prot · GK0931 · 1996-11-21 00:00:00 — Vad säger ni, och , till de boende i skär-gården, på östkusten, på och i andra områ-den med utsatta fastighetsvärden, som har fått extremaskatteökningar? Vad säger ni till dem? Eller vågar niinte träffa dem?Fru talman! Jag står givetvis bakom alla reserva-tioner som jag har undertecknat, men för tids vinnan-de yrkar jag bifall endast till reservationerna 1, 4, 14,34, 39 och 48.(Applåder)Anf. 3 ():Fru talman! Jag står bakom samtliga vänsterreser-vationer till betänkandet men yrkar bifall bara till nr2, 6, 35 och 49.I söndags var jag på möte i stadsdelen iGöteborg. Jag mötte mina partikamrater som sitter ide båda stadsdelsnämnderna i . ären stadsdel där Socialdemokraterna har ett mycketstarkt väljarstöd, och även mitt parti har ett stort stöd istadsdelen. är arbetslösheten i uppe iöver . I ett av de båda stadsdelsnämndsområde-na, , har socialbidragsutbetalningarna fem-dubblats . Man har förklarat för mig att enhuvudorsak till att ökningen har varit särskilt drama-tisk är den sänkta a-kassan.Man har i stadsdelsnämnderna tvingats att förnästa år lägga fullständigt orimliga sparbeting påskolor och dagis och inom äldreomsorg. Mina parti-kamrater i stadsdelsnämnderna säger till mig att dehar oerhört svårt att inför väljarna, inför befolkningeni , förklara att de skulle behöva gå med på dehär våldsamma sparbetingen, som i grunden är enföljd av den ekonomiska politik som bedrivs av So-cialdemokraterna och här i . IGöteborg har vi nämligen ett majoritetsstyre beståen-de av socialdemokrater, vänsterpartister och miljö-partister.Vänsterpartiet har en mycket hård kritik avregeringens ekonomiska politik. Jag är litet rädd föratt jag kommer att få svårt att förklara för mina parti-kamrater i också det faktum att vi i morgonkommer att rösta nej till de borgerliga partiernas för-slag till misstroendeförklaring. Men för oss vägerhandlingar oerhört mycket tyngre än ord. Att GöranPersson säger någonting korkat i är trots alltbetydligt mindre viktigt för oss än de handlingar somregeringen står för, inte minst just i den eko-nomiska politiken här i Sverige.Varför försöker vi då ändå inte fälla denna rege-ring, som för en så dålig ekonomisk politik? Ja,då måste man fråga sig: Vad är alternativet? Eftersomregeringen mycket tydligt har stängt dörren gentemotoss i , är alternativet en ny höger-regering.Jag har räknat ut att den ekonomiska politik somBo Lundgren för fram i den moderata reservationen igrova tal betyder att man tar ifrån den offentliga sko-lan per skolelev. Den betyder attungefär per vårdplats i den offentliga vår-den tas från denna. Sedan kan stå häroch prata hur vackert som helst om de gamla ochvården. Realiteten i den moderata politiken är att manplundrar den offentliga vården och den offentligaskolan på pengar. Det skulle innebära en dramatiskkvalitetssänkning. skulle få med moderat ekonomisk politik.Folkpartiets förslag betyder att man tar ungefär20 per arbetslös från arbetslöshetsunderstödetoch arbetsmarknadspolitiken, och den kristdemokra-tiska politiken betyder att man tar ungefär 5 000 krper arbetslös.Vi kommer aldrig att hjälpa fram en ny sådan hö-gerregering, stödd av de här partierna, till regerings-makten.Det var nödvändigt att reda upp i konkursboet ef-ter den borgerliga regeringen . Hade Vänsterpar-tiet inte ställt upp då, hade förmögenhetsskatten varitborta, vi hade haft en arbetsrätt som var ännu svagareför löntagarna än det dåliga förslag som regeringen nuförsöker driva igenom, vi hade inte haft någon värns-katt, och det hade varit ännu mycket större socialnedrustning i kommuner och landsting.Efter det att samarbetet mellan ochregeringen bröts har regeringen tillsammans medCenterpartiet fört en dålig ekonomisk politik, enorättvis ekonomisk politik. Man har fördelat budget-saneringens bördor på ett orimligt och orättvist sätt.Det som behövs nu är köpkraft och omfördelning.De här båda sakerna hänger dessutom ihop. Att flyttapengar från de rika till dem som har litet pengar bety-der också att man ökar köpkraften och minskar detprivata sparandet. Svenska folket är faktiskt rikare,nettoförmögenheten för svenska folket totalt är störreän någonsin i historia. Det finns mycketstora rikedomar i detta samhälle, men de är extremtsnett fördelade. Det är möjligt att fördela om.Eftersom jag har fått en gammal fotbollsskadauppslagen kan jag inte låta bli att göra jämförelsenmed fotboll. Regeringens och ekono-miska politik är ensidig. De har en enda idé i huvudet,nämligen att genom budgetsanering skapa stabilitet, fåned räntan och därmed få hjulen att börja rulla. Det ären enda ensidig idé som de fullföljer.De borgerliga har en annan lika ensidig och enkelidé: sänk skatterna, sänk skatterna, sänk skatterna. Dethär påminner mig litet grand om just fotbollsspelaresom bara springer på en sida av planen, nämligenhögerkanten. De kan bara skjuta med en fot, den enebara med insidan av högerfoten och den andre baramed utsidan av högerfoten.Det krävs faktiskt mångsidighet! Det behövsmånga instrument. Det finns ingen enkel quick fix-lösning i den ekonomiska politiken. Det krävs mångaolika instrument. Det nya budgetsystem som vi nuarbetar med låser fast politiken ytterligare. Spelarnakan bara springa i mycket smala korridorer på fot-bollsplanen.Nu brukar det ju anses grabbigt att jämföra medfotboll. Jag skall gå över till att säga något om jäm-ställdheten. Vi i är litet stolta, för vi taråt oss äran av att finansutskottet nu för första gångenhar med ett jämställdhetsavsnitt i själva huvudtexten ibetänkandet. Vi tycker att det är en bra text - med ettundantag, där vi är litet osäkra. Det är när det står atthela regeringen tar jämställdheten på största allvar.Där är vi litet tveksamma, måste jag säga. Därför villjag fråga : Är detta sant? Tar ni alla,även , jämställdheten på största allvar?Hur tar sig det konkret uttryck, t.ex. i kommuner ochlandsting, där vi nu har sett nya siffror på att 45 000anställda, de flesta kvinnor, kommer att försvinnaframöver med den ekonomiska politik för? Tar jämställdheten på störstaallvar?Det är också nödvändigt att omfördela arbetstiden.I har efter ett vänsterinitiativ 125 anställda ikommunen valt kortare arbetstid i stället för högrelön. Tyvärr är det mycket svårt för lågavlönade attvälja det här alternativet, och det är mot den bakgrun-den man skall se vårt förslag att lägga 2 miljarderkronor i en statlig fond där man kan få bidrag tillförsöksverksamhet med kortare arbetstid, . Att omfördela arbetstiden är samhällseko-nomiskt ett mycket effektivt sätt att få ned arbetslös-heten.Det krävs också en omfördelning inom företags-sektorn. Enkelt uttryckt innebär poli-tik att vi flyttar pengar från lata kapitalister till flitigaföretagare.Utländska ägare har tagit över en tredjedel av densvenska börsen, och ägandet domineras av institutio-nella ägare med enbart kortsiktig vinst för ögonen ochinget intresse av ett långsiktigt ägaransvar. Det ärnödvändigt att få ett starkare offentligt ägaransvar.Vi välkomnar finansministerns tankar om att mannu skall ge AP-fonderna ökad rätt att placera i aktier.För övrigt lade vi själva fram en motion med sammainnebörd innan finansministern gick ut meddet här. Men vi har väldigt svårt att se hur detta gårihop med utförsäljningen av statliga företag. se-nast, i dagens betänkande, har vi utförsäljningen avStadshypotek. Det går rykten om att de sex störstabankerna nu skall stycka . Med denstarka ställning de här stora bankerna har är vi över-tygade om att det kommer att betyda sämre konkur-rens på den här mycket viktiga bostadsfinansierings-marknaden och därmed också högre bostadskostnaderoch högre hyror. Det är för övrigt ett mycket stortproblem i dagens , inte minst ett fördelnings-problem, med de höga hyrorna.Låt mig också säga någonting om fastighetsskat-ten, som tog upp. Ni kan på s. 338-339i betänkandet läsa det konkreta förslag som vi toginitiativ till, ett utskottsinitiativ som utskottet inte villegå med på. Det är såvitt jag förstått samma förslagAnne nu presenterar som det förslag vi intekan lägga fram här i riksdagen.Jag har också oerhört svårt att förstå, Per-OlaEriksson, varför ni prioriterar att sänka ölskattenframför alla små fastighetsägare, t.ex. fiskare i minahemtrakter längs , varifrån jag har fåttmånga signaler om hur allvarlig situationen är. Hurkan ni göra det medvetna valet? Det finns faktiskt ettkonkret förslag till hur man skulle kunna använda depengar man tjänar om man inte sänker ölskatten till attlindra fastighetsskatten för just de grupper som ärallra mest utsatta.Till sist, fru talman, hade vi i går en diskussion ominnebörden av begreppet stabilitet. då uttalanden i medtalet här i kammaren om hur stabil situationen blir pågrund av samarbetet mellan Socialdemokraterna ochCentern. Men ökade klassklyftor skapar aldrig stabili-tet, lika litet som diktaturer. I stadsdelen ,som jag började med, har man än så länge kunnatförhindra uppkomsten av starka rasistiska extremhö-gerorganisationer. Men det börjar bli problem. Detbörjar uppstå ungdomsgäng där man skaffar sig kniv.Det finns en mycket stark, engagerad befolkning somvill göra någonting åt det här, men med de ekonomis-ka problem man har fått i stadsdelen och med densociala nedrustning som tvingas fram på skolor ochungdomsgårdar har man väldigt stora problem.I en sådan situation är det väldigt lätt att det dykerupp olika sorters frälsare och frälsarläror, folk somkommer och säger: Jag har lösningen. Det är jätteen-kelt att klara alltihop. Det är de där politikerna uppe iriksdagen som har hittat på alltihop, som har ställt tillmed allt elände. Jag har lösningen - av det ena ellerandra slaget.Det här är en oerhört farligt situation. Det är eninstabil situation. Det finns faktiskt flera konkreta,välavvägda alternativa förslag som vi skall ta ställningtill här . Politiken måste vridas åt vänster. Detmåste bli en rättvisare fördelning. Kampen mot ar-betslösheten måste - i verkligheten, inte bara i ord -sättas i första rummet.(Applåder)Anf. 4 ():Fru talman! Regeringens förslag till dramatiskanedskärningar på miljöområdet, till utarmning avvälfärden, till ökade ekonomiska orättvisor och tillfortsatt hög arbetslöshet kommer att beslutas av riks-dagen kväll, om inte någonting oväntathänder här. Den hårda kritiken har inte hjälpt. Kriti-ken kommer från de arbetslösa, som blivit ännu fler,från barnfamiljer som drabbas av ytterligare bespa-ringar och kostnader, från ungdomar som riskerar attoförskyllt hamna utanför den ordinarie arbetsmarkna-den i hela sitt liv, från människor med mycket småoch krympande ekonomiska tillgångar, från fastig-hetsägare med små inkomster som tvingas flytta pågrund av höjd skatt, från miljövårdare som ser att defelaktiga besparingarna orsakar ökade miljöproblem,en ökande miljöskuld.Det är bara på en punkt som majoritetav socialdemokrater och centerpartister har gått medpå en förbättring. krav att inte genomfö-ra de försämringar i a-kassan som genomdrevs i riks-dagen och skulle börja gälla från den 1 janu-ari 1997 har gått igenom i både arbetsmarknadsutskot-tet och finansutskottet. Det sägs visserligen att detbara är ett uppskov i väntan på att ett samlat förslagtill förändringar i a-kassan skall tas fram , menvi vill ändå hoppas att åtminstone just dessa försäm-ringar, som skulle ha tvingat bort många arbetslösafrån a-kassan och ökat beroendet av socialbidrag,aldrig mer kommer igen. Det var ett dåligt och oge-nomtänkt förslag, och det borde aldrig ha lagts fram iriksdagen.Dessvärre är denna förbättring förknippad med enny försämring. För att betala denna förbättring harSocialdemokraterna och förordat att manskall höja den statliga avgiften från a-kassorna med60 %, vilket ni vanliga löntagare kommer att märka iform av att ni får betala högre avgifter till er a-kassa.Det är en indirekt skattehöjning på arbete.Fru talman! De avoss som har jobb tvingas jobba hårdare och effektiva-re och mer. De av oss som inte har jobb blir samtidigtfler. har entotal arbetslöshet på , och ytterligare7 % är förtidspensionerade. Vi fick i går en ny pro-gnos från AMS som berättar att massarbetslöshetenkommer att bestå, kanske t.o.m. öka. Alla dessa ar-betslösa försörjs genom höga och ökande skatter,främst på oss som arbetar. Vi delar inte på jobben,men vi delar definitivt på kostnaderna för arbetslöshe-ten.Vi i har gång på gång pekat på detabsurda i denna ordning. Fram till 80-talets börjanminskade arbetstiden i takt med att produktivitetenökade. Men därefter har 40-timmarsveckan gjorts politiskt helig princip, som majoriteten vägrar attändra på. har vi i själva verkat ökatarbetstiden, som arbetslösheten skjuter ihöjden! Vi i kräver att arbetstiden kortas.Sänk arbetstiden till , och börjasamtidigt sänka skatt och avgifter på arbete! Då fårhundratusentals arbetslösa jobb, och vi som redan harjobb kan ändå behålla ungefär samma nettoinkomst.Genom att kostnaderna för arbetslösheten minskarkan vi bekosta skattesänkningen på arbete.En förkortning av arbetstiden har också andra sto-ra positiva effekter, som borde vara lockande. Vi fåralla mer tid till våra barn, våra föräldrar, våra vänneroch egna fritidsintressen, vare sig de är idrott, politik,musik eller någonting annat kreativt. Vi får störremöjligheter att vara kreativa på våra egna villkor. Vikan skaffa oss ytterligare förutsättningar för ett rikareliv, och också för ett ökat företagande, som i sin turger bättre ekonomi för oss alla. Vi får större möjlighe-ter till välfärd i ordets bästa bemärkelse.Det här motarbetar ni socialdemokrater i riksda-gen och regeringen. Ni säger nej, trots att er egenpartikongress har beslutat att ni skall arbeta för sänktarbetstid. Ni säger nej, trots att ni heligt och dyrt lovatatt sänka arbetslösheten, faktiskt halvera den till se-kelskiftet. Och snart kommer den socialdemokratiskefinansministern här i talarstolatt i strid mot all logik hävda att sänkt arbetstid omöj-ligen kan ge nya jobb. Frågan är om någon som lyss-nar på debatten tror på det här. Frågan är om ErikÅsbrink själv tror på det.Fru talman! av skatterna ligger på etteller annat sätt på arbete. Jag kan ta ett exempel. Omman vill leja en hantverkare för att reparera huset ellerlägenheten måste man som privatperson betala drygt200 kr för att hantverkaren skall få i plånbo-ken - resten är skatter. Ett annat exempel är att mantar en betydligt mindre risk om man låter redan an-ställda arbeta övertid i stället för att anställa fler.Övertidsuttaget motsvarar 36 000 arbetstillfällenenbart inom industrin. Omräknat för hela näringslivetmotsvarar det 175 000 nya jobb om övertidsuttagetskulle försvinna och företagen i stället skulle vågautöka antalet medarbetare.Samtidigt är det fortfarande mycket lönsamt atttömma ändliga naturresurser och släppa ut miljöföro-reningar, och vi kan dessvärre notera att miljöskuldenför växer i oförminskad takt. Hushåll-nings- och miljökrav talar starkt för att skatter påändliga råvaror och miljöbelastande utsläpp bör höjas.Se där! Då slår vi två flugor i en smäll: ersätt endel av skatterna på arbete med skatter på råvaror ochutsläpp!Den höga arbetslösheten är både socialt och eko-nomiskt ohållbar. Socialdemokraternas och Centernsförslag till budget visar hur massarbetslösheten till-fälligt kan bekostas. Men det krävs sänkt arbetstid,det krävs lägre beskattning av arbete, i huvudsak inomramen för en social och miljömässig skattereform, ochdet krävs större satsningar på att bygga det ekologiskthållbara samhället för att varaktigt få ned den totalaarbetslösheten. verkar det som om arbetsmark-nadsministern intuitivt känner på sig att det är någotfel på regeringens politik - så sent som vädja-de än en gång om fler tips ochförslag för att råda bot på eländet. Ingenting får läm-nas oprövat, säger hon.Felet på regeringens politik, som socialdemo-krater och centerpartister i gör till sin, är räknar med att budgetsaneringen ger en varaktigthög ekonomisk tillväxt, helt i nivå med 60-talets siff-ror, och att detta löser våra problem - ett slags univer-salmedicin. Egentligen är det här inte ett fel, utanflera fel. För det första finns det inget, inte ens i rege-ringens egna prognoser, som visar att man skullekunna nå en så hög ekonomisk tillväxt de närmastefyra åren. Vad prognoserna visar, alltså även rege-ringens prognoser, är att massarbetslösheten tryggtoch stabilt består. För det andra har inte den ändåganska starka ekonomiska tillväxt vi haft under senareår gett nya jobb. Sambandet mellan ekonomisk till-växt och sysselsättning är annorlunda än under60-talet. Vi har inte samma samhälle, inte sammaförutsättningar, och det ser inte likadant ut i vår om-värld. Regeringen har också stegvis tvingats reviderasina beräkningar från proposition till proposition, ochvi väntar nu spänt på att även finansminister reviderar sin uppfattning.Fru talman! Ersättningen i a-kassan, sjukförsäk-ringen och föräldrapenningen borde omgående höjastill för låginkomsttagarna. Det kan med fördelbekostas genom att ersättningen i motsvarande gradsänks för dem med högre inkomster. Varför skall vimed detta ekonomiska läge betala ut ersättning tilldem som har det ganska bra? En ekonomisk grund-trygghet, lika för alla och utan tidsbegränsning, bordedessutom införas. måste också skatterna förlåginkomsttagarna sänkas, och då menar jag bådeinkomstskatten och egenavgifterna. På så vis får desom behöver det bäst mer att röra sig med. Det ärockså bra för samhällsekonomin på flera sätt. Denprivata konsumtionen stimuleras när de med minstmarginaler får mer pengar, och det skapar efterfrågani företagen, ger fler jobb och ger bättre ekonomi. Detger också den enskilda människan större möjligheteratt välja och att fritt göra det hon själv vill. Det ger ettutrymme för att minska sina lån eller öka sitt sparan-de, och därmed göra sig mindre beroende av andrasvälvillighet.Ökad ekonomisk rättvisa, en jämnare fördelningav våra tillgångar, ger både större personlig frihet ochbättre ekonomi för samhället som helhet. Det är besvikelse för oss miljöpartister att se hur densocialdemokratiska regeringen tycks ha glömt detta. Istatens budgetsanering har orättvisorna tvärtom ökats.Socialdemokraternas besparingar och skattehöjningarhar ökat klyftorna i stället för att minska dem. Dettaredovisas i det budgetförslag som vi nu behandlar -men tro inte att riksdagsmajoriteten för den skull varitberedd att ändra på något! Det är för dem långt vikti-gare att stötta den sittande regeringens alla förslag, änatt hjälpa dem som kommit i kläm utanför Riksdags-huset.Fru talman! När regeringen lade fram sitt budget-förslag krävde vi i att kommunerna ochlandstingen måste få lättnader. Statens åtstramningarmåste mildras, annars drabbas välfärdens själva kärna,dvs. skolan, vården och omsorgen, på ett sätt somskadar hela samhällsekonomin också på lång sikt. Närvi lade fram vårt förslag tillbudget innehöll det ca 3 miljarder mer till kommuner-na , närmare 5 miljarder och 8 miljarder1999.Ytterligare några kom regeringentillbaka till med ett förslag som i sak inne-bär att kommuner och landsting får behålla 3 miljar-der mer 1997. Det var en välkommen eftergift, ettförsta steg i rätt riktning. behövs nästa steg, somrimligen borde vara att återge kommunernas derassjälvklara rätt att avgöra sitt eget skatteuttag. Ta bortden statliga bestraffningen för de kommuner ochlandsting som tvingas justera upp sin skattesats! Detstrider mot grundlagens principer om kommunaltsjälvstyre, och det strider mot kraven på större socialrättvisa och en bra välfärd för alla.Fru talman! Om vi tar hänsyn till miljökostnadernanär vi beskriver den ekonomiska verkligheten får vien helt annan bild än den som Socialdemokraternaoch tecknar. De beräkningar som i internatio-nella sammanhang gjorts av en miljöjusterad svenskbruttonationalprodukt visar att vi inte har haft någonekonomisk tillväxt . Dentillväxt som har redovisats från officiellt håll har isjälva verket medfört en ökande miljöskuld i form avväxande avfallstippar, miljöskadade områden, ökadförgiftning av mark och hav, utarmade biologiskaresurser, ökade miljörelaterade hälsoproblem, krym-pande naturtillgångar osv. Summan av det hela ärsnarare en stadigt krympande verklig ekonomi. Vi harfrån sida, nu senast när vi behandladeden nya budgetlagen, pekat på nödvändigheten i attgöra mer rättvisande beskrivningar av den ekonomis-ka utvecklingen också från miljösynpunkt.Med en riktigare beskrivning av verkligheten hadekanske också Socialdemokraterna och insettatt det är fullständigt vansinnigt att genomföra demycket drastiska nedskärningarna på miljöområdet.Naturvårdsverkets anslag minskas nu med en fjärde-del, kalkningsanslaget minskas dramatiskt, anslagettill sanering av miljöskadade områden är löjligt litetoch miljöanpassningen av både energi- och trafiksys-temen fortsätter att lysa med sin frånvaro. Var ärinvesteringsbidragen till allergisanering, till vindkraftoch solenergi? Vart tog satsningarna på biobränslenvägen?Det senaste i den här är neddragningar påden miljövänliga järnvägen. Socialdemokraternas ochCenterns politik har på trafikområdet inneburit att SJgradvis konkurreras ut av miljöfientliga vägtranspor-ter, och det senaste ryktet säger att regeringen dess-utom förbereder att komma hit till meddestruktiva neddragningar på järnvägs- och kollektiv-trafikutbyggnaden i landet, till förmån för ytterligaremiljöförstörande vägtrafik.Det här är djupt oroväckande och kommer att ståoss alla dyrt. Våra barn och barnbarn kommer att fåbetala dyrt för den ökande miljöförstöring som enfelaktig energi- och trafikpolitik medför. De vackraord som ni i Socialdemokraterna och oftaanvänder när det gäller miljöpolitiken är förvillandekulisser, som döljer det faktum att ni tvingar framökad miljöförstöring och därför också en fattigarevärld.Frågan som måste ställas till er i majoriteten ärvad ni egentligen menar. Vad menar ni när ni lovar attmiljöanpassa trafiken? Vad menar ni med att ökamiljöstörande trafik på den miljövänliga trafikensbekostnad? Vad menar ni med att missgynnabiobränslen och vindenergi och stimulera förbränningav olja och kol? Vad menar ni med en ekonomiskpolitik som systematiskt döljer de ökande miljökost-naderna? Ni avslår alla förslag till att ge en mer rätt-visande bild av den ekonomiska utvecklingen. Varförvill ni inte ens göra en riktig beskrivning? Vad är detni är så rädda för?Fru talman! Vi står naturligtvis bakom alla de re-servationer där finns med. Jag yrkarsärskilt bifall till reservationerna 3, 36, 43, 50 och 57.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! budgetalternativtar sikte på tre huvuduppgifter. För det första handlardet om att avvärja den katastrof som hotar svenskvård . Vi måste skapa resurser så att kommuneroch landsting kan möta de snabbt växande behoven avvård och omsorg. Vi kristdemokrater kommer aldrigatt kunna acceptera att ytterligare ca 40 000 tjänstersom ett resultat av den socialdemokratiska regering-ens politik skall behöva skäras bort inom vård ochomsorg.Den andra huvuduppgiften är att skapa förutsätt-ningar för nya och växande företag för att åstadkom-ma nya jobb och klara resurserna för välfärden.Den tredje huvuduppgiften är att den ekonomiskasaneringen skall bedrivas på ett sådant sätt att inte demest utsatta grupperna drabbas ytterligare, och att desom har drabbats mest av regeringens nedskärningarockså kompenseras på ett rimligt sätt.Vi menar faktiskt att gränsen för besparingar inomvård och omsorg nu är nådd. Den har också passeratspå flera punkter. Så sent som i går meddelade att det ingalunda är slut på sparkraven ikommunerna. Gapet mellan behov och resurser sägsnu vara hisnande 65 000 heltidstjänster.Det här står i mycket bjärt kontrast till de vallöftensom Socialdemokraterna vann valet på. Ta t.ex.Stockholms läns landsting! Där fick man majoritet pålöften om att det nu skulle vara slut på nedskärningar ivård och omsorg. Där utfärdades anställningsgarantiertill de anställda.