prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — Ingen av myndigheternagör konsekvensanalyser ur jämställdhetsperspektiv avbeslut eller reformer som gäller den externa verksam-heten.Så vet vi det. Och riksdag och regering gör ingen-ting.Den andra delen av revisorernas rapport behandlarden s.k. tiotusenkronan. Det är riktade medel för attanpassa arbetsmarknadsutbildning så att kvinnor skallkunna utbilda sig otraditionellt inom nya yrkesområ-den.De mål och riktlinjer som riksdag och regeringfastställde återfinns inte i AMS interna riktlinjer merän . Redan andra året begränsasmedlen och riktlinjerna för vad de skulle användastill. Det är helt borttagna sista året.Arbetsmarknadsstyrelsen prioriterade inte för-söksverksamheten trots riksdagsbeslutet. Det är all-varligt eftersom jämställdhetsarbetet inte prioriteras iden ordinarie verksamheten och tydligen inte hellernär man riktar medel. Kvinnorna får betala priset.Nyligen presenterades en undersökning som visa-de att kvinnor inte får lika stor andel av de arbets-marknadspolitiska medlen som män. Som en förkla-ring till detta angavs att mäns yrkesval och yrkesut-bildningar är dyrare än kvinnors. De traditionellayrkesvalen kvarstår.AMS måste prioritera uppgiften att aktivt arbetaför de otraditionella yrkesvalen. Regeringen måste gesi uppdrag att följa upp effekterna av andra jämställd-hetsprojekt i syfte att kontrollera att de prioriteringarsom gjort efterföljs, att arbetet med jäm-ställdhetsfrågorna prioriteras - både budgetmässigtoch tidsmässigt i de berörda organisationerna - ochatt det finns en effektiv genomförandeorganisation.Vi vet att ingen av myndigheterna påarbetsmarknadsområdet gör konsekvensanalyser urjämställdhetsperspektiv av beslut eller reformer somgäller den externa verksamheten. Det är belagt. Man har ingen strategi. är det attsätta jämställdhetsfrågorna i fokus; inte bara i ordutan också i handling. Ett sätt är faktiskt att följa uppde fattade besluten, alla de vackra ord som vi till-sammans har sagt från den här talarstolen. Det görmig ytterst beklämd att majoriteten i utskottet intedelar den uppfattningen.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 3och 9.Anf. 136 ()Fru talman, ni som lyssnar här nere, ni tre på läk-taren och ni som tittar på TV! Jag hade inte tänkt sägaså mycket i den här frågan eftersom jag trodde attenigheten skulle vara stor. Efter att ha hört alla vackraord tycker jag dock att det finns skäl att fundera övervad som döljer sig bakom alla de vackra orden.Jämställdhet är väl möjligtvis mer än bara lag-stiftning. Jämställdhet är faktiskt även ekonomiskpolitik. Det låter som hyckleri när alla talar om attjämställdhet är något mycket viktigt på alla plan. Detär något av det viktigaste som finns. Staten skall varaett föredöme.Vi som sitter här är en del av staten. Inte är vi nå-got föredöme när vi tar de politiska beslut vi tar. Inteleder de politiska beslut som majoriteten här i kam-maren fattar till ökad jämställdhet just nu? Det är välsnarare tvärtom.Arbetstidsförkortning har länge varit ett av defrämsta kraven från kvinnorörelsen. Många kvinnoor-ganisationer har drivit detta. Trots att året nu är 1996har vi ännu inte tagit de stegen.Det är två länder kvar i som ännu intehar sänkt arbetstiden. Ett av dem är Sverige.Vi säger staten skall vara ett föredöme, och vipolitiker är en del av staten. Men vilka är det somdrabbas hårdast när man skär i socialförsäkringarna?Det är kvinnor i alla åldrar. Vi är inget föredöme.Majoriteten här är inte på något sätt något föredöme.Hur ser socialbidragsberoendet ut nu när man dis-kuterar sänkta socialbidrag? Även där är det kvinnor ialla åldrar som drabbas hårdast.Arbetslösheten för kvinnor ökar, medan politiker- mest gubbar - pratar om att man skall satsa påbyggjobb och vägbyggen. Det gör man somman plockar bort ytterligare 30 000 människor frånkommunerna. Vad spelar det för roll om vi står häroch säger en massa vackra saker om jämställdhet närman i det ena beslutet efter det andra prioriterar så-dant som har med traditionellt manliga värderingar attgöra?Det är samma sak med biståndet; det skall manockså skära ned, trots att den största jämställdhetsfrå-gan globalt sett egentligen är närheten till vatten. Detär nämligen kvinnor som bär vatten. Det är den störstajämställdhetsfrågan som över huvud taget finns, glo-balt sett. Ändå skär man ned biståndet.Militärer kan man satsa mycket på. Man skall skä-ra ned med 4 miljarder . Vad ärdet för småsummor? Kommunerna får skära nedmycket mer, och då drabbas kvinnor på ett helt annatsätt än när man gör nedskärningar inom det militära.Om nu staten - vi som sitter här tillhör staten -skall vara ett föredöme, vilket jag tycker, måste ocksåbesluten underställas ett visst jämställdhetsperspektiv.Utredningar har slagit fast att det i statsförvalt-ningen finns ett betydande ointresse för jämställdhets-frågor; det gäller uppenbarligen även för de politiskabesluten som fattas här, det vill jag ha sagt. Jäm-ställdhetsplaner är också dåligt utförda.Jag kan säga att t.o.m. har råkat illaut. Vi har fått JämO på oss vid ett flertal tillfällen. Vihar inte lyckats nå upp till jämställdhetskraven. Vi haralldeles för mycket kvinnor anställda. Vi försökergöra det bästa möjliga av situationen, men det ärsvårt. Men jämställdheten har naturligtvis också medden sidan av problemet att göra.Utskottet skriver att driver frågan omjämställdhet i regeringskonferensen. Jag undrar omnågon socialdemokrat som kan företräda majoritetenoch regeringspartiet kan berätta hur driverjämställdhetsfrågan i regeringskonferensen. Det voremycket intressant att höra. Jag skulle absolut viljaveta det, eftersom det faktiskt står så här.Jag stöder reservation 4. Den bygger bl.a. på attregeringen bör ges i uppdrag att under varje mandat-period följa upp statsförvaltningens jämställdhetsarbe-te. Det är viktigt eftersom det finns stora brister. Mensom sagt var, det gäller ju också att följa upp de poli-tiska besluten ur ett jämställdhetsperspektiv.Anf. 137 ()Fru talman! Läsningen av betänkandet AU14 harvarit litet sorglig, tycker jag. Jag upplever det som detmest defensiva jämställdhetsbetänkandet jag har tagitdel av sedan jag inträdde i 1991. Jag bekla-gar verkligen detta. Det har också framgått av en deltidigare anföranden.Det må så vara att en utskottsmajoritet inte fullt utdelar de uppfattningar som kommer fram i det somligger till grund för utskottets arbete, i det här falletförslag från revisorerna. Men jag kan ändå inte förståatt texterna är så väldigt defensiva. För mig känns detsom om något inte riktigt stämmer. Jag känner inteigen den riksdag som jag har varit del av under fleraår.Från kristdemokratisk utgångspunkt är det själv-klart att man på alla möjliga sätt skall undanröja för-domar och traditionella föreställningar som försvårarför män och kvinnor och förhindrar jämställdhet mel-lan könen. Det har med människovärde och hela ensmänniskosyn att göra. Det gäller att arbeta målmedve-tet, på det opinionsmässiga planet och med konkretaåtgärder.Enligt revisorernas granskning finner man ett på-tagligt ointresse för jämställdhetsfrågorna i den statli-ga förvaltningen. Detta är inte bara beklagansvärt utanegentligen också oerhört förvånande.Visserligen säger utskottet att det är beklagligt omdet är så att revisorernas slutsats är riktig. Då tyckerjag att det är märkligt att man inte har försökt att gålitet djupare och inhämta information, som utskottibland brukar göra, för att få en bättre grund. Mansäger utan ifrågasättande: Om slutsatsen är riktig så ärdet beklagligt.Vi behöver i ha en fast grund och fåveta om underlaget är för litet eller om det brister iundersökning. Om det är så borde väl utskottet i såfall säga det. Utskottet borde föreslå hur man på ettannat sätt kan ta reda på om det objektivt sett faktisktär så att det föreligger ett ointresse. Då ligger det ettväldigt stort ansvar på oss. Vi har ju en utvärderandeoch en uppföljande roll.Jag beklagar verkligen den defensiva attityden,och jag tycker att det är synd att det egentligen intekommer ut någonting av utskottsmajoritetens skriv-ningar. Det finns inte ett enda påpekande till rege-ringen och inte ett enda förslag i betänkandet.Jag yrkar naturligtvis bifall till de reservationersom vi är med på, reservation 1 och reservation 6.Visserligen kommer möjligtvis några av de kravsom vi kristdemokrater har framfört i motionen atttillgodoses. Jag tänker bl.a. på krav i samband med attvi lyfter fram JämO:s stora och viktiga uppgift. Vivisar att JämO:s arbetsbelastning med all säkerhetkommer att bli större och att man måste se över re-sursfrågan. Det är något som har aviserats i den vår-budget som ligger på bord. Det är jubra.Likadant är det med vårt förslag om att man skallredovisa jämställdhetspolitiska aspekter när mansöker statligt företagsstöd. Det hänvisas till en utred-ning som har i uppgift att se över företagsstöden, ochdet sägs att den naturligtvis har att se till jämställdhet-saspekterna. Vidare sägs att utskottet utgår från attförslag av det slag som motionärerna för fram kom-mer att belysas i utredningsarbetet och i kommandeberedningsarbete i regeringskansliet.Om man vill vara positiv och snäll kan man säga:Okej, utskottet håller med oss i det som vi framför iyrkandet. Vi hoppas att utredningen tar del av attutskottet utgår från detta, och att man gör utskottetoch oss motionärer till viljes i den här frågan.Det finns en fråga i vilken utskottet inte alls delarkristdemokraternas uppfattning. Det gäller något somockså har varit uppe vid tidigare tillfällen. Det verkarsom om det inte ens går att få till stånd ett samtaleller en diskussion om det, vilket jag beklagar. Jagönskar att det gick. Det gäller frågan om man inteskulle kunna tänka sig att låta JämO, likt andra om-budsmän, få verka över hela samhällsfältet.Vi har en jämställdhetslag som berör arbetslivetoch ingenting annat. På det området har JämO själv-klart särskilda uppgifter när det gäller att informera,bevaka och driva ärenden utifrån lagen.Men är det så otänkbart att faktiskt låta JämO säganågonting ibland, när andra områden aktualiseras ellernär människor hör av sig?Många människor gör det. De tar upp helt andrafrågor än sådana som berör arbetslivet. De tror attJämO har ansvar även där. Varför skulle inte JämOfaktiskt kunna få utöva attitydpåverkan och opini-onsbildning inom hela samhällsområdet?Här har vi helt klart en skillnad jämfört med andraombudsmän. JämO:s uppgift är mycket begränsad.Det kan ha att göra med att så oändligt mycket, denhelt övervägande delen, av svensk jämställdhetspoli-tik begränsar sig till arbetsmarknadsområdet, vilketjag tycker är beklagansvärt. Livet och samhället är såmycket mer än arbetet, även om det är otroligt viktigt.Vi har jämställdhetsambitioner också när det gällerandra områden, skolan, familj, hem, osv. Jag beklagaratt man bara avfärdar denna tanke utan att närmare gåin på den.Jag skall återigen gå till arbetsmark-nadsområdet. Vi kristdemokrater menar att jämställd-hetsplaner är ett sätt att aktualisera jämställdhetsfrå-gorna. Men det finns också andra saker som behövslyftas fram. Man måste arbeta med löneskillnadernaoch könsneutral arbetsvärdering. Lyfta fram betydel-sen av flexibla arbetstider och behovet av att organi-sera arbetets innehåll på ett sätt som mer motsvararenskilda människors behov i en modern tid. Arbetsgi-vare skall uppmanas att vid anställningsintervjuer habåde en man och en kvinna med som bedömer kvali-fikationerna, osv. Det finns på detta område en hel delatt tänka på.Jag vill återigen beklaga den defensiva hållningen.Det är litet märkligt, som jag tidigare sade, att det ärså i . Vi kanske nu kan få en förklaring påden punkten av majoritetens företrädare. Jag yrkarbifall till reservationerna 1 och 6.Anf. 138 ()Fru talman! Vi har i arbetsmarknadsutskottet dis-kuterat frågor som uppkommit med anledning avrevisorernas rapport. Revisorerna har granskat fyramyndigheter och har tittat på en insats som kallas förtiotusenkronan.Vid föredragningarna i utskottet har det uppståtträtt många diskussioner. Vi var alla överens om attstatliga myndigheter och verk borde föregå med gottexempel. Det kan jag fortfarande hålla med om. Vidföredragningarna framgick också att det är väldigtmånga som ännu inte har klart för sig vad lagen sägeroch hur den skall tolkas. Det var någon här som tidi-gare nämnde att det är snårigt. Det är snårigt, ochkanske speciellt för statliga myndigheter, som tidigarehar haft avtal men har att följa lagen. Men det ärnaturligtvis inte någon ursäkt.JämO är den instans som både skall utöva sank-tioner och hjälpa till om man inte klarar av det själv.Jämställdhetslagen bygger på frivillighet. I 31 § står:"skall i första hand sökaförmå arbetsgivare att frivilligt följa föreskrifterna idenna lag.Ombudsmannen skall också i övrigt medverka isträvandena att främja jämställdhet i arbetslivet. "Jag håller med om att det är det go-da exemplets makt som här borde få gälla. Därförmenar jag att vi skall uppmuntra de myndigheter sominte har klarat av detta. Det finns arbetsgivarorganisa-tioner som har upprättat riktigt bra planer, bl.a. Sta-tens arbetsgivarverk, som JämO t.o.m. har berömt.Den planen finns tillgänglig för alla som vill ha enmall för sitt arbete.JämO är tillsynsmyndighet. Då kan man inte gärnamisstänka att statlig verksamhet och privat näringsli-vet behandlas olika. Lagen gäller naturligtvis lika föralla. /94 granskade JämO ett stort antalkommuner. En kommun i mitt eget hemlän Norrbot-ten fick då vitesföreläggande, precis som det företagsom nämnde tidigare. Både Över-kalix kommun och det företag som nämndes har upp-rättat planer, lämnat in dem och fått dem godkända.Jag tror därför inte att det görs någon skillnad på omdet är privat eller statligt.Dessutom granskar JämO riksda-gen och departementen. Jag tror inte att JämO läggerfingrarna emellan om det är så att de inte uppfyllerlagen. Vad beträffar regeringen sägs i regeringsför-klaringen att jämställdheten skall prioriteras och attdet är ett mycket viktigt område. Det syns också ivårpropositionen. Det är det enda område som nämnssom skall få mer pengar. Regeringen har också an-ställt en expert, visserligen på deltid , somskall hjälpa departementen att utbilda sin personal ijämställdhetsfrågor. Det sägs också att det är allraviktigast att först och främst statsråden och statssekre-terarna får utbildning.Även om vi i arbetsmarknadsutskottet betvivladedet ett tag har faktiskt ,och hittillsfått detta stöd. Sedan är det departementens ansvar attse till att all deras personal får utbildning. Det ärockså departementsledningarnas ansvar att se till attjämställdhetsaspekterna ligger främst i alla myndighe-ter och verk som finns under deras ansvarsområde.När det gäller "tiotusenkronan" kan jag inte hållamed om att det var överambitiöst och att det inte gåratt förverkliga. Syftet med den satsningen var attsärskilda stödinsatser skulle vidtas för kursdeltagare iför sitt kön otraditionell arbetsmarknadsutbildning.Det kan väl inte vara helt omöjligt att uppnå. Däremotkan jag hålla med om kritiken mot att direktiven ochriktlinjerna inte fördes ut ordentligt till dem somskulle verkställa detta.Jag menar att många av de yrkanden som finns imotionerna redan är uppfyllda, bl.a. beträffande in-formation och utbildning. Jag anser inte att det finnsskäl för ytterligare sanktioner. JämO får utökaderesurser. Jag yrkar därför avslag på alla reservationeroch bifall till utskottets hemställan.Anf. 139 ()Fru talman! Jag kan dela upp-fattning att det är ganska snåriga saker. Det gäller hurman tar fram jämställdhetsplaner och vad man skallha med. Hela processen är väldigt berikande när manbörjar arbeta med den.Vad jag inte förstår är att majoriteten avvisar vårtförslag - när det nu är bevisat att man inte greppar dethär området, och att man inte genomför det man skalltrots att åren går - att JämO, eller den person somJämO anvisar, ges möjlighet att gå in och se till att destatliga arbetsgivarna får en utbildning i processtekni-ken för hur man jobbar med jämställdhetsfrågornaoch att man låter arbetsgivarna betala detta. Är detsnårigt och informationen dålig får man se till att fåhjälp. Varför avvisas vårt förslag?Jag har en andra fråga. säger:Nu skall vi utbilda statssekreterarna. Det är jättebra.Man skall visa på det ansvar de har. Detansvaret har de alltid haft, men de har inte tagit det.Men vad gör vi åt t.ex. AMS, som står längst frami linjen och möter alla dessa kvinnor som fortfarandelever på en könssegregerad arbetsmarknad, där ar-betstillfällena hotas?I en utredning, som presenterades för så sent somför , visar man att AMS inte priorite-rar den här uppgiften när det gäller de externa verk-samheterna.Jag tycker att utskottets majoritet är väldigt de-fensiv. Problemen finns upplyfta; de har vi visat på.Men vad skall vi göra, ?Anf. 140 ()Fru talman! Till vill jag säga attJämO har en hel del material där man kan få informa-tion, så visst finns det möjlighet att få hjälp frånJämO. Regeringen har ju också anställt en personspeciellt för att stödja departementen och hjälpa demmed utbildning. Jag tycker att regeringen har hållit sigväl framme på utbildningssidan och också ställerkrav.Om det är så att dessa statliga verk inte kan upp-rätta planer finns det en hel del hjälp att få. JämO hargett ut en handbok, som är alldeles ny. Den fannsantagligen inte när myndigheterna som skulle ha upp-rättat planer granskades, men finns den. Som jagnämnde tidigare finns också en mall som man kananvända.Men det viktigaste tycker jag är att regeringen på-pekar att jämställdhetsarbetet är ett viktigt område.Alla utredningar som görs skall beakta jämställdhet-saspekterna, och all individbaserad statistik som läggsfram skall vara könsuppdelad.Anf. 141 ()Fru talman! JämO har alltid haft material. Det harutvecklats och blivit bättre, men det har inte hjälpt.Här krävs alltså krafttag.Jag känner mig djupt bedrövad över utskottsma-joritetens förslag och svar nu.Vi har svart på vitt på att vår jämställdhetslag interespekteras av myndigheterna. Vi har svart på vitt påatt de direktiv som beslutar om på jäm-ställdhetsområdet inte respekteras av departement ochverksamheter. Vi har svart på vitt på att detta intefungerar.Hur länge skall vi behöva vänta? Här redovisasproblemområde efter problemområde, och man hänvi-sar tillbaka till JämO, som är tillsynsmyndighet. Harinte något ansvar för att följa upp de fattadebesluten? Har inte regeringen något ansvar? Vi harväntat nog - nu krävs det åtgärder!Anf. 142 ()Fru talman! Eftersom JämO är tillsynsmyndighetoch skall se till att lagen efterlevs, är det naturligtvisockså JämO som t.ex. kan utdöma vitesföreläggandeom någon inte följer lagen.Däremot kan regeringen i olika sammanhang följaupp vad departementen gör. Men för tillfället grans-kar JämO departementen, och jag anser för min del attdet är alldeles tillräckligt. JämO lägger säkert intefingrarna emellan om lagen inte följs.Anf. 143 ()Fru talman! Utskottsmajoritetens företrädare harsäkert rätt i att utskottet i grunden är överens ommycket. Men min poäng var att vi borde sätta tryck påstatliga arbetsgivare genom ett sådant tillkännagivan-de som har föreslagits i reservation 1.Kristina sade att detta är snårigt ochganska svårt. Det tycker jag är ett dåligt försvar medtanke på att vi nu vet mera om hur det ser ut, efterrevisorernas rapport.Kristina instämde vidare i det jag sadeom hur angeläget det goda föredömet är och att viborde uppmuntra myndigheter och statliga arbetsgiva-re att gå vidare. Jag skulle vilja lägga till att vi utöveratt ge uppmuntran, som de säkerligen behöver, bordeställa mera krav. Det är ingen tvekan om att jäm-ställdhetsarbetet har gått i stå eller, som vi säger ireservationen, hamnat i ett bakvatten.Jag tror, fru talman, att det kan ha flera orsaker.En möjligen ful misstanke är att det kan brista i enga-gemang från kanslihusets sida. Vi har ju vår tredjejämställdhetsminister , och de tätabytena tror jag inte främjar jämställdhetsarbetet. Därbehövs ett långsiktigt arbete och att ansvarigt statsrådlägger ned betydligt mer engagemang än som hittillsvisats upp.Sedan tror jag för övrigt att det myckna talet omatt vi är en jämställd kammare och att regeringentillämpar fifty-fifty-metoden i statsrådsutnämningar,kan leda till alltför stor förnöjsamhet. Det gäller att viockså tar tag i innehållet i jämställdhetsfrågorna.Anf. 144 ()Fru talman! Det är bra att påpekadeatt vi är kvinnor och män i kammaren. Jaghar nämligen inte nämnt det alls. Om någon har sagtdet med förnöjsamhet är det någon av de andra talar-na. Men jag tycker att det är bra.Att vi har haft många jämställdhetsministrar kanvara på gott och på ont. Det kan ju ha kommit månganya idéer. Men det väsentliga är ju att det inte är enjämställdhetsminister som har ansvaret för jämställd-hetsarbetet utan varje statsråd på sitt departement. Detär lika viktigt på alla områden.Regeringen har mycket tydligt påtalat att vi måsteta hänsyn till jämställdhetsaspekterna i alla beslut somvi fattar. Jag anser att det rätta sättet är att varje stats-råd ansvarar för sitt departement.Anf. 145 ()Fru talman! Det är naturligtvis viktigt att alla stats-råd har ansvar för att jämställdheten upprätthålls inomsitt eget departementsområde. Men det står inte imotsatsförhållande till att vi har en jämställdhetsmi-nister med ett särskilt, övergripande ansvar.Jag tror att det finns anledning för attefterlysa ett starkare engagemang från ansvarigt stats-råd. Frågorna är så komplicerade och - för att använ-da egna ord - så snåriga ochsvåra, att det finns anledning att särskilt driva på demi alla sammanhang.Anf. 146 ()Fru talman! Jag är alldeles övertygad om att enga-gemanget inte saknas hos den jämställdhetsminister vihar just . Engagemanget saknas inte heller hos deandra ministrarna.Jag är inte riktigt säker på hur starkt engage-manget var i den förra regeringen, men jag vet allde-les säkert att engagemanget för dessa frågor är stort iden här regeringen. har vilänge pratat om hur viktigt det är med jämställdhet,och vi har också fått till stånd varannan damernas,vilket själv påpekade.Anf. 147 ()Fru talman! Eftersom hela den ekonomiska politi-ken som förs nu egentligen motverkar jämställdhet,vill jag ställa en mer politisk-filosofisk fråga. TyckerKristina att det vore rimligt att JämO fick iuppdrag att ur jämställdhetssynpunkt granska de för-slag till politiska beslut som läggs fram?Om det varit så skulle vi kanske ha fått en social-bidragsnorm som varit litet högre än den annars blir.Vi hade kanske fått se andra pritoriteringar, t.ex. ifrågan betong eller barn.Jämställdheten fungerar inte inom statsförvalt-ningen; det har vi sett. har regeringen själv insettdetta. Vårpropositionen ger mer pengar, och utbild-ning förordas. Det är jätterbra.Men jag förstår inte varför Socialdemokraternainte är villiga att ge direktiv, så att regeringen varjemandatperiod tvingas följa upp statsförvaltningensjämställdhetsarbete. Det skulle dels ge ökad kontroll,dels säkerligen leda till ökad kvalitet. Varför vill inteSocialdemokraterna det?Anf. 148 ()Fru talman! Jag anser inte att det vore rimligt attJämO skulle granska alla politiska beslut. Det skullebli en något konstig ordning på demokratin.Däremot har vi en statssekreterare anställd hosjämställdhetsministern som har till uppgift att granskaförslag som läggs fram ur jämställdhetssynpunkt.Anf. 149 ()Fru talman! Jag vill gärna har svar på min andrafråga också.Den första frågan var ju litet filosofisk. En statsek-reterare är ju partiansluten och gör vad regeringensäger. Jag tror att det vore lämpligare med en obero-ende person. Man får leta länge för att hitta så mångapolitiska beslut som motverkar jämställdhet som desom fattats av regeringen och av den här ,särskilt när det gäller ekonomisk politik.Anf. 150 ()Fru talman! Jag vill börja med att fråga KristinaZakrisson om hon är stolt över arbetsmarknadsutskot-tets betänkande nr 14. Skall vi se majoritetens skriv-ningar som ett uttryck för Socialdemokraternas nuva-rande ambitioner på jämställdhetsområdet?Anf. 151 ()Fru talman!