prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — Men jag hoppas att det inteskall vara intrycket. Jag tror på biståndet. Det är där-för som jag också menar att vissa signaler från Sveri-ge är litet olyckliga. Men det går säkert att rätta till.Det finns en formulering som säger: Tänk globalt,handla lokalt. Jag tycker att statsrådet just har angettatt vi skall tänka globalt. Men jag var litet kritisk motden andra delen, handla lokalt. Jag ställde en fråga.Jag fick inte något klart svar på den. Jag skall upprepafrågan en gång till.De signaler som har kommit från regeringenoch från en majoritet här i i olika omgångarnär man har sänkt biståndet ser jag som en signalockså till dem som finns i mottagarleden i u-ländernaatt de rika inte har råd. Statsrådet talade om apartheidi sammanhanget. Detta är också en sorts apartheid.Det är lätt att vi blir hemmablinda här i ochtycka att vi inte har råd. Min fråga är: Tror statsrådetatt den här signalen har påverkat biståndsviljan i Sve-rige?Anf. 40 Statsrådet ():Herr talman! Jag svarar gärna , och jag hade tänkt göra det. Jag vill ävensvara andra som har varit inne på enprocentsmålet.Det är klart att jag beklagar nedskärningen, precissom jag beklagar nedskärningarna på de andra områ-dena i budgeten - socialförsäkringar och annat. har redovisat skälen till att vi tvingades göradetta men också att vi står fast vid att återgå till en-procentsmålet när ekonomin så tillåter.Volymen är viktig, inte minst symboliskt, men än-nu viktigare är vad vi gör och hur vi gör det. Därförmåste vi ha en klar strategi med den inriktning som vihar angivit i budgetpropositionen.Jag skulle också vilja säga att det är alldeles förlättvindigt att säga att på tid upprätthöllvi enprocentsmålet. På tid hade vi godtillväxt och ordning på finanserna. När den socialde-mokratiska regeringen tillträdde 1994 var det en tre-dubblad arbetslöshet, en fördubblad statsskuld och ettsexdubblat underskott. Sådant måste man också tahänsyn till. Vad vi gör här hemma är det som avgörvad vi kan göra ute i världen.För att svara mer konkret på fråga tror jag inte att denna temporära ned-gång i volymen spelar någon större roll som signal tillsvenska folket om vad vi tycker eller inte tycker ombiståndet. Man vet att internationellt settligger i topp när det gäller bistånd. Man vet att bi-ståndet gör nytta.Jämför detta med den signal som sändes ut närräntan låg på och folk satt som gastkramade iosäkerhet om sin framtid! Vad sände det ut för signa-ler om solidaritet i världen, och hur påverkar sådantbiståndsviljan?Anf. 41 ()replik:Herr talman! Jag delar inte statsrådets uppfattningatt det inte är en klar signal när man handlar såsomman har gjort i omgångar när det gäller biståndet. Jagmenar att det finns ett samband, och jag tycker ocksåatt man kan se det i de här uppgifterna.Statsrådet sade att vi tvingades till detta. Då kanman fråga sig: av vem? Kanske svaret då blir: avekonomiska skäl. Då vill jag ställa följande fråga tillstatsrådet.Tanken med enprocentsmålet var ju att det skullevara en fredad sektor i budgetsammanhang. Tänkte defel som genomdrev det här? Gäller det bara i en till-växtsituation? Så var inte tanken från början. Tankenvar att det skulle finnas där som en stadig plattform,just för att peka på att vi inte skall leva i en apartheid-värld. Vi skall inte leva i en i- och u-värld. Vi skallinte leva i en värld där vissa skor sig och blir rikareoch rikare medan andra blir fattigare och fattigare,utan här skall det finnas en stadig plattform. Var detfel tänkt av dem?Anf. 42 Statsrådet ():Herr talman! Det var inte fel tänkt där, och det varlika litet fel tänkt hos och hosmig själv. Det var i goda tider man satte upp dettamål, med god tillväxt och låg arbetslöshet. Vi harbehållit målet väldigt . Det vi ställdes inför 1994var faktiskt frågan om välfärdssamhällets överlevnadoch därmed också den internationella solidaritetensmöjligheter. Det var en hästkur som fick gåigenom.Nu ser vi att vi börjar få ordning på ekonomin istora termer, och det kommer att rädda välfärdssam-hället. Det gör också att vi kan behålla den fastagrunden för den internationella solidariteten.Sådana här jämförelser går inte att göra. Enpro-centsmålet ligger fast för oss. Det finns inget fel pånerv, engagemang och solidaritet nu heller.Anf. 43 () replik:Herr talman! klagar på att vi från deandra partierna inte har några visioner. Jag vill be-stämt hävda, både för och för allaövriga partiers del, att vi har visioner om en värld ifrihet, en värld utan förtryck och utsugning där allabarn kan växa upp och få ett bra liv.Men när sedan går vidare och sägeratt vi inte har någon passionerad medmänsklighet ochatt det är det som det krävs mer av, tycker jag att detklingar rätt ihåligt. En hel del av oss minns nog dendebatt som fördes här i kammaren för två veckorsedan om flyktingpolitik, där vi var många som ansågatt det är som faktiskt inte står för dennamedmänsklighet. Jag vill också säga att en passione-rad medmänsklighet - det här är stora ord att användaför flera av oss, men är ju en mästare iatt uttrycka sig - som inte åtföljs av konkret handlingkanske inte är så mycket värd.Det svek som personligen har med-verkat till när regeringen har sänkt biståndsanslagettycker jag inte alls kommer till uttryck här. PierreSchori säger till att han bekla-gar sänkningen. Men det egna ansvaret då? Vad harPierre som minister gjort för att se till att an-slaget inte sänks? Hur har som statsrådagerat? Däri bottnar den klagan som kommer från migoch från alla andra som kräver en återgång till enpro-centsmålet. Där finns vår kritik, och den är oerhörtskarp. Där kommer domen att bli hård.Jag vill också fråga om det han tarupp om mer ömsesidighet och delat ansvar. Det har exempel på i fallet , där det har varit ettslags partnerskap. Jag tycker dock att de tankarna intehar kommit särskilt långt. Det är faktiskt mer än ett årsedan vi stod och debatterade detta. Jag menar nu intebara ett kontrakt med landet självt, som i fallet Tan-zania, utan också att vi tar till vara de kunskaper ocherfarenheter som finns i länderna i fråga. Hur drivsdetta vidare, ?Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! var själv i sitt inled-ningsanförande inne på hur man med små medel kanuppnå mycket, som i fallet . Jag menar attdet nu är så mycket viktigare att diskutera strategier,att se var vi vill sätta in våra medel - som inte ärbegränsade; vi kan göra mycket.Sveriges ställning i världen är oerhört stark. Se ba-ra på resultatet av omröstningen i säkerhetsrådet, somvisade just att man hyste tilltro till den svenska soci-aldemokratin och starka internationalism.Det är ovedersägligt för dem som träffar andra län-ders regeringar.När det sedan gäller vilka strategier vi skall hafinns de angivna i budgetpropositionen. Jag kan baranämna dem rubrikmässigt.Det första är att vi skall lägga ökad vikt vid fattig-domsbekämpning. Det kommer en skrivelse till riks-dagen.Det andra är att vi skall försöka påverka maktför-delningen.Det tredje är att bryta beroendekulturen.Det fjärde är att satsa mer på konfliktförebyggan-de, inte minst nu när vi sitter i säkerhetsrådet.Det femte är att vi skall ha en ny strategi för EU:sutvecklingssamarbete. En sådan har presenterats, ochutrikesutskottet skall fortsätta diskutera den.Det sjätte är att vi vill vara med och reformera FN.Där är visionerna, där är strategierna, och demkommer vi att sätta in all vår kraft på.Anf. 45 () replik:Herr talman! Det faktum att man med små resurserkan åstadkomma mycket kan inte bortförklara detfaktum att man med ännu större resurser naturligtviskan åstadkomma mer. Det är vad det handlar om.Jag tycker att det är märkligt att intekan tillstå sitt eget ansvar på det här fältet. Flera avoss andra har tagit på oss att vi som partier inte till-räckligt mycket har gått ut i och förankratbiståndsviljan, som vi nu har svart på vitt på att denhar sjunkit, och vi har också velat ha högre anslag.Det här tycker jag är väldigt märkligt.Den strategi som redovisar, och somvi har läst oss till, tror jag att i stort sett alla står bak-om. Fattigdomsbekämpningen är oerhört väsentlig,likaså maktförskjutningen, dvs. att få en bättre makt-fördelning i världen. När det sedan gäller konfliktin-satserna borde just rollen i ha för-pliktigat oss till större insatser, till att visa att vi nukommer att kunna göra betydligt mer och även ärvilliga att göra det - inte bara att betala för att kommain i säkerhetsrådet. Det här tycker jag visar på ännu enbrist i regeringens strategi: Det här borde ha kopplatsihop.Jag efterlyser också konkreta insatser i flera ländersom vi har nämnt tidigare: , , , osv. Hur kommer regeringen attagera? Det behövs oerhört mycket. Och räcker detinte med att säga att fortfarande hör till demsom ger mest. Vi har förutsättningar och borde kunnaställa upp på ett helt annat sätt och visa vad interna-tionell solidaritet betyder i praktiken - inte bara ivackra ord.Anf. 46 Statsrådet ():Herr talman! De som stirrar sig blinda på siffrorborde väl ändå betänka, förutom de strategier ochvisioner som jag talat om, att vi hade väldiga reserva-tioner i flermiljardklassen som man inte kunde utnytt-ja som planerat just på grund av underutvecklingensproblem. kan vi klara alla våra åtaganden, somNils T sade, genom att vi använder reserva-tionerna. Vi skär inte ned på någonting i verksamhe-ten, trots den nominella nedskärningen till , pågrund av reservationerna. Säger inte det och andra någonting om att man har ackumule-rat, , väldiga reservationer, och att detinte bara nödvändigtvis har att göra med volymenutan vad man gör och hur man gör det? Det är där jagefterlyser att vi för en debatt snarare än att man stirrarsig blind på dessa siffror.Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag skall be att få ta upp det allrasista som anförde, nämligen de reserva-tioner som har funnits. Jag tror att det delvis har be-rott på att man har varit alltför låst till landramar somhar betalats ut med kontinuitet i femårsplaner. Iblandhar länderna inte kunnat tillgodogöra sig detta, och såhar reservationer byggts upp. Jag förstår att det ocksåfinns andra skäl till det.Därför välkomnar jag signalerna om att man nuföljer upp det som den förra regeringen under bi-ståndsminister kom fram till när detgällde ökad effektivisering men också långsiktigastrategier tillsammans med en ökad flexibilitet, så skulle kunna överföra medel från ett land till ettannat men också från en region till en annan. Jag ärglad över att man nu fortsätter på det spåret.Jag vill också ta upp en konkret fråga som PierreSchori berörde i sitt anförande. Det gäller situationeni Central- och . När det gäller dessa ländervet vi att många flyktingar nu har kommit tillbaka tillRwanda, främst från , men börjar de ocksåvälla in från . Man räknade med att det fanns1,2 miljoner flyktingar i , och har ungefär600 000 kommit tillbaka därifrån. Det är ju ingen somär säker på de här siffrorna, men man måste ändåräkna med att många är kvar.Vi har velat ha en styrka där, men om det nu inteblir så, skulle då vilja medverka till ändå får någon typ av undersökningskommissionsom kan gå in i regnskogen och i djungeln och ta redapå hur många som finns där och var dessa människorfinns? Jag kan inte sova gott över julen omdessa människor fortfarande befinner sig i livsfara.Anf. 48 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller och Centralafri-ka är det inte brist på pengar och humanitära insatsersom är problemet. Ett av problemen är just att vetavar flyktingarna finns, och ett annat är att skapa depolitiska förutsättningarna för en hållbar lösning.Om man bara skulle ägna sig åt matbombningar,eftersom man inte kan landa på ett område, förhindrarman ju inte själva flyktingskapets orsak eller att flyk-tingarna kanske går över gränsen och sedan går tillba-ka igen.När jag var i , bl.a. i Pentagon,dominerades statssekreterarens rum av en väldig tav-la, inte av Gulfen, inte av Bosnien och inte av f.d.Sovjetunionen utan av . Huvuduppgiften är nuatt försöka stå för logistiken för att få in humanitärainsatser. Inom EU har vi haft trojkan där nere till-sammans med kommissionären på enfact finding mission för att kunna utröna hur man görde bästa insatserna.Det pågår alltså ett mycket omfattande och stortarbete, och det finns mycket stora resurser, men hu-vudproblemet är de politiska förutsättningar sommåste lösas. Det kommer en konferens, FN:s ochOAU:s konferens , där vi måste inrikta osspå att få ett Daytonliknande koncept för att äntligen fåen varaktig lösning på den här typen av jättelika tra-gedier. Även om ingen av oss kan sova lugnt när manser bilderna från detta område skall andra veta att det pågår ett mycket stort arbeteinternationellt sett, och där spelar också roll.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag är väl medveten om vad som på-går där nere. Jag läser de uppgifter som kommer därnedifrån på min dator varenda dag, och jag är heltöverens med om att det här fordras enpolitisk lösning.Det har funnits varningssignaler . När detgäller har man efteråt i en rapport skrivit skulle ha gått in mycket tidigare, men har manupprepat samma misstag när det gäller , skullejag vilja säga. Det är bra om man nu har kommit påandra tankar och är på väg att få fram en lösning.Men detta hindrar inte att de människor - kanske200 000, 400 000 eller 600 000 om de siffror man harfått från början stämmer - som finns inne i skogarna,behöver mat och kanske inte har vatten, och blandvilka epidemier nu kan börja härja, faktiskt inte kanvänta på några Daytonkonferenser. De behöver und-sättning nu.Om det nu sker en fact finding mission så är jagglad, men den måste gå rätt in i djungeln. Det måstefinnas människor som har modet att göra detta. Därkanske militära övervakare åtminstone behövs, mendet behövs också kraftfulla förhandlingar med DésiréKabila, som jag tror har mycket att säga till om i dethär sammanhanget. Han vill naturligtvis inte att någonskall gå in i . Han säger att dessa flyktingar intefinns, men det örat bör inte världssamfundet lyssnapå.Jag skulle vilja att och görallt vad vi kan för att se till att dessa människor und-sätts . Sedan är jag absolut med på dessa politiskalösningar som är nödvändiga.Anf. 50 Statsrådet ():Herr talman! Om tittar litet mer påsin dator kommer hon att se att allt detta som honefterlyser faktiskt är på gång. Det finns ingen brist pålivsmedel, mediciner och sådana insatser, och mankan nå de allra flesta människor , inte minst genomatt man genom flygövervakning och satellitbilder fåttordning på hur bilden ser ut. Det som engagemang talar om här är, skulle jag vilja säga,på det hela taget så långt mänsklig förmåga medgerdet tillgodosett.Vad jag efterlyser är att vi som vi gördetta måste ha ett mer långsiktigt och sammanhålletperspektiv. Annars får vi nya sådana här konflikter.Jag kan tala om att dessa perspektiv inte fanns med ibilden . har förtin detta och fått stöd från kommissionen, och detkommer att bli ett sådant perspektiv . I det avseen-det kan vi mötas och till och med krama om varandra,om skulle så vilja.Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja bara kort upprepaden fråga som jag ställde till statsrådet i mitt anföran-de, om regeringen kan tänka sig att ta ett initiativ svensk strategi i . Jag förklarade något i mittanförande varför jag ställer denna fråga. Jag ställdeden nämligen därför att jag tyckte att det var väldigtpositivt att regeringen lade fram en strategi för Afrikai förra budgetpropositionen, men också därför att vinu ser att vi har en ökande krigsmaterielexport tillAsien, att vi har bistånd till denna region, att vi väl-digt ofta diskuterar de mänskliga rättigheterna i de härolika länderna och att vi också ser att handeln mellanSverige och de här länderna ökar.Anf. 52 Statsrådet ():Herr talman! Jag instämmer med tänkte spara det bästa till sist.Under 1997 kommer att in-leda en genomlysning av utvecklingen i ochdess konsekvenser för förbindelser medAsien. Detta kallas numera för Asienstrategin. I dettakommer alla områden att belysas, t.ex. ,handelsrelationerna med , och denekonomiska utvecklingen i , mänskligarättigheter och utvecklingsfrågor. Det kommer att ske,och vi kan under hand informera och utri-kesutskottet om den processen.När det sedan gäller och , som ock-så tog upp, kan jag tala om att vårambition är att fortsätta att öka biståndet till förmånför befolkningen i . Det har inte varit lätt.När jag tillträdde jobbade under långtid enbart med denna fråga för att hitta kanaler för attfå in biståndet på ett bra sätt till befolkningen i Östti-mor. Vi lyckade genom och korset. har vi givit stöd på fyra miljo-ner till en indonesisk rättsorganisation. , som inte enbart hyllar regering-ens politik, har också fått stöd för att kunna driva sinverksamhet.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag tackar för svaret. Det var tur attjag var den sista frågeställaren, så att vi kunde sparadetta svar . Jag var kanske litet otålig. Jag trod-de att frågan kom upp i denna budgetproposition, menjag välkomnar dessa initiativ. Vi kan diskutera frå-gorna i utskottet och i kammaren . Jagtycker att detta ämnesområde är angeläget.Jag tycker också att det var bra att jag fick svar påfrågan om och de ökade bistånd som rege-ringen aviserar. Jag vill bara för att förtydliga frågaytterligare en gång. Ingår stöd till organisationer förmänskliga rättigheter i det bistånd som aviseras frånstatsrådet när det gäller östra ?Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! Jag nämnde Indonesian Legal AidFoundation. Det är den viktigaste och den mest seriö-sa enskilda organisationen för rättshjälp, MR-utbildning och när det allmänt gäller frågor ommänskliga rättigheter. De får ett stort stöd av ,och de kommer att fortsätta att få det. De bedriverockså verksamhet på Östtimor.Jag vill till , som ställde enkonkret fråga, och med tanke på intresse när det gäller miljöinsatser,säga att det s.k. kommer i FN iNew . Det är ett toppmöte med generalförsam-lingen för att utvärdera arbetet med . Sve-rige kommer att vara närvarande. Vi arbetar tillsam-mans med de nordiska länderna och EU för att få enbra agenda där.Dessutom har vi i budgeten avsatt särskilda medelför miljöinsatser och miljöstrategier - 130 miljonerför det multilaterala samarbetet och 205 för det bilate-rala. I det bilaterala samarbetet - i landsstrategierna -finns det fem områden som vi särskilt pekar på. Det ärvattenhanteringen, jord- och skogsbruk inklusivemarkvården, den miljön, den miljönoch energiförsörjningen. Dessutom skall det görasmiljökonsekvensanalyser på samtliga biståndsprojekt.Anf. 55 ():Herr talman! Jag tänker koncentrera mig på treområden inom biståndet, där vi moderater prioriterarannorlunda än utskottsmajoriteten. Det första gällerden allvarliga flyktingsituation som världen i dagupplever. Människor flyr från förföljelse eller pågrund av väpnade konflikter, inbördeskrig, miljöka-tastrofer eller ekonomiska eller sociala problem. En-ligt UNHCR, , uppgårantalet flyktingar till fler än 26 miljoner. Underde har antalet flyktingar i världenfördubblats. Till detta kommer det växande antaletinterna flyktingar.Vi har i massmediernakunnat följa det lidande som de rwandiska flyktingar-na utsätts för, och vi har diskuterat det här ikammaren. utgör fortfarande världensstörsta enskilda flyktingområde med betydande flyk-tinggrupper i och som inte kunnat åter-vända. Landet har varit utsatt för frak-tionsstrider och interna strider. Den senaste tidensstridigheter mellan talibanmilisen och den tidigareregeringens styrkor har bidragit till att ytterligare ökadet redan tidigare stora antalet internflyktingar.Vi moderater anser att det snabbt växande antaletflyktingar i världen innebär en stor ökning avUNHCR:s arbetsuppgifter. Vi har därför i vårt budge-talternativ föreslagit ett avsevärt högre anslag tillFN:s flyktingkommissariat än regeringen och utskot-tets majoritet. Detta redovisas i tabell 4 i utskottetsbetänkande.Det andra område vi vill prioritera är den bi-ståndsverksamhet som bedrivs av enskilda organisa-tioner. Det personliga engagemanget och de egnaarbetsinsatserna gör att ett sådant bistånd har en be-tydligt större effektivitet än många andra biståndsfor-mer. Genom de frivilliga organisationerna når vi di-rekt ut till de behövande befolkningarna utan att gåomvägen över statsapparaten.Särskilt stor betydelse har dessa organisationer ide länder som styrs av korrupta regeringar, där ettstat-till-stat-bistånd riskerar att gå till presidentenseller regeringens egna behov, i stället för till t.ex.hjälp till den fattiga befolkningens utbildning eller tillmedicinska kliniker. Det finns tyvärr många exempelpå att så har skett. är ett exempel på detta.Tanzania är ett annat. Vi föreslår därför en successivövergång från stat-till-stat-bistånd till ett bistånd viaenskilda organisationer. har tidigarepoängterat detta.De enskilda organisationernas stora betydelse närdet gäller att snabbt få fram hjälp och vara på platsnär katastrofer har inträffat är väl känd. Jag tänker dåinte bara på de stora välkända organisationerna somRöda korset, och kyrkornas olika hjäl-porganisationer, utan också på de mindre och inte såkända organisationerna som t.ex. Läkare utan gränser.De gör stora insatser i flyktingläger runt om i världen.En annan sådan organisation är . Den har bl.a. genom sitt stöd till skolor iAfghanistan bidragit till att skolgången har kunnatupprätthållas i delar av ett land drabbat av konflikteroch strider och utan fungerande centralmakt.Vi föreslår därför ett betydligt högre anslagsbe-lopp till de enskilda organisationerna än regeringenoch utskottets majoritet, vilket också framgår av tabell5 i utskottsbetänkandet.Det tredje område som vi moderater fäster särskiltstor vikt vid är respekten för mänskliga rättigheter ochvåra biståndsländers vilja och förmåga när det gälleragerande för demokrati och respekten för mänskligarättigheter. Det borde vara självklart att ge-nom bistånd till staten inte skall hjälpa länder där detförekommer fysisk eller psykisk tortyr, misshandeleller förödmjukelser av medborgarna för deras poli-tiska eller religiösa övertygelses skull eller för att detillhör en kulturell eller etnisk minoritet.Vi anser att har ett direkt ansvar för att iprogramländerna systematiskt bidra till främjandet avdemokrati och mänskliga rättigheter. Vi anser ocksåatt agerande har varit för svagt. Bi-stånd har utbetalats utan några direkta krav på attutvecklingen skall gå mot demokrati med ökad re-spekt för mänskliga rättigheter. Regeringar som idecennier förtryckt sitt folk har kunnat räkna medsvenskt bistånd.Sverige måste betydligt mera aktivt föra en dialogmed mottagarländerna och driva på utvecklingen. Vihar också framhållit att regeringen årli-gen i samband med budgetförslaget måste ge riksda-gen en utförlig rapport när det gäller mänskliga rättig-heter och demokrati i mottagarländerna. Tyvärr harregeringen inte uppfyllt dessa förväntningar. Denredovisning som skett till är mycket brist-fällig, och har försämrats jämfört med hur detvar . Vi moderater anser därför attdet finns anledning att rikta anmärkning mot rege-ringens bristande intresse i detta avseende.Till sist, herr talman, skulle jag vilja ställa en frå-ga till biståndsministern. har biståndsministerngått, men jag ställer ändå min fråga. Kanske kan nå-gon från oppositionen eller biståndsministerns egetparti svara på min fråga.Min fråga gäller hur biståndsministern och rege-ringen ser på programlandet . Nuvarandebiståndsavtal går ut och skall omförhandlas.Detta avtal bygger på en utveckling mot ökad demo-krati och transparens. Verkligheten är tyvärr denmotsatta. Den nya grundlagen begränsade på ett ode-mokratiskt sätt oppositionens möjligheter att kandide-ra i valet . De valobservatörer som inför valetklagade på bristfällig väljarregistrering, omfattanderöstköp och partisk nyhetsbevakning sitter nu i fäng-else.Eftersom statsrådet inte är här för att svara på hurregeringen har reagerat och på vilka effekter dessatendenser mot ett totalitärt land kommer att få för detnya biståndsavtalet, hoppas jag att någon av statsrå-dets partikamrater kan ge mig ett svar.Anf. 56 () replik:Herr talman!