prot · GJ09100 · 1996-05-28 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:100Tisdagen den 28 majKl. 14.00 15.41Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 20, 21 och 22 maj.2 § Svar på interpellation 1995/96:189 om demindre tingsrätternaAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig omjag avser att uppdra åt organisation att pröva om de mindre tingsrätternagenom att behålla sina sidofunktioner kan vara kvarmed samhällsekonomiskt gott resultat.Domstolsväsendets betydelse kommer att öka iframtiden. Måltyperna kommer att bli fler och merkomplicerade. Vid tingsrätterna gäller det t.ex. målenom ekonomisk brottslighet och de dispositiva tviste-målen. Den fortgående internationaliseringen medförockså ökade krav på våra domstolar som måste iden-tifiera och ta ställning till EG-rättsliga frågor ochandra frågor med internationell anknytning. Speciali-sering kommer att krävas inom domstolarna. Alltdetta leder till att tingsrätterna måste vara betydligtstörre än vad flertalet tingsrätter är i dag.Utgångspunkten för en ny domstolsorganisationmåste också vara att domstolarna skall koncentrera sinverksamhet till frågor som verkligen kräver domstol-sprövning. Arbetet med att föra över vissa av sido-funktionerna från tingsrätterna till andra myndigheterhar pågått . Redan har t.ex.den summariska processen förts över till kronofog-demyndigheterna.Den fråga som man måste ställa sig beträffandesidofunktionerna är var verksamheten kan bedrivasmest effektivt och rationellt och vilken huvudmansom kan erbjuda de bästa utvecklingsmöjligheterna.Jag tänker här bl.a. på den snabba utvecklingen inomfastighetsdataområdet som bl.a. lett till att vi nu fåtts.k. Utvecklingen inom fastighetsda-taområdet har vidare lett till att lokaliseringen av eninskrivningsmyndighet fått allt mindre betydelse.Beträffande inskrivningsmyndigheterna har rege-ringen lämnat ett uppdrag tillDomstolsverket att i samråd med Lantmäteriverketlämna förslag till inskrivningsmyndigheternas framti-da organisation. Regeringen har tidigare (prop.1993/94:214) fått stöd för att inskrivning-smyndigheten borde föras samman med fastig-hetsbildningen och fastighetsregistreringen.Flertalet av de 93 inskrivningsmyndigheter somfinns är mycket små och därför sårbara vid bl.a.arbetsanhopning och ledighet för personalen. Det ärdessutom mycket svårt att effektivisera och rationali-sera en verksamhet som består av så många och såsmå enheter. Oavsett var inskrivningsmyndigheterna iframtiden kommer att vara placerade måste de därförbli större.Beträffande hanteringen av bouppteckningar ocharvsskatt föreslogs i betänkandet Domstolarna inför2000-talet (SOU 1991:106) att denna funktion skulleföras över till skattemyndigheterna. Ett grundläggandeskäl var, och är, att det är skattemyndigheterna som ärdet allmänas experter på beskattning, och att det ärmest rimligt att frågorna handläggs där. En särskildutredare har fått i uppdrag att ta ställning till ettflertal frågor som rör detta. Ett första betänkande skallredovisas den 30 september 1996.Utgångspunkten i det uppdrag som givits 1995 årsdomstolskommitté är att kraven på våra domstolarkommer att öka. För att möta detta kommer det bl.a.att krävas ökad specialisering inom domstolarna,renodling av verksamheten genom bortflyttande avsidofunktionerna och ett effektivare användande avtillgängliga resurser.De små tingsrätterna har svårare att möta dessakrav än de större tingsrätterna som kan använda per-sonal, lokaler och utrustning mer effektivt. Dagenssmå domstolar har också mindre administrativ bär-kraft och sämre förutsättningar att följa med i denrättsutveckling som följer bl.a. av den ökade interna-tionaliseringen.Domstolskommitténs förslag kommer efter sed-vanligt remissförfarande att bedömas av regeringen iett helhetsperspektiv. I det sammanhanget kommerbl.a. regionalpolitiska konsekvenser att vägas in.Svaret på fråga är samman-fattningsvis att det inte finns skäl att ändra de direktivsom lämnats . Även om de flestaav domstolarna fungerar väl , måste vi räkna medatt framtiden kommer att ställa ännu högre krav vadgäller bl.a. specialistkompetens. Att bibehålla vissasidofunktioner i domstolarnas verksamhet bidrar intetill att öka deras möjlighet att möta de ökande kraven.Den framtida domstolsorganisationen bör därför varakoncentrerad till sin huvuduppgift, nämligen att ef-fektivt och med bibehållen rättssäkerhet avgöra såda-na frågor som kräver domstolsprövning.Anf. 2 ()Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret på min fråga. Jag har mycket stor respektför justitieministern, och jag tror verkligen på statsrå-dets goda omdöme. Därför är jag, trots det väldigtnegativa svaret, hoppfull. Jag tror att justitieministern,om hon på nytt verkligen överväger vad som liggerbakom den långa utvecklingen mot centralisering ochspecialisering, kommer att inse att vi är på fel väg.I vilket fall som helst finns det inget direkt riks-dagsstöd för tanken på att t.ex. ta bort inskrivnings-verksamheten från tingsrätterna. I bostadsutskottetsbetänkande 19 och justitieutskottets betänkande 21från 1993/94 betonar tvärtom hur viktigt detär att domstolarna är lokalt förankrade och att man tarsysselsättningspolitiska och regionalpolitiska hänsyn.Vidare framhålls av bostadsutskottet att riksdageninte tar ställning till att besluta om hur inskrivnings-verksamheten skall organiseras. instämmeralltså inte i bedömningen i proposition 214 att dennaverksamhet bör föras bort från tingsrätterna.När regeringen ger direktiv till Kommittén fördomstolsväsendet att utgå från att de många småtingsrätterna skall läggas ned, och att sidofunktionersom inskrivningsväsendet skall tas ifrån dem, harregeringen alltså inget stöd för detta i . Frå-gan har varit mycket kontroversiell ochförorsakat många motioner.Det vore alltså rimligt att kommittén också fick iuppdrag att undersöka för- och nackdelar med atttingsrätten får behålla sidofunktionerna, och att desmå tingsrätterna därmed också kan behållas. Harjustitieministern ingen förståelse för denna synpunkt?Den s.k. Larssonska utredningen om inskriv-ningsverksamheten gjorde ingen ekonomisk analys.Hur kan man då vara så säker på att det lönar sig attfölja den? Just nu försöker vi spara på sta-tens budget, men genomförandekostnaderna blir, omman skall bygga upp en ny organisation, avsevärda.Nu har ju samtliga tingsrätter, eller de allra flesta,inskrivningsverksamheten hos sig. Där har man byggtupp ett fastighetsdatasystem som är direkt kopplat tillfsastighetsbildningsregistret och till fastighetsregist-reringsmyndigheten i . har t.ex.gjort en fantastisk upprustning i . Man har dato-riserade system. Det är oerhört väsentligt med denlokalkännedom som finns på plats för att på ett enkeltsätt kunna ordna registrering av fastigheter. Det är -inte minst i - ibland komplicerade saker.Statsrådet säger själv i sitt svar att datoriseringengör att lokaliseringen av sidofunktionerna är mindrebetydelsefull. Varför då inte behålla dem på tingsrät-terna som har så väl fungerande datorsystem att dekan utföra detta?Vidare har det för tingsnotarieutbildningen haft betydelse att sidofunktionerna finns. Notariernafår erfarenhet av såväl fastighets- och familjerätt somav associationsrätt genom att bli bekanta med de olikasidofunktionerna. Att de enbart skall ägna sig åt dedirekt dömande verksamheterna tycker jag kan göradet svårare för dem att bli kunniga.Sedan talar justitieministern om att det är väldigtviktigt med specialisering - inte minst genom inter-nationaliseringen. Men EG-rätten aktualiseras nu inästan alla mål. Det är absolut livsnödvändigt attvarenda jurist i är kunnig i EG-rätt eftersomsvensk lag faktiskt är underordnad EG-rätt. Därför gårdet inte att säga att vi bara skall ha några specialisterplacerade någonstans som kan detta. Det är enormtviktigt att alla jurister får denna kunskap, och det ärdefinitivt inget skäl att specialisera och dra in de småtingsrätterna.Anf. 3 Justitieminister ()Fru talman! Jag tror att det är viktigt att hålla isärde överväganden som gäller hur vi skall få väl funge-rande effektiva domstolar och de som gäller hur viskall få de olika sidofunktioner som till en delfinns kvar på tingsrätterna att fungera väl. Det är heltolika uppdrag som domstolarna fullgör . Detfinns historiska skäl till att det är på det här viset.När det gäller t.ex. inskrivningsväsendet beror deställningstaganden som har gjorts i riksdagenpå att man inte kunde bedöma hurman borde se på inskrivningsväsendet. Datoriseringenvar inte avslutad. Det är den . Vi ser vilka möj-ligheter datoriseringen ger att på ett helt annat sättorganisera det arbete som inskrivningsmyndigheternabedriver . Det krävs egentligen inte någon lokalkännedom. Det är mycket möjligt att tänka sig att mani framtiden har all inskrivningsverksamhet samlad påett ställe, t.ex. i glesbygden någonstans.Det finns andra funktioner av liknande karaktär ivårt samhälle som har omhändertagits just på detviset. Det har skapat bra arbetstillfällen någonstans iSverige där det annars kan vara svårt att skapa sådanaarbeten.Birgitta frågar mig om jag inte har nå-gon förståelse för de små tingsrätterna. Det har jagnaturligtvis i ett historiskt och kulturellt perspektiv.Men när regeringen och diskuterar hur dendömande verksamheten i vårt land skall se ut tyckerjag att man skall utgå från samhällets och medborgar-nas krav på domstolarna. Man bör organisera domsto-larna utefter hur de kraven bäst uppfylls, och man börinte känna sig alltför bunden av det som var en ratio-nell organisation för 50 eller sedan.EG-rätten kommer, som sä-ger, in i alla typer av mål och ärenden som domsto-larna har . Det ställer krav på att det finns juristersom har så djupa kunskaper på specialområden avolika slag att man med säkerhet omfattar hela EG-rätten och annan internationell rätt. Detta är knappastmöjligt att tänka sig , med tanke på de krav påstort yrkeskunnande och skicklighet som vi ställer påvåra domare i vårt land.De sidosysslor som domstolarna har haft har varitbetydelsfulla för notarieutbildningen. Men det har inteenbart varit positivt. Ett av de argument som jag harmött under hela min tid både som notarie och somyrkesverksam jurist är att notarieutbildningen inte itillräckligt stor utsträckning ger en träning för de ungajuristerna i det juridiska arbetet. Därför ser jag fram-för mig en helt annan möjlighet att erbjuda notariernavid våra domstolar att förkovra sig i det egentligajuridiska arbetet genom att utföra rättsutredningar ochvara aktiva i beredningen av mål och ärenden. Ävennotarieutbildningen har att vinna på att det juridiskainnehållet fördjupas som notarierna ärverksamma.Anf. 4 ()Fru talman! Justitieministern åberopar historiskaskäl. Vår rättstradition bygger på tingsrätter medsidofunktioner. Domare kommer i kontakt med ettbrett spektrum som har en juridisk anknytning. Jagtycker att vi skall vara försiktiga innan vi ändrar på ensådan rättstradition. Det är så mycket som ändras i vårtid. Det är en trygghet att den finns kvar.Många människor behöver en personlig handled-ning i sådana här svåra frågor. Då är det viktigt attjuristerna finns i närheten. Inte minst näringslivet kan,kanske informellt, behöva juridisk expertis inomräckhåll. Det gäller hela landet. Denna expertis skallinte bara finnas på några speciella platser i Sverige.Statsrådet säger att datoriseringen gör att manskulle kunna koncentrera hela inskrivningsverksamhe-ten till en plats. Det har redan skett. Såvitt jag förstårfinns fastighetsdatasystemet, med registerenheterna, iGävle. Varenda tingsrätt har sina datorer kopplade tilldetta system, just på grund av datoriseringen. Man haren lokalkännedom, en nära kontakt med människorsom berörs av olika fastighetsförändringar, och detfinns en koppling till arvsrätt. Detta och alla möjligaandra sidofunktioner gör att det blir en personlig ser-vice. Samhället möter individerna. På inget sätt för-hindrar man att det här sker på ett rationellt sätt viadatorerna.Jag skall också ta upp EG-rätten. Man kan anta atten kommun har valt att anlita en lokal producent,enligt lagen om offentlig upphandling. Man anser attdet är ekonomiskt mest fördelaktigt för kommunen.Men ett stort multinationellt företag har lämnat ettbilligare anbud. Om man tackat nej till det kan dettastora företag stämma kommunen, och målet kommerupp i närmaste tingsrätt. Då är det oerhört väsentligtatt det finns juridiskt kunniga människor - de skallalltså vara kunniga på många andra områden än EG-rätten - som faktiskt vet vad som gäller i kommunen,som kan ta kommunens parti, naturligtvis utan attträda EG-rätten för när.Det är väsentligt för landet att det finns jurister ide berördas närhet som är kunniga i EG-rätten. Överhuvud taget behöver den kunskapen spridas över helalandet. Vi får inte ducka och säga att det här är såsvårt att bara några få kan lära sig det. I så fall har jagett mycket bra förslag, nämligen att vi skall lämnaEU. Det tycker jag vore det allra bästa. Men så längeSverige är medlem i EU måste varenda människa iSverige, framför allt varenda jurist, lära sig vad detinnebär och kunna hantera det här systemet. De lagarsom stiftas i - de förordningar som man be-stämmer sig för där - blir direkt tillämpliga i Sverigeoch tar över svenska lagar. Den här kunskapen får intebara finnas hos vissa specialdomstolar.Sverige har haft en massa special-domstolar. har man lämnat det. Det har visat sigatt det inte är så bra, eftersom allting egentligen går ivarandra. Frågan är om vi inte har kommit runt dethär . Vi specialiserade oss. har vi börjat gå ifråndet. Men justitieministern fullföljer naturligtvis dentrend som andra ministrar har följt,dvs. att man skall fortsätta med en nedläggning avsmå tingsrätter och gå mot en koncentration till större.Jag tycker uppriktigt sagt att motiveringarna i detsvar som statsrådet har lämnat här är oerhört flummi-ga och svaga. Det finns mycket mer som talar för skall behålla de små tingsrätterna och därmedockså behålla sidofunktionerna, som gör att de admi-nistrativa kostnaderna kan delas upp på många olikafunktioner.Anf. 5 Justitieminister ()Fru talman! Jag vill åberopa just den utvecklingsom vi har haft, nämligen att vi vill komma bort frånspecialdomstolar. Vi vill att våra allmänna domstolarskall ha den breda och djupa kompetens som krävs föratt man skall kunna hantera alla typer av mål, ävensådana som inte förekommer så ofta men som kräveren mycket hög kompetens.Vi vill inte ha en utveckling i vårt land som inne-bär att vissa domstolar på grund av sina mer omfat-tande resurser har möjlighet att ha den höga kompe-tensen på alla de olika områden som kan bli aktuella ien allmän domstol.Vi vill inte ha en utveckling som innebär att manvänder sig till den större domstolen, där man litar påatt kompetensen finns, och förbigår den lilla. Manlitar inte på att den breda kompetensen finns där,eftersom vissa mål är så sällan förekommande att dethelt enkelt inte finns någon praktisk möjlighet attbygga upp den kompetensen.Flera specialdomstolar tar hand om de stora, svåraoch centrala frågorna - t.ex. när det gäller näringsli-vet, som ställer mycket höga krav på våra domstolar.Denna utveckling vill vi undvika. Det är ett av degrundläggande skälen till att vi måste tänka någotannorlunda än vad vi gjorde för 50 år sedan.Det är helt riktigt att det finns en rättstradition iSverige som innebär att vi har många små tingsrättermed sidofunktioner. Förklaringen är helt enkelt attdet, när de kom till, inte fanns några alternativ till vardessa sidofunktioner kunde placeras. Hos tingsrätternafanns en möjlighet. Där fanns en kompetens att om-händerta dessa uppgifter. ser samhället heltannorlunda ut. finns kommuner som har en högkompetens på många områden. Och det finns statligamyndigheter av olika slag - spridda över landet - somhar en hög kompetens.Det som en gång var skälet till att vi fick vårrättstradition måste vi bygga vidare på. Det handlarom samma tankegångar men andra lösningar. Ut-gångspunkten är densamma, nämligen att samhälletoch allmänheten skall erbjudas service på en hög nivåvad gäller kunskap och kompetens.När det gäller den personliga servicen när detgäller sidofunktionerna, som istor utsträckning uppehöll sig vid, är den bistra san-ningen att den upprätthålls just av notarier. Det var ettav argument. Men notarierna haringen lokalkännedom. Notarierna kommer ofta frånandra håll. Själv satt jag som notarie ting i en tingsrättdär jag inte hade någon som helst lokalkännedom. Detargumentet faller på sin egen felaktiga utgångspunkt.När det gäller rättskunskapen innebär det resone-mang som jag för inte alls på något vis det som Birgit-ta påstår, att det skulle vara några enstakapersoner som har den kompetensen. Det är tvärtom såatt alla måste ha den kompetensen. Men de skall hadet på de områden där de haft möjlighet att fördjupasig.Vi ser vilka krav vi ställer på tingsrät-ter när det gäller att ha särskild kompetens för att t.ex.handlägga ungdomsmål, brott som innebär sexuelltutnyttjande av barn, fastighetsmål eller vattenmål. Detfinns en mängd olika typer där vi redan ställer mycketlångtgående krav på våra domstolar att de skall ha enspecialkompetens och att de skall organiseras i formersom möjliggör denna kompetens. Dessa krav kan intealla tingsrätter uppfylla. Vi har då valt att lägga dessauppgifter på vissa av tingsrätterna.Jag vill att alla våra allmänna domstolar skall varajämbördiga och vara lika kompetenta och respektera-de vilket ärende det än gäller och var i landet man änråkar bo.Anf. 6 ()Fru talman! Jag är säker på att statsrådet från sinerfarenhet som notarie också lärde känna många somarbetade på tingsrätten. Vad det då ett knepigt fallkunde man säkert få en hel mängd kunskap från denadministrativa personalen och de kolleger som fannsdär vid kaffebordet, osv. när det gällde just lokalkän-nedom. Jag menar naturligtvis inte att några hemlig-heter skulle talas om den vägen.När det sedan gäller personlig service och behovetav en personlig handledning är det väldigt viktigt attdet är en människa man möter. Att ringa upp en tele-fonsvarare någonstans eller få tala med en person somman inte känner ger inte alls samma möjlighet tillpersonlig handledning. är vårt land vid-sträckt. Det är faktiskt ganska invecklat att ta sig frånIdre ner till . Det är väldigt långt om man i Da-larna bara skulle få en enda tingsrätt, vilket för-bjude. Det är en oerhörd neddragning av de små tings-rätterna som här planeras. Då blir det mycket sämreservice. Såvitt jag förstår är det planerat att inskriv-ningsmyndigheten kanske skall bli en helt ny organi-sation, som naturligtvis också är dyrbar för samhälletatt bygga upp och med långa resor som följd.Jag vill för min del gärna avsluta med att än engång tacka för svaret. Men jag hoppas att statsrådet ien något lugnare omgivning än denna skulle kunnatänka till igen och se om de motiv som man har fram-fört verkligen håller jämfört med att fortsätta vårrättstradition. Vi måste se till att hela landet har enkompetens av jurister boende som lär känna storadelar av landet och inte bara några få områden i vårtland.På det sättet kan vi nå det som är så väsentligt,nämligen att varenda bygd i skall vara i hän-delsernas centrum. Det skall finnas människor av allakategorier och alla sorters arbetsuppgifter spriddaöver hela landet. Det är då vi kan utveckla hela vårtland och undvika att skapa motsättningar mellan ex-pansiva orter och utdöende orter.Anf. 7 Justitieminister ()Fru talman! Hela vårt land skall leva. Det skallfinnas verksamheter av olika slag i alla delar av lan-det. Men det behöver inte betyda att det skall finnadömande verksamhet i varje del av vårt land. Ut-gångspunkten måste vara att säkerställa att vi har ettdomstolsväsende som uppfyller de höga krav vi stäl-ler.De argument jag här framfört är väldigt starka. Jagblir själv alltmer övertygad om tyngden av dem jumer jag arbetar med den här frågan. Från början hadejag kanske litet grand av synsättpå det hela. Men om man fördjupar sig i problemati-ken märker man att just den typen av argumenteringsom jag har framhållit är den enda som håller i enverklighet och . Vad bortser från är den tekniska utveckling vi har haftoch den kommunikation mellan människor och myn-digheter som är en helt annan än bara för tio ochnaturligtvis sedan.När säger att man måste hanära till sin tingsrätt och inte behöva åka långt närman skall besöka inskrivningsmyndigheten vill jagframhålla att våra tingsrätter har mycket få personligabesök när det gäller inskrivningsärenden. I övrigtberör våra tingsrätter egentligen i väldigt liten ut-sträckning människor i allmänhet. De dominerandemålen är brottmålen, vissa typer av familjemål ochtvistemålen.Men det finns en annan domstol i vårt land somberör människor i deras alldagliga liv i oändligtmycket större utsträckning, och det är länsrätterna.Genom de förändringar som länsrätterna har genom-gått är det länsrätterna som har hund-ratals måltyper som berör stora breda lagerav vår befolkning och inte bara dem som begår brotteller ligger i tvist med varandra. Länsrätterna är 24 tillantalet. Jag har aldrig hört någon klaga över att det ärför glest mellan länsrätterna.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1995/96:206 om vål-det på offentliga platserAnf. 8 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta i syfte att trygga med-borgarnas möjlighet att vistas på offentlig plats.Att finna former för att motverka våld och att ga-rantera medborgarnas trygghet är en central och pri-oriterad uppgift för regeringen, och ett kontinuerligtarbete pågår på det området.Jag utgår från att tagit del , som regeringen gav ut förungefär och som innehåller en beskriv-ning av åtgärder som regeringen eller myndigheterunder regeringen vidtagit för att minska våldet ochöka tryggheten.Polisen spelar en central roll när det gäller att upp-rätthålla ordningen och garantera medborgarnastrygghet i samhället.Ett omfattande förändringsarbete pågå nu inompolisen. innebär ökade förut-sättningar för polisen att arbeta förebyggande och attpå ett tidigt stadium sätta in åtgärder mot våld ochordningsstörningar.Det problemorienterade arbetssättet skall sätta sinprägel såväl på den enskilde polismannens arbetsme-toder som på polismyndighetens sätt att planera ochbedriva verksamheten. Häri ligger bl.a. polismyndig-hetens ansvar att tillse att det finns tillräckligt medpolispersonal i tjänst vid de tider då risken för ord-ningsstörningar är som störst - vanligtvis fredags- ochlördagskvällar.En annan, minst lika viktig, åtgärd är att se till attpolispersonal finns på de platser där risken för brott ärsom störst, t.ex. i anslutning till allmänna kommuni-kationer, idrottsplatser, nöjeslokaler etc.Det problemorienterade arbetssättet vinner alltmerterräng inom polisen. Förändringen av arbetsmetodertar dock tid, och polisen har hunnit olika långt i lan-det. Det finns dock tydliga tecken på att utvecklingengår i rätt riktning. Polisen har t.ex. ökat sina resurservid veckosluten. En sådan behovsrelaterad omfördel-ning av resurserna måste fortsätta.Trygghetsutredningen har arbe-tat med att se över frågor rörande tryggheten i lokal-samhället. Reglerna om ordningsvakter, väktare ochbevakningsföretag har setts över liksom kommuner-nas roll i det trygghetsskapande arbetet.Ett delbetänkande överlämnades under hösten1994, och ett slutbetänkande avgavs i januari i år.Utredningen uttalar att kommunerna bör utformatrygghetsplanering i dialog med polisen, andra organi-sationer och enskilda.Utredningen har också givit ett antal förslag tillförfattningsändringar när det gäller brottsförebyggan-de och trygghetsskapande åtgärder. Bl.a. har föresla-gits att ordningsvakter i större utsträckning än nu skallkunna förodnas vid innetorg, bibliotek och andraoffentliga platser och lokaler och att bl.a. parkvakter,personal inom räddningstjänsten och kommunaltanställd personal skall kunna förordnas som ordnings-vakter.