prot · GK0931 · 1996-11-21 00:00:00 — Vad säger , vad säger deansvariga i och vad säger de ansvariga ikommunerna i resten landet om att 40 000 tjänsterytterligare nu skall bort med den socialdemokratiskapolitiken?Om vi kristdemokrater fick bestämma, om vi fickigenom vårt budgetalternativ, skulle det innebära enförstärkning av kommun- och landstingssektorn medca . Vi menar att depengarna skall användas till just vård och omsorg.Denna förstärkning åstadkommer vi bl.a. genom attsäga nej till av egenavgiftshöjningen. Det inne-bär ökade skatteintäkter till kommunerna. Vårt alter-nativ innebär också åttioprocentiga ersättningsnivåer ialla socialförsäkringssystem. Det minskar kommuner-nas kostnader för socialbidrag. Likaså innebär vårt nejtill den förlängda arbetsgivarperioden i sjukförsäk-ringen besparingar också för kommunsektorn, efter-som den ju är en mycket stor arbetsgivare.Många pensionärer och barnfamiljer har ocksådrabbats hårt av de senaste årens nedskärningar. Vihar därför i vår budget särskilt satsat på att kompense-ra dessa grupper. Om vi fick bestämma, och om vifick igenom vårt budgetalternativ, skulle pensionärs-gruppen få nästan mer i resurserunder . Detta åstadkommer vi bl.a. genom attsäga nej till förändringarna i änkepensionerna, nej tillförsämringarna i bostadstilläggen, nej till förkortadomställningspension och nej till att räkna in fritids-fastighet i inkomstprövningen. För de ca 375 000 allrasämst ställda pensionärerna, som bara får folk-pension och pensionstillskott, höjer vi pensionstill-skottet med per månad.För barnfamiljernas del föreslår vi åttioprocentiganivåer i föräldra- och havandeskapspenningen och attvårdnadsbidraget återinförs, liksom det borttagnaflerbarnstillägget. Vi avvisar också de individuellainkomstgränserna i bostadsbidragen, och vi vill hatillbaka detta att den bidragsgrundande ytan höjs.Om vi fick bestämma skulle också de sämst ställdabarnfamiljerna kompenseras genom ett höjt bostads-bidrag. Det bekostar vi genom att sänka barnbidragetlitet grand för alla, och lägga pengarna på den barnre-laterade delen i bostadsbidraget. Det blir delvis kanman säga ett behovsprövat barnbidrag. Totalt för-stärks barnfamiljernas ekonomi i vårt förslag mednästan 3 miljarder kronor.Vi avvisar också regeringens nedskärning tillvärldens allra fattigaste, den största nedskärningennågonsin på biståndets område. Vi vill starta vägentillbaka mot enprocentnivån och anvisar ökade resur-ser.Vår nästa uppgift i budgetarbetet är ett bättre före-tagarklimat. Det är grunden för att klara välfärdenframöver. Om vi får bestämma, blir det en stor sats-ning på tjänstesektorn. Den ger nya och bättre förut-sättningar för tjänster riktade till den enskilda hushål-len. Vi vill göra detta på ett sätt som gör det möjligtför alla hushåll att ha råd.Villkoren för företag och företagande förbättrasockså genom att vi föreslår slopad dubbelbeskattningför samtliga företag. Vi vill behålla riskkapitalavdra-get. Vi föreslår en arbetsrätt som är anpassad till da-gens arbetsmarknad. Vi vill återgå till den gamlatidpunkten för redovisning av moms. Vi avvisar denförlängda arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen ochföreslår att en avdragsrätt införs för individuella ut-bildningskonton.Fru talman! Det är några av våra förslag för ettstärkt företagande och för bättre förutsättningar förinvesteringar, utveckling och kompetenshöjning.Totalt innebär budgetalternativ14,mer till tillväxt- och företagsin-riktade åtgärder.Jag ser redan hur finansministern börjar förberedasig för att tycka att räknar upp enväldig massa positiva saker för alla grupper - detfinns snart inte en grupp som inte är nämnd. Jag kän-ner igen det där. Men finansutskottet har ju granskatvår motion, och man har tre punkter som man tyckerär svaga. Jag förmodar att kommer attta upp dem, och jag skall förbereda mig för att besva-ra även det.I huvudsak, fru talman, har dock finansutskottet,med några få undantag, godkänt den finansiering vihar för denna omläggning av politiken. Denna om-läggning innebär mer rättvisa, att säkra vården ochomsorgen och att få fart på det privata näringslivet såatt vi kan börja få fler arbetsgivare som kan anställaur den långa kön av arbetslösa.Hur var det med finansieringen då? Vi föreslår enåtergång till en samlad livsmedelsmoms. Man skullekunna säga att vi lägger en vårdskatt på det vi handlardagligen. Det blir litet dyrare att köpa vissa saker,men vi får pengar till vård och omsorg. Det är en storfinansieringskälla.Jag tycker att man skall komma ihåg en sak.Ibland framstår det som om matmomssänkningen, detkommer säkert in på, var en gåvafrån . Minns ni hur matmomssänkningenfinansierades? Det var genom en sänkning av barnbi-dragen. Det var genom en sänkning av ersättningen ia-kassan, en sänkning av ersättningen i föräldraför-säkringen och en sänkning av ersättningen i sjukför-säkringen. Det var några av källorna för finansiering-en av matmomssänkningen. Vi vill i stället låta allavara med och betala litet mer, och sedan se till att degrupper som har drabbats på ett orimligt sätt fårkompensation och rimligare villkor.Fru talman! Det allvarligaste med regeringensbudgetproposition - liksom med alla de tidigare pro-positioner som regeringen och regeringenCarlson lagt fram - är att den saknar en tillväxtstra-tegi, en strategi för hur vi skall få privata företag attfödas, växa och blomstra. Regeringen har följaktligenmisslyckats med sin allra viktigaste uppgift. Arbets-lösheten i är högre än när Socialdemo-kraterna tog över regeringsmakten . Det här stårnaturligtvis i hjärtskärande kontrast till de vallöftenman vann regeringsmakten på 1994. Därför är detminst sagt häpnadsväckande att passiviteten när detgäller att åstadkomma nya jobb fortsätter även i denhär budgeten när nu halva mandatperioden har passe-rat.Den här budgetpropositionen visar hur regeringenskall finansiera och dölja den rekordhöga arbetslöshe-ten, men den visar över huvud taget inte hur den skallhalveras. Kvittot på detta, fru talman, är att man ifinansplanen, signerad av , inte räknarmed att den öppna arbetslösheten skall halveras ochbli . Den skall bli . AMS dystraprognos från i går visar också att arbetslösheten riske-rar att fortsätta växa. Det visar att regeringens vallöf-ten om snabb sänkning av arbetslösheten saknadesubstans och täckning.Nya jobb kan bara åstadkommas genom att nä-ringslivet får sunda och stabila regler och ett varmareoch mer positivt företagarklimat. Att stimulera landetsfamiljeföretagare och ge dem sådana villkor att devågar satsa och nyanställa verkar vara något slagsideologiskt minerat område där regeringens ideolo-giska karta och kompass inte stämmer med dagensverklighet.Jag tycker att regeringen här rör sig i okänd ter-räng, men det hindrar inte att man rör sig väldigtsnabbt. Jag skulle vilja säga att det är väldigt mycketnu som har gått alldeles för snabbt genom riksdagen.Det är helt enkelt inte möjligt att kompensera en fel-aktig riktning med ökad hastighet, . Dettycks vara er och teknik. Om man intevet vart man skall är det farligt att ha så hög hastighet.Ert kompass och er karta stämmer inte. Ni vet intevart ni skall, men ni ökar hastigheten. Det är fler ochfler förslag som ni tycker har blivit fel och som nitycker måste göras om. Det går inte utan attdet i nyheterna framträder socialdemokratiska statsrådsom tycker att man skall se över och att det nog blevlitet fel. Felet är att ni inte har någon ideologi ochstrategi för att få fart på det privata näringslivet. Dågår de så här, . Vad hjälper en stabilmajoritet i kammaren om man inte vet vart man skall.De strukturella problem som har gjort att tillväx-ten i har legat så långt under genomsnittetbland lämnar ni istort sett fullständigt obearbetade i denna proposition.Det finns ett avsnitt i finansplanen där ni försöker sehur man skulle kunna uppnå en halvering av arbets-lösheten. Det är det s.k. tillväxtalternativet. Där visardet sig att den faktor som skiljer är lönebildningen.Men den gör ni ingenting åt. Det överlämnar ni åtarbetsmarknadens parter att göra.Jag tycker att det är ganska djärvt att tro att detskulle gå lättare för parterna att sluta avtal om det här- det som har varit omöjligt - att det skulle gålättare att lyfta sig själva i håret på det här området änvad det har varit i fråga om arbetsrätten. Vad får ErikÅsbrink att tro att parterna självmant skall komma tillrätta med lönebildningsproblemen när man inte klararav det i fråga om arbetsrätten?Den här tabellen, där ni jämför referensalternativetoch tillväxtalternativet, visar att inte bara den privatakonsumtionen kan öka för alla med en bättre löne-bildning, utan även den offentliga konsumtionen kangöra det. Vi klarar alltså både jobben och välfärdenom vi får ordning på lönebildningen, men regeringenvägrar att göra något åt det. Varför, ,vägrar ni att ta itu med det som ni själva anser varaden viktigaste åtgärden för att komma till rätta medbåde arbetslösheten och välfärden?Fru talman! Vi kristdemokrater har tillsammansmed och lagt fram ett kraft-fullt program i en gemensam reservation med nyariktlinjer för den ekonomiska politiken som ger rea-listiska förutsättningar för tillväxt och nya jobb iSverige. Det handlar om att nyföretagandet måste öka.Expansionsmöjligheterna för befintliga företag måstebli bättre. Investeringsnivån måste bli betydligt högre.Hushållen måste få möjlighet att köpa tjänster på ettmycket bättre sätt än , framför allt genom sänktskatt på arbete inom just tjänstesektorn. Vi skulle viljasänka skatten på arbete över hela linjen, men i dagensstatsfinansiella situation får vi koncentrera oss påtjänstesektorn. Vi gör där den största insatsen för attsänka skatten på arbete. Vi tror nämligen att vi får denstörsta effekten där. Vidare måste vi få ett kunskaps-lyft genom en högre kvalitet i utbildningen och genomstörre satsningar på forskning.Att regeringen inte har något program för att fåfart på det privata näringslivet märks också på detfaktum att straffskatten på risksparande fortsätter attvara dubbelt så hög som skatten på riskfritt sparandepå banken.Även när det gäller det s.k. riskkapitalavdraget ärdet litet skakigt. Såvitt jag förstår handlar det om enideologiskt vilsen och ofullgången politik. I fråga omriskkapitalavdraget har det hela antagit en nästankomisk omfattning. Ni har kanske hört historien omriskkapitalavdraget. Fyrpartiregeringen införde underförra mandatperioden ett riskkapitalavdrag för attgöra det möjligt för den som startar ett företag att draav på den egna lönen. Det handlar alltså om löntagaresom startar eget. Meningen var att man skulle kunnagöra avdrag för underskott vad gäller inkomst avtjänst i det nya lilla företaget.Detta var fel enligt Socialdemokraterna. De utfär-dade ett heligt vallöfte om att ta bort den här möjlig-heten om de fick makten. Och mycket riktigt, manhann knappt ens sätta sig på taburetterna förrän mantillsammans med hade avskaffat risk-kapitalavdraget. Den enda motiveringen var att detvar ett vallöfte. Men så kom eftertankens krankablekhet. Man började tänka att det kanske inte var sådumt med ett riskkapitalavdrag. Därför återinfördeman detta tillsammans med . Detta träd-de i kraft , 1996. Men skall sam-ma regering och samma centerparti ta bort riskkapi-talavdraget en gång till. Det försvinner den 1 januari1997. Det pendlar alltså fram och tillbaka här som ensorts gökur. Snacka om vilsenhet och om att inte vetavart man skall! Att tala om brist på stabila villkor förlandets företagare är årets understatement.Tjänstesektorn har vad gäller hushållen hittillsvarit helt ideologiskt bannlyst och tabubelagd förregeringen. Här har statsråden hunnit inta minst tvåmot varandra stridande uppfattningar innan regering-en lade locket på genom att tillsätta ytterligare enutredning. Vi kristdemokrater vill att det redan frånnyårsdagen 1997 skall vara möjligt att införa detdanska väl dokumenterade hemservicesystemet.Dessutom vill vi att hushållen skall få möjligheter attgöra avdrag för reparation och ombyggnad med upptill av arbetskostnaden.Glädjande nog håller alltfler fackförbund och allt-fler vanliga människor på att få en modern och för-domsfri inställning till detta med tjänster till hushål-len. Här finns det alltså en enorm potential för nyajobb och för en bättre livskvalitet. Det här väntar barapå att bli lössläppt från de ideologiska bojorna.Fru talman! Regeringen får utståväldigt mycket kritik från olika håll. Men det är intebara folket som är missnöjt med regeringens politik.En ny trend är ju just att regeringen själv är så miss-nöjd med sin egen politik. Det handlar, som ocksåAnne var inne på, om a-kassan, statsbidragentill kommunerna, pensionerna, socialbidragen, barn-pensionerna, assistentersättningen, arbetsrätten, denmånadslånga arbetsgivarperioden i sjukförsäkringenoch även de individuella gränser i bostadsbidragensom drabbar landets barnfamiljer mycket hårt. Påområde efter område håller regeringen på att ta tillba-ka förslag som är beslutade i denna kammare.Flera har talat om fastighetsskatten. Jag instämmermed dem som till ställer frågan: Vadberor det på att ni centerpartister anser att det är vik-tigare att sänka starkölsskatten än att lindra för demsom allra värst drabbas av den nya fastighetstaxering-en?Också när det gäller de individuella gränserna ibostadsbidragen måste jag fråga omhan är beredd att medverka till att , på ettkristdemokratiskt initiativ i bostadsutskottet, stöderdetta så att vi får en förändring. Det finns nämligenförslag till lösningar som skulle kunna åstadkomma enlindring. Vad det handlar om, , är attjust barnfamiljer i glesbygd, där det är särskilt svårtför båda föräldrarna att få jobb, drabbas av ert för-slag. Är det inte rimligt att ni är med och ändrar pådet?Man känner inte riktigt igen här. Varfördenna slaviska följsamhet till det stora regeringspar-tiet, , i nästan alla frågor? Är ni intealls rädda för att förlora centerprofilen - ja, skulle jagvilja säga, för att förlora er själ - när ni så slavisktställer upp på Socialdemokraternas politik?Fru talman! Förslagen i bud-getalternativ innebär en förstärkning. Vi har ett med1,4 miljarder starkare budgetsaldo än regeringen för1997. Det innebär att det sammanlagda skattetrycketsänks med . Den samlade effektenav vår budgetpolitik innebär alltså att kommuner ochlandsting får ca 6,5 miljarder mera till vård och om-sorg . Det motsvarar ungefär40 000 heltidstjänster om vi kristdemokrater får be-stämma.Anf. 6 ():Fru talman! Den ekonomiska kollaps som drabba-de slog upp stora blödan-de sår i välfärden: arbetslöshet, otrygghet, personligakonkurser och sociala tragedier. 0,5 miljoner jobbförsvann. Mer än 40 000 företag gick i konkurs.Blytunga räntor knäckte många människors ekonomi.För första gången i moderna historia stod viinför det överhängande hotet att barn och unga riske-rar att få ett sämre liv än generationen tidigare. Väl-färden vacklade och var inte längre självklar.Den moderna välfärdsstaten har ömtåligt skinn.Den måste skyddas och ses över. Hoten om ökadeklyftor, om en permanent massarbetslöshet och ommiljöförstöring finns där ständigt och måste slås till-baka. Men för att klara det måste vi se verkligheten ivitögat. Vi kan aldrig låna oss fram till en trygg ochbestående välfärd. En sund välfärd kräver sunda fi-nanser. Det är också orätt om vi till barn och barnbarnlämnar efter oss ett berg av skulder.Skall vi klara det viktigaste av allt, att besegramassarbetslösheten, måste det finnas ekonomisk styr-ka och uthållighet. Vi skall halvera den öppna arbets-lösheten till . Men det räcker inte! Sedanskall vi gå vidare och ytterligare pressa tillbaka ar-betslösheten steg för steg.Vi kan aldrig klara en uthållig och framgångsrikkamp mot arbetslösheten med hjälp av svaga ochurholkade statsfinanser.Sedan till frågan om rättvisa. Det finns knappastnågot som är så orättvist som ett stort budgetunder-skott. Det innebär att det allmänna skriver på ett åta-gande att till privata kapitalägare överlämna allmännamedel , med ränta på ränta. Ju merstatsskulden växer, desto mer växer klyftorna. Teore-tiskt måste det inte vara så, men i praktiken fungerardet precis så.För att rädda välfärden måste vi stoppa lånekaru-sellen och fylla igen hålen i budgeten. Efter valet1994 hade den nya regeringen ingen tid att förlora.Socialdemokraterna drog i gång ett fyraår-igt omfattande konsolideringsprogram. Det program-met fick extra tyngd och kraft genomsamarbete med . Jag kan tänka mig attnär man bedömer konsolideringspro-grammet säger man ungefär så här: Visst fanns detsaker som kunde ha gjorts annorlunda, och visst fannsdet inslag som behövde ändras, men på det stora helavar det nödvändigt. Att inte genomföra en totalreno-vering av finanser hade försatt vårt land i enomöjlig situation.Vi vill ha rättvisa. Men vi möter ett budgetunder-skott som är så gigantiskt att det krävs nedskärningarpå i stort sett alla områden. Då går det inte att undvikaatt besparingarna även träffar reformer som harkommit till just för att öka jämlikheten.Sverige slog 1993 världsrekord i offentliga utgif-ter - av nationalprodukten. Det är självklartohållbart att ha så höga utgifter i stat, kommuner ochsocialförsäkringar att de omfattar tre fjärdedelar avvår samlade ekonomi. Det blir ännu mer orimligt omstaten i sina löpande utgifter måste lånanärmare en kvarts biljon kronor. En kvarts biljon ärtalet 25 följt med tio nollor. När vi i talarom ekonomi brukar vi tala om miljoner, på sin höjdmiljarder. talar vi om biljon, och då är det knap-past fråga om ekonomi, utan närmast astronomi.Jämför vi budgetsaneringen i med andraländer är det unika för att av hushållensom har den högsta standarden svarar för avbudgetförstärkningen. Inte tror vi det när vi hör debat-ten här hemma, men det är faktiskt svårt att hitta nå-got annat land som en bättre inkomstfördelning änSverige. Därmed inte alls sagt att vi skall vara nöjdamed dagens situation, utan vi skall fortsätta att arbetaför större rättvisa, för det behövs. Det är en av de allraviktigaste uppgifterna i politiken, på arbetsmarknadenoch i samhället i övrigt.Även om kräftgången nu har hejdats kastar detekonomiska sammanbrottet fortfarande sin slagskuggaöver förväntningar och framtidstro. I slutet på 80-talethade vi fyra decenniers erfarenhet av nästan oavbrut-na framsteg. har vi knappt läkta sårav en stor ekonomisk krasch. Så gott som alla svens-kar har själva eller via vänner och bekanta fått plåg-sam känning av konkurser, arbetslöshet och skenanderäntor. När så många alldeles har blivit brän-da är det en uppenbar risk för att framtidstron alldelesi onödan skruvas ner på sparlåga. Det är naturligt attdet tar tid och kraft att få upp investeringsviljan ochframtidstron på en nivå som är rimlig med hänsyn tillSveriges faktiska förutsättningar för framtiden.De flesta bedömare är överens om att vi kla-rar konsolideringen av statens finanser. För bara tvåår sedan dömde helt ut hela vårt pro-gram och sade: Perssonplanen är sällsynt illa genom-tänkt, en sörplig sörja som inte stoppar statsskuldensökning.Anne hade fel. Även övriga talare som vihört har gjort alltför pessimistiska uttalanden ombudgetens konsolidering. Men det är inte med skade-glädje som jag konstaterar detta, utan i stället medtillförsikt för framtiden.Jag tror att ni också tar miste i en annan av eraolycksprofetior, nämligen att vi skulle misslyckas medatt halvera den öppna arbetslösheten till år 2000.Ni underskattar arbetarrörelsens engagemang ochbeslutsamhet i kampen mot arbetslösheten, och niunderskattar Centerpartiet.Samtidigt vill jag säga att det finns anledning attnärma sig arbetslöshetens problem med ödmjukheteftersom det är ett sällsynt stort och svårt problem.Ändå är jag övertygad om att det går att organisera ettland så att man får i det närmaste full sysselsättningoch att det även gäller länder som bygger på i huvud-sak marknadsekonomi. Men det fordrar att det finnsen bred enighet om att arbete är en omistlig del avvälfärden. Välfärden skapas av folket i arbete. Utanarbete ingen välfärd, utan välfärd ingen rättvisa.Låt mig ge tio exempel på vad vi gör för att tafram fler jobb.För det första gör vi en massiv satsning påkunskaps- och kompetensutveckling. Det är ett tiomil-jardersprogram där vi tar vara på förutsätt-ningar att konkurrera med kunnande och kompetens.Att vi redan har högsta investeringsnivå närdet gäller informationsteknik är ett av många exempelpå att vi ha osedvanligt goda förutsättningar att ut-vecklas till ett pulserande och vitalt kunskapssamhäl-le.För det andra startas nu miljardprogrammet förÖstersjösamarbetet. Här finns stora möjligheter förhandel och samarbete.För det tredje startar miljöprogrammet förhållbar utveckling och kretsloppsanpassning av bygg-nadsmaterial, vatten, avlopp m.m. Det är ett led i denstora ekologiska omställning som skall göraoch som kommer att skapa många nya jobb. Vi gårfrån avloppssamhället till kretsloppssamhället.För det fjärde: har redan en konkurrens-kraftig företagsbeskattning. skall villkoren för desmå och medelstora företagen förbättras ytterligare.För det femte sänks arbetsgivaravgifterna den 1januari med drygt 2 miljarder, med tyngdpunkt på demindre företagen.För det sjätte startas ett miljardprogramför småföretagens förnyelse, export och teknikut-veckling. Dessutom skall dessa företag få bättre till-gång till riskkapital bl.a. genom sjätte det sjunde görs arbetsmarknadspolitiken ef-fektivare genom starkare lokal och regional förank-ring. Här tror jag att det finns mycket att vinna.För det åttonde stärker vi de seriösa företagensställning genom nya och effektivare tag mot den eko-nomiska brottsligheten.För det nionde skall 15 000 studentbostäder byg-gas med statligt investeringsbidrag.För det tionde skall vi utnyttja den fördel som vihar i förhållande till stora länder. Utan att det stör deinternationella handelsmönstren kan vi utnyttja den motor för sysselsättningen somutgörs av att vi skaffar oss ett överskott i utlandsaffä-rerna. En av de allra viktigaste förändringarna i Sve-riges ekonomiska struktur är just att vi gåttfrån att ha haft i det närmaste permanenta underskott ivåra utlandsaffärer till att nu ha överskott. Vi kanräkna med att kan överskottenbli så höga som närmare 300 miljarder, och detta kanbli en stark drivkraft för jobben.Det här är långt ifrån en uttömmande beskrivningav Socialdemokraternas och insatser för nyajobb. Lägg därtill att de svenska företagen har en godinternationell konkurrenskraft. Tillväxten utvecklarsig betydligt bättre än vad prognoserna visade i som-ras. Så sent som slog 722 företagsleda-re fast att är ett av de fyra länder i därdet är gynnsammast att driva företag. Det beror fram-för allt på vår livskvalitet, på vårt utbud av samhälls-service och våra goda förhållanden på arbetsplatserna.Allt detta visar - om jag uttrycker mig försiktigt -att det finns förutsättningar för en mycket starkareframtidstro än vad oppositionspartierna har gett ut-tryck för.En tysk 1800-tals politiker sade att det är medbudgetar som med korvar; man mår allra bäst av attinte se hur de lagas till. Det var i diktaturens Preus-sen, men i demokratins måste både budgetaroch korvar kunna tåla en granskning, av såväl innehål-let som hur de tillreds.Den nya budgetprocess som vi här tillämpar förförsta gången är som talmannen har sagt den störstaförändringen i arbete sedan enkammar-riksdagen infördes . Jag tror att det ärett rationellt sätt att arbeta på och att det gör de poli-tiska vägvalen tydligare. Det inbjuder tillkoncentration på de stora och långsiktiga frågorna ochdet ger utskotten en chans att kraftigt förbättra sinuppföljning och utvärdering.Fackutskotten spelar en avgörande roll i budget-processen. Det är viktigt att de redan från börjankommer in i diskussionen om de övergripande frågor-na. Den nya hanteringen kan rädda från attdrunkna i detaljerna och hindra från att låtasig styras av småsakernas tyranni.Någon har sagt om musik att den är be-tydligt bättre än den låter. Vad kan vi då säga omoppositionens musik, eller snarare klagolåt?