prot · GJ0964 · 1996-03-06 00:00:00 — Ensådan princip är fundamental för ett rättssamhälle,och därför är frågan om ersättning vid rådighetsin-skränkningar viktig.Att dessa frågor är djupt ideologiska framgår inteminst av det särskilda yttrandet från företrädarna förVänsterpartiet och , som vill försvagaskyddet av den enskilda äganderätten. Men för attlyckas med detta får de alltså försöka ändra grundla-gen. Det hoppas jag att de inte kommer att lyckasmed.Låt mig tillägga att påståendet att den enskildaäganderätten skulle vara ett hot mot den goda miljönstämmer utomordentligt illa med verklighetens vitt-nesbörd. Är det någonting som historiskt och erfa-renhetsmässigt har visat sig skada miljön, är detfrånvaro av enskild äganderätt.Herr talman! Med tanke på frågans principiellavidd skulle vi moderater normalt ha reserverat ossnär vi inte fick gehör för synpunkterna om skyddetav den enskilda äganderätten vid rådighetsin-skränkningar. Men eftersom det pågår en utvärde-ring av ersättningssystemet enligt plan- och byggla-gen, en utredning som skall vara klar vid halvårsskif-tet, har vi nöjt oss med ett särskilt yttrande, som jaghär har redogjort för.Anf. 27 () replikHerr talman! Det finns här inte utrymme för attta upp den enskilda äganderätten i hela dess vidd.Den enskilda äganderätt som det här handlar om ochsom av hävd vill ha ett utomordentligtstarkt grundlagsskydd för gäller inte den enskildapersonens ägande av sin kavaj, sin kjol, sin handväs-ka eller något liknande, utan det handlar om egen-domar som ger makt och som är av betydelse i sam-hället. Det är det som den här äganderättsdiskussio-nen handlar om. Man vill skydda en äganderätt sombevarar samhällets maktförhållanden i avseende pådem som kontrollerar stora egendomar och dem somi den meningen är egendomslösa.De konkreta förslagen till bl.a. skärpta ersätt-ningsnivåer innebär ett försvårande för det allmännaatt bedriva en rimlig miljöpolitik, såsom vi har påpe-kat i vårt särskilda yttrande. Så förhåller det sig medden saken.Anf. 28 ()replikHerr talman! Jag tycker att härtalar på ett sätt som var vanligt före marxismenssammanbrott. Han säger att vi självfallet skall få hakvar ett ägande av våra kavajer och andra enskildaföremål men att det däremot skulle vara diskutabeltmed enskilt ägande av mark. Jag trodde att Vänster-partiet ändå något hade modifierat den ståndpunktenunder de senaste åren.Jag vill upprepa att enskild äganderätt både vadgäller mark och i övrigt har visat sig leda till attmarken och det andra ägda vårdas väl. Det som vi nudiskuterar är inte i och för sig att det allmänna skallkunna få inskränka delar av användningen av mar-ken, utan huruvida detta skall ersättas och i vilkenutsträckning det skall ske.Det kan, för att ta ett konkret exempel, vara så attdet allmänna vill bygga en flygplats. Då begränsarman i viss utsträckning den enskilde markägarensintressen och möjlighet att disponera den egna mar-ken. Detta exempel hämtar jag från Fri- och rättig-hetsutredningen. I ett sådant fall får det allmännabygga sin flygplats, men självfallet skall den enskildeha rätt till ersättning för den skada han då lider.Frågan är då när denna skada är att anse sombetydande. En rimlig uppfattning är att den ganskasnart kan vara betydande. Rent principiellt bordeegentligen all skada ersättas, men av praktiska skälkan kanske en gräns vid vara lämplig.Anf. 29 () replikHerr talman! För det första vill jag rätta NilsFredrik vad gäller att marxismen som sam-hällsteori skulle ha lidit ett sammanbrott. Den äralltjämt en i högsta grad levande och vital teori.För det andra är motiv för skyddetför äganderätten att den är en oförytterlig rättighetsom ett led i kampen för att befästa privilegiesamhäl-let.För det tredje innebär en ersättning till egendom-sägare för förlust på grund av att pågående markan-vändning i berörd del avsevärt försvåras att manskall ge kompensation till markägare för att de inteskall fortsätta att fördärva svårersättliga naturvärden,precis som och jag har påpekat i vårtsärskilda yttrande.Anf. 30 ()replikHerr talman! Jag erinrar mig den första raden idet kommunistiska manifestet, om att det går ettspöke genom världen. Kommunismens spöke finnskvar, men jag anser nog att ideologin i övrigt - föratt hänsyfta på betänkandet - har lidit avsevärd ska-da.Jag förstår inte riktigt hur kan ut-gå från att den enskilde markägaren skulle drivas aven längtan att fördärva sin egendom, den mark somhan har. Erfarenheten visar att det inte alls fungerarså. Den generella erfarenheten är att det enskilt ägdavårdas bra.Vad vi här diskuterar är naturligtvis den enskildaäganderätten. Om denna rätt inskränks genom detoffentligas åtgärder är man berättigad till ersättning.Så måste det fungera i ett rättssamhälle.Anf. 31 () replikHerr talman! tar upp ägan-derätten och argumenterar mot att den i sig skullevara ett miljöhot. Det har jag naturligtvis all anled-ning att hålla med om. Ägan-derätten i sig är inget miljöhot. Jag tycker att den ärett positivt inslag i samhället.Det är viktigt också ur ett miljöperspektiv att detfinns ett ägande. När man t.ex. ser till skogsfrågorhar privat, enskild bondeskog i många fall hanteratspå ett mycket bättre sätt än vad som har varit falletnär det gäller det anonyma storskaliga ägandet - istatens skogar eller i stora bolags skogar. Det är ettmycket positivt inslag. Jag har inte argumenterat motäganderätten i det särskilda yttrandet.Däremot måste man, även om man är moderat,inse att det finns en konflikt mellan en lagstiftningsom på ett oerhört starkt sätt stöder äganderätten ochett lösande av miljöproblemen. Vi tänker oss att enägare låter en industri eller en fabrik göra utsläppsom drabbar samhället och miljön i stor omfattning.Om samhället då måste dra in tillståndet för en så-dan mijömarodör är det inte rimligt att ha en lag-stiftning som skyddar miljömarodören. Det är interimligt att han får ersättning för framtida vinster iden omfattning som sker enligt den nuvarande lag-stiftningen. Den lagstiftningen har varit med om att skapa.Anf. 32 ()replikHerr talman! Det var glädjande att väl om det enskilda ägandet. Det finns det allanledning att göra, även när det gäller ägande avmark.Jag konstaterar att de två skribenter som gemen-samt skrivit under det enskilda yttrandet, alltså Ken-neth och , inte helt och hållettycks ha samma syn på det enskilda ägandet.Det kan naturligtvis förekomma att enskilda per-soner likaväl som stater stör miljön. Det finns deterfarenhet av. Då finns det lagstiftning att tillgripa.Men det är inte riktigt det som vi nu diskuterar.Det här handlar ju om att en enskild person som haren pågående markanvändning - det kan vara ettjordbruk eller byggnader - och som på grund av enåtgärd från t.ex. kommunen kan fortsättamed den pågående markanvändningen, lider enskada som han har rätt till ersättning för. Han fåralltså finna sig i att han får ändra sin markanvänd-ning t.ex. för att kommunen skall anlägga ett flyg-fält. Men han måste ändå ha rätt till full ersättningför den skada han lider. Det är det vi diskuterar, ochdet tycker jag är ett rimligt krav i ett rättssamhälle.Anf. 33 () replikHerr talman! Jag tycker att vi diskuterar precis desakerna. Tanken att en markägare, industriägareeller aktieägare till ett industribolag som gör uppen-bar och tydlig skada på miljön skall ha full ersätt-ning även för framtida vinster tycker jag är heltorimlig. Det har faktiskt gått åt det hållet med denlagstiftning som den borgerliga majoriteten tillsam-mans med socialdemokraterna drev igenom kringvalet . vill ni ta ytterligare steg för att för-stärka den. Jag tycker att ni helt och hållet nonchale-rar miljökonflikten. Skall man ha en seriös diskus-sion kring de här problemen måste utgångspunktenvara en helt annan än den har.Anf. 34 ()replikHerr talman! Jag tror att fixeringkring kärnkraftsfrågan leder litet fel. Det är interiktigt det vi i första hand diskuterar.Jag upprepar än en gång: Det handlar i stället omvilken rätt till ersättning som en markägare har vidrådighetsinskränkningar, dvs. när han på grund aven åtgärd från det allmänna tvingas ändra sina pla-ner.Det är inte så att denna rätt är alldeles hundra-procentig i alla avseenden. Det finns ett antal undan-tag som jag har här framför mig, nedskrivna på ettpapper. Jag kanske inte skall gå igenom dem . Jagvill bara nämna att markägaren t.ex. inte har rätt tillförväntningsvärden. Om han t.ex. har tänkt sig att taupp en grustäkt på ett område är det inte utan vidaresant att han får ersättning för det faktum att han intefår göra detta. Det finns alltså ett antal undantag.Men grundprincipen måste ändå vara att ommarkägaren har en pågående markanvändning somändras genom att det allmänna av i och för sig godaskäl vill begränsa markägarens nyttjanderätt tillmarken har markägaren rätt till ersättning. Det ärdet som vi har velat påpeka i vårt särskilda yttrande.Anf. 35 ()Herr talman! Jag och några andra från Folkpar-tiet har i vår motion fört fram frågan om att ett dis-kriminerinsförbud mot homosexuella skall skrivas ini regeringsformen. Utskottet påpekar att en sådanreglering i första hand riktas mot och denlagstiftande och normgivande makten.Jag tycker därför att det handlar om att det är merangeläget att i praktisk handling visa vad man me-nar. I den här frågan får det vara upp till oss i riks-dagen att bevisa att vi inte behöver några särskildastadganden i regeringsformen, utan att vi t.ex. kanändra på diskriminerande regler om bostadsbidragoch annat.Jag vill till fullo instämma i och yrka bifall till reservation nr 2.Nazistisk och nynazistisk hets mot homosexuellaär inte någon ny företeelse. Jag tror att det är vårteget samhälles traditionella fördomar som gjorde attdet inte fördes in något stadgande i lagstiftningenalldeles från början. Det handlar inte om någon lättsläng av homofobi, som många av oss kanske liderav, utan om hat och ideologiskt betingade angrepp påen grupp människor.Under modern tid, särskilt , harde homosexuella själva vetat att hets förekommer.Det finns många exempel på det och att det i för-längningen leder till aktiva handlingar och brott. Detfinns en koppling mellan ord och handling. Det ärhets i ordets rätta bemärkelse.Andra lagar har skärpts och utvidgats, t.ex. närdet gäller straffskärpning. Ändå vill majoriteten iutskottet inte inkludera homosexuella i början avkedjan, d.v.s. när det gäller de ord som sedan ledertill praktisk handling. Jag tycker inte att majoritetentar det här på allvar. vill inte ens ta endiskussion i frågan. Socialdemokraternas och ma-joritetens argumentation är egentligen en argumen-tation mot hela hetslagstiftningen och är irrelevant isammanhanget.Det handlar inte om någon ny typ av lagstiftningutan om att den klassiska måltavlan för nazister, dvs.homosexuella, inte ingår. Det ger en motsattsignal från lagstiftaren - att det mer eller mindre ärokej. VAM - anhängare eller andra behöver i det härfallet inte ens sätta sig över några lagar.Utskottet anser inte heller att några nya omstän-digheter har framkommit. Ja, det kan man ju hållamed om. Vi andra visste redan att hets förekommer.När skall majoriteten få tillräcklig information?Herr talman! Utskottet anser att det här är enomotiverad inskränkning av tryckfriheten och ytt-randefriheten. Det är ganska häpnadsväckande. Jagkan ge exempel på vad som förekommer i pamflettergenom att läsa högt: Homosexuella har ingen rätt attleva. Homosexualitet är en svulst på folkkroppen.Sopa bort denna smuts ur samhället!Budskapet är tydligt, men det innebär inte någondirekt uppmaning till handling. Uppenbarligen tyck-er man att det är motiverat att värna om detta.De nazistiska angreppen blir faktiskt snarare le-gitimerade av att vi inte vill inkludera detta i lag-stiftningen mot hets mot folkgrupp.För oss i är det självklart att det intebehövs mer bevis för behovet av en skärpning när detgäller lagstiftningen. Historien har talat sitttydliga språk. Jag yrkar bifall till reservation nr 2 avBirgit m.fl.Anf. 36 ()Herr talman! har gjort be-dömningen att grundlagsskydd mot patent på liv inteär nödvändigt eftersom gällande lagstiftning gertillräckligt skydd för att patent inte skall beviljasuppfinningar vilkas nyttjande skulle strida mot godsed. Därmed har utskottet förbisett en viktig aspektav den nya gentekniken.Det kan ännu inte sägas att det i samhället blandallmänheten finns en utbredd uppfattning som kanligga till grund för vad god sed i detta fall kan vara.Gentekniken grundar sig på nya vetenskapliga rönsom spekulativt skulle kunna leda till hisnande upp-finningar. Dock ligger de nu i händerna på veten-skapsmännen och de som innehar kunskapen för attkunna skapa dessa uppfinningar.Såväl genteknik som patent på liv ställer enmänniskas grundvärderingar på sin spets. Enligt mittoch sätt att se på saken speglas i ställ-ningstagandet till patent på liv inte bara individensmänniskosyn utan dennes förhållande överlag till livoch naturen på jorden. Ett patent på liv innebär attmänniskan gjort sig till obestridbar herre över alltlevande och att vetenskapen helt går i lön-samhetens ledband. Blir denna värdering styrandefinns det all anledning att ifrågasätta det skydd somnu finns i form av god sed.Gentekniken är ännu i gryningen av sin utveck-ling. Det finns självfallet stora risker med denna.Inte minst bör man ifrågasätta de påtagliga riskernamed utplacering av genmanipulerat organiskt mate-rial i den fria naturen. Ett grundlagsskydd mot patentpå liv innebär att en annan värdering än den kom-mersiella dominerar synen på gentekniken. Respek-ten för liv och ödmjukhet inför evolutionens naturli-ga utveckling måste ingå i vårt samhälle som ensjälvklarhet och ha sin berättigade plats i grundla-gen.En annan aspekt som talar för ett grundlagsskyddmot patent på liv är att man i vårt samhälle uttalatsåväl genom lagstiftning som genom fungerandeinstitutioner i samhället att djurs lidande respektivevälmående är en etisk angelägenhet även för männi-skor. Denna etiska aspekt på andra djur visar på attdet sätt som vi förhåller oss till andra djur på jordenäven är talande för vårt beteende inom den egnadjurgruppen, nämligen människorna.Att vi som människor med vissa specifika egen-skaper förmår frångå andra lagar i naturen, såsomden starkes rätt, gör att vi har unika möjligheter atttillämpa våra värderingar även i relation till andralevande organismer. När gentekniken går kommer-sialismens intressen till mötes ställs olika värdering-ar mot varandra beträffande djurs lidande och vårsyn på naturen, men det skapar även motstridigaintressen bland jordens befolkning.Vi vill i detta sammanhang betona u-landsperspektivet och exemplifiera med konsekven-sen av den gröna revolutionens framfart där vissagenmanipulerade grödor bidragit till ekologiskakatastrofer, svält, kemikalieberoende och häl-soproblem hos fattiga bönder. Utarmningen av olikagrödor har varit särskilt förödande. När röster höjtsför att återgå till de traditionella växtsorterna hardetta av ekonomiska skäl inte gått.Patent på liv är en strikt kommersiell åtgärd somkör över viktiga etiska ståndpunkter och lämnaröppet för en skrämmande utveckling, om vi än interiktigt kan föreställa oss några konkreta scenarion.Dock ger oss utvecklingen på detta område medinternationella exempel, och då inte minst de dis-kussioner som pågår inom EU, en inblick i vilkaställningstaganden som dominerar. Att manipule-ra med mänskligt liv i form av manipulationer medmänniskors gener och ärftliga anlag är dessutom engrov kränkning av människans integritet och speglartydligt en etisk människosyn som är ovärdig dagenssamhälle och vars rötter man finner i diverse mörke-rideologier.Ett grundlagsskydd mot patent på liv är nödvän-digt av dignitetsskäl. Än en gång behöver männi-skans grundläggande värderingar bekräftas. Dennagång är det fråga om en förlängd mänsklighet, näm-ligen den som inkluderar människan i förhållandetill naturen. Genterapi på könsceller borde rimligtvisvara frånstötande för de flesta. Det borde därför varanaturligt att grundlagsskydda mot just ett sådantförfarande som så tydligt strider mot en förmodadgenerell uppfattning.Med detta vill jag yrka bifall till re-servation om genteknik.Anf. 37 ()Herr talman! Det ankommer naturligtvis på osssjälva att vara observanta på den vetenskapliga ut-vecklingen . Men härifrån till att grund-lagsreglera gentekniken är steget långt. Det betän-kande som vi behandlar tar på två hela sidorupp och beskriver det lagskydd som finns motmissbruk av gentekniken.För det första har vi implementerat två EG-direktiv. För det andra, och det är viktigt, krävs sär-skilda tillstånd för att använda genteknik vid hälso-undersökningar. De tillstånden prövas av Socialsty-relsen. Vid åtgärder med befruktade ägg, s.k. zygo-ter, förutsätts samtycke av kvinnan och i vissa fallmannen. Om ett befruktat ägg har varit föremål förförsök skall det befruktade ägget inte få återinföras ikvinnans kropp.När det gäller patent på människor, djur ellerkroppsdelar går inte detta att få. Den som påträffaren okänd substans eller gen i människors eller djurskroppar gör inte någon uppfinning utan en upptäckt,skriver utskottet. Redan på grund av detta är detuteslutet att få patent på sådant material, eftersompatent förutsätter en uppfinning.Anf. 38 ()Herr talman! Jag uppskattar givetvis att utskottethar behandlat ämnet så pass utförligt i betänkandet.Jag anser att det är av största vikt i och med att denhär vetenskapen är så pass ny och allomfattande.Den har absolut anknytning till den diskussion somhar förts här i kammaren och som handlar omskydd av vissa grupper. Gentekniken ställer etiskavärderingar på sin spets i den meningen att den om-fattar människans integritet i sin helhet. Den gerockså möjlighet att reglera människan i grund ochbotten.Detta speglas i sin förlängning i den relation vihar till djur och natur. Dagens lagstiftning visarvilken syn som dominerar inom gentekniken, och detär den kommersiella och inte den etiska. Vad gällerförbud mot patent på liv är det upptäckten som talar om men inte korsningen. Det äronkomusen och manipulationen ett bra exempel på.Vi står fast vid att den etiska värderingen måstekomma i första rummet. Den här diskussionen måstei första hand handla om vilka värderingar respektiveideologier individer och samhället är beredda att taställning för beträffande denna nya vetenskap.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § Förslag till tilläggsbudget tillstatsbudgeten för /96 - presstödetFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1995/96:KU33Förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för /96 - presstödet (prop. 1995/96:105delvis)Anf. 39 ()Herr talman! Förslaget om höjning av presstödetmed mitt under löpande budgetår innehållermånga principiella frågor. För det första handlar detom presstödets vara eller inte vara över huvud taget.Just nu har vi en omfattande debatt om de selektivabransch- och företagsstöden. Det finns kraftigaströmningar för att avveckla selektiva stöd och bytaut dem mot generella åtgärder för att lyfta av pålagorpå företagen i allmänhet och småföretagen i synner-het. T.o.m. näringsministern har visat ett viss intres-se för den här frågan. Jag är av den uppfattningen attselektiva stöd ofta gör mer skada än nytta. Jag skallinte gå in närmare på den debatten . Vi får åter-komma i det reguljära budgetarbetet eller närPresstödsutredningens förslag blir proposition.För det andra handlar det om att just nu kommamed höjningen, och det är inte någon liten höjningendet är fråga om. Det handlar om . Det tordevara sällsynt att någon budgetpost, möjligen vidsidan av vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder, harfått en så stor höjning. Det stramas snarare åt över-allt. Jag tycker att det är utmanande att höja presstö-det när barnbidrag, sjukersättningar, arbetslöshetser-sättningar, osv. sänks.Då kommer jag in på den tredje frågan och prin-cipen. Man kan faktiskt inte utesluta att förslaget harsin grund i att många av de stödberättigade tidning-arna är regeringen och Socialdemokraterna närstå-ende.Det tycks vara lättare för socialdemokratiska tid-ningar att få regeringens öra än för många andraintressen i samhället. Tidningar i allmänhet har jufått bidra till den ekonomiska saneringen genominförandet av momsen. Men skall presstödstid-ningarna få full kompensation. De skall inte bidra.För det fjärde är det uppseendeväckande attkomma med ett sådant här förslag mitt under löpan-de budgetår. Presstödet får en egen snobbfil ochkommer inte in i den allmänna mangling och priori-tering som sker, och skall ske i än högre grad i denya budgetprocessen.Herr talman! Allt talar för avslag på propositio-nen och bifall till reservationen.Anf. 40 ()Herr talman! I detta betänkande föreslås en höj-ning av presstödet med . Genomdet förslaget kommer presstödet att omfatta totalt900 miljoner . Det framstår för oss moderateregendomligt, för att inte säga lättsinnigt, att fredajust presstödet när vi skär ned på praktiskt taget alltannat. Motiven är också mycket magra.Man hänvisar till kostnadsökningar. Det tordeman kunna göra när det gäller de flesta övriga pos-terna i statsbudgeten också. Vi moderater menaralltså att beslutet innebär att statsbudgeten utsätts förbelastningar som måste prövas mycket mer noggrantän vad som har varit fallet just när det gäller presstö-det. Vi säger alltså nej till dessa 53 miljoner avstatsfinansiella skäl.Ett annat bärande skäl till avslag är att presstödetinte synes ha fungerat på det sätt som avsetts. Peng-arna har använts till att täcka löpande utgifter i stäl-let för att öka rationaliteten inom företagen. Därmedhar ett långsiktigt beroende av statliga bidrag inteminskat utan snarare ökat, och det var faktiskt intemeningen.Av ekonomiska skäl och för att presstödet intefungerat som det var avsett yrkar vi sammanfatt-ningsvis avslag på den föreslagna höjningen ochbifall till motionen.Anf. 41 ()Herr talman! Staten har givit stöd tilldagspressen. Det första stödet infördes redan 1948.Då undantogs dagstidningarna från pappersskatten.Syftet var att hålla nere tidningarnas driftskostnader.Det grundläggande målet för det statliga presstödethar alltsedan dess varit att upprätthålla mångfald ochen väl fungerande demokrati.Statens stöd till dagstidningarna består i huvud-sak av tre delar. Det rör sig om reducerad mer-värdesskatt på upplageintäkter, reducerad annons-skatt och ett s.k. direkt presstöd.I den offentliga debatten har det direkta stödettilldragit sig störst intresse trots att det i kronor räk-nat är mycket mindre än vad som utgår i form avindirekt stöd, och som i princip tillkommer alladagstidningar. Att det blivit så beror sannolikt på attdet direkta stödet är lättare att värdebestämma än detindirekta stödet.Den debatt vi nu för gäller det direkta stödet överstatens budget. Det är frågan om att i tilläggsbudge-ten föra upp till ökat driftsstöd.Uppfattningarna om förslaget i utskottet går isär,som har framgått här. De följer i princip sammamönster som . och Moderaternaär emot förslaget medan de andra partierna i KU ärför. Kds är inte representerat i KU.Det finns således en massiv uppslutning i densvenska bakom ett väl avvägt direkt stat-ligt presstöd. Uppslutningen är så stark att inte ensde regeringsskiften mer änmarginellt har kunnat påverka stödformen. Folkpar-tiets och årliga attacker mot dagspres-sens mångfald har alltid stött på patrull. De har dessbättre fått finna sig i ett allt mindre stöd. Jag är na-turligtvis glad över att kunna konstatera detta.Herr talman! Moderater och folkpartister intarsåledes en särställning i den här frågan. Båda parti-erna vill avskaffa det direkta stödet, men de vill integå lika snabbt fram. har föreslagit attdet direkta stödet till dagspressen skall slopas redan1997. vill trappa ned stödet i snabb takt.Deras inställning är, som jag ser det, från demokra-tiska utgångspunkter mycket svår att förstå. Den ärantidemokratisk, för att uttrycka sig på ett annat sätt.Ett genomförande av och Moderater-nas förslag skulle få förödande konsek-venser. Det skulle bli ett hårt slag mot den svenskademokratin.