prot · GJ09104 · 1996-06-03 00:00:00 — Vi har många önske-mål som vi kommer att föra fram. Det gäller Botnia-banan, Norrbottniabanan, omaxlingsstation i Hapa-randa, osv.Att åka tåg är väldigt miljövänligt. Det är mycketviktigt. Det talar vi också mycket om. Då tycker att viskall uppmuntra människor att nyttja tågen och ge allasom vill tillfälle att använda sig av denna möjlighet.Vi från norra kommer att fortsätta att be-vaka den här frågan. Jag vill än en gång påpeka att detinte gäller tåg eller flyg, utan vi vill ha båda trafiksla-gen.Anf. 57 Kommunikationsminister ()Herr talman! Jag tror att det är en väldigt bra vägatt påverka från kommuner och från marknaden. En-ligt ett gammalt riksdagsbeslut som fattades så tidigtsom skall SJ drivas på affärsmässiga grunder.Är det så att man ser en marknad för dessa tåg kanman nog göra både det ena och det andra som är tek-niskt möjligt.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1995/96:223 omiranska asylsökande i m.m.Anf. 58 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig omjag avser att medverka till att ett antal personer i lägeri och tas emot i och i andrahand om jag är beredd att verka för humanitärt biståndtill dessa både grupper.Jag vill börja med att säga att den svenska rege-ringen är allvarligt bekymrad över den svåra situationsom de asylsökande som vistas i lägret i befin-ner sig i. Jag vill emellertid också understryka att demottagningsproblem som finns i Olaine inte är Sveri-ges utan sak att ta hand om. Vad Sverigekan och vill göra är att av humanitära skäl ge stöd ochbistånd åt så att man på kan få tillstånd en fungerande migrationspolitisk ordning sombl.a. innebär undertecknande och tillämpning av Ge-nèvekonventionen samt skapande av en fungerandegränskontroll.Ragnhild Pohanka har frågat mig om det inte finnsskäl att ta emot ett antal personer från läger i Lettlandoch . Om detta skulle bli aktuellt vore detinom ramen för den s.k. flyktingkvoten. Det är som har ansvaret för uttagning ochöverföring av flyktingar till . Uttagningen skeri nära samverkan med FN:s flyktingkommissarie, ochdet är främst utifrån UNHCR:s bedömning som planerar sina uttagningar. hargenom denna ordning varit en mycket följsam samar-betspartner till flyktingkommissarien.När det gäller iranska asylsökande i kanjag upplysa om att iår beslutat att genomföra kvotuttagning av i förstahand ca 700 personer, varav ca 400 iranska medbor-gare företrädesvis från flyktingläger i , och därut-över sådana som befinner sig i norra och Turkiet.Uttagningen sker i nära samarbete med UNHCR ochefter vederbörlig prövning av det enskilda fallet avInvandrarverket.När det sedan gäller humanitära insatser i Lettlandär den beredd att tillsammans medNorge, och gemensamt bidra till attden akuta humanitära situationen i lägret i . Viktigt i det sammanhanget är också detmer långsiktiga målet att kommer tillrättamed sin allmänt otillräckliga flyktingpolitik.Inom den nordiska länderkretsen har beslut nyli-gen fattats att skall ha en koordinerande rollgentemot på flyktingområdet. I oktober i fjoluppdrog regeringen åt att till ettbelopp om bistå de baltiska sta-terna med utarbetande av en immigrationslagstiftningoch ett system för flyktingmottagning. har därefter bl.a. som humanitär hjälp lämnatutrustning till förläggningen i just Olaine. Utbild-ningsinsatser och kunskapsöverföring har ocksåkommit till stånd i såväl och Ar-betsmarknadsdepartementets regi.Dåvarande invandrarministern besökte ifebruari 1995 och för migrationspoli-tiska överläggningar med den lettiska regeringen.Sverige erbjöd sig då, dvs. , att biståLettland i dess utformning av en flyktingpolitik iöverensstämmelse med Genèvekonvention.Den svenska hjälpen skulle avse lagstiftning, expertisoch kunskapsöverföring vad gäller etablering och driftav mottagningscentrum för asylsökande. Beträffandeflyktinglägret i , som för övrigt besöktes avLeif vid besöket , överenskoms attLettland skulle utarbeta och till överlämna enlista över de åtgärder man önskade bistånd med. Sve-rige avvaktar den av letterna utlovadebehovsinventeringen för fortsatta humanitära insatser.UNHCR arbetar för att finna långsiktiga lösningarpå flyktingsituationen i Olaine. stöder flyk-tingkommissarien i dessa ansträngningar.Anf. 59 ()Herr talman! Jag får tacka för svaret. Först någrakommentarer till svaret. På första sidan står att det ärLettlands sak att ta hand om flyktingarna i Olaine-fängelset, och det håller jag med om. Men vi vet bådapå vilket sätt man gör det, bl.a. genom att sätta dem ifängelse. Det har också skett misshandel, och de fårvarken tillräcklig föda eller läkarvård. Skolsituationenför barnen är egentligen obefintlig.Både vuxna och barn far verkligen illa. De lång-siktiga lösningar som bistånds- och asylministern -skall vi säga så? - talar om är viktiga och nödvändiga.Jag vet inte vad man skall kalla ministern för, efter-som integrations- och flyktingfrågorna ju hör till LeifBlombergs område numera.Bistånd och stöd till utveckling av demokrati ochett framtida undertecknande av Genèvekonventionenpå litet är en sak. har Sveri-ges bistånd eller hjälp till varit tvivelaktigt.Så var det t.ex. då ett bevakningsfartyg sändes ut föratt patrullera . Detgjordes väl huvudsakligen för att hindra flyktingar attkomma till Sverige.Sveriges asylpolitik bör som honnörsord ha hu-manism, generositet och rättvisa. Då borde ett antal avflyktingarna i Olainefängelset vara en angelägen frå-ga. Låt inte denna lilla folkspillra klämmas söndermedan diplomatiska förhandlingar pågår! Detta behö-ver inte alls, som man har talat om, bli prejudiceran-de. har tagit emot kvotflyk-tingar från olika läger utan att ett prejudikat har blivitföljden.Nu skall jag tala litet om situationen i Turkiet.Den 3 april beslutades att ta emot bl.a. iranska kvot-flyktingar från och . Jag vet att dessaflyktingar i under det socialistiska partietsbeskydd inte har fått flyktingstatus av UNHCR. Dettaär mycket märkligt.Jag har talat med UNHCR i , jag harskrivit till osv., och efter att ha tagit del av ettganska stort antal handlingar anser jag att det är tvek-samt att neka hela denna grupp flyktingstatus. Mångahar varit medlemmar av , Fedajan, som ärett kommunistiskt parti, KOMALA, ,och några är före detta Mujaheddinanhängare. Ettantal har tortyrskador och skottskador.I slutet av april träffades utrikesministrarna frånIran och . Den iranske utrikesministern gicköppet ut i turkisk press och sade att han ville ha tillba-ka dessa 100 iranska flyktingar från i utbytemot att fick tillbaka PKK:are. Tala om män-niskohandel med livet som insats! Flyktingarna varöver 160 personer från början, men en del har fått asyli olika länder, bl.a. och Kanada.Nyss greps en man vid namn efter flyktfrån till . Han hade fått flyktingstatus,men vid gränsen greps han av iransk polis och ärsedan dess försvunnen. Han har en syster i Sverige.Han har suttit i iranskt fängelse, med allt vaddet innebär.Det är alltså väldigt svårt att samarbeta med dessaländer i sådana här frågor. Grymheten är total, kanman säga. Det är väldigt viktigt att man tar hänsyn tillvilka man har att göra med. Att man sedan något årtillbaka öppet utbyter flyktingar är väldigt allvarligt.Vi vet ju hur PKK:are behandlas i . Hur avfäl-lingar eller motståndsmän behandlas i är hellerinte obekant.Anf. 60 (m)Herr talman! Jag skall bara göra några allmännakommentarer.Det är oerhört väsentligt för svensk flyktingpolitik,och för flyktingpolitik rent generellt att de baltiskaländerna kan komma in i den gemenskap som övrigaeuropeiska länder har när det gäller flykting- ochinvandringspolitik.De baltiska länderna bör så fort som möjligt kunnaklara av att skriva under , och debör naturligtvis också få hjälp med att leva upp tillden. Vi vet att har skrivit under konventio-nen, men ingen tror väl ändå riktigt att kanleva upp till den. Därför är man också litet tveksamtill att avvisa människor dit.När nu de baltiska länderna så väldigt hett önskaratt få komma in i den europeiska gemenskapen och blifullvärdiga partner i det europeiska samarbetet, måstenaturligtvis deras flyktingpolitik också utvecklas så attde i likhet med övriga länder kan leva upp till åtagan-dena enligt . Jag noterar medtillfredsställelse regeringens hållning när det gäller attförsöka bistå och hjälpa och att arbeta meddessa frågor. Jag vill gärna understryka att jag tror attdet finns ett stort stöd för dessa ansträngningar.En sidokommentar till detta är att jag hoppas attregeringen också på olika sätt klargör för de baltiskastaternas regeringar att ett EU-perspektiv måste inne-bära att man tar bort lagar om dödsstraff m.m., somjag anser vara stora fläckar på dessa länders rättssys-tem. Vi måste ha en ordentlig ordning på samarbetetmed de baltiska länderna, inte minst för att försökamota den illegala invandring som är ett stort problemoch som kan bli ett alltmer växande problem. Detfinns nämligen mycket pengar i detta, och det finnsmånga, rent ut sagt, skurkar som agerar i dessa sam-manhang och utnyttjar människors belägenhet för atttjäna stora pengar. Det rör sig ofta om människor somegentligen inte har något direkt skyddsbehov, utansom vill komma till väst och få en framtid där, vilketjag i och för sig kan förstå.Den illegala invandringen är ett alltmer växandeproblem. Det framgår också mycket klart när mantittar på hur många flyktingar som finns i området iangränsning till de baltiska länderna och till . Där finns många potentiella flyktingar somgärna skulle vilja komma vidare till väst. Sverigemåste därför ha en asyl- och invandringspolitik sominkluderar ett nära samarbete med de baltiska länder-na. Annars riskerar vi att få stora problem.Kvotsystemet åberopas också i svaret. Jag noteraratt det skall sändas en delegation till somskall ta ut folk till de svenska kvoterna. Jag tycker attdet är väldigt viktigt att detta görs. Det finns männi-skor som har flyktingstatus men som ändå lever underett väldigt kraftigt hot. Det kan vara iranska kurder,som talar om, och det finns ävenandra. Det är väsentligt att kunna rädda ett antal per-soner till som lever under direkt hot, trots attde rent formellt har UNHCR:s skydd.Anf. 61 Statsrådet ()Herr talman! Problemet i fallet med är attlandet inte har antagit flyktingkonventionen. Detsamma gäller för ochEstland.I fallet och Olaine har det lett tillomänskliga förhållanden. har tillsammansmed andra länder och UNHCR försökt övertyga ochövertala letterna om att de måste ha en anständigflyktingpolitik.Jag kan också hålla med om det som vonEssen säger. Detta ligger naturligtvis de baltiska län-derna i fatet vid ett eventuellt EU-inträde. Låt oss talaklarspråk: Det kommer att utnyttjas mot baltiskt EU-inträde om inte länderna klarar att underteckna FN:sflyktingkonvention och om de inte tar bort dödsstraf-fet. Det är helt klart.Det är också en fråga om långsiktigheten i vårarelationer. vill ha ett Östersjösamarbete somgrundas på demokrati, mänskliga rättigheter osv. Detförutsätter att man har en anständig flyktingpolitikoch att man skriver under FN:s flyktingkonvention.Det kan man inte komma ifrån.På något sätt kan man se att människorna som sit-ter i Olaine blir något slags gisslan. har därförav humanitära skäl försökt medverka till att förbättrasituationen. Vi har gjort en omfattande insats, ochman kan nu säga att förhållanden i Olaine är bättre äntidigare. De är inte bra, men de är bättre än tidigare.Vi väntar nu otåligt, kan man säga, på att den lettiskaregeringen skall komma med en lista där man talarom vad man vill ha för stöd.Men vi kan inte underteckna flyktingkonventionenåt dem. Det måste de själva göra, och det kommer viatt fortsätta att kräva.Anf. 62 ()Herr talman! Jag går först tillbaka till . Avdenna lilla grupp på 100 personer som sitter där ärhälften barn . I min hand har jag enrapport om barnens tillstånd, och det är en skakandeskildring. Den är gjord av , doktor ibarnpsykologi och legitimerad barnpsykolog somarbetat med invandrare och flyktingar iFrankrike, och Sverige.Gruppen har suttit i förvar, kan man säga, sedan iaugusti . Det är nu dags att ta ett initiativ föratt hjälpa dem. Det gäller också gruppen i Olaine-fängelset, vars lidanden varat mycket längre.Jag håller verkligen med om att det är frågan omen gisslan och anser att man måste ta hänsyn till dettaspeciella fall innan man gör de långsiktiga lösningar-na för andra flyktingar. Gruppen i har jusläktingar i . Det är viktigt att man gör någotåt det. Hur mycket man än bistår med nere i Baltikumgäller det ju barnen, i båda fallen.Jag står fast vid det jag sagt vid ett tidigare tillfäl-le, nämligen att vuxna människor i en sådan här si-tuation är som barn. De har heller inga möjligheter attpåverka sin situation. Men jag lider trots allt alldelessärskilt med barnen.Man har inte antagit Gènevekonventionen. Menvad hade det gjort för skillnad egentligen? Inte trorjag att det hade gjort någon skillnad. Kanske hademan skickat tillbaka dem. Detta förändrar inte sakenspeciellt mycket.Egentligen rör diskussionen två vitt skilda frågor.Låt oss återgå till . Där tog tidigare UNHCRemot de asylsökande först, men är det polisen.Många når alltså inte UNHCR och kan inte föra framsin sak. De sänds i stället tillbaka ganska snabbt. Omman sänds tillbaka till efter att ha konverterat -då har man nog inte mycket att göra.Jag tycker inte att jag har fått så mycket till svaroch inte något initiativ till förändring av dessa svårasituationer. Det är klart att man kan plocka framhundratals sådana här fall i världen, det är inte frågaom annat. Men detta är trots allt några som har detspeciellt svårt.Jag brukar ibland säga att i dagsitter i och skriver ut falska pass åt kurdereller iranier. Att människosmugglare tjänar pengar påflyktingar är helt förkastligt. Men det är många gång-er en fråga om att rädda människor till livet, om försöker hjälpa dem. Det finns alltså två typer:människor som vill hjälpa och människor som villtjäna pengar på eländet. Jag är inte helt nöjd medsvaret.Anf. 63 Statsrådet ()Herr talman! Jag begär väl inte att skall bli nöjd, men jag har givit ett svar somklart och tydligt visar vårt engagemang och vår viljaatt få med och de andra baltiska länderna i enanständig flyktingpolitik. Det är det som gäller. Undertiden skall vi göra vad vi kan, men vi kan inte lösa utLettland och skall inte göra det.Om en respekterad riksdagsledamot som RagnhildPohanka har uppgifter om situationen för exempelvisspecifika grupper av barn i , kan hon väl delgeInvandrarverket dem. Det är ju somhar hand om flyktingkvoten, som det handlar om idetta sammanhang. Man är ju redan engagerad i om-rådet.Jag har också träffat systern till Karrossi. Utri-kesministern har klart uttryckt vad tycker omTurkiets överlämnande av en person som är flyktingenligt Gènevekonventionen och tagit avstånd från det.Slutligen vill jag säga att det finns en enorm skill-nad mellan nu och tiden då verka-de. När han räddade så många människoliv fanns intenågon flyktingkonvention, inget UNHCR och ingaländer som hade en flyktingpolitik. försöker vi istället arbeta i anda.Anf. 64 ()Herr talman! Mitt inlägg om inte helt seriöst menat. Jag menade bara att detockså finns människor på olika orter som verkarför att hjälpa sina medmänniskor. kan det se utsom att det inte är alldeles riktigt, och ibland är detinte det heller.Jag förstår att är engagerat i dessa frågorliksom även ministern. Det har jag inte betvivlat. Menunder tiden man försöker lösa problemen långsiktigtkan man behöva göra punktinsatser. I detta fall behö-ver just sådana punktinsatser göras innan man kanlösa problemet.Ministern sade själv att de fungerar ungefär somen gissla, och jag tycker inte att vi skall låta männi-skor fungera som gisslan medan förhandlingar pågår.Man måste kanske ingripa för att långsiktigt lösaproblemen. Fallet Karroosi är upprörande - det stridermot alla överenskommelser om flyktingpolitiken.Tyvärr har det förekommit flera sådana fall underårens lopp.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 1995/96:232 omavvisning till IranAnf. 65 Statsrådet ()Herr talman! har frågat mig vadjag tänker göra för att konvertiter från inte skallavvisas dit och för att de avvisningsbeslut som redanföreligger beträffande konvertiter inte skall verkstäl-las.Ingrid tar i sin interpellation upp ett ämnesom varit föremål för debatt i medierna under densenaste tiden.När det gäller de avvisningsärenden som IngridNäslund syftar på, vet vi alla att de handläggs avUtlänningsnämnden och att det är nämnden som harlagt fast praxis på området. Några ärenden av dettaslag har inte överlämnats för regeringens avgörande.Jag kan ha förståelse för att villdebattera ämnet, men tyvärr måste jag som svar påfrågorna ändå hänvisa till att det inte ankommer påmig att påverka i dess myndig-hetsutövning. Jag vill dock understryka att jag utgårifrån att nämnden gör sina avvägningar och prövning-ar med den noggrannhet och respekt som deras an-svarsfulla uppgift kräver.När det gäller det ärende som avgjordes av rege-ringen och som i sininterpellation benämner pilotfall, vill jag göra någraförtydliganden.Detta ärende var inte ett s.k. praxisavgörande. Dethade alltså inte överlämnats av för att regeringen skulle ta ställ-ning till om konvertiter kan återsändas till . Ären-det gällde utvisning på grund av brott. En ansökan omatt ett domstolsbeslut om utvisning skall upphävaslämnas nämligen in till ochavgörs sedan av regeringen.Regeringen tog i och för sig ändå ställning i sak-frågan. Ärendet rörde en iranier som dömts för brottoch som under fängelsevistelsen konverterat. Rege-ringen, som avslog ansökningen om att utvisningenskulle upphävas, grundade sitt beslut på en minituösutredning som bl.a. innehöll rapportering från vårambasssad i Teheran.Anf. 66 ()Herr talman! Jag ber attfå tacka för det svar som jag har fått på min fråga.Det som inte alls berörs i sammanghanget ochsom jag tycker skulle vara av intresse även för PierreSchori i egenskap av högste ansvarige för frågor somgäller asyl, är de samstämmiga vittnesbörd somkommit från många internationella organisationer omatt det är stora risker förknippade med att skicka till-baka konvertiter till har alltså gjort en annan be-dömning än vad många andra internationella organi-sationer kommit fram till. Detta redogör jag utförligtför i min interpellation, men det tar inteupp över huvud taget. Jag skulle gärna vilja höranågra kommentarer till detta.Även om jag mycket väl är medveten om att mansom minister inte kan lägga sig i myndighetsutöv-ningen i enskilda fall genom att kritisera eller tala tillrätta, händer det dock i en del fall - det kan gällasociala ärenden, kritik från läkare mot nedskärningarav sjukvårdsresurser osv. - att man från ministerhålluttalar att sådan kritik inte är lämplig osv. Jag skallinte säga att det alltid är bra att man gör det, men rentprincipiellt skulle jag ändå vilja veta vad om de bedömningar som har gjorts när mansäger att det är någon risk förenad med attskicka tillbaka konvertiter. måsteändå ha kommit fram till en sådan mening. Jag menaratt det är oerhört viktigt att även en minister har enuppfattning om detta.Man har såvitt jag förstår i viss mån grundat sinbedömning också på en rapport från den svenskaambassaden i . Denna rapport är dock intehelt entydig. Jag nämner i min interpellation att man irapporten framhåller: "Den reservation som dockständigt måste göras är att shariarätten, inklusivedödsstraffet för apostasi, formellt styr det iranskasamhället och därför alltid kan åberopas som grundför ingripanden mot enskilda. Någon garanti emotdetta kan inte utfärdas så länge förblir en isla-misk republik av nuvarande slag. "Vad är det för förändring som har inträffat i Iranoch som gör att man i anser att praxis så radi-kalt kunnat ändras? Förut har man inte skickat tillbakakonvertiter, men efter detta fall, som vill kalla ett pilotfall, har jag åtminstone i pressensett att ändå på något sätt harbetraktat det som ett sådant fall. Efter det ändradespraxis. Även om regeringen grundade sin bedömningpå att ett brott var begånget, var det också där frågaom en konvertit.Det kan ligga mycket nära till hands att har använt detta som ett praxisfall,även om inte har överlämnat detsom ett sådant fall. Jag skulle vilja veta hur PierreSchori ser också på detta.Vilka bedömningsgrunder har Utlänningsnämndenoch den svenska ambassaden haft när man anser kan skicka tillbaka konvertiter till ? Jag sågett yttrande om att det nu inte skulle vara någon störrerisk. Jag återkommer till detta litet senare.Anf. 67 (m)Herr talman! Det har råkat slumpa sig så att jagsom ledamot av deltagit i ettbeslut som rörde ny praxis i just det här ämnet, ochdet var därför som jag begärde ordet. Jag vill minnasatt beslutet rörde sex konvertiter i klump. Det hadeföregåtts av rätt lång beredning och lång diskussion iUtlänningsnämnden, på olika sätt faktiskt ända sedanförra våren.Det gjordes en resa ned till , där man grundligtintervjuade alla möjliga företrädare för kristna kyrkor,katolska och andra, och andra organisationer, somt.ex. Man kom fram till att det för närvaran-de inte är någon risk med att återsända konvertiter tillIran. Därför togs också beslut i enlighet därmed. Jagvill minnas att det var enhälligt.När det gäller konvertiter talar vi i första hand omsådana som har övergått till kristendom sedan ettavslag har meddelats. Det är alltså i detta fall frågaom litet speciella konvertiter, alltså de som efter ettavslagsbeslut har valt att konvertera till kristendom.Svenska kyrkan har sagt att den inte villmedverka till dop i så länge somasylsökande ännu inte har fått sitt beslut. Man villavvakta det. Men det finns också en del frikyrkor sominte känner sig lojalt bundna till den typen av åtagan-den som har gjort.En skillnad, som man är mycket medveten om, ärockså att en del kristna kyrkor är av en mycket merautpräglat missionerande typ. Den som i konverte-rar och missionerar, försöker omvända andra, kanligga illa till. Därför återsänds inte sådana kristnakonvertiter. Om man däremot konverterar och ser detsom en privatsak även där nere, är det uppenbarligenså att man inte löper någon risk.Om det sedan finns enskilda personer eller grup-per av människor som på olika sätt trakasserar i såda-na fall, kan man aldrig säkert veta, men staten bryr siguppenbarligen inte om det.Den här utvecklingen har ägt rum mycket utpräg-lat . Den iranska ekonomin ochdet iranska samhället genomgår för-ändringar som gör att de mera fundamentalistiskaströmningarna håller på att något tunnas ut. Därförtror jag personligen att det går att återsända, och detär också så ser på saken. Menvarje fall bedöms ytterst noggrant. Det är alltså indi-viduella prövningar.Jag vill inte påta mig ministerns roll här, men detråkade vara så att jag just i det här fallet hade deltagiti beslutet.Anf. 68 Statsrådet ()Herr talman! illustrerar här nå-got av ett dilemma. Å ena sidan är det inte regering-ens sak att försvara, förklara eller argumentera förUtlänningsnämndens beslut eller praxis. Det kan densjälv göra, och det har gjort här.Däremot kan jag följa vad som händer. Naturligtvisskall inte det korta principsvar som jag här lämnadege intryck av att jag i övrigt helt ignorerar den allvar-liga fråga som har ställts. Jag kan lova jag har satt mig in i fallet ordentligt. Jag har lästallt det tillgängliga materialet, men jag kan inte medden konstitutionella fördelning som vi har försvara,förklara och förtydliga alla beslut som fattas av själv-ständiga myndigheter. Det är en omöjlig uppgift.I det här fallet talar vi om det beslut som har fat-tats i ett fall, men jag vill också understryka det somGustaf tog upp här. gjor-de inklusive generaldirektörJohan en resa i samband med vilkenman gjorde en grundlig genomlysning av läget.