prot · GK0950 · 1996-12-20 00:00:00 — Det var inte bara ett sätt atthantera voteringarna, utan det var också i mycket enåterspegling av att detaljregleringen förr var mycketstörre i riksdagen.Mycket har naturligtvis skett som har lett oss påvägen bort från detta, men vi har i kanskevarit dåliga på att komma ihåg att det lägger störreansvar på oss att följa upp beslut som i ett decentrali-serat system allt oftare fattas av andra. Inte minst hardetta kommit att gälla i de bolag som har vuxit fram.Vi följer upp detta i två reservationer, där bl.a. MargitGennser pekar på detta faktum.Vi följer också upp den motion som MichaelStjernström tillsammans med bl.a. ochInga Berggren författat om att intensifiera arbetet medatt minska och förenkla statliga regler och krav påolika former av uppgiftslämnande. Jag vill i anslut-ning till detta, fru talman, yrka bifall till reservation 4vid betänkandet. Jag avstår för tids vinnande från atthemställa om bifall till några andra yrkanden i betän-kandet.Låt mig bara framföra några synpunkter påden nya budgetordningen. Det vore förmätet att intepåstå att det har varit vissa barnsjukdomar i anslut-ning till denna. Vi har kunnat se hur olika partier ochfaktiskt även olika utskott har hanterat den nya budge-tordningen på olika sätt och med olika typer av reser-vationer.Det bör också konstateras att faktiskt den rådandemajoriteten här i kammaren själv spräckte de ramarman hade satt upp genom det a-kassebeslut som tidi-gare har fattats. Trots allt detta har detta system nukommit i funktion.Jag vill påminna om att egentligenville strama upp processen än mer genom att bl.a. inteanvända den typ av budgeteringsmarginaler som vi numenar riskerar att allvarligt försvaga respekten förden nya budgetordningen. Vi hade dessutom gärnasett att man kompletterat de nya budgetreglerna medett beslut om ett lånebemyndigande från riksdagenssida.Syftet är att återställa en ansvarsfull utgiftshante-ring här i . Det skall inte gå att skapa miss-nöjeskonstellationer för ökade utgifter som man intesamtidigt finansierar. Det bör dock påpekas att dethistoriskt till mycket liten del varit en allmänt slappbudgetdisciplin som förorsakat det stigande svenskaoffentliga utgiftstrycket. Det har oftare handlat om enav ideologiska skäl medveten regeringspolitik här iSverige för att öka de offentliga utgifterna.Detta till trots tror vi ändå att det nya systemetmed utgiftsramar, efter en inkörningsperiod, kommeratt bidra till att den nödvändiga budgetdisciplinenupprätthålls.Fru talman! Jag konstaterar att jag har fyra minu-ter kvar av min taletid, som jag skänker till kammarensom ett slags julhälsning från moderaterna.Anf. 60 ():Fru talman! Informationsmäklare, webbsideredak-tör, hemsidebyggare, mobiltelefonförsäljare, innova-tionsmäklare, återvinningsmäklare, multimediaprodu-cent, optionsmäklare, miljökonsult - vad har det meddagens betänkande att göra? Jo, det är exempel påyrken som finns men som inte fanns för fem, sexår sedan och som illustrerar vad man skulle kunnaåstadkomma än mer av, om man hade ett mera posi-tivt sätt att se på näringslivets utveckling. Ett sådantsynsätt borde självklart återspeglas även i det betän-kande som vi nu behandlar och som berör samhälls-ekonomi och finansförvaltning, men så är inte fallet.Det betänkande som vi nu har framför oss åter-speglar i stället en ganska gammaldags övertro påstatlig styrning och statligt ägande. Man kan se detallra som mest tydligt i den invändning som jag har ianslutning till reservation nr 4. Det handlar om mind-re krångel och färre regler för näringslivet, en ganskaviktig frågeställning för att skapa ett sådant dynamisktnäringsliv som kan uppmuntra till flera arbeten. Därhar majoriteten, , ochytterligare några partier, förklarat att de inte tyckerom detta. De vill ha kvar mera krångel och mera by-råkrati.Detta är väldigt beklagligt, eftersom flera av dessapartier påstår sig vara småföretagens vänner. Men detär alldeles uppenbart att de inte klarar att visa detta ihandling, utan de yrkar avslag på motionen. Jag villför egen del liksom yrka bifall tillreservationen 4.Fru talman! Som på väldigt många andra utgifts-områden har ursprungligen föreslagit enmindre utgiftsram. Därigenom har vi skapat utrymmeför bl.a. lägre skatter, som skulle bidra till ett bättreföretagsklimat och flera jobb. harsocialdemokraterna höjt skatterna på arbete med 51miljarder kronor, så det är inte så konstigt att arbets-lösheten ökar i det här landet.De senaste uppgifterna om arbetslösheten är jumycket dystra. är öppetarbetslösa eller i åtgärder. Det illustrerar än en gångdet som också återspeglas i betänkandet, nämligen attinriktningen av statens politik är felaktig.Målet att halvera arbetslösheten blir alltmer oupp-nåeligt. Man kan också märka att socialdemokraternabörjar bli alltmer nervösa och vankelmodiga. Detåterspeglas i hanteringen framöver av den budgetpro-cess som betänkandet är ett uttryck för. På flera om-råden har reträtter aviserats, och i en del fall har re-trätter redan infunnit sig. De våldsamma höjningarnaav fastighetsskatten som debatterades på morgonenhar skakat om s- och c-majoriteten ordentligt, ochmedfört vissa inledande reträtter, om än ytterst margi-nella.Anslaget till a-kassan ökades, som nämnde, med för att tillgodoseLO. Kommunerna har fått mer pengar genom ett sti-ligt bokföringstrick. Statsministern har stått här ikammaren och lovat mer pengar till s.k. svaga grup-per, och själv sagt att det gäller att hitta en teknik attgå förbi den nya budgetprocessen.Häromdagen stod socialministern här i kammarenoch lovade ännu mer pengar till landstingen. Inri-kesministern, som kommer om , harlikaså lovat mer pengar till kommunerna i utbyte motnågon sorts inkomstpolitisk uppgörelse. Finansminis-tern å andra sidan tar avstånd från inkomstpolitik.Statsministerns ekologiske talskrivare har aviseratmånga tiotals nya miljarder i nya utgiftsprogram. Huralla dessa utgifter skall passa in i budgetprocessenoch, än mer, hur de skall kunna betalas är fullständigtobegripligt - om man inte kommer att återfalla till änfler skatteökningar så att ännu fler privata jobb för-svinner.Denna frågeställning behandlas något i dagensbetänkande. Det föreslås att skallfå en dryg miljon kronor mer för utökade arbetsupp-gifter för analys av statsfinanserna. Jag har ingeninvändning mot den där miljonen, därför att jag troratt detta är ganska viktigt. Men jag tror faktiskt inteatt det räcker med en analys för att täcka in alla deyviga löften som olika ministrar har givit här i kam-maren. De stora frågorna som pockar på svar och somverkligen skulle kunna bidra till att göra statens insat-ser för den ekonomiska utvecklingen och jobben iSverige mer positiva har lagts i träda, eller möjligendragits i långbänk. Det handlar om lönebildning,energi, EMU och inte minst pensionerna. Nästa årväntar nya interna s-strider när man skall plocka framett nytt förslag om a-kassan.Fru talman! Jag nödgas konstatera att regeringenär på reträtt och verkar ha väldigt dålig uppfattningom vad den vill göra, om den ens har någon uppfatt-ning om det.Anf. 61 ():Fru talman! Jag skall nöja mig med att yrka bifalltill en av de två vänsterreservationerna, nämligenreservation nr 1. Men jag står självfallet bakom ocksåden andra.Vi i föreslår att man tar de pengarsom skall gå till . Vi har lagt framdetta förslag tidigare, men finansutskottet har inteförstått vår argumentation. Vi får försöka ansträngaoss ännu mer för att vara pedagogiska. Utskottet skri-ver att ingen oklarhet råder om att den enskilde fors-karen ansvarar för Ekonomiska rådets rapporter. Rentformellt är detta riktigt, men reellt är det så att Eko-nomiska rådets rapporter används politiskt. De an-vänds för att ge ett sken av vetenskaplighet åt politis-ka ståndpunkter som man i allmänhet redan vet vad deskall handla om när man ger dessuppdrag.Ett väldigt bra exempel på det är den nya budget-processen. Den bygger på idéer som lanserades avhögerekonomer i och somsedan presenterats i t.ex. somnågot slags vetenskapliga sanningar, höjda över poli-tikens stridsvimmel. Sedan har politikerna i riksdagengenomfört beställningarna. Det är en liten enkel åt-gärd att tydliggöra uppdraget genom att begära att omFinansdepartementet vill tillsätta ett antal ekonomersom skall komma med vissa politiska slutsatser skalldet faktiskt vara en arbetsgrupp som är knuten tilldepartementet. Annars får man gå den normala gång-en, med forskningsanslag osv. Detta är en enkel åt-gärd, som kanske inte åstadkommer så mycket mensom kan vara ett litet bidrag till ett klargörande avekonomernas politiserande.Jag skall bara nämna en sak apropå ekonomernasdemokratisyn. Jag lyssnade på programmet Ekono-miska klubben i radio, som är det mest parodiskaexemplet på denna förmenta vetenskaplighet. Därönskade man sig första kammaren tillbaka. var det nämligen stabilitet i ekonomin.Fullständigt aningslöst och naivt sitter man där ochpratar som om detta var något slags objektiva eko-nomiska sanningar! Det är fullt i klass med GöranPerssons uttalanden i Kina.Vänsterpartiet föreslår att de pengar man sparar inpå rådet skall ges till ochKonjunkturinstitutets arbete med könsuppdelad sta-tistik och könsräkenskaper, som jag kallar det för.Utskottet skriver att besparingskraven som ligger påSCB inte innebär några ambitionssänkningar vadgäller arbete med jämställdhetsstatistik. Nej, men vi iVänsterpartiet trodde faktiskt att det efter alla destolta uttalandena från regeringen skulle handla om atthöja ambitionsnivån när det gäller att få framkönsperspektivet i samtliga propositioner. Det har jufaktiskt t.o.m. utlovats.Det är samma problematik i den s.k. ekonomiskavetenskapen. Den känner i princip inga könsskillna-der. Hushållet är i princip en patriarkal diktatur - ettfullständigt osynliggörande inte bara av all demokrati,alla fördelningsfrågor och alla maktfrågor utan ocksåav all könsproblematik. Därför krävs det ett väldigtidogt arbete för att förändra hela det perspektiv sompräglar den moderna borgerliga nationalekonomin.Jag skall kommentera vänsterpartimotionen avHanna m.fl. om en låg- och höginkomstut-redning. De borgerliga partierna skriver att de kritise-rar fördelningsanalyser ochatt de saknar en mer dynamisk ansats. De anser att demätningar som visar hur klassklyftorna ökar i Sverigeär statiska. Jag kan faktiskt hålla med om en bra bit avdetta. Det är bara det att min kritik av statiskhetenleder till motsatt slutsats gentemot den som jag för-modar att de borgerliga partierna drar av detta, ochavser med reservationen. Jag antar att de resonerarsom så att de ökade klassklyftorna har någon slagsdynamiska effekter - att de får de rika att bli merflitiga, och även de fattiga genom att sänka deraslöner. Tvärtom visar alla undersökningar, inte minstinternationellt nu , att de ökade klassklyf-torna samhällsekonomiskt och i ett dynamiskt per-spektiv är högst improduktiva.Nu märker jag att jag kan önska kammaren god julgenom att skänka litet mer tid än vad gjorde, nämligen och 15 sekunder.God jul!Anf. 62 ():Fru talman! Jag kommer inte att ta upp allting somstår i betänkandet, utan bara några frågor som vi iMiljöpartiet tyckt varit särskilt viktiga.Det gäller dels miljöräkenskaper, som vi ansermåste komma in i den ekonomiska politiken på etthelt annat sätt än , och därför också måste ut-vecklas. Vi vill alltså satsa mer pengar på sådant inomSCB och . För att finansiera dettasäger vi nej till folk- och bostadsräkningarna. Vi me-nar att behoven av offentlig statistik kan uppfyllas påandra sätt.När det gäller miljöräkenskaperna är bruttonatio-nalprodukten, som används som det övergripandemåttet på ekonomisk tillväxt, missvisande ur mil-jösynpunkt. Förbrukas ändliga naturresurser syns intedetta i BNP-måttet. Leder användningen av resurser,energi osv. till negativa miljöeffekter och miljöskadorsyns inte heller det i BNP utom möjligen indirektgenom att det leder till ökade utgifter och ökad kon-sumtion. Det ger snarare en pluseffekt på BNP, vilketegentligen är litet makabert. Det är ju någonting ne-gativt att vi tvingas lägga ut mer pengar på miljöska-dor.Ökade miljökostnader framstår alltså somplusposter, och det är litet konstigt, och inte så litet.Tittar man i den utredning som gjordes för några årsedan, 1992, och ser vad som står om miljöskuldenför framgår där att vi har en miljöskuld påminst 300 miljarder. Den ökar med 6-7 miljarder perår. Det blir en fördubbling på ca 25, . Den verkliga miljöskulden är sannoliktbetydligt större.Detta avspeglas inte i det ekonomiska underlag vihar när vi gör våra analyser av tillväxt, vad som är braeller dåligt och när vi bedömer om åtgärder som vifattat beslut om här i kammaren har varit bra ellerdåliga. Det betyder att vi kan åstadkomma en eko-nomisk tillväxt som inte är någon tillväxt, utan inne-bär att ekonomin totalt sett krymper på grund av attmiljöskadorna ökar i sin omfattning.Det har gjorts en analys som jag har med mig härsom heter Sustainable economic welfare in ,det s.k. ISEW-måttet, av miljöinstitut.Där har man gjort en miljöjusterad BNP-beräkningför . Det är det sjätte landet man gör det för.Det visar sig då att det miljöjusterade BNP-måttet harvarit sjunkande och framåt. Det är ensjunkande trend, och det sjunker snabbare nu på slu-tet.Vi har alltså ingen tillväxt, utan det går åt andrahållet, om detta är korrekt. Det finns egentligen ingensom har sagt att det skulle vara fel. Däremot kan manalltid ha synpunkter på hur mycket man skall väga inolika faktorer i detta och vilka faktorer som skall tasmed. Detta visar på behovet. För att vi skall kunnagöra vettiga bedömningar och vettiga beslut behövervi ett bra underlag, och det har vi inte i dag.Det pågår ett arbete inom SCB och med miljöräkenskaper. Men det går trögt,och det har en mycket liten budget. Vi anser att denmåste öka och att vi måste få in detta i propositioneroch i det underlag som vi har för våra beslut. Annarsinvaggas vi i en falsk säkerhet att allting är bättre ändet är. Vi kommer aldrig undan att betala de faktiskakostnaderna. Visst kan vi skjuta dem framför oss såatt våra barn och barnbarn får betala, men vi kommerinte undan.Det har visat sig när det gäller andra delar av eko-nomin att den delvalveringspolitik vi hade under 70-och framför allt 80-talet ledde till att vi fick en storstatsskuld som vi måste betala. Vi måste tillbaka ochfå ekonomin i balans. Men vi måste få en total balansoch ta in också miljömåtten. När man talar om dettaär alla partier positiva. Självklart skall man göra detta.Vi har sett hur statsministern i ett antal tal och re-geringsdeklarationer har talat om hur viktigt det är attta hänsyn till miljön och få en långsiktigt hållbar ut-veckling, osv. Men när det kommer till kritan - till dehårda sifforna - har det försvunnit och är borta. Dåfinns inte dessa mått med, och man vidtar åtgärderfast man egentligen inte vet hur de påverkar miljö-skulden.Vi lyckades t.o.m. få regeringen att skriva in i detsvenska konvergensprogram som skickades till att man också skulle ta hänsyn till ochtitta på hur miljön påverkas när man genomför kon-vergensprogrammet i liksom hur arbetslöshe-ten påverkas. Men det har inte följts upp i de analysersom sedan har gjorts varje halvår. Miljöaspekten lysermed sin frånvaro.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till reservatio-nerna 2 och 3. På detta område vill vi skära ned påanslagen till folk- och bostadsräkningen. Vi anser attden inte behövs. Vi behöver inte den här typen av oftaingående och i flera fall ganska kränkande intrång iden privata sfären. Den statistik som behövs kan manmed fördel få fram på andra sätt. Vi konstaterade såsent som i går i den utjämningsutredning som tittar pådet kommunala utjämningssystemet att det egentligeninte är så svårt att få fram annan statistik för den de-len. Att använda folk- och bostadsräkningsdata äregentligen ingen fördel. Här kan vi göra en rejäl be-sparing. Det kan i och för sig leda till att en del annanstatistik får utvecklas, men inte alls till samma pris.Anf. 63 ():Fru talman! Jag tror jag vågar svara ja på denouttalade uppmaning att korta mitt anförande, som jaginte fick. Men det kommer klockorna att visa så små-ningom.De anslag som i detta betänkande före-slås fatta beslut om går till ett antal myndigheter somjag menar är viktiga och som generellt sett gör ett braarbete. Med all respekt för mina meddebattörer har vifaktiskt inte, som sade, så väldigtstora meningsskiljaktigheter i den här frågan. Där detfinns olika åsikter är dessa oftast betingade av att vihar olika uppfattningar - och tittar jag på RoyOttosson - om hur fort det skall gå, hur fort det ärmöjligt att gå fram, hur omfattande det skall vara ochvilka krav som skall ställas.Lägg märke till att jag sade oftast. Jag är medve-ten om att det finns några punkter där vi har olika,skall vi säga, principuppfattningar.Eftersom jag vågar påstå att det är så här, utan attvi skall få en uppslitande debatt om det, tänkte jagförsöka föra framt några andra tankar.I har vi en närmast unik tradition, drygt360 år gammal, med jämförelsevis små departementoch i vissa fall ganska stora myndigheter. Myndighe-terna är självständiga, brukar vi säga. Här är ordvaletviktigt. De är självständiga, men de är inte oberoende.Vi här i styr myndigheter genom lagaroch genom anslag. Någon kan naturligtvis invända attstrukturerna, traditionerna och själva uppbyggnadengör att myndigheterna blir trögrörliga och, kanskenågon t.o.m. tycker, konservativa i sig. Det skall inteförnekas att det kan vara så ibland, men det får viförsöka hantera på olika sätt.Vad jag har funderat på och vill aktualisera nu ärtvå stora förändringar och hur de påverkar riksdagensoch ledamöters möjligheter att påverka.Det jag tänker på är för det första den allt större an-vändningen av ramlagstiftning och rambudgetering,och för det andra vårt medlemskap i påstår inte att det finns några enkla, närmastparollmässiga lösningar på dessa problem, om det nuär problem. Jag vet inte svaren, men det finns skäl attvi funderar på detta. För det är ju så att dessa myn-digheter är till för medborgarna och inte tvärtom. Ochmedborgarna/väljarna röstar ju inte på generaldirektö-ren den eller den, utan de röstar på ett antal kandida-ter till riksdag som de politiska partierna förtfram.Man kan fundera på vilken betydelse dessa för-ändringar får. Vilka nya krav ställs på ochriksdagens ledamöter? Det uppdrag vi fått av väljarnaär att se till att statsförvaltningen inte går sin egenväg. Är vi skickade att klara det? Har vi de instrumentsom är nödvändiga? Har vi organiserat vårt arbete sådet är möjligt?Det är många frågor men få svar, tycker kanskenågon. Jag tror att jag har några svar, trots allt. Ge-nom det nya sätt att hantera budgeten - som FredrikReinfeldt beskrev - som vi börjat med här , ochsom vi nu alldels strax skall avsluta, skaffar vi oss detidsmässiga möjligheterna att följa upp, kontrollera,diskutera och granska.Jag menar att revisorers verksamhet ärviktig och jag tycker de gör ett bra jobb. Men jaganser att utskotten och utskottens ledamöter ocksåbehövs på ett aktivare sätt. På den punkten har vi, dethar jag förstått, inte alls olika uppfattningar.När jag var alldeles ny i var vi i fi-nansutskottet på studiebesök hos Statskontoret. Vifick en som jag kommer ihåg mycket bra föredrag-ning. Jag ställde då frågan: Och vad betyder då dethär för hemma i ?Tro mig eller ej, men så oförstörd var jag faktiskt påden tiden. Jag har tänkt på det där . Detupplevdes kanske som litet larvigt av mina kolleger ifinansutskottet när jag kom dit som alldeles ny ochställde den här frågan. Men egentligen borde det juvara detta som det här handlar om.För att inte det som jag nu har sagt skall missförs-tås vill jag balansera med att säga följande. Jag ärövertygad om att den svenska apparaten, om jag fåranvända det uttrycket, de svenska myndigheterna, densvenska förvaltningen och alla de som arbetar där, ivarje fall nästan alla, gör ett bra och professionelltjobb.Ibland tycker jag att det riktas svepande kritik motdet man brukar kalla byråkrati. Naturligtvis måste allastora byråkratier, såväl offentliga som privata, sesöver från tid till annan. Det behövs ständigt det sombrukar kallas för vardagsrationalisering. bör vivända upp och ned, vända och vrida, på vissa sakersom har stelnat eller blivit alltför rutinartade.Men huvudintrycket kvarstår: Svenska statstjäns-temän är lojala, de gör ett bra jobb och de behövs. Jagtror faktiskt att för att ett modernt, demokratiskt sam-hälle skall fungera behövs det en byråkrati. Jag tyckerinte att det skall vara något negativt skimmer kringdet ordet - om det används på rätt sätt; det är viktigtatt tillägga. Jag vill påminna om min fråga om vad detbetyder för hemma i Sjuhäradsbyg-den.Vi behöver faktiskt prognoser. Vi behöver revi-sion. Vi behöver statistik. Vi behöver alla de grund-läggande fakta som våra myndigheter kan ge oss.Låt oss kontrollera. Låt oss följa upp. Låt oss om-pröva. Men låt oss också försvara statsförvaltningenoch alla de människor där som gör ett bra jobb. Deflesta anslagen till de myndigheter vi diskuterarhar vi av väl kända skäl minskat. Det övergripandemålet har varit och är att vi skall få ordning på landetsekonomi. Därför har alla, eller nästan alla, fått vid-kännas nedskärningar. Men trots minskade anslag ochtrots i vissa fall minskad personal görs det ändå ettbra jobb. Trots detta finns det ändå hög kompetensoch god vilja.Fru talman! Utskottet tillstyrker budgetpropositio-nens förslag inom utgiftsområde två, Samhällseko-nomi och finansförvaltning. Jag vill yrka bifall tillfinansutskottets betänkande nr 2 i alla dess delar.För att förhoppningsvis undvika en del reservatio-ner tänker jag redan nu kommentera en del av det somhar sagts. Jag hoppas ändå kunna överlämna en del tidtill kammaren.Fredrik sade att efterkontrollen måsteförstärkas. Det är vi överens om. Jag tror att vi ganskaenkelt också kan bli överens om vilka vägar vi skallgå. Jag märkte i anförande att vi äröverens om att det är vi, ledamöter, somkan och skall spela en stor roll i det arbetet.Det kan kanske tillåtas mig att säga något om dennya budgethanteringen. sade att deninte har åstadkommit stora budgetunderskott, utan dethar varit en medveten budgetpolitik.Ja, tänk, det var precis det jag sade under åren1991-94: Det var en medveten budgetpolitik. I dendelen kan vi vara överens. Jag vet inte om FredrikReinfeldt är överens med mig om årtalen, men det ärmin tolkning.Till vill jag bara säga en enda sak.Hon säger att det måste bli mindre krångel för nä-ringslivet, inte mer krångel. Hon säger också att So-cialdemokraterna, och kanske även , det vetjag inte, står för att man skall ha in fler uppgifter hitoch dit, fram och tillbaka.När jag gjorde ett besök hos en småföretagarehemma i , tog han- det var nämligen en han - upp den här frågan. Detär nog en tre, . Då bad jag honom: Vikan väl vara överens om följande. Jag kommer tillba-ka . Du skaffar dig två brevkorgar. I den enalägger du kopior på de uppgifter du måste lämna tillstatliga myndigheter av olika slag. I den andra läggerdu uppgifter till de organisationer du är med i. När jagsedan kommer tillbaka ser vi vilken hög somär störst.Ibland är det ju så att alla uppgifter, både hit ochdit, packas ihop i en enda stor hög. Jag kom tillbakaefter , och mycket riktigt. Det var precis som jaghade anat - jag visste inte men jag hade anat. Högenmed kopior på uppgifter till de organisationer somsmåföretagaren var med i var faktiskt litet större änhögen med kopior på de uppgifter som företagarenhade fått lämna till stat och till kommunen, i det härfallet. Så man kanske skall vara litet försiktig med detdär.Jag håller med om att vi har storaoch viktiga frågor framför oss. Energin och pensio-nerna är sådana frågor, för att ta två av de exempelsom nämnde.Däremot är jag inte överens med närhon påstår att regeringen är på reträtt. Det är rege-ringen faktiskt inte, och det är inte heller den social-demokratiska riksdagsgruppen, i den delen.Till vill jag bara säga en sak.