prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Jagtycker också att det finns en vilja att komma till rättamed statens finanser som är alldeles utmärkt. Miljö-partiet har också ställt upp på en hel del saker, och vikan naturligtvis även fortsätta med det. Vi ser ytterli-gare möjligheter att spara när det gäller t.ex. militärenoch väganslaget.Frågan är hur man skall spara. Jag menar att Gö-ran med nästan kirurgisk precision har slagithårdast mot dem som har det svårast i samhället. Detär redan nu svårt för dem som lever i ekonomisk ochsocial stress. Ändå har försämrat fördem och kommer förmodligen ytterligare att försämraför stora grupper, t.ex. handikappade, där det nukommer en proposition från regeringen. Att ökaklyftorna i samhället är inte bra. Det leder till ökadekonflikter. Ökade konflikter är grogrund för våld,rasism och framväxten av ett samhälle med allt flerrädda människor.Ett samhälle med rädda människor är ett dåligtsamhälle. De orden är hämtade ur , och jag delar den uppfattningen.Men tyvärr leder den ekonomiska politik som förs ochde ökade klyftor som regeringen faktiskt har drivitfram till fler rädda människor och är grogrund förbåde rasism och våld. Därför måste vi spara på ettsådant sätt att klyftorna inte ökar.Det finns mycket goda förslag till hur man skullekunna göra detta, t.ex. genom att införa ett brutet tak isocialförsäkringssystemen eller att i stället för attskära i barnbidraget i stället höja det till ochdessutom beskatta det. Staten hade tjänat lika mycketpengar. De som hade behövt pengarna hade också fåttdem, medan vi med höga inkomster - ,jag och andra - hade fått litet mindre.Miljöpartiet de gröna lovar inte guld och grönaskogar. Vi lovar gröna skogar och ett människovärdigtsamhälle. Det är ett stort löfte i när människorkallas marknader och girighet ofta kallas etik. MenMiljöpartiet tar människors längtan på allvar. Vi ärsom miljöpartister delar av denna längtan efter detnya samhället. Längtan är någonting annat ännär Socialdemokraterna, ochde andra gamla partierna bildades.I dag längtar människor efter det som är bättresnarare än efter det som är mer. Det handlar om bramiljö, färre allergier, livskvalitet, sänkt arbetstid,delaktighet, spännande liv, vänskap och kärlek. Det ärde nya målen. Mot det står de gamla målen med merprylar, större bilar, mer utrullad betong och socialtklättrande. Jag har mött unga företagare, inte minstinvandrare, som inte ser som något självändamål attföretaget de äger skall växa. De ser det som viktigt attde själva, deras familjer och de anställda skall leva ien social samhörighet och med en lokal förankring.Det här är hopp för framtiden. Det är nytänkande:bättre, men inte mer. Kvalitet i stället för kvantitet.Fru talman! Det behövs nytänkande inför framti-den. De gröna värderingarna är framtiden. (Applåder)I detta anförande instämde , , , , , , ,Per , , ,, , ,och (alla mp).Anf. 6 ()Fru talman! Vi hade kanske inte väntat oss såmycket annat.Jag har suttit här och funderat på hur man skulleformulera sina inledningsord. Om jag skulle sägagratulerar är det säkert någon ute i bygderna somundrar om jag ställer upp på politiken. Om jag sägerlycka till är det säkert också någon som tolkar in nå-got i det. Då kom jag att tänka på norrmännen somsäger: Ha det!Det är alltid intressant att lyssna till hur kollegernaplanerar uppläggningen av sina anföranden.Olof klämde i med det gamla Hed-lundska talesättet att man inte skall sälja skinnet förr-än björnen är skjuten. Vi uppfattar ju allihop att OlofJohansson fridlyser björnen. accepte-rar i stort sett allt vad björnen kommer att hitta påutan att ha någon aning om det i förväg. Det är ju braatt regeringsförklaringen är som den är.När jag hörde första inledandestatsmannamässiga meningar kom jag osökt att tänkapå en alldeles speciell idrottsgren, nämligen curling.Jag såg framför mig och Per-OlaEriksson sopa isen så att det bara visslade om det föratt den socialdemokratiska trissan skulle glida såbehagfullt och mjukt som tänkas kunde.Sedan var det också intressant att höra den godeLars invitera . Jag ser att hanredan har lämnat salen - så vem vet? Man får välcitera en annan känd folkpartist och säga: Lycka till!Så hette det ju en gång i världen.Nu är det nog så att det inte är här i kammarenman värvar proselyter. Annars har jag hört att detfinns en mängd smålänningar på läktaren. Det bordebåda gott, i synnerhet om man betänker att inför vårHerre är vi alla smålänningar.Nu har jag också ett träigt anförande som jagmåste försöka hålla, därmed inte sagt att de andrasanföranden var träiga. Min tid är också begränsad.Regeringen har nämligen 40 plus här , tror jag.Fru talman! vill halvera den öppnaarbetslösheten . Det är bra, men det räckerinte med att vilja. Med gamla uttjänta arbetsmarknad-såtgärder kommer man heller inte långt. Det har juden socialdemokratiska regeringen klart do-kumenterat. För att halvera den öppna arbetslöshetenpå krävs att vi alla vågar ifrågasätta de struktu-rer som fått svensk arbetsmarknad att gå i stå. Detgäller de strukturer som skrämmer småföretagare frånatt nyanställa, som signalerar att det är bättre att levapå a-kassa än att studera vidare och som förhindrarungdomar och invandrare att över huvud taget kommai närheten av ett vitt jobb.Vi kristdemokrater är beredda att pröva och om-pröva alla möjligheter att minska arbetslösheten. Manfrågar sig om parti är det. Det hållerinte att säga att de små och medelstora företagen skallstärkas som man kräver att de betalar inmoms på varor och tjänster som de ännu inte har fåttnågra pengar för. Det håller inte att uppmana företa-gare att nyanställa utan att modernisera arbets-rättslagstiftningen. Det håller inte att uppmuntra folkatt starta eget och sedan dränka dem i ett hav av byrå-krati, skatter och avgifter.Socialdemokraterna kommer säkert att inse att detär så här. Jag gissar att ledningen för partiet redan hargjort det, men man vågar tydligen inte bryta medpartiets traditionalister. Det sätt som socialdemokra-terna har behandlat tjänstesektorn på ger kanske enfingervisning. Första halvan av 90-talet ägnar social-demokraterna åt att håna och bespotta alla som villgöra den svarta arbetskraften i hemmen vit. När vikristdemokrater föreslår en särskild ungdomsskattse-del som tillåter unga människor att bli sina egna ent-reprenörer och att t.ex. städa, tvätta bilar och skötaträdgårdar till lägre skatter och avgifter heter det att vivill ha pigsamhället tillbaka. , , har social-demokrater kommit på att det kunde ju vara en idé attlåta inte bara ungdomar utan även invandrare utföraskattesubventionerade tjänster i hemmen. Pigförslag?Nej, nu kallas det arbetsmarknadspolitik.Fru talman! Den som satt som främsta mål att hal-vera arbetslösheten måste ta till vara allaidéer för att kunna signalera att målet gäller. Vi krist-demokrater vill förstås lägga tyngdpunkten i satsning-arna på de arbetstillfällen som tillhör framtiden. Dethandlar om informationssamhället, IT. Det handlarom den gröna sektorn och om att satsa på miljöjobbenoch energisektorn. Det handlar naturligtvis också omtjänstesektorn. Den danska hjemmeservice-modellenskulle mycket väl kunna tillämpas också i . Vivill införa en mer flexibel arbetsmarknad, både vadgäller arbetstider och arbetsrätt. Vi tycker att det ärdags att införa ett lärlingssystem för att få ned ung-domsarbetslösheten och få ett positivare företagskli-mat.Den som tror att åter skulle kunna bli enledande nation bland genom svältku-rer har fel. Det fordras besparingar, men det fordrasockså i högsta grad att alla tillgängliga motorer somkan medverka till att den ekonomiska tillväxten dras igång får bränsle och syretillförsel.Det behövs ett program över blockgränsen, ochäven över departementsgränserna. Det behövs ettgemensamt och konkret program för nya jobb. Kan-ske är den nya arbetsmarknadsministern klok nog atthörsamma idé om rundabordssam-tal.Fru talman! Det är bra och nödvändigt att GöranPersson uppehåller sig så mycket vid arbetslösheten iregeringsförklaringen. Däremot är det helt ofattbartatt han så totalt nonchalerar familjens roll för välfär-den. Inte på ett enda ställe nämner - inte på ett enda ställe - trots att familjernasväl och ve är väl och ve. Utan fungerandehem, utan föräldrar som orkar och hinner ge sina barntid och kärlek bygger vi aldrig det goda samhället. Jagvill citera den brittiske labourledaren somtar varje tillfälle att understryka familjernas betydelse.Han säger: "En nation som vill vara ett starkt land kaninte vara moraliskt neutralt till familjen. Familjen ärbasen för varje anständigt samhälle. Vi borde på varjepolitiskt område undersöka effekterna för familjen,för att ta reda på hur den kan stärkas och hållas sam-man. "När får vi höra något liknande från de svenskasocialdemokraterna? Lär av Blair, !Vi politiker har inte särskilt många instrument atttränga tillbaka våldet med. Det skaparknappast ett mjukare samhälle. Ingenblir en bättre människa av att fyllas med hat ochhämndlystnad. Vi kristdemokrater menar att det abso-lut bästa medlet att komma till rätta med rädsla ochvåld är en god familjepolitik. Det är inget som vikristdemokrater hittat på. Det är ju empiriskt belagt.Självaste FN slår fast just detta. Föräldrar är denstörsta brottsförebyggande resursen. Trygga barn bliroftast trygga vuxna. Den som får mycket kärlek orkaroftast också ge mycket kärlek.Fru talman! Det är synd att socialdemokraternainte unnar svenska småbarnsföräldrar de både eko-nomiskt och mänskligt positiva effekterna av vård-nadsbidraget. är ingen föraktligsumma för den som lever på marginalen. Många ar-betslösa ensamstående mammor - faktiskt 60 000enligt utredning - har anledningatt beklaga socialdemokraternas ideologiska skygg-lappar i den här frågan. För mig och för oss kristde-mokrater är det en oerhört betydelsefull sats att fåsätta man skall inte behöva söka socialbidrag för har barn.Som kristdemokrater kommer vi oförtrutet att ar-beta vidare för att stödja föräldrarna i deras viktigaroll, både genom att bilda opinion och genom attutforma en familjepolitik som ger föräldrarna mänsk-ligt stöd och valmöjlighet när det gäller barnomsor-gen. Alla har inte samma behov, och alla vill inte göralikadant. Därför behövs ett bidragssystem som föräld-rarna kan använda på det sätt de själva tycker är bäst.Detta måste naturligtvis kompletteras med offentligoch privat barnomsorg av yppersta kvalitet.Jag minns hur finansminister jagade osskristdemokrater under valrörelsen och försökteinbilla folk att vårdnadsbidraget var ett kostnadskrä-vande elände. Ute i kommunerna ökar nu socialbidra-gen med 40, 50, . Den som inte tror att vård-nadsbidraget skulle ha varit dämpande har förlorat sigi principer som utestänger verkligheten.Fru talman! redovisade Ungdomsbarome-tern att unga människor har utomordentligt lågt för-troende för oss politiker. Sådana uppgifter måsteförstås tas på största allvar. Vår demokrati fordrarrespekt för politiken, och det är vi politiker som haransvaret för att den respekten inte devalveras genommygel, orimliga fallskärmar och allsköns slingrande.Jag tycker att allt skall göras för att så många ungdo-mar som möjligt skall engagera sig och komma in ibeslutande församlingar. Säkert är det också så attunga människor skapar större förståelse och intresseför politik än vad vi något äldre klarar av.Men för allt i världen - glöm inte människornasom har den största livserfarenheten! får manen känsla av att våra äldre inte värdesätts tillräckligt ivåra dagar. Deras klokskap får ofta väga alldeles förlätt i politiska sammanhang. Jag tror att många somhar arbetslivet bakom sig behöver få känna störreuppskattning. Våra äldre har all rätt att få uppleva attde inte hamnat vid sidan om, utan att deras visdom tastill vara. Vi bör litet till mans fundera över vad vi gerför signaler och hur vi värdesätter våra gamla ochderas erfarenheter. Det smyger sig så lätt på oss entendens att sätta människovärdet efter ålder och utse-ende och efter vad man kan prestera. Måtte vi medkraft mota tillbaka en sådan utveckling.Många pensionärer har svårt att få pengarnaatt räcka till. Oron för en oväntad utgift förmörkartillvaron för allt fler. Så skall det inte behöva vara. Vikristdemokrater tycker det är fel att pensionerna ur-holkas. Pensionärer kan som bekant inte strejka, mende skall för den skull behandlas rättvist.Fru talman! har vård och omsorginom landsting och primärkommuner utsatts för storabesparingar. Det vore självfallet fel att påstå att vård-sektorerna, som slukar ofantliga summor och somsysselsätter många, inte skulle kunna rationalisera.Men nog finns det en gräns för rationaliserandet omman vill bevara kvaliteten för patienter och personal.Den gränsen är exempelvis nådd när besparingar-na går ut över patienten, när en cancersjuk tvingasvänta på operation, när operationsköerna bara växeroch när begreppet "klinikfärdig" leder till dragkampmellan primärkommun och landsting så att patientenkommer i kläm.Fru talman! Åsikterna om energipolitiken duggartätt. Vi känner till uppgörelsen i ,och man kan nu bara ana hur positioneringen kommeratt bli i vår. Jag tar hellre på mig kritik och beskakommentarer för att ha ändrat uppfattning i kärn-kraftsfrågan än att jag ser svensk basindustri förtvinaoch arbetslösheten öka ytterligare.Det finns säkert de som varnar för koldioxidut-släpp bara för att slippa ifrågasätta kärnkraften. Föross kristdemokrater handlar det emellertid om atträdda framtiden åt barnen, och då kan vi inte fördärvaderas livsbetingelser.Fru talman! Vi måste börja bry oss om avfalls-problemen - det är sant. Men vi måste också bry ossom avfallsproblemen uppe i lufthavet. Vi kan intefortsätta att använda luften som avfallstipp och vin-darna som transportörer.EU:s regeringskonferens måste koncentrera sig påmiljöpolitiken. Det handlar om EU:s framtida trovär-dighet. Ett av de starkaste skälen för att skullesöka medlemskap i var att det krävs en gemensammiljöpolitik för . Vindar och vattenströmmarbryr sig inte om nationsgränser. En aldrig så radikalmiljöpolitik i ett land kan omintetgöras av brist påbestämmelser och lagstiftning i ett annat land. Dettakan vi säkert vara överens om allihop.Nu krävs det emellertid att medborgare i Europafår uppleva att ministerråd och kommission ser till såatt de utlovade miljöbesluten kommer till stånd. Dethandlar om att värna våra barns framtid. Jag biterhellre i det sura äpplet , och tillstår att svenskenergi- och miljöpolitik varit minst sagt försumlig, änatt behöva uppleva hur föräldrar måste hållasina barn inne från solljuset och borta från badsträn-der för att skona dem från cancerrisken. Jag tror attdet enbart främjar europeiskt främlingskap och oint-resse om vi koncentrerar oss på EMU innan vi sett demiljöpolitiska frukterna av EU.Göran talar i regeringsförklaringen omlivslångt lärande. Det är ju alldeles själv-klart att vi inte kan indela livet i en skolperiod, somföljs av förvärvsarbete, som följs av pension. Det ärockså intressant att lägga märke till att regeringen nuvisar större intresse för föräldrainflytande. Men hurkan regeringen då i praktiken nonchalera föräldrarät-ten? Friskolorna skulle regeringen helst vilja spolaöver bord - det är uppenbart.Men glöm inte, , att inkor-porerat om föräldrarätt isvensk lagstiftning. Ni kan gärna inte orda om attintegrera skola, förskola och skolbarnomsorg, som detstår i regeringsförklaringen, om ni förtram-par föräldrarätten - föräldrars rätt att välja både barn-omsorg och skola.Jag har tidigare talat om familjen som den starkamotkraften mot våld och otrygghet. Det är givet attskolan också skall vara delaktig i detta angelägnaarbete. Just därför har vi kristdemokrater så uthålligtivrat för att skolan skall få en uttalat etisk förankring.Man lär ju som bekant inte för skolan, utan för livet.Göran har använt en gammalkänd kristdemokratisk slogan: Människovärdet äralltid större än marknadsvärdet. Det ser vi som nå-gonting mycket positivt. Men det förpliktigar. OmGöran menar någonting med detta - och detvill vi naturligtvis tro - bör han här deklarera atthan inte ämnar dra ned eller försämra handikappre-formen. Det är när vi ställer oss på de svagastes sidavi verkligen visar vad vi menar med talet om att allahar ett och samma värde.Fru talman! En av rubrikerna i regeringsförkla-ringen är: "Fred, demokrati och social rättvisa skallsäkras i hela världen." Det är onekligen ett storslagetmål. Men den som inbillar sig att vägen dit blir korta-re om man skär ned de biståndssatsningar som krävsför att främja målet sysslar enbart med politisk reto-rik. Internationell solidaritet kräver mer än ord, ochskall vi gå en tryggare morgondag till mötes fordrasdet större och inte mindre - som regeringen tro - konkreta insatser för våra fattigaste med-människor.Fru talman! Vi tror att det skulle vara mentalt häl-sosamt och berikande för svenska folket att få bry sigom dem som har det svårast. Det skulle dessutom gevårt eget nationella debatterande ett rimligare per-spektiv.(Applåder)Anf. 7 Statsminister ()Fru talman! sade att han villig att tade beska kommentarerna efter sitt anförande. Jag trorinte att han behöver vara så orolig - han lyckades intai stort sett alla populära ståndpunkter: högre bistånd,mer av kommunala anställningar, högre pensioner,vårdnadsbidrag, allt. fortsätter att sjungamed änglarna.Egentligen, fru talman, är väl den här partiledar-debatten trist nog ett uttryck för det som försatte Sve-rige i de djupa bekymmer som vi nu håller på att taoss ur. Ni som följt denna debatt har kunnat notera attvad som har sagts från denna talarstol har varit enlång provkarta på lägre skatter och mer av bidrag ochförmåner. Allt det där kan sägas. Försöker man attgöra det - och vi hade en regering iSverige som försökte sig på det - slutar det med ettelände. Det eländet försöker vi nu ta oss ur.Jag tänker inte i den här debatten eller i något an-nat sammanhang medverka till att återigentappar den kraft som vi nu håller på att återvinnagenom att de offentliga finanserna saneras. ärett fint och på många sätt ett rikt land, med välutbil-dade människor. Det är jämställt och jämlikt, det harindustrier vid internationell frontlinje, en god miljöoch en öppenhet gentemot omvärlden. Vi har mångastarka sidor i det svenska samhället.Vi är rika, men vi är inte så rika att vi kan misskö-ta våra offentliga finanser eller missköta vår ekonomi.Då äventyras grunden för välfärdssamhället. Då svi-ker vi de svaga, då överger vi det som är fint i Sveri-ge, nämligen att i vårt land har alla haft och skall haen plats, inte bara de starka. Alla skall ha plats i Sve-rige.När vi har formulerat regeringsförklaringen har vihaft den utgångspunkten att vi står i ett skede däringet parti ensamt skall göra anspråk på att sitta innemed alla lösningar. Vi har formulerat det så att detbehövs mer av samarbete och mindre av konfrontationi . Vi sträcker ut en hand från socialdemokra-tins sida till alla dem som vill medverka i ett samarbe-te om att pressa tillbaka arbetslösheten, om hur viskall ställa om vårt energisystem, om hur vi långsik-tigt skall säkra den generella välfärden och om hur viskall bygga ett ekologiskt uthålligt Sverige.Alla som följer debatten vet att de här stora upp-gifterna inte har några på förhand givna svar. Succes-sivt dyker nya problem upp, successivt infinner sigsådant som skall lösas. Då måste vi vara beredda attsamarbeta, att ta ansvar inte bara för det egna partiet,inte bara för den egna regeringen utan för ,vårt fina land. Det är vår gemensamma uppgift i den-na kammare, och med det mandatet har vi allakommit till . Det är till det samarbetet somvi socialdemokrater bjuder.Ingen kommer i den dialogen att mötas av att viinte vill pröva era förslag och uppslag på ett kon-struktivt sätt - tvärtom. Alla goda förslag skall beak-tas.Samarbetet kommer att handla om arbetslösheten.Vi vet att det går att pressa tillbaka arbetslösheten.Allt fler som bedömer det mål som regeringen harlagt fast säger också att det är realistiskt. Det blir svårtatt nå, ja, men det är realistiskt. Det går om vi an-stränger oss. Det går om vi vågar att göra det ovänta-de. Det går om alla mobiliseras.För regeringens del är det fyra saker som är vikti-ga i det arbetet. Den första är en satsning på utbild-ning och kompetensutveckling. skall i eninternationell ekonomi utföra de svåra uppgifterna,dem som vi kan få bra ersättning för i ett utbyte avvaror och tjänster i en avreglerad världsekonomi. Vårmålsättning är också att skall ha en befolk-ning och en arbetskraft som är mer kompetent ännågot annat lands. Det ger inte bara förutsättningar föratt få ned arbetslösheten. Det ger också stor personligfrihet, bildning och sammanhållning i ett samhällesom skall öppnas och har öppnats mot omvärlden.Den andra punkten är att alla de som vill satsa ochta initiativ, som vill ta den risk som företagande re-presenterar, skall mötas av stabila regler och långsik-tiga möjligheter att bestämma och bedöma villkoren.Det är omöjligt att ställa ut sådana löften, om maninte har ordning i de offentliga finanserna. Den somhar drivit företag vet att ränteutveckling och efterfrå-gan, allt sådant som faktiskt avgör företagets fram-gång eller motgång, är beroende av den allmännasamhällsekonomins utveckling.Har vi en regering som är för svag för att hållatillbaka inflationen, för att få ned räntan och för attsäga nej till alla de populära utgiftskrav som reses,underminerar vi också förutsättningarna för egenföre-tagarna.Den tredje punkten är att se till att arbetsmarkna-dens parter tar sitt ansvar för lönebildningen. Vi kaninte i ha en löneutveckling som avviker frånden i det övriga . Då slår vi ut jobb i Sverigeoch minskar vår konkurrenskraft.Den fjärde punkten gäller det nya stora samarbets-området. Vi socialdemokrater är övertygade om att iomställningen till ett ekologiskt hållbart lig-ger nya möjligheter till arbete och nya utmaningar förde många människorna. Den rymmer ny produktions-teknik och ett nytt sätt att hantera råvaror, kretsloppsom skall slutas, nya transportlösningar och en nyenergiförsörjning - nytt, nytt, nytt! Där det nya finnsoch växer kommer också arbetstillfällen och välstånd.I de utmaningar som miljöpolitiken representerarligger också det nya möjligheter att mötaarbetslöshetens förbannelse.Det är när vi bjuder in till detta samarbete viktigtatt vi aldrig sviktar i vården av den statsfinansiellasaneringen. Man kan naturligtvis, som någon har gjortfrån denna talarstol, raljera över att en statsministerhar bakgrund som finansminister. Man kan raljeraöver att det är en man som sköter statsfinanserna ochtro sig göra ett politiskt nummer av detta. Det är na-turligtvis en synpunkt som gränsar till enfald. Omkönet hade varit avgörande för hur statsfinansernaskötts, kan vi ju säga att vi har facit i handen. Vi kankonstatera att vi bara hade en kvin-na som ansvarig för statsfinanserna. Det var ingenframgång för jämställdheten, sak vill jag göra klart för socialdemokratinsräkning: Vi står för verksamheten i kommuner ochlandsting. Vi har byggt upp den. Vi har varit stoltaöver att alla människor märkta av hårt arbete och slithar fått en bra omvårdnad under sin ålderdom. Vi harvarit stolta över att alla har fått samma tillgång tillvård, oavsett plånbokens tjocklek. Det är vårt reform-bygge.Men vi har insett att vi inte kan betaladetta med lånade pengar. Alla de människor som ärberoende av att den generella välfärden - som vi oftabenämner det som sker i kommuner, landsting ochsocialförsäkringar - fungerar, dem sviker vi den dagvi inte har kraften att betala för detta med egna peng-ar.