prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — Vi har från svensk sidalyckats att kanalisera betydande resurser från EU tillÖstersjöområdet.Regeringens arbete framöver kommer att koncent-reras på sex punkter.För det första kommer vi att öka satsningarna föratt bistå framför allt de baltiska länderna i deras am-bitioner att bli EU-medlemmar.För det andra intensifierar vi samarbetet medRyssland, framför allt med Sankt Petersburgsregio-nen, som efterlyste, och andra delar avden nordvästra delen. är nu störstasamarbetsland i regionen, om man bortser från insat-sen i Ignalina.För det tredje kommer det demokratifrämjandestödet att få ökad tyngd genom rättsstatens uppbygg-nad, vänortssamarbetet och inte minst kultursamarbe-tet. Vi räknar med att rättsinstitutet vid sidan av han-delshögskolan i förhoppningsvis skall kunnaanta studenter till sommaren.För det fjärde blir det ett ökat stöd till de socialasektorerna, som var inne på, inteminst för att stödja framväxten av rättvisa och finan-siellt hållbara socialförsäkringssystem. Jämställdhetenkommer också att få särskilt stöd. Vi ser ju hur demo-kratin i Öst- och i mångt och myckethar ett manligt ansikte.För det femte handlar det om miljösatsningar. Se-dan 1990 har satsat på olikamiljöinsatser kring Östersjön.För det sjätte kommer det säkerhetsfrämjandesamarbetet att fortsätta. Bl.a. kommer utbildningen avbaltiska officerare i att fortsätta.Slutligen, fru talman, avser regeringen att fatta tvåbeslut nu . Det ena beslutet innebär att derådgivande insatserna till ekonomi- och finansminis-teriet i , som har pågått , kom-mer att fortsätta. Det andra beslutet innebär ett omfat-tande demokratistöd genom UNDP till länderna iCentralasien.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag uppskattar den redogörelse förinriktningen på det svenska östsamarbetet som stats-rådet gav.Jag vill bara ta upp en aspekt på detta, som jagegentligen borde ha tagit upp i mitt anförande. Detgäller demokratistödet till . Detta är litetgrand fråga om självkritik, för jag tror att vi äveninom mitt parti kanske har varit litet väl låsta vid detsom vi kallar för nordvästra , alltså den delav som ligger närmast . Ifall detövergripande målet är att stärka demokratins grund-strukturer i - sett till de enorma värden somstår på spel, dvs. om man lyckas eller misslyckas meddetta - bör man kanske ha en viss öppenhet för att ide fall där det är särskilt motiverat utvidga det svens-ka samarbetet till reformregioner också i andra delarav . Dessa är ju litet grand utspridda överlandet.Insatser som etablerar en starkare demokratiskstruktur i områden som Nizjnij Novgorod och Jekate-rinburg skulle från svenskt perspektiv kunna vara välså viktiga som insatser i Sankt Petersburgsregionen.Därför vill jag fråga statsrådet om han är bereddatt behandla frågan om koncentrationen till nordvästraRyssland litet mer flexibelt och i vissa fall ge demo-kratin högre prioritet än den geografiska avgränsning-en.Anf. 67 Statsrådet ():Fru talman! Det finns inga begränsningar därvid-lag, utan detta går mycket väl att tillgodose. Jag kansjälv hålla med om att den demokratiska och ekono-miska utvecklingen går snabbast framåt ute i regio-nerna och att denna process skall understödjas, inteminst genom vänortssamarbete, regionalt samarbeteoch trepartssamarbete, Cross-boarder cooperation, förvilket vi nu också kan räkna med att få fram merapengar.Så detta är mycket lätt att tillgodose. Det finns re-dan möjligheter för detta. Icke minst vänortssamarbe-tet är viktigt härvidlag.Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag uppskattar den attityd som PierreSchori här ger uttryck för.Bakgrunden till att jag ställde just denna fråga ärde erfarenheter som jag och flera andra ledamöter avkammaren och utrikesutskottet gjorde ,då vi hade möjlighet att delta i den talmansresa tillRyssland som då ägde rum. Vi kom då till bl.a.Nizjnij Novgorod, där det var uppenbart att denmycket reforminriktade regionala ledningen inte rik-tigt kände att deras region stod särskilt högt på listanöver tänkbara samarbetsområden från svensk sida.Om vi då har denna övergripande inriktning på vårtsamarbete med , får inte samarbetet fixerastill de områden som ligger oss allra närmast geogra-fiskt.Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan nämna att inte minst Örebrolän har ett omfattande samarbete med Novgorod. Detär sådant samarbete som vi stöder.Anf. 70 () re-plik:Fru talman! Statsrådets inlägg om prioriteringarnaär väl korrekt. Jag har inga djupare invändningar motdetta. Men det som bekymrar mig något är det faktumatt statsministern har försetts med 1 miljard att använ-das för Östersjösamarbetet. Det innebär ju att detdelvis är fråga om andra prioriteringar än de somframgår här. Framför allt läggs där stor vikt vid nä-ringslivssubventionerna, om jag har förstått det helarätt.Jag minns att när under den förra re-geringsperioden satt i näringsutskottet var det ettcentralt tema att man skulle försöka att hålla ihopCentral- och Östeuropabiståndet, så att prioriteringar-na kunde göras samlat och i ett sammanhang, vilketman normalt gör när det gäller statsbudgeten över lag.Det gör det så obegripligt att man nu har valt att läggabetydande delar av biståndsmedlen till Central- ochÖsteuropa i en särskild fond, som skall beslutas isärskild ordning. De blir då inte föremål för kamma-rens regelbundna årliga prövningar. Det vore väl ändåklokt, biståndsministern, att upplösa fonden och förain medlen till de reguljära samarbetspengarna.Anf. 71 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall betänka detta förslag.Jag undrar bara hur man kan säga nej till en extramiljard kronor, om man är vän av utveckling ochdemokrati i . Märk väl att det är enextra miljard utöver de fyra miljarder som riksdagentidigare har beslutat om, som löper fram till 1998.Varför skall man säga nej till detta?Syftet är naturligtvis också att engagera det svens-ka näringslivet och det internationella näringslivet iÖstersjöområdet, där man har varit väldigt timid hit-tills. Det är därför som statsministern har skapat sittråd i vilket näringslivsrepresentanter ingår, ocksåamerikanska sådana.Världsbanken är nu inkopplad i olika planerings-projekt av stor betydelse för , osv. Det tycker jag att skall bejaka. Jag tycker inte att han skall vara sånäringsfientlig.Anf. 72 () re-plik:Fru talman! Några extra pengar är det ju inte frågaom. Dessa pengar tas, som alla andra, från de svenskaskattebetalarna. Det är dessutom om vi jämför medvolymen förra budgetåret en neddragning även omman räknar in de . Men låt ossbortse från det här kamrersmässiga perspektivet. Detär ju ändå alldeles givet att det samlade statliga stödetför Central- och Östeuropabistånd skall behandlas iett sammanhang.Näringslivet skall inte ha stöd för att engagera sig.De skall ha goda villkor. De behöver investe-ringstrygghet etc. Det handlar inte om att subventio-nera en näringslivsmedverkan. I , där manverkligen har behov av utländska investeringar, är detstörsta bekymret att man inte kan köpa sin fastighet.Man kan inte göra långsiktiga investeringar, för du-mans röd-bruna majoritet vägrar att tillåta privatise-ring av mark. Då blir det inga stora och långsiktigainvesteringar - där lika litet som i övriga Ryssland.Det blir kortsiktiga investeringar, sådant som intekräver insatser.Anf. 73 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan konstatera att regeringen harmer vidsynta planer och ambitioner än Moderaterna.Vi vill engagera näringslivet. Vi vill natur-ligtvis arbeta för rättsstatens utveckling och för alltannat som jag har redovisat här. Vi vill på ett kraftful-lare sätt få med näringslivet i detta. Vi vill också hamed EU, och . Vad det är för felmed det, vet jag inte. Varför har av på ambitionerna när det gäller ? Ärdet inte intressant längre?Anf. 74 () replik:Fru talman! Jag välkomnar de prioriteringar rege-ringen gör i samarbetet med länderna österut. Jagskulle bara vilja lyfta fram en liten komplettering. Detnämndes också sociala insatser, och då skulle jagsärskilt vilja lyfta fram barnperspektivet. Jag var iLitauen, i , , och där talademan faktiskt om 10 000 gatubarn, eller barn som i allafall inte gick i skolan och inte fick någon utbildning.Det tycker jag låter mycket skrämmande, inteminst med tanke på den kommande demokratiutveck-lingen. Vi vet att utbildning faktiskt är mycket avgrunden för demokratin. Jag skulle gärna se att viåtminstone var med och stimulerade på något sätt såatt dessa barn kom in i utbildning och fick den hjälpde behöver. Vi vet att det också är stora problem iRyssland och i andra länder. Där finns det många barnsom inte har några hem och som inte heller får ut-bildning.Anf. 75 Statsrådet ():Fru talman! Det är just därför regeringen satsarextra på den sociala dimensionen i östsamarbetet,något som ofta förbises i samarbetet med Central- ochÖsteuropa. Man ser nu hur system-skiftet producerar Cadillacar på gatan, ja, men ocksåtiggande barn - förutom ekonomisk utveckling. Detiggande barnen finns ju nu i större mängd än tidigare.Där måste vi göra extra insatser.Under min andra hatt kan man ju ta upp detta medde som satt fängslade i Olaine-lägret. Det är viktigt atthjälpa till så att man får en modern och medmänskligflyktinglagstiftning i de baltiska länderna. Det återstårmycket att göra.Samtidigt som vi har en kraftfull ekonomisk libe-ralisering, som vi bejakar och stöder, finns det ocksåen social brutalisering som vi måste motverka.Anf. 76 ():Fru talman! Den här debatten är nog så intressant.Man bara beklagar att man inte varit inne i den tidiga-re. Jag hade gärna velat diskutera den där miljardenmed statsrådet med tanke på de många hundra miljo-ner som har försvunnit på vägen mellan vattenverket iS:t , Voda-kanal, och miljörganet LenkomEkologyia. Jag hoppas bara att de svenska pengarnainte försvinner ned i samma svarta hål.Fru talman! Mer än andra områden präglas dess-värre diskussionen om u-hjälpen i av tyckan-de snarare än av vetande. Myterna är många, och detär väl egentligen inte svårt att förstå den avtagandebiståndsvilja som här har påpekats. För att få tingenrätt är raka besked och ärlighet viktigast. Det måsteklart sägas ut vad som har varit bra och vad som intehar varit bra och som därför måste ändras omgående.Man skall inte invänta revisorers ochRiksrevisionsverkets utlåtande. Sådant skapar misstrohos allmänheten.Fru talman! För att rätt förstå situationen i de olikabiståndsmottagarländer där aktivt verkar, ochför att se vad denna hjälp leder till, är det en ovärder-lig hjälp att kunna göra besök på platsen - inte som endel i en offentlig delegation som skjutsas runt till deställen som den regim man besöker vill visa upp, utanefter egna önskemål vid individuella resor. Många avmyterna och överdrifterna i den svenska debatten kandå få sina förklaringar.Dessvärre blir också en del av påståendena besan-nade och biståndstjänstemännens generade kommen-tarer kring misstagen ger en särskild belysning åtproblemen. Ofta är det uppenbart att bristerna snarareligger i än på plats i det aktuella länderna.Det värsta är att ett antal länder genom mer om-händertagande än stöd, gått från kolonialmaktsbero-ende till biståndsgivarberoende. Givarländerna harbidragit till att skapa en mentalitet präglad av att manlåter bli att ta egna initiativ. är i detta avseen-de inte det minst skyldiga landet.Vid ett besök i ett land som nyli-gen kastat av sig tre förtryckarregim,hörde jag när biståndsbehovet kompå tal, jag citerar från engelskan: We don't want tobecome another . Jag tyckte mer att detta lätlustigt än tänkte på dess innebörd. Men ett par veckorefter hemkomsten kunde jag ta del av den kritik somriktades mot från ett internationellt organ föratt vi i missriktad hjälpsamhet bidragit till att justhålla kvar i ett hjälpberoende. Initiativför-mågan motverkas i stället för att det blir en hjälp tillsjälvhjälp.Det framstod som klart för mig att detta var en ef-fekt av svenskt hjälparbete som t.o.m. andra presum-tiva stödmottagare kände till och inte ville skulleupprepas. Det gamla talesättet om björnstjänster komi mina tankar.Biståndet är viktigt. Det får inte komma i vanryk-te. Allt det som de facto har åstadkommits genomåren får inte förstöras genom fortsatta missgrepp somnegativ påverkar debatten och opinionen i Sverige.Det är därför all låsning till procentsatser och gamlaprinciper måste bort. Det är effektiviteten i vårt stödsom måste vara avgörande.Alltför länge har vi låtit stat-till-stat-bidragen ståför en stor del av vår u-hjälp. Därigenom har vi oftastött korrupta regimer snarare än det behövande fol-ket. Svenska folkets hjälp till behövande bröder ochsystrar i fjärran länder kan inte ges utan rimliga kravpå motprestationer vad avser mänskliga rättigheter,demokrati och rättsväsende. Att hjälpa till med upp-byggande av institutioner inom de områden vi kallarför fölkrörelse- och föreningssfären är bland det vik-tigaste för att befrämja demokratin. Inte minst kan vifå fart på utvecklingen genom att hjälpa till med attutarbeta ett lagsystem som gör en verklig marknadse-konomi möjlig.Vi har i alltför många länder som pro forma kastatav sig planekonomins tunga ok - både här i Europaoch annorstädes - sett hur bristen på lagreglering ellerkvardröjandet av den socialistiska ekonomins lagarsätter käppar i hjulen och drar dåligt anseende övermarknadsekonomin och demokratin när inte förbätt-ringarna infinner så snabbt som folk väntat sig.På dessa områden skulle vi kunna göra stora insat-ser. Över huvud taget är det på de områden som byg-ger upp den egna styrkan hos ett folk som vi måsteinrikta oss. Den grundläggande utbildningen, inteminst av flickor, och hälso- och sjukvården på basni-vån är det viktigaste. Under en övergångstid hör enrejäl satsning på att utrota fattigdomen i de armasteländerna också till det viktigaste. Där är , somtidigare nämnts här , ett prioriterat område.För ett sådant hjälparbete är frivilligorganen ef-fektivast, både i det mottagande området och blanddem som från distribuerar hjälpen. Det äralltså ytterligare en grund för att stödja utvecklingenav föreningslivet i dessa länder.Fru talman! Den säkraste faktorn för ekonomiskutveckling i ett land är ett blomstrande näringslivbaserat på många enskilda initiativ, på frihandel ochpå en för detta nödvändig infrastruktur. Det är där vi ofta finner flaskhalsarna.Initialt bör mycket av stödet kunna inriktas på detområdet - men inte som gåvor, utan som garantier.Mycket av det som är nödvändigt för dessa länder kanutvecklas på kommersiella grunder. Det är också såde lär sig att i fortsättningen hantera utvecklingen avegen kraft.Fru talman! Jag ser fram emot en förändring avdet svenska biståndet. Låt oss lämna sifferexercisenkring procenttal. Låt oss hålla fram de goda exemplensom föredömen för andra. Låt effektiviteten varavägledande. Låt oss överge stat-till-stat-stödet och istället låta det bli ett folk-till-folk-stöd. Låt oss satsarejält på basal utbildning. Det är ju det som avgörframtiden i dessa länder och som ger kommande ge-nerationer där en chans. Det är med kunskaper som debåde rätt kan utnyttja sina resurser och skaffa siginsikter om miljöns betydelse. Det är med kunskaperman kan bekämpa korrupta regimer. Låt oss hjälpa dehär länderna med basal hälso- och sjukvård. Låt oss taett större steg mot utrotande av misären i de fattigasteländerna och öka vår beredskap till katastrofbistånd.Sverige har en stor uppgift att fylla på detta områ-de. Inte minst för det folkliga stödets skull hos osssjälva är det viktigt att sådana förändringar görs attännu mera påtagliga effekter kan uppvisas. Låt ossgöra de förbättringarna av vår politik på detta områ-de!Anf. 77 Statsrådet ():Fru talman! Vi välkomnar i debat-ten. Mycket av det han säger är redan politik, men detfinns också sådant som jag går emot.Sverige ger inte bistånd till korrupta regimer. Bi-stånd ses inte längre som en nådegåva utan är en aktav medmänsklighet. Det handlar också om det upplys-ta egenintresset.30 % av det bilaterala biståndet går just genomenskilda organisationer. De enskilda organisationer-nas verksamhet är oerhört viktig. anseendesom biståndsbidragare är fortsatt mycket högt inomEU, i FN och i FN:s alla olika organ.Slutligen något om statens kris. Visst krisär mycket statens kris. Vad vi måste göra är bidra tilldet civila samhället genom samarbete mellan enskildaorganisationer, på gräsrotsnivå och uppåt. Samtidigtmåste vi stödja effektiva, moderna och okorrumpera-de administrationer, så att de kan växa fram parallellt.Det ena skall inte utesluta det andra.Fru talman! Biståndets syfte är att avskaffa sigsjälvt. Vi räknar med - och hoppas på - att vi, när vigår in i nästa årtusende, är på väg mot en situation därbistånd i traditionell mening övergår i reellt interna-tionellt samarbete.Anf. 78 () replik:Fru talman! och jag har nog litet oli-ka toleranströskel och litet olika syn på nivån vadgäller korruption för att vi skall kunna tala om vilkaregimer som är korrupta eller inte. I och för sig skullejag kunna peka på ett antal sådana, men den här de-batten i den svenska förs ju inte för att viskall belysa andra regimer på det sättet. Visst finnsdet regimer som kan ifrågasättas i både det ena ochdet andra avseendet, bl.a. när det gäller demokrati.Det gäller också ren korruption. Det vågar jag faktiskthävda.Jag är tacksam för att statsrådet säger att vi fra-memot skall börja se en avveckling av vårtbistånd genom att det skall ha avskaffat sig självt. Detkan vi faktiskt skynda på genom att göra de ytterligareförbättringar och förändringar som bl.a. framgått avde moderata yrkandena i diskussionen.Anf. 79 ():Fru talman! För protokollets skull vill jag klarläg-ga att den ort, Novgorod, som nämndeär en relativt liten stad nära som säkerthar ett givande vänortssamarbete med . Jagtalade om Nizjnij . Nizjnij Novgo-rod är en miljonstad en bit öster om och enav ledande industristäder. Staden är merakänd under namnet , som den hette under Sov-jeteran. har det ursprungliga namnet återtagits.I Nizjnij Novgorod finns det en mycket reformin-riktad regional ledning, vars chef, guvernör , nämns som framtida president. Vad somsker i den regionen är strategiskt naturligtvis av oer-hört stor betydelse för framtida möjlighetatt etablera en demokratisk rättsstat och en normalmarknadsekonomi. Det var reflexioner kring det somföranledde min fråga till . 80 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara än en gång instämmamed . Även för mig är orten bekant,inte minst genom belysning av det hela.Även beträffande detta stora reformområde är detmycket möjligt med svenskt samarbete.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 (biståndsramar och enprocentsmålet)1. utskottet2. (fp, v, mp, kd)Votering175 för utskottet74 för res.66 avstod34 frånvarandePartivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 4 m, 23 cFör res. : 2 m, 22 fp, 19 v, 17 mp, 14 kdAvstod: 1 s, 64 m, 1 cFrånvarande: 12 s, 10 m, 3 c, 4 fp, 3 v, 1 mp, 1 kdHans Hjortzberg-Nordlund () anmälde att anmäldeatt han avsett att avstå från att rösta men markerats haröstat nej.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till då statsminister lämna information om i Dublin.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.00.8 § Information från regeringen om EU:stoppmöte i . 81 Statsminister ():Fru talman! hölls detordinarie mötet i i . Där be-handlades fem huvudämnen: EMU, alltså den eko-nomiska och monetära unionen, EU:s regeringskonfe-rens, tillväxt och sysselsättning, kamp mot narkotikaoch organiserad brottslighet samt EU:s utvidgning.Först skall jag säga något om EMU. Dublinmötetfattade substantiella beslut på tre huvudområden:stabilitetspakten, som handlar om budgetdisciplin iEMU:s tredje steg, den nya växelkursmekanismenERM 2 samt eurons legala status.Låt mig ge en kort sammanfattning av besluten omstabilitetspakten, eller som den numera heter: stabili-tets- och tillväxtpakten.Huvudfrågan gäller hur man definierar begreppet"djup ekonomisk tillbakagång", dvs. vad som krävsför att ett land skall tillåtas öka sitt budgetunderskotttill något utan att drabbas av sanktioner.Dessutom handlade debatten om huruvida det skallvara strikt automatik i utdömandet av böter mot län-der som bryter mot denna regel, eller om det skallfinnas ett element av politisk prövning, där hänsyn tillandra faktorer kan tas.Den kompromiss som uppnåddesinnebär i korthet följande:Om ett land får underskott i budgeteninleds ett formellt förfarande, där landet i fråga gesmöjlighet att förklara sin situation. Om landet intevidtar åtgärder utfärdas sanktioner iform av en deposition. Denna deposition omvandlasefter till böter, om underskottet inte har korrige-rats.Mötet beslutade vidare att den nuvarande växel-kursmekanismen ersätts av 2 den 1 januari1999. Eurons legala status fastställdes i form av tvårådsförordningar som klargör viktiga frågor om hurlöpande kontrakt skall hanteras vid övergången tilleuro samt hur skulder skall omräknas.Tidtabellen för EMU:s tredje etapp håller. Denmonetära unionen kommer att varaen realitet för medborgare. För en stor del avdem kommer det att betyda att de får en gemensamvaluta, även om de får vänta på den gemen-samma sedlarna.Fru talman! I och med besluten i finns nualla viktiga element på plats för starten av EMU:stredje etapp. Frågan är då: Hur skall man värdera deuppnådda resultaten?I stabilitets- och tillväxtpakten finns - som den nuhar utformats - en säkerhet för valutaunionens övrigamedlemmar, så att ett enskilt medlemsland inte kanlåta sitt underskott skena i väg och låta de övrigabetala i form av en försvagad gemensam valuta. Detfinns också ett intervall för rimligt politiskt hänsyns-tagande om ett enskilt land skulle drabbas av speciellaförhållanden, där det blir nödvändigt att tillfälligt låtabudgetunderskottet öka. Under speciella regler kan dåböter undvikas.Denna lösning skall nu värderas. Bedömningengörs av regeringarna, de folkvalda församlingarna,medborgarna och marknaderna i hela . Det uppnådda är en kompromiss. Bara om allaparter kan leva med den kompromissen kommerEMU:s tredje etapp att bli stabil.Vi har fått ytterligare ett element för vår svenskaEMU-debatt, och det är viktigt. Stabilitets- och till-växtpakten kommer att gälla för , även om viinte går med i tredje etappen av EMU. Den viktigaskillnaden är att vi - om vi står utanför - inte kanådömas böter.Diskussionen måste nu föras vidare. bestämmer om vi skall gå med i tredje etap-pen av EMU eller ej. Beslutet skall fattas under hös-ten 1997.Jag går över till att tala om regeringskonferen-sen, dvs. arbetet med att förändra EU:s grundfördrag.Det irländska ordförandeskapets förslag till för-dragstext antogs av europeiska unionen som underlagför de fortsatta förhandlingarna i regeringskonferen-sen. Det är mycket positivt. Som bekant avspeglardetta dokument mycket väl de svenska prioriteringar-na i förhandlingarna. Sakfrågorna har fått en säkradplats i det nya fördraget.Avsikten var inte att stats- och regeringschefernaskulle förhandla om innehållet i det irländska försla-get. Så skedde inte heller. Snarare gav toppmötet etttillfälle att ge allmänna politiska riktlinjer inför detfortsatta arbetet i regeringskonferensen.Vid mötet uttalade jag mitt gillande av utkastet,men tillade att det särskilt på två områden måste för-bättras. Det gäller, som ledamöterna väl vet, område-na öppenhet och miljö. På båda områdena har vissaframsteg skett, men de är inte tillräckliga.I fråga om öppenheten är det en framgång att det ifördragsutkastet slås fast att det är en medborgerligrättighet att ta del av unionens dokument. Rådet gesockså i uppgift att tillsammans med EU-parlamentetutforma riktlinjer för institutionernas sekretessregler.Det är ett stort steg framåt, om än långt från densvenska ambitionsnivån. Med tanke på den mycketstora spännvidd som rådde mellan medlemsländerna idenna fråga är resultatet så här långt gott. Vi kommeratt driva även denna fråga vidare under konferensen.Även på miljöområdet tas ytterligare några viktigasteg framåt.