prot · GK0941 · 1996-12-09 00:00:00 — Jag förstår inte riktigt resonemanget.Jag kan hålla med om att detegentligen är ytterst tveksamt att ta pengar från Fon-den för hållbar utveckling, vilket också är redovisat.Vi har ju redovisat syn på detta. Jaghade ett annat finansieringsförslag, som föll redan den22 november, och jag kan därför tyvärr inte yrkabifall till det här . Jag får i stället inse att kalk-ningsverksamheten är i gång och att om man avbryterden, kan det få enormt stora konsekvenser. De för-söksprojekt för hållbar utveckling som är planerade ärmed all sannolikhet väldigt bra, men de är inte ännuigångsatta. Kanske man kan skjuta litet på dem.Jag tror att detta är en viktig skillnad att funderaöver. Vi känner inte riktigt till konsekvenserna av attavbryta kalkningsverksamheten . Att i det lägetändå skära ned på resurserna är inte bra.Ingemar säger vidare att det ju finnspengar kvar. Det gör det, men den som känner till hurman hushållar i en familj vet att man även efter ettnytt budgetår vill kunna försörja familjen. Vad jagtror har hänt i den här verksamheten är att man harlagt pengar på hög för att försöka behålla verksamhe-ten på lägsta möjliga nivå. De som arbetar med kalk-ningsverksamheten har ju ett personligt intresse av attkalkningen skall fortsätta.Anf. 67 () replik:Herr talman! Det är riktigt att jag läste innantill urbetänkandet. Eftersom jag är utskottets föredragandetyckte jag att det fanns anledning att redovisa vadutskottet hade uttalat. Däremot antar jag att HannaZetterberg inte vill att jag skulle ha läst upp hela vårtuttalande. Därför begränsade jag mig och tog intemed alltihop.Hanna gjorde något som faktiskt är fel.Hon försökte antyda att man skulle bli tvingad attställa in tidigare pågående kalkningar med det anslagsom nu föreslås. Det är inte riktigt. Det är inte frågaom att avbryta redan pågående kalkningar. Skälet föratt skulle tillföra mera pengar skulleenligt vara att det behövs pengar förklara kalkningar som pågår, men i så fall behöver maninte bifalla den reservationen. harhär fel.Vad gäller frågan om det här betänkandet täckerallt inom miljövården misstänker jag att inte lyssnade på mitt anförande. Jag försöktesäga att miljövården omfattar mycket mer än det somtäcks av detta betänkande. För socialdemokratin ärmiljövård mycket mer än det som finns inom Miljö-departementets område. Vi försöker snarare förstärkadet som finns utanför. Det är det som är poängen.Anf. 68 () re-plik:Herr talman! Jag lyssnade naturligtvis på IngemarJosefssons anförande. Jag håller med om att det här ären del i miljöpolitiken - också trafikpolitiken, energi-politiken och handelsfrågorna påverkar indirekt ellerdirekt miljöfrågorna. Min fråga till om han tycker att det betänkande som vi behandlarändå är ett steg åt rätt håll. Jag tror och hoppas attIngemar svar på den frågan är ja. Jag ärdäremot inte lika övertygad.De signaler som har kommit när det gäller kalk-ningen är att anslagen skallskäras ner. Vill man då försöka hålla verksamhetennågorlunda flytande sparar man naturligtvis pengar,och det är precis vad jag tror har hänt. De uppgifterjag har fått är inte alls lika självklara som de somIngemar presenterar här, nämligen att pågå-ende verksamhet inte blir drabbad. Jag har hört frånmänniskor som jobbar med kalkning att en del projektfaktiskt kommer att drabbas. Då står ord mot ord, ochjag vet inte hur jag skall vrida på det här för att få deträtt.Jag tror att kalkningen i fortfarande behö-ver resurser. Nedsläppen minskar inte, och problemenkvarstår. Att i det läget, när vi fortfarande inte vetvilka konsekvenserna skulle bli om vi avbröt pågåen-de verksamhet, minska anslaget, det tror jag inte ärrätt väg att gå. Jag tror som sagt att det är så att maninom kalkningsverksamheten försöker samla på sigpengar, skjuter upp projekt och lägger dem litet på isför att ändå behålla en del resurser för kalkningsverk-samhet även nästa budgetår.Anf. 69 () replik:Herr talman! säger "när vi fort-farandet inte vet", men vi vet, . Om man inomVänsterpartiet inte vet är det anmärkningsvärt att manså tvärsäkert är beredd att stödja en reservation somman själv inte har fogat till betänkandet. Vi vet att detinte blir så som befarar. Jag harmaterial, så om kommer upp på mittrum skall jag visa statistik på att pengarna kommer atträcka. Om det är fakta är ute efterär jag inte ett dugg orolig.Anf. 70 ():Herr talman! Vi liberaler har länge varit pådrivan-de för att hitta internationella lösningar på de allvarli-ga miljöproblem som är internationella till sin karak-tär. Därför gläds vi över de nya möjligheter som Sve-riges medlemskap i har öppnat.Försurningen, som bl.a. skadar den biologiskamångfalden, är ett sådant internationellt problem. Denstörsta delen av de försurande luftföroreningarna iSverige kommer från andra länder. Därför vore det,såsom framhåller i FolkpartimotionenJo704, rimligt att regeringen verkar för att EU ställermedel till förfogande för det svenska kalkningspro-grammet.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 6,som behandlar EU:s insatser mot försurningen.För att minska problemen med försurning är detviktigt att regeringen är pådrivande dels när lägger fram sitt förslag omen försurningsstrategi, dels när principerna för EG:sstrukturfonder omförhandlas nästa gång.För oss liberaler handlar politiken ytterst om en-skilda människor som riskerar att få sin frihet in-skränkt. Detta är tillämpligt även på försurningen,som dödar liv i våra sjöar och vattendrag.Jag vill också anknyta till de kloka ord HannaZetterberg sade om benämningen av det s.k. kalk-ningsprogrammet. har alldeles rätt i att vi börtala om åtgärder mot försurning. Tanken får inte låsasvid att det enda medlet mot försurning är kalkning.Tvärtom måste vi stimulera nya idéer även inom dettaområde.I väntan på nya EU-pengar och nya principermåste vi dock sköta det akuta problemet nationellt.Därför har i sin alternativa budget anvisatmer pengar till åtgärder mot försurning liksom tillinköp av värdefulla naturområden, men vårt förslaghar ju fallit genom beslutet ombudgetramar. Debatten här visar att vi ändå haren möjlighet kvar att stödja dessa två syften, nämligengenom att rösta för reservationerna 5 och 7. Å andrasidan måste vi då ta pengar från programmet för om-ställning till en hållbar utveckling. Vårt slutliga ställ-ningstagande till vilket som vi bedömer viktigastkommer att framgå av voteringen i morgon bitti.Jag vill kommentera det som sade om att de som strävar efter att få mer kalk-ning, mer pengar till åtgärder mot försurning, intebehöver vara oroliga på . Men när manläser regeringens budgetproposition har man väl ändåanledning att vara orolig, eftersom utgiften för 1996bedöms vara . Budgetförslaget för1997 är 130 miljoner, och man anger 126miljoner, och beräknas 121 miljoner. Rege-ringen har alltså i sin budgetproposition klart marke-rat en successiv nedtrappning i kronor räknat. Jagtycker då att vi som månar om åtgärder mot försur-ning faktiskt har anledning att vara oroliga.Anf. 71 ():Herr talman! Kunskap är all utvecklings moder, såock inom miljöområdet. Miljöpolitik och miljöinsat-ser måste bygga på kunskap. Vi måste ha fakta ochkunna peka på väl dokumenterade samband när vifattar politiska beslut som berör olika verksamheter ivårt samhälle och ålägger dem inskränkningar avolika slag eller beslutar att använda skattemedel förinsatser på miljöområdet.Det får aldrig bli så att snabba och därmed oftafelaktiga slutsatser blir etablerade miljöpolitiska san-ningar utan faktisk grund. Sådant har vi inte råd med,vare sig ekonomiskt eller politiskt. Miljöövervakningi kombination med forskning är en av de metoder vianvänder oss av för att skaffa denna kunskap, liksomkunskap om vilka effekter vi har uppnått med vårainsatser på miljöområdet.När jag väl har sagt detta kan jag konstatera attsåväl regering som utskott också omfattar denna upp-fattning. Ett enigt utskott konstaterar t.o.m. följande:"Miljöövervakningsverksamheten är en mycket lång-siktig verksamhet som kräver stabil finansiering.Verksamheten är kunskapsintensiv, det tar tid ochkostar pengar att bygga upp den kompetens som krävsför att driva och utvärdera ett övervakningsprojekt. "Mot denna bakgrund är det med stor förvåningsom jag tar del av beslut att lägganed all övervakning av de fria vattenmassorna påVästkusten, dvs. två stationer i Lysekilsområdet ochen i , samt genomföra en mindre redu-cering i Stockholmsområdet.Detta övervakningsprogram kom till för att skaffa kunskap om de allt större planktonblom-ningarna och vilka effekter de för med sig.De naturliga svängningarna är stora, och det be-hövs täta mätningar för att kunna göralångsiktiga pendelbedömningar.Med tanke på de problem vi har med algblomninglängs våra kuster och de samband som anses rådamellan näringsläckage till havet och dessa algblom-ningar är det märkligt att man drar ned på dessa mil-jöövervakningsprogram, särskilt som vi vet att vipraktiskt taget inte nått någon vart med den reduce-ring av kvävetransporterna till havet som iinternationella överenskommelser så väl som i riks-dagsbeslut har beslutat att halvera.Den höga ambitionen i detta betänkande har redanurholkats innan ens har fattat beslut ombudgeten. Det betyder dessutom att kapital och arbetesom bedrivits blir ganska värde-löst om det nu avbryts.Herr talman! Det kan kanske tyckas mig förmätetatt anse det vara märkligt att landets miljöministerinte är närvarande vid årets viktigaste miljödebatt iriksdagen, särskilt som utskottsordföranden har ut-tryckt sin glädje just över att hon inte är här, utan ärute för att föra talan i ministerrådet. Dettaskall hon självfallet göra. Det är en synnerligen viktiguppgift hon har. Men nog är det märkligt att just dessahennes två kanske viktigaste uppgifter måste samman-falla denna dag.Herr talman! Jag skulle ha velat fråga miljöminis-tern om hon verkligen accepterar denna kraftiga am-putering av ett långsiktigt och långvarigt miljööver-vakningsprogram inom ett angeläget område. Men nufår hon väl bli mig det svaret skyldig. Jag har svårt attse det vettiga i denna nedskärning.Jag skulle också ha velat fråga miljöministern omhon tycker att det är tillfredsställande att hennes kol-lega i inte tycks se betydelsenav våtmarker och småvatten för att just komma tillrätta med näringsläckage till havet - det har vi juförbundit oss att halvera, som jag nämnde tidigare -eftersom man inte lägger mer av miljöstödsmedlen tilljordbruket till sådana angelägna investeringar. Ellerbörjar regeringen möjligen tvivla på den etableradesanningen om sambandet mellan näringsläckage ochalgtillväxt?Men även denna debatt får vi kanske ta vid ett an-nat tillfälle, om jag inte får svar av någon annan.Herr talman! Jag ber att få instämma i samtligamoderata reservationer. Jag vill också yrka bifall tillreservation nr 2, som jag anser särskilt angelägen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Budgetpropositionen - utgiftsområde 1Rikets styrelseFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU1Budgetpropositionen - utgiftsområde 1 Rikets styrel-se(prop. 1996/97:1 delvis och 1996/97:3 delvis)Anf. 72 ():Herr talman! Den nya budgetordningen kommersäkerligen att kommenteras under de kommandeveckornas budgetdebatter. Även jag skall göra detfrån horisont.Vi har fått en budgetprocess som liknar den eng-elska. När väl ramarna är satta för respektive utgifts-område finns det inga möjligheter att skapa kompro-misser i olika delområden mellan olika partikonstel-lationer.För oppositionens del blir det fråga om take it orleave it. Skall man kompromissa med regeringspartieti en speciell fråga måste man ju vara överens i allaandra frågor inom utgiftsområdet.Så har det också fungerat mellan ochSocialdemokraterna i . I accepterar ett antal ändringar i regeringensbudget som har föreslagits av socialdemokrater. Hotetsom har funnits emot har naturligtvisvarit starkt: Om ni inte accepterar faller hela majorite-ten.Å andra sidan kunde naturligtvis hasatt hårt mot hårt och vägrat godkänna ändringar ellerkanske t.o.m. kunnat kräva ändringar till favör förCenterpartiet för att acceptera de socialdemokratiskaändringsförslagen. Så har dock inte skett; hargett med sig på varje punkt.I regelboken, dvs. , som fö-reslog det nya budgetsystemet, har det beskrivits huren minoritet i utskottet skulle kunna ena sig om engemensam reservation. Vi har utnyttjat den möjlighe-ten, som alltså finns, att reservera oss i frågor där vihar haft samma uppfattning som andra partier och därvi har kunnat jämka oss samman.I övrigt har vi i ett särskild yttrande redogjort förhur budgeten skulle ha sett ut om beslutet om ramarnahade följt motionsförslag.Vi reservanter har tyckt att det har varit viktigt attsärskilt redovisa frågor där vi är överens och där detalltså finns en betydande minoritet och ett motståndmot regeringens förslag. Förutom detta har vi ocksåansett att vi denna första gång när det nya budgetsys-temet används skall utnyttja de möjligheter som stårtill buds för att redovisa våra avvikande meningar.Vårt sätt att hantera budgeten blir ett exempel att tittapå i den utvärdering som naturligtvis måste kommatill stånd.En fråga som vid utvärderingen måste ställas ärom vi fullt ut skall anamma det engelska systemet, därju oppositionen över huvud taget inte lägger sig ibudgetens detaljer, eller om det skall ges möjligheterför olika partikonstellationer att kompromissa omolika detaljer inom ett utgiftsområde, självfallet medhänsynstagande till den av givna ramen. Jagskulle tro att det sättet att arbeta ligger mer inomramen för det svenska kynnet.Folkpartiet har alltså tillsammans med Moderater-na, och reserverat sig motbudgetförslaget. Det handlar om så viktiga frågor somreglerna för presstödet, partistödets höjning och hurregeringen utvecklas allt mer mot en centraliserad ochtjänstemannastyrd organisation.När det gäller presstödet, där ju socialdemokrateroch centerpartister på alla sätt försöker att gynna sinaegna intressen, har det även varit en tummelplatsför sagda partier. Vi som är gamla i gården har underalla år sett hur myglet har florerat. Vi har inte fåttanledning att revidera vår uppfattning om att det inteär objektivitet och oegennytta som råder vid utövan-det av förtroendeuppdraget i dessa frågor.För ovanlighetens skull kanske jag skulle be enrepresentant från ett annat parti som är ganska ny iutskottet att redovisa sina erfarenheter med fräscha,nya och öppna ögon. Jag tänker då på år ser vi flera tydliga exempel på att presstödetsfunktion egentligen är till för att stödja en gammaltidningsstruktur. Allt nytt och all ny konkurrens skallhindras med nya detaljerade riktlinjer och undantag.Herr talman! När jag var kulturminister tillsattesen utredning om presstödet. Presstödet hade nästan 25år på nacken, och det hade inte gjorts någon grundliganalys . Alla tidigare utredning-ar om presstödet hade bara gått ut på att titta påpresstödets tekniska konstruktion.Men medielandskapet ser helt annorlunda ut nu äni . Utredningen skulle alltså igrunden göra en analys av presstödet i ljuset av dennaradikalt förändrade situation i medielandskapet.Etermedierna har ju utvecklats fantastiskt under denhär tiden. Även informationstekniken står till budsinom massmedierna, vilket är helt nytt i förhållandetill 70-talet. Vi har också kunnat se att tidningarna harblivit allt mindre partibundna. Vi har fått mer av eninre öppenhet i tidningarna. Ledarsidorna kan tyckasjälva nu utan att behöva följa partierna som slavar,och debatt- och nyhetssidor upplåts och speglar ävenandra än det egna partiet.Vi har fått en rad nya special- och faktatidningar,som har expanderat på marknaden. Dagspressen harockså blivit alltmer professionaliserad.Utredningen började bra med produktion av någramycket intressanta uppsatser, men så kom regerings-skiftet, och allt blev vid det gamla. Resultatet av denfrån början så ambitiösa har nupresenterats i kulturpropositionen, och det bidde alltsåinte ens en tumme. Det enda resultatet är att tre reli-giösa fådagarstidningar stoppas och att den nya frifrä-saren Metro Weekend hindras från att vara med isamdistributionen.När det gäller att hindra ny konkurrens har Social-demokraterna och ett gemensamt ege-nintresse. Det enda stora beslut som regeringen harorkat med är att belasta tidningarna med mer kostna-der genom införandet av momsen. Det gäller tydligenatt se till att tidningar som är bärkraftiga får det såsvårt som möjligt. Presstödstidningarna klarar sig jualltid. De fick en trettonprocentig kompensation förmomsinförandet från den 1 januari 1996.Nej, s-ränderna går aldrig ur. Det gäller att höjaskatten och införa nya eller höja gamla bidrag. Manökar rundgången, och skadas det friska.Detta känner vi igen från område till område: Höjskatterna och inför nya bidrag eller höjgamla bidrag. Det här är en genomgående melodi frånregeringens sida.Folkpartiet vill starta på vägen bort från riktadeföretagsstöd av olika slag och i stället sänka skatteroch avgifter som ju tynger företagen. Hela den härpolitiken har en kraftig återverkan på hela vårt sam-hälles växtkraft och förmåga till att skapa nya syssel-sättningsmöjligheter. Pressen utgör här inte något somhelst undantag.Hösten 1992, under krisförhandlingarna, besluta-des att partistödet skulle sänkas. Det var ett viktigtsymbolbeslut som regering och opposition var över-ens om. Signalen var att alla måste delta i saneringenav rikets finanser. Den saneringen är, som vi alla vet,inte avslutad. Här sänks bostadsbidrag och änkepen-sioner, handikappades assistentstöd försämras, läke-medlen och sjukhusbesöken blir dyrare osv.Och mitt i allt detta saneringsarbete kommer en nyförödande signal. Partistödet skall återställas till sinursprungliga nivå, vilket innebär 30 miljoner i nyapengar. Detta skall dessutom införas redan den1 , trots att ordinarie revisionsdatumbrukar vara den 1 oktober.Dessa 30 miljoner är visserligen finansierade för1997, men finns det inga pengartill finansieringen. Det står i regeringens egen budget-proposition. Inte heller har det varit några överlägg-ningar med partierna i förväg, vilket alltid harvarit brukligt, utan här var det snabba ryck - pang pårödbetan: Vi sossar behöver mer pengar, punkt slut.Här gäller det att hålla sig själv om ryggen.Sverige har blivit ett fantastiskt land, kanske tillviss del på ett annat sätt än tidigare - vi har ju alltidansett att är ett fantastiskt land. Men när fol-ket tyngs av gnet och sparande beslutar man i riksda-gen om att berika sig själv. Är det sådana beslut, kärariksdagskolleger, som vi behöver som för-troendet för partier och politiker eroderar?Herr talman! Jag ber till högre makter om att väl-jarna måtte kunna skilja partierna åt och att de ser attinte alla har samma moral, eller brist på moral. Vimotsätter oss den här återställaren.Vi har i vår reservation också prutat på regerings-kansliet. I budgetförslaget informerades vi om attdepartementen skall avskaffas som egna myndigheteroch att statsministerns kansli i Statsrådsberedningenskall bli någon ny form av huvudkontor för regering-en. skall till sin tidigare titel somstatsminister lägga en ny, dvs. chef för regeringskans-liet.Vi har i utskottet ägnat mycken tid åt att försökautröna vad det är frågan om, och vi har kunnat konsta-tera att analysen inför de kommande besluten har varitmycket bristfällig. Det har inte funnits någon konsti-tutionell analys, det finns inga kostnadsberäkningar,det finns ingen analys av hur tjänstemannaväldetkommer att överta statsrådens ansvar och roll och detfinns ingen analys av hur makten kommer att förskju-tas ytterligare från självständiga statsråd till en uppta-gen statsminister - en statsminister som ju hatar attlirka och sammanjämka olika . Den påståddaeffektiviseringen av arbetet har inte heller lett till ettförslag om att utgifterna i skallminska. Min partikollega har föravsikt att senare ytterligare penetrera den här frågan.Herr talman! I övrigt vill jag hänvisa till Folkpar-tiets särskilda yttrande som speglar vad vi hade velatåstadkomma om våra ramar för utgiftsområde 1 hadevunnit en majoritet i kammaren. Jag yrkar alltså bifalltill reservationen.Anf. 73 ():Herr talman! I likhet med tyckerjag nog att spelet kring utgiftsområde 1 har varit rättbedrövligt i många hänseenden. Det är förvånande -men det kanske inte borde vara förvånande - attCenterpartiet inte ens tycks bry sig om att delta i denhär debatten. Man har så till den milda grad gått upp iknät på den stora farbrorn. Farbror är det väl närmast som skall ta sig an även Cen-terpartiets agerande i det här sammanhanget.Vi har, herr talman, i ett särskilt yttrande presente-rat hur vi hade velat ha det om man hade accepteratvåra förslag. Vi tar naturligtvis på oss i konstitu-tionsutskottet att genomföra vår del av de nödvändigabesparingarna. Allt som allt har Moderata samlings-partiet lagt fram förslag om besparingar på42 miljarder kronor för nästa budgetår. Av dettaskulle 489 miljoner kunna skrapas ihop i utgiftsområ-de 1. De fördelas i första hand på presstödet med 300miljarder, partistödet med 107 miljarder och tal- ochkassettidningar med . Jag villgärna kommentera de här förslagen något.När det gäller presstödet kan vi konstatera att dethar blivit totalt misslyckat. Det har aldrig levt upp tillnågon mångfald. Den mångfald vi till äventyrs har ärförvisso inte beroende av presstödet. Vi har därför nuåterigen krävt att presstödet, det totalt onödiga press-stödet, måtte avvecklas med det snaraste. Vi har ocksåföreslagit att 300 miljarder skulle plockas bort under1997. Resten skulle tas det kommande budgetåret,och då skulle vi inte heller behöva någon presstöds-nämnd längre. För de administrativa och praktiskadetaljer som till äventyrs kan återstå skulle Kammar-kollegiet kunna verka väl.Vi har en principiell reservation, nr 9, och till denber jag att få yrka bifall.Sedan har vi frågan om partistödet. Låt mig förstsäga att det här är tal om att öka ut resurser för assi-stenter åt ledamöterna, från tidigare 1 assistent per2 ½ ledamot till 1 assistent per 2 ledamöter. Detta kani och för sig synas vara välbehövligt. Vi har emeller-tid från moderat sida krävt att man skall företa enenkät, eftersom den tidigare, som gjordes 1994, tyck-tes ge vid handen att man visst ville ha ett ökat assis-tentstöd, men kanske inte på det sätt som har före-slagits riksdagen.Det vi skulle vilja ha är en möjlighet till mer in-dividuellt agerande, en resurs som tillförs riksdagsle-damöterna direkt, så att de på det sättet får något sånär rimliga arbetsförhållanden i den här kammaren.Jag tror inte att man kan säga att arbetsförhållandena är rimliga på något sätt.Men, säger då socialdemokraterna, det står juvarje partigrupp fritt att förfoga över dessa resurseroch göra vad man vill. Jag tror inte att det är så en-kelt. Jag tror att det vore bättre om man kom överensom en gemensam ordning, så att inte parti efter partinär man drog fram sina förslag tvingadessäga: Men de gör si och de gör så, vi vill gärna göra siockså. Men det får ni inte göra, för de gör så. Detvore bättre att ha en enhetlig ordning. På det här om-rådet tycker jag att man borde ha kunnat kommaöverens.När det gäller partistödet i övrigt är det, precissom har sagt, fråga om återställare.Det är just frågan, om inte detta ger en totalt felaktigsignal till svenska folket. När så många har det såsvårt, när så många får dra in på det allra angelägnas-te, säger : skall vi återställa ordningen.Nu skall vi öka partistödet med 30 miljoner kronor.Jag tror inte alls att detta är något som kommer attapplåderas av svenska folket. Jag tror inte heller attdet är nödvändigt, utan det är ett slöseri med pengarsom kommer att uppröra.Vi menar att höjningen med de 30 miljonerna varkomplett onödig, men borde också, för attvisa sin goda vilja, dra ned på partistödet ytterligare.Man kunde ha dragit ned det till en tredjedel av vaddet är .