att han möjligen harkommit till fel församling.Huvuddelen av den offentligt finansierade forsk-ningen i utförs och skall även i framtidenutföras vid universitet och högskolor. Denna svenskamodell för forskning och utveckling har ett starkt stödi forskarvärlden. Det framgår bl.a. av remissvaren tillForskningsfinansieringsutredningen och av synpunkter framförda vid en uppvaktninghos utbildningsutskottet för någon månad sedan.Svensk industri satsar mest i världen på FoU. Detvisar färsk statistik från . Sammantaget liggersvensk forskning i den absoluta frontlinjen sett i ettinternationellt perspektiv.Dessa beskrivningar av den svenska verklighetenstår i skarp kontrast till det jämmerdalsperspektiv sommoderaterna åtföljda av sina slavar på triumfvagnen -folkpartister och kristdemokrater - målar upp i denforskningspolitiska debatten.All statlig verksamhet har underkastats besparing-ar. Alla människor berörs. Forskningen har länge varitprivilegierad i så måtto att den undantagits från tidiga-re nedskärningar. I själva verket fortsatte utbyggna-den av forskningsresurserna långt efter det att denstatliga verksamheten i övrigt fick vidkännas bespa-ringar.De budgetramar som läggs fast innebär att re-surserna för forskning minskar med , inte med14 % som Skånberg felaktigt påstår. Undra påatt man ådrog sig ett för landet så förödande budge-tunderskott när var med i regering-en, om de inte kan räkna bättre. Det handlar totalt om5 %. Denna minskning sker från en nivå som interna-tionellt sett och i jämförelse med resursutvecklingenför andra verksamhetsområden är mycket hög.Regeringen har således så långt som möjligt velatskydda den fasta organisationen för forskning ochforskarutbildning. Nedskärningarna på fakultetsansla-gen är därför mycket begränsade. Det är från fakul-tetsanslagen som flertalet universitetsforskare får sinalöner. Det är fakultetsanslagen som bekostar den heltdominerande delen av studiefinansieringen i forskar-utbildningen. I stället har regeringen valt att lägga enstörre del av nedskärningarna på den rörliga forsk-ningsfinansieringen via forskningsråden och NUTEK.Det innebär självfallet att nedskärningarna procentu-ellt sett är större här. Men i förhållande till de totalaforskningsresurserna är besparingarna måttliga.När det gäller det medicinska forskningsrådetskall det bli intressant att granska sanningshalten ochöverdrifterna i det som och mode-raterna har sagt. får sittanslag minskat med . Me-dicinsk forskning är starkt omhuldad i , ochdetta med rätta. Relativt sett satsar en störreandel av forskningsresurserna på medicinsk forskningän vad andra länder gör. Inte mindre än en tredjedelav resurserna för forskning och forskarutbildning viduniversitet och högskolor avser medicin.Förslagen i budgetpropositionen innebär att sam-manlagt ca går tillforskning och forskarutbildning. En tredjedel av detta,dvs. - -går till medicin. Till detta kommer de resurser sommedicinsk forskning förfogar över genom att statenersätter sjukvårdshuvudmännen, landstingen, för vissakostnader i samband med medicinsk forskning ochutbildning. Detta belopp är drygt 1,5 miljar-der kronor. Om hälften av dessa kostnader antas hän-föra sig till forskning och forskarutbildning - andelenär sannolikt större - tillkommer här således ytterligare750 miljoner kronor.Sammantaget avsätts med andra ord 2,1plus - -för medicinsk forskning. Lägg därtill att många fors-kare inom de medicinska disciplinerna är nära lierademed den såvitt man kan förstå inte helt utblottadeläkemedelsindustrin.Påståenden om att en minskning av medicinskaforskningsrådets anslag med 54 miljoner - räknat påtotalt 2 850 miljoner - skulle innebära ett totalt sam-manbrott för svensk forskning vittnar mera om ettostrukturerat botaniserande i den demagogiska träd-gården än det ger uttryck för sunt politiskt omdömeoch vetenskaplig stringens.Även vad gäller måste besparingarna gessina rätta proportioner. Först kan vi notera att svensktnäringsliv gör stora egna insatser inom forskning ochutvecklingsarbete. Sammantaget är dessa ungefärdubbelt så stora som de samlade statliga forskningsin-satserna. Svenska forskare och företag har därtill varitframgångsrika när det gällt att få medel ur de storaforskningsresurser med framför allt teknisk-industriellinriktning som EU:s ramprogram innebär. är därtill den av de statligt finansieradesom mest sammanfaller med ändamålen för forsk-ningsstiftelserna. Verksamheten inom området fåralltså - och kan förväntas att få - stora resurstillskottden vägen.De med pensionsmedel ur löntagarfonderna inrät-tade forskningsstiftelserna är oerhört resursstarka.Med sitt sammanlagda kapital på ca 25 miljarderkronor utgör de sammantaget den tredje största aktö-ren på den svenska kapitalmarknaden.Tala om svältfödd svensk forskning! Försök att re-sonera om dessa frågor med sans och förnuft! Ni vetatt ni har överdrivit. Fakta talar ett annat språk.Genom nedskärningarna i den statliga forsknings-finansieringen förändras självfallet den omvärld somstiftelserna skall samspela med. Det vore ju märkligtom inte redan de nuvarande stiftelsestyrelserna drogslutsatser av detta och lät det påverka sina insatserinom olika områden. De fick ju reda på detta redan idecember 1994 genom en propå från utbildningsmi-nistern.Det förefaller t.ex. alldeles självklart att stiftelser-na kan räkna med medfinansiering frånstatliga medel i sina program och projekt på sammasätt som . Forskningsstiftelserna har ju, vilketkanske inte alla har uppmärksammat, ställt ganskastora krav på att fakultets- och forskningsrådsmedelskall användas i anslutning till den verksamhet som definansierar. Här måste ju den statliga sidan nu omprö-va sina åtaganden, och stiftelserna måste då själva taansvaret för kostnaderna i samband med sina pro-gram.I diskussionen har det också hävdats att grund-forskningen skulle bli särskilt hårt drabbad i den ak-tuella situationen genom att stiftelsemedel inte skullekomma in här. Det påstås kategoriskt i de artiklar nihänvisar till att stiftelsemedel inte kommer in. San-ningen är den att forskningoch har direktinskrivet i stadgarna att de skall stödja såväl rengrundforskning som tillämpad forskning. Lägg därtillatt hälften eller mer av Strategiska forskningsstiftel-sens bidrag kommer att direkt avse forskarutbildning.Då faller ju även demagogin och påståendena attforskarutbildningen skulle raseras.Herr talman! Sammanfattningsvis kan jag konsta-tera att de samlade resurserna för forskning blir större1997 än 1996. Den som hävdar någonting annat harhelt andra syften än att värna om en svensk forsk-ningspolitik till gagn för hela samhället.Anf. 35 ():Herr talman! Jag är övertygad om att var och enav oss som deltar i den här debatten har en mycketstor insikt i hur viktig forskningen är för det svenskasamhället. När man ser vad som sker ute i samhälletär det inte svårt att förstå att här skapas många av demöjligheter som kommer att vara det viktigaste ochdet största för framöver. Det gäller inte minsti dag när det är så viktigt att det skapas nya jobb runtom i samhället. Därför är det också viktigt att vi satsartillräckligt på forskningen i och ser till attSverige ligger vid den absoluta spjutspetsen ochfrontlinjen när det gäller att utveckla forskningen ochnär det gäller att ta vara på alla de möjligheter somvägen in i kunskapssamhället ger.Jag tror också att det kommer att vara mycket vik-tigt med det nyskapande, de nya lösningar och denkreativitet som forskningen ger utrymme för. Därförtror jag också att det är mycket viktigt med de nyamöjligheter som skapas runt om vid de nya högsko-lorna. Det är ett mycket viktigt steg att äntli-gen kommer att börja satsa på fasta forskningsresurservid de nya högskolorna, precis om sålänge har krävt. Det är i själva verket en mycket viktigkvalitetssatsning, annars hade en allt större del avgrundutbildningen i skett utan en nära an-knytning till forskningen.Detta är också skälen till att resurserna till forsk-ningen har ökat så kraftigt . Det ärframför allt en följd av fyrklöverregeringens politik.En del i den var ju att satsa 18 miljarder från löntagar-fondspengarna till elva olika forskningsstiftelser. Vi iCenterpartiet har sett det som ett viktigt sätt att skapamångfald och sprida makten över forskningspengarna.I själva verket var det så att fyrklöverregeringenssatsning på forskning var så stark och gav så tydligstyrfart att inte ens budgetsaneringen kan ta kraften urden. Jag tycker att en del underskattar detta i debatteni dag. Om man räknar ihop summan av statliga medel,anslag från forskningsstiftelserna och pengar från EUger det sammanlagt en ökning av forskningspengarnaunder kommande år. Det är alltid svårt att beräknasådant exakt, men det kommer inom de närmaste årenatt handla om en ökning med ungefär ¾ miljarderkronor. Det är alltid svårt när statliga anslag minskar,men jag påstår att det största problemet trots allt inteär brist på pengar i sig utan brist på pengar som kanfördelas. Det beror på det mycket klumpiga inhoppsom regeringen nu gör när det gäller forskningsstiftel-serna. Det är ett inhopp som är onödigt, som ställertill stor skada för forskningen och som dessutomstrider mot all den form av samarbete som bordeeftersträvas för skull. I det fallet tycker jagatt regeringens och sätt har varit provoce-rande och onödigt. Jag tycker också att raden av pro-tester visar vilken skada det gör för forskningen.Detta är naturligtvis en följd av hela den storalöntagarfondsstriden. Men hur länge skall löntagar-fonderna få fortsätta att inflammera det politiska arbe-tet i ? Hur länge skall detta behöva skadaforskningen?Forskning är en långsiktig verksamhet och skallinte ändras vid det ena tillfället efter det andra. Det ärviktigt att spelreglerna inte rubbas gång på gång vidvarje regeringsskifte. Därför hade det varit bra om dethade gått att nå en bred uppgörelse om forsk-ningspengarna och forskningsstiftelserna här i riksda-gen.Det är en mycket kvalificerad gissning, törs jagsäga, att det hade gått att nå en mycket bred överens-kommelse om Socialdemokraterna hade velat, önskatoch försökt när det gäller att etablera bra spelreglerför forskningsstiftelserna. Jag vågar påstå att den hadekunnat vara så bred att den hade omfattat i principalla partier här i kammaren utom möjligen Vänster-partiet. Men det ville inte Socialdemokraterna ochCarl . Det var en medveten önskan att i ställetsöka stöd hos av alla partier här ikammaren. Det var så smalt som möjligt, så långt utpå vänsterkanten och i vänsterhörnet man över huvudtaget kan komma. Dessutom presenterades det av denmest lysande stjärnan av alla, förstod jag på hon ångrade sig. stod här och bad närmast om ursäkt för den ska-da detta kommer att göra för forskningen. Hon försök-te i sin nöd skylla detta på . Om detmöjligen är så att är don Quijote i den härfrågan, så är ju . Det hjälper inte med ganska dåliga undanflyk-ter. Som jag just har visat är det inte bristen på pengari sig som är problemet, utan det är bristen på fördela-de pengar.Socialdemokraterna och vill jukunna avsätta alla ledamöter i forskningsstiftelsernasstyrelser. Därför är det på väg att bli kaos i forsk-ningsfinansieringen. I ett läge där man mer än någon-sin skulle behöva beslutskraft för att kunna se till attfördela pengar väljer man att avsätta de viktigastebeslutsfattarna. har vi styrelser som har svårt attfördela pengar eftersom de inte vet om samtliga närsom helst kan komma att avsättas. Det kan man juräkna med. har vi helt nytillsatta sty-relser utan möjlighet att bereda ärenden och därförutan möjlighet att fatta tillräckliga beslut.Jag skulle vilja ställa en fråga. Här har jag detbrev som skickade till forskningsstiftelser-nas styrelser och som påmindeom. Jag skulle vilja läsa till kammarens protokoll vaddet står i det brevet.Så här skriver : "Regeringen bör utseendast ordföranden och högst tre ledamöter i styrel-serna. I motsats till vad som på sina håll påståtts idebatten avser regeringen således icke att ta maktenöver stiftelserna utan tvärtom att ge forskarsamhälletoch andra intressenter inflytande över dessa medel närdet gäller projekturval och kvalitetsbedömning. Le-damöter utsedda av regeringen skall vara i minoritet. "Så står det ordagrant i brevet från och , som senare skallkomma hit! vill jag höra vad som har hänt sedandess. Vad är det som gjort att ni har kommit med heltandra propåer? Det som sade, hade gett besked om detta i förväg, var ju inteens sant.Anf. 36 (m):Herr talman! personifierar denattityd som har skapat vad som i tidningen nu på mor-gonen kallas en förtroendeklyfta mellan regeringenoch forskarsamhället. påstod i sitti och för sig intressant räkneexempel att det inte finnsnågra problem. Alla de protester som kommer frånforskare från än den ena, än den andra disciplinen ärslag i luften - överdrifter, påståenden.Det är naturligtvis inte så att all forskning raserasgenom den föreslagna budgeten. Det har jag helleraldrig påstått. Däremot är det ju inte så, , att det handlar om en neddragning om 5 %överallt. Den är ojämnt fördelad och slår ytterst hårtpå vitala områden. Den slår mot den grundforskningvars betydelse jag tyckte att så välbeskrev.Jag tycker att skall svara påfrågan om han påstår att de som protesterar harfel när de bedömer att effekten av regeringens förslagär att man får lägga ned forskningsprojekt efter års-skiftet och att forskare får lämna sina viktiga uppgif-ter liksom när de påstår att det inte ens efter era änd-ringar är möjligt att med ett rakt rör från stiftelsenföra över pengar till de områden som blir utan i bud-geten.Bengt Silfverstrand bör svara på det i stället för attkomma med en typ av räkneövningar vars felaktighetfaktiskt kan visas med många andra räkneövningar. Nisparar på väsentliga områden, och det får effekter.Kan vi åtminstone få ett sådant erkännande, så att vihar en gemensam utgångspunkt?Anf. 37 ():Herr talman! Jag hoppas att harrätt i att den borgerliga oerhört medvetna satsningenpå forskning har sådan styrfart att man med den kanstyra över grynnorna och blindskären i den turbulenssom vi nu upplever.Till vill jag säga attdet ju är Vänstern som har nyckeln. Du berättar fråntalarstolen, nästan med darr på stämman, vilka svårig-heter som ligger framför forskningen, forskarsamhäl-let och forskarna, med färre doktorander osv. Men detär ju du och Vänstern som har nyckeln till detta. An-vänd den nyckeln till att ge det rådrum som alla berom!Jag vill till säga att den sif-ferexercis som han här excellerar i är, såsom tidigareframhållits, ganska ointressant. Viktigt är dock att hanmed den påstår att de alla de forskare, de forsknings-rådsrepresentanter och de stiftelserepresentanter somvi har haft i utskottet under beredningen av dettaärende har ljugit. Är det upp-fattning? Har de försökt att lura utskottet när de sägeratt effekten av nedskärningarna är , som GunnarÖquist från sade?Ljuger han? Är det vad här säger?Anf. 38 ():Herr talman! Jag tycker att det är fegt, AndreasCarlgren, att inte erkänna att står bakomdet här budgetförslaget, som innebär stora nedskär-ningar i fakultetsanslagen, forskningsråden och sek-torsorganen. Jag och andra talare har här försökt be-skriva konsekvenserna av detta. stårockså bakom de formuleringar i budgetpropositionendär det talas om kompensation från forskningsstiftel-serna. är medveten om att dessanedskärningar börjar redan den 1 januari 1997.På vilket sätt, , har Centerpartietbidragit till att regeringen skulle få större möjligheteratt överföra medel från forskningsstiftelserna till rå-den, fakulteterna osv.? Inte på något sätt! Centerpar-tiets politik är fullständigt oförklarlig och helt motsä-gelsefull.Liknelsen med får jag väl kännamig smickrad av. Jag vet inte vad säger,om det är han som är don Quijote, men låt mig på-minna om att visser-ligen var litet rund men var både klok och jordnäraoch hade båda fötterna på jorden. Han lyckades lotsaden något förvirrade och lätt degenererade aristokra-ten förbi den värsta hindren. Vi har försökt attbjuda på en möjlighet att komma ifrån den låsningsom regeringen och tillsammans harlyckats åstadkomma i forskningspolitiken.Stoppa alltså nedskärningarna ! Geforskningsstiftelserna, forskningsråden och andraintressenter tillsammans med regeringen möjligheteratt reda upp de här frågorna! Då tror jag att vi kankomma till ett bra resultat. Vad harföreslagit är alltså att man skall låta pengarna liggakvar.Anf. 39 ():Herr talman! Jag vill först kommentera beskrivning. Jag håller med om att det inteär nedskärningarna i stort som det handlar om. Vi fårta dem, inom det här området liksom inom andra.Däremot tycker jag väl att döljerdet stora problemet, nämligen att svensk grundforsk-ning i dagens läge är illa ute. Det beror på att vi harhaft en eftersläpning ända i utbyggna-den av grundforskningen i relation till utbyggnaden avden tillämpade forskningen.Argumentet att man skär ned på grundforsknings-råden för att få en högre procentsiffra utan att det blirså mycket pengar jämfört med vad man skurit nedfakulteterna med är helt obegripligt i det här samman-hanget.Vad gäller löntagarfondsstiftelserna har vi tyvärrfått ett icke forskningspolitiskt argument för hur manhanterar den frågan. Frågan är infekterad av helt and-ra politiska synpunkter. företrädernu den borgerliga aspekten på detta. Per sättatt hantera detta var naturligtvis inte särskilt mycketbättre än det som vi ser . Det som då skedde varoacceptabelt ur demokratisk synpunkt, och det somsker är oacceptabelt av samma skäl men så attsäga åt andra hållet.Britt-Marie Danestig-Olofssons insats när detgäller de här stiftelserna är faktiskt ett stort steg påväg mot en katastrof, som vi redan litet grand har setteffekterna av. Det var i stort sett oförlåtligt att släppafram det här utan att ha garantier för att man också fårin stiftelserna i den tradition som vi har när det gälleratt hantera forskningsanslagen här i landet på ett de-mokratiskt sätt. Det skulle ha funnits noggranna reglerför hur det här skall hanteras. Detta ville vi andraarbeta för, men genom er uppgörelse tappade vi alltdetta.Anf. 40 SKÅNBERG (kd):Herr talman! flyr från verklig-heten 1997. Det kommer i genomsnitt att bli 14 %nedskärning av forskningsrådens grundforskning och17 % nedskärning av de medicinska forskningsråden.Det kommer att verkställas , alltså om baranågot mer än en månad.Medan andra västländer ökar sina anslag för me-dicinsk forskning - , med6,, och med -leder ligan när det gäller den största minsk-ningen, och det är generande.Då säger , och snart CarlTham, att vi måste spara. Naturligtvis måste vi det.Kristdemokraternas budget är 1,4 miljarder kronorstarkare än regeringens. Ändå har vi kunnat prioriteraså att det finns bevarade resurser till grundforskning-en, forskningsråden och fakultetsanslagen. Det är inteomöjligt att stå bakom grundforskningen. Vi i deborgerliga partierna vet att det är där landets framtidligger. Att göra så som den socialdemokratiska rege-ringen nu gör är att skjuta kon som man mjölkar.Anf. 41 ():Herr talman! Det slaktades många kor under denborgerliga epoken, Skånberg. Det är det vi liderav . Det är därför vi måste spara.Så vill jag svara klart och tydligt:Nej, de forskare vi har träffat i utskottet har inte lju-git. Men när man, som , talar om drama-tiska nedskärningar och när man, som i det s.k. pro-fessorsuppropet, talar om en exempellös nedrustningsamtidigt som verkligheten är att svensk forskningtillförs en ökning på totalt under1997, då är man minst sagt ute på hal is. Då är maninte trovärdig. är ute efter att söka kon-frontation som vanligt. Det är mer underligt att Folk-partiet hoppar på den vagnen när det gäller utbild-ningspolitiken.Jag vill också svara . Vi har juklart och tydligt sagt hur vi vill se det demokratiskainslaget i löntagarfonderna. Vi säger i ett yttrande tilllagutskottet att det är angeläget att forskningen vid demindre och medelstora högskolorna kan stärkas. Detär vidare viktigt att forskarsamhället representeras istiftelsernas styrelser, och att dessa sammansätts så attjämställdhetsaspekter starkt beaktas. Tillkomsten avde nya styrelserna skall ske på så sätt att en kontinui-tet i pågående forskningsverksamhet säkerställs.Det behöver inte dramatiseras. Vi skall demokrati-sera styrelserna i forskningsstiftelserna så att vi fårsamma demokratiska insyn och inflytande som vi har ifråga om andra delar av forskarsamhället. Märkvärdi-gare är det inte, . 42 ():Herr talman! säger att skapa kontinuitet. Men det sämsta sättet att ska-pa kontinuitet är väl att här i besluta att manskall kunna avsätta samtliga i de styrelser som skallsitta och fatta de kontinuerliga besluten. Det är väl deabsolut sämsta sätt man kan välja!Bengt Silfverstrand talar om att demokratisera.Men jag läste ju just upp brevet från där han sade: Vi vill in ta makten. Vi nöjeross med en minoritet. Precis det hade ni kunnat beslu-ta om här i , men ni vill ta makten. Det ärvad det handlar om. säger: Viförvarnade om det här genom en propå från CarlTham till forskningsstiftelserna. Men det stämmerinte, den propån var annorlunda.Gunnar säger att löntagarfondsstriden hargjort stor skada och att det inte är bra när regeringefter regering utnyttjar den för att skapa ny strid. Jaghåller med om det. Det är därför jag tycker att dethade varit så viktigt att ha en bred uppgörelse om denhär frågan i riksdagen.Till sist vill jag säga något till , som jag tror brukar vara en klok ochjordnära person. Därför var jag förvånad att se San-cho Panza sitta på hästen och rida i väg med donQuijote och försöka hojta alltmedan hon rider: Det ärinte jag som rider! Men det är faktiskt Britt-MarieDanestig-Olofsson som själv har valt att sätta sig påhästen. Det hade inte blivit någonting av det här ominte hade gjort som de har gjort. Det ärmåhända inte fegt, men det är övermodigt.Det står inte en enda formulering i budgetproposi-tionen om forskningsstiftelserna som Centerpartietstår bakom.Anf. 43 (m):Herr talman! Vi moderater anser att det är en ex-empellös felprioritering att dra ned de statliga forsk-ningsanslagen med nästan . Det är enskillnad som finns i våra respektive budgetförslag, detkan aldrig komma ifrån. Det somär intressant när man studerar hur , är att när vi skulle diskutera införandet avforskningsstiftelserna så ansåg med statliga skattemedel skulle ligga på sammatotala nivå. Det är en stor skillnad jämfört med vadBengt Silfverstrand hävdar . I det sammanhangetkan man ju fundera över vem som egentligen är hus-bondens röst. Jag tyckte att det var det hade synpunkter på tidigare.Bengt Silfverstrand sade i sin inledning att svenskforskning enligt färska undersökningar ligger i front-linjen internationellt sett. Det är alldeles sant. Detberor på att det har rått enighet om, och stor uppslut-ning kring, att vi skall satsa väldigt mycket på forsk-ningen. Så har det varit ända sedan tid.Men , och det är ju det vi diskuterar, gällerdet ett budgetförslag där ni socialdemokrater gör heltom och börjar en neddragning av statens satsningar påforskningen som får mycket allvarliga konsekvenser.Detta protesterar man mot från många olika håll.Ledamöter lämnar t.o.m. den ansedda statliga forsk-ningsberedningen som jag tror startade under Erlan-ders tid. Man kan fundera över vilken bedömning somgör att ni anser att det är riktigt att t.ex. radikalt mins-ka den biomedicinska forskningen - om än från enhög nivå - när andra länder bygger upp och satsarmer. Det är faktiskt vad ni föreslår. Ni måste i alla fallkunna stå för förslagen.Anf. 44 ():Herr talman! Det är bra att berättar för mig hur hon vill använda sinnyckel.Till vill jag säga: De har inteljugit, det är bra att vi är överens om det. Det är enneddragning på som gäller.När det gäller stiftelserna vill jag säga att vi, somjag sade i mitt anförande, gick till val på att löntagar-fonderna skulle avvecklas och pengarna användas tillforskning via olika stiftelseformer.