prot · GK0925 · 1996-11-06 00:00:00 — Den politiskaaspekten på detta handlar faktiskt ganska mycket omifall skall driva på samarbetet och få gehörför våra intressen vid utvecklingen av det europeiskaperspektivet eller om vi skall spela en mera undan-skymd och passiv roll inom Europa.Folkpartiet anser att bör spela en pådri-vande och konstruktiv roll i EU, och den möjlighetenökar väldigt tydligt, om vi är med också i det ekono-miska samarbetet. Om vi verkligen menar allvar medatt vi vill vara med om att forma det framtida ,bör vi alltså inte ställa oss utanför det ekonomiska ochmonetära samarbetet.Fru talman! För att få en debatt om för- och nack-delar måste faktiskt många säga sin mening. Rege-ringen har ännu inte skaffat sig någon åsikt - och detfår den stå för - men det borde inte hindra enskildasocialdemokrater, kanske t.o.m. statsråd, från att ut-trycka en åsikt. Annars blir debatten väldigt mycketav ett jaså.Jag skulle vilja höra uppmana mångasocialdemokrater att säga vad de tycker, även sådanasom är för valutaunionen. De andra hörs ändå. För attvi skall få en allsidig debatt bör även förespråkaresäga vad de tycker.Jag har i en tidning sett att enligt en undersökningnästan av de socialdemokratiska väljarna är fördet monetära samarbetet, men de hörs inte. Jag utgårfrån att i motsats till aktivt stöd för t.ex. riksbanksfullmäktigesordförande att säga sin mening.Beslutsprocessen är nu den att skall be-sluta . För att det skall vara möjligt att med-verka i valutaunionen krävs sannolikt en grund-lagsändring. Som påpekade gällerRiksbankens oberoende vare sig vi är med eller utan-för, men jag tror också att det om vi skall ha möjlighetatt gå med krävs en ändring av sedelutgivningsmono-polet. Jag menar att regeringen nu måste börja funde-ra allvarligt på att faktiskt kunna ta ställ-ning och på att lägga fram sådana förslag hösten1997. Då får väljarna ta ställning i valet , och detslutliga beslutet kan fattas i 1998.Om man inte förbereder detta kommer vi att haspelat bort alla chanser att kunna gå med, om vi nuskulle få en majoritet i riksdag som vill det.Jag utgår från att regeringen i sitt handlande intemedvetet spelar bort våra chanser att gå med.(Applåder)Anf. 9 ():Fru talman! Mer än och världsmedborga-re flyttas över nationsgränserna per dag. Det har letttill oerhörda omfördelningar av förmögenheter ochmakt till fördel för den internationella storfinansen.Den här maktförskjutningen har i sin tur lett till atthögern har fått vind i seglen och kunnat genomdrivasina ekonomiska idéer i land efter land.Den här ekonomiska politiken har bidragit till denmassarbetslöshet som vi ser i och också här iSverige. Den politiken har urholkat demokratin. Mas-sarbetslösheten är en fara för demokratin. Ekonomiskmakt och politisk makt hänger samman; man kan inteskilja på dem.Arbetarrörelsens och vänsterns uppgift måste varaatt bygga demokratiska motmakter lokalt, nationelltoch internationellt till den här förödande stora ode-mokratiska ekonomiska makten. Arbetarrörelsens ochvänsterns uppgift måste också vara att få till stånd enekonomisk politik som leder oss in på vägen tillbakatill den fulla sysselsättningen. Det är nödvändigt föratt rädda den politiska och ekonomiska demokratin.Är då inte EMU, som några tror, en av motkraf-terna? Nej, det är det inte, det kan det inte vara därföratt EMU konstruerades . Det varen kulmen på den nya högerns ekonomiska idéer somskrevs in i . Detfanns tidigare inom socialdemokratin en mycket storförståelse för det här. brukade talaom behovet av en ny ekonomisk teori. Han talade påen kongress om att det varnödvändigt att återupprätta Keynes politik på Euro-panivå.I det socialdemokratiska Europaprogrammet för1994 hade man en mycket stark kritik av den nyahögerns idéer, de idéer som finns inskrivna i . Man gav intrycket att man ville formaen helt annan sorts samarbete mot massarbetslöshetenför att bygga en demokratisk motkraft till de interna-tionella storfinanserna.Nu är det, , bedövande tyst inom so-cialdemokratin kring de alternativa idéerna. Ni talarom den s.k. sysselsättningsunionen. Jag vill hävda attdet är enbart en papperstiger. Orsakentill att också högerpolitiker kan ställa sig bakom deallmänna välvilliga fraserna om att bekämpa arbets-lösheten är naturligtvis att de kan tolka in sina egnarecept mot arbetslösheten - sänkta skatter, ökadelöneskillnader osv.Jag har, , i likhet med respekt för er interna demokrati inom socialde-mokratin och ert behov av att diskutera igenom dennafråga. Men problemet är att det krävs ett samarbeteinternationellt mot arbetslösheten , och det samar-betet bryter mot EMU-processens logik.Göran sade i sitt linjetal i början på okto-ber att om vi kan strama åt ihop så kan vi också ex-pandera ihop i . Men är då tanken att förstskall vi öka massarbetslösheten genom EMU ochsedan, när den är uppe i ännu mera förfärande nivåer,skall vi genom sysselsättningsunionen börja ta nedden igen? Det påminner mig litet grand om linje 2 ikärnkraftsomröstningen.Många borgerliga ekonomer vill vänta och se -har redogjort för hur de tänker -tills anses vara moget för EMU, tills vi hargenomdrivit ännu mera av den nya högerns idéer. Dåvill jag göra klart att argument för attsäga nej till svenskt EMU-medlemskap är radikaltannorlunda. Vi säger nej därför att vi anser att EMUinte är bra för , inte moget för . Det ärnågot helt annat än att säga att ännu inte ärmoget för EMU, som de borgerliga ekonomerna igrund och botten vill ha.Det är möjligt och realistiskt att föra en ekono-misk politik med utanför EMU. Det ger störrehandlingsutrymme att få ned arbetslösheten och där-med också större möjligheter att få en sund offentligekonomi.På rekommen-derade man att begränsa skattetrycket såmycket som möjligt. departement varrepresenterat på det mötet och ställde då upp, såvittjag förstår, på den här formuleringen. I budgetpro-positionen skriver att det inte är möjligtatt ändra skattetrycket annat än marginellt. Jag skullevilja fråga om han är personlighetsklu-ven. Finns det en här i och enannan i eller ?Vi skall ha handlingsfrihet att säga nej till EMU istrid med bokstav. Det är bra att viskall ha den handlingsfriheten. Men då måste vi ocksårimligtvis ha rätt att säga nej till de ändringar avRiksbankens ställning och andra förändringar i som enbart har till syfte att förberedaEMU-inträdet. Det är en självklar logik, ,att vi då också måste ha rätt att här i säganej till ändrad ställning för . Det allvarligamed att och riksbankschefen går ut och propagerar så aktivt för EMU-anpassningen är att de agerar som om vi redan hadeden nya lagstiftningen, som om ochAnne redan hade fått igenom sina gamla kravpå politiskt oavsättbara riksbankschefer och det s.k.instruktionsförbudet, att de i princip skall stoppabomull i öronen när t.ex. vi i vill tala omhur vi tycker att de borde agera.Jag och anser att det är och skyldighet att i det samrådsom ni skall ha i sådana här frågor med Riksbankentala om för och attvi faktiskt inte är medlemmar i . På den punktenär jag helt överens med . Är det så attde inte är villiga att rätta sig efter detta, då skall deavsättas. Det är vi här i som fortfarande äröverordnade Riksbanken.Jag vill också fråga och hur det känns. Ni har mycket länge i riksda-gen, i och i era partier krävt de här ändringar-na av ställning och att inflationsbe-kämpningen skall ha överhöghet över arbetslöshets-bekämpningen. Alla de ekonomiska doktriner somfinns i inskrivna i är era gamlakäpphästar.Ni har inte klarat av att genomföra detta i Sverige.Ni har inte kunnat få någon förankring hos det svens-ka folket. Hur känns det då att behöva ta till storebrö-derna i , och EU för att få er eko-nomiska politik genomförd? Hur känns det från rendemokratisk synpunkt? Känns det inte på något sättfrustrerande att ni inte klarar att förankra detta hosden svenska folkopinionen? Det är därför som nimåste ta till storebror där uppe för att genomföra eregen ekonomiska politik.Om går med i är det fråga om etthistoriskt beslut, vilket också statsministern har kon-staterat. Det är ett beslut av en omfattning som vidaöverträffar beslutet om EU-medlemskap. Mot denbakgrunden borde det vara ganska självklart att vi ialla partier vågar oss på att ta den grundliga debattmed hela det svenska folket som föregår en folkom-röstning. Det borde vara självklart att vi alla vågade taställning för detta. Jag har en fråga som jag vill ställatill alla representanter för de partier som intehar vågat att ställa upp: Varför är ni så förtvivlat räd-da för att höra svenska folkets röst i denna fråga?(Applåder)Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag vill först korrigera på en punkt. Han sade att många ekonomer in-stämmer i det som den utredning som presenteradeshäromdagen kom fram till, att vi skall vänta och se.Utredarna har speciellt förnekat att de förespråkardetta. De säger i stället att vi skall vänta och gå med.Det är en väldigt stor skillnad.Johan säger att EMU inte är moget förSverige. Det är klart att det går att föra en politik omSverige står utanför, men det blir svårare. Jag tyckeratt vi har nog med problem med massarbetslös-het och stora brister i vård- och äldreomsorg samt närdet gäller miljöpolitik. Jag skulle gärna vilja höraJohan förklara varför det skulle bli lättareatt få fram nya arbeten och få en bra vård om man harstörre prisökningar och större underskott i statensbudget.Hur i all sin dar vill skapa någonsorts trovärdighet för att inte skall smita un-dan den enkla vägen med sjunkande värde på svenskapengar, om vi gör som föreslår i olikaekonomisk-politiska sammanhang?Sedan har mage att påstå att vi iFolkpartiet skulle smita undan genom att skylla påBryssel. Jag har just hållit ett långt anförande omvikten av en bred och allsidig debatt. Inom Folkpartiethar frågan varit uppe på två samråd och på landsmö-tet. Vi har hållit oräkneliga anföranden, skrivit debat-tartiklar och deltagit i diskussioner. Och jag vet intehur många diskussioner och jag hardeltagit i - allt detta just för att få en allsidig debatt.Jag kräver faktiskt att skall ta sittuttalande under omprövning. Jag tycker att han gjordeen grov överlöpning.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag är medveten om att man bör tolkaden calmforska utredningen så som . Man är i princip positiv till EMU, och det sadejag också i mitt anförande. Det går också att tolka detså att man vill att vi skall gå med senare.Varför är det då lättare att få en bra vård, en starkoffentlig ekonomi och lägre arbetslöshet om vi stårutanför EMU? anspelade på det somhände 1992 i sitt anförande. Det är ett mycket tydligtoch bra exempel på varför det är bättre att stå utanför.Det som då hände visade de förödande konsekvenser-na av att dogmatiskt fixera den svenska kronan vidEU-valutan på det sätt som ni nu vill permanenta ioch med ett EMU-inträde. Denna fixering ledde intebara till enorma statliga utgifter via somskattebetalarna fick stå för. Det ledde också till endramatisk ökning av massarbetslösheten. Detta var enförsmak av vad som kan hända om beslutarsig för att gå med i EMU.Jag vill också passa på att säga någonting om dettamed räntan. använder sig av ungefärsamma argument som man gjorde inför EU-inträdet,att räntan skulle gå ned. I utredningen går man ige-nom detta ganska grundligt. Visserligen sägs det attett EMU-inträde kan få en positiv effekt kortsiktigt.Men långsiktigt kan man absolut inte dra sådana slut-satser. Det kan mycket väl vara så att det kan vara enmycket större fara för högre räntenivåer i och med ettEMU-inträde.Till sist: När det gäller den allsidiga debatten harjag tillsammans med deltagit i ett antalradiodebatter och i andra sammanhang. Jag hoppas nuatt ställer upp också i fortsättningen ioffentliga debatter. Men det är inte tillräckligt. Detkrävs också att hela svenska folket engageras i dennadebatt. Alla undersökningar visar att det är svårt att fåett engagemang hos alla i denna historiskt sett storafråga, om vi inte låter folket som helhet i grundenavgöra den vid en folkomröstning.Anf. 12 () replik:Fru talman! Vi kan nog vara överens om att detsom hände var en effekt av halvfastaarrangemang och en ekonomi som hade varit i oba-lans under en mycket . nämndefaktiskt alla de krispaket som han hade varit med omatt packa och slå in . Det är klart attdessa obalanser inte var korrigerade 1992.Jag tror att det absolut viktigaste med denna de-batt och många andra debatter är dels att diskussionenförs i ett någorlunda sansat tonfall, dels att man germånga medborgare en möjlighet att väga argumenta-tionen fram och tillbaka. I de politiska besluten måstevi också bemöda oss om att skapa handlingsfrihet,inte bara handlingsfrihet för att kunna stå utanför utanockså handlingsfrihet för att kunna gå med. Annars ärdet ju inte fråga om någon verklig handlingsfrihet.Frågan handlar om vilken sorts ekonomisk politiksom skall föra framöver. Det är en fråga somalltid kommer att diskuteras i varje valrörelse. Med debeslutsmekanismer som ligger framför oss för attkunna ha en handlingsfrihet att gå med i valutaunio-nen får frågan ett stort inflytande i valrörelsen 1998.Det är ett oerhört bra och för svenska förhållandenvanligt sätt att få en folklig förankring av politiskabeslut. Det handlar inte bara om ett ja eller ett nej valutaunion, utan det handlar om vilken sorts eko-nomisk politik som skall föras och huruvida Sverigeskall spela en aktiv och pådrivande roll i det europe-iska samarbetet. Den frågan bör med fördel avgörasav väljarna i valet 1998.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag tycker inte att det var riktigt attkalla det som hände 1992 för ett halvfast arrange-mang. Man hade ju en förhoppning om att det skullegå att ha en fast valutakurs i som var anslutentill EU-valutan. Men detta misslyckades. Anledningentill att man möjligen kunde kalla det för skakigt ochinte halvfast var ju helt enkelt att ni inte klarade avdet. Det var ett sådant orimligt projekt att det helahavererade. Så var det.LO-ekonomerna diskuterade i sin rapport i vårasett alternativ som jag tyckte var intressant, nämligenatt man skulle kunna ha ett lätt app-recieringstryck mot kronan. Det skulle kunna finnasdet handlingsutrymmet att man i taget beslutarsig för vilken valutapolitik som skall föras. Det ärdetta som ger handlingsfrihet, inte en definitiv fast-låsning och därmed och ett underordnande till cent-ralbanken i . Det skulle innebära att varkenAnne eller jag skulle ha så mycket att säga tillom när det gäller den ekonomiska politiken. Det blirbankdirektörerna i som i grunden kommeratt avgöra detta.Sedan är det självfallet så att vi i valet skallvälja mellan de olika politiska alternativen. Men ilikhet med EU-medlemskapet och ännu mer än så ärdetta en historisk fråga som också spänner över parti-gränserna. och jag representerar kanskede två partier som på motsatta sidor är allra mesthomogena i frågan. För oss är det kanske inte ettriktigt lika stort problem som för de andra partierna.Men borde vi inte vara litet solidariska mot democh ge t.ex. en moderat som är kritisk, vilket ocksåfinns här i kammaren, eller en socialdemokrat - vi fårnu se var de hamnar, men de kommer definitivt atthamna på olika sidor i alla fall - möjligheten att läggasin röst på sitt parti i ett val och att lägga sin röst, jaeller nej till EMU, i ett annat val? Detta är det som ärdet demokratiskt rimliga och det som kommer attkunna ge legitimitet åt det beslut som fattas, oavsettom det blir ja eller nej till EMU-medlemskapet.Anf. 14 ():Fru talman! Vi i tror att många män-niskor i känner sig lurade efter folkomröst-ningen om EU. Då utlovades det nämligen ekonomis-ka förbättringar. Då utlovades det att det inte skullebli fler tunga sparpaket och skattehöjningar. I slut-tampen inför den folkomröstningen var löftena när-mast öronbedövande om hur fantastiskt bra ekonominskulle bli bara vi gick med i EU.Nu är vi med i EU. Vi har facit och kan se hur dethar gått. Det har blivit mer besparingar och skatte-höjningar, och arbetslösheten har övergått i massar-betslöshet som biter sig fast och stiger allt mer. Jagtror att väldigt många känner sig lurade.Nu är det för nästa steg, som av statsminis-tern själv har sagts vara ett ännu större steg, nämligenett medlemskap i . Ekonomiskt sett är dettakanske ännu viktigare. Då tycker man från det störstapartiet att svenska folket skall förvägras möjlighetenatt i en folkomröstning avgöra frågan. Frågan är omde inte känner sig dubbelt lurade efter det beskedet.Inför folkomröstningen om EU-medlemskapet sa-des det uttryckligen från socialdemokratiskt håll attfrågan om svenskt medlemskap i valutaunionen inteingick. Från sida sade vi klart och tyd-ligt att detta ingick i och att detfaktiskt var detta som folkomröstningen om EU-medlemskapet i grunden handlade om.Men det största partiet i riksdag gjordeklart att det inte skulle handla om det, utan att det varen senare fråga. Men är vi där, och då vill man lurasvenska folket på att få säga sitt i den frågan.Det är naturligtvis väldigt logiskt att ha en folkom-röstning om EMU-frågan som en uppföljning av folk-omröstningen om EU-medlemskapet, nu när vi bättrevet vad det faktiskt handlar om. Det är logiskt av detskälet att detta är frågor som skär igenom alla partiermer eller mindre. Jag tillhör ett parti som de uppen-barligen skär mindre i, medan de i de största partiernaskär mycket mer.När det gäller EU-frågan vet vi att intevar representativ för folkmeningen. Det är sannoliktpå samma sätt när det gäller EMU-frågan, vilket ock-så är ett mycket starkt skäl för att ha en folkomröst-ning om EMU.Om man vill ha den debatt som t.ex. har pläderat för i sina inlägg, ärdet viktigt att man har en folkomröstning. Det är ju ettfantastiskt bra tillfälle till folkbildning och debatt.Den möjligheten ges inte vid ett vanligt riksdagsval.Vi i tycker att det finns väldigt starkaskäl för att ha en folkomröstning om huruvida Sverigeskall gå med i valutaunionen eller inte, dvs. det tredjesteget i EMU-anpassningen.Fru talman! redovisade argumenten för och emot en anslutningtill EMU. Utredningen kom fram till att det är direktolämpligt att vi går med från starten . Det verka-de delvis som ett beställningsarbete från ,men det var det minsann inte. Många av dem som harsuttit i utredningen är snarare politiska meningsmot-ståndare till oss. Men de kom ändå fram till sammaslutsats som vi, nämligen att inte bör gå med iEMU 1999. Det helt övervägande skälet för dettaställningstagande var ekonomiskt och ekonomisk-politiskt. Därför är det fascinerande att höra LarsTobisson och nu säga att dessa ekono-mer är inget värda, att de har fel. Både SNS-ekonomer och ekonomer ärokunniga, sade , därför att deras slutsatserinte passade hans åsikter. Det är faktiskt ett ganskaanmärkningsvärt uttalande.Inte nog med att man i säger attdet inte är lämpligt att gå med i 1999 säger manpå ett i och för sig inlindat diplomatiskt sätt att valu-taunionen i sig inte är någon särskilt bra idé ekono-miskt sett. En valutaunionen är inte det man försttänker på för att höja den samhällsekonomiska effek-tiviteten, sade utredningens ordförande måndags.Här framgår det väldigt tydligt att om ekonomernakunde välja så skulle det inte bli någon valutaunion.Problemet är att det finns en risk för att unionen ändågenomdrivs av politiska skäl i vår omvärld och attvåra grannländer går med i den. Därför skulle vi kun-na tvingas att gå med. Därför, resonerar utredningen,bör vi långsiktigt inta en positiv hållning just medhänsyn till det politiska samarbetet med våra grann-länder och inom och EU. Detta är egentligendet enda skäl som förs fram. De sakliga ekonomiskaskälen pekar däremot entydigt i klart motsatt riktning.Går vi med i valutaunionen, blir arbetslöshetenhelt klart större. Vi har redan nu massarbetslöshet ochdet skulle alltså bli ännu värre om vi gick med i EMU.Därför säger utredningen nej till att gå med 1999.Även om vi skulle lyckas att halvera arbetslöshe-ten, vilket vi från Miljöpatiet tycker är oerhört ange-läget, är det viktigt att den arbetstidsförkortning somvi hade återupptas. Den har sedan dessavbrutits, vilket till stor del är förklaringen till att vinu har massarbetslöshet.Men även om arbetslösheten halveras, skulle ettmedlemskap i betyda att den skulle öka igen.Skälet är att vi i får större svårigheter att klaraproduktionsminskningar och ekonomiska problem ilandet, eftersom vi avhänder oss penningpolitiken - vikan kan använda räntevapen.I stället blir det en europeisk centralbank som sköterränte- och penningpolitiken. I denna centralbank blirdet naturligtvis de centraleuropeiska intressena somkommer att styra, för de är ju helt dominerande.Dessutom kommer att bli totalt fristå-ende, så att det dessutom blir politiskt svårt att styraden inom EU, betydligt svårare än det är att styraSveriges Riksbank i dag.Utredningen slår fast att det är stora skillnadermellan och de centraleuropeiska länderna närdet gäller produktionsstruktur och risker för olikatyper av störningar i ekonomin osv. Vi är inte lika.Det finns rätt stora olikheter. Det är detta som gör attvi löper en stor risk att bli förlorare. Det som påverkaross negativt behöver t.ex. inte påverka ne-gativt, och därmed blir vi förlorare.Då blir det arbetslösheten som åker upp i ställetnär vi inte kan använda räntevapnet. Vi vet av erfa-renhet att när arbetslösheten då väl går upp är detmycket svårare att få ned den igen. Det blir ocksåsvårare att föra en finanspolitik för att minska arbets-lösheten inom EMU eftersom det inom EMU ocksåfinns finanspolitiska spelregler, och de tenderar, harvi märkt, att växa . Restriktionerna för vadvi kan göra finanspolitiskt i tilltar i EMU-processen, och allt pekar på att de kommer att tilltaännu mer framöver. Vi får i praktiken en centralstyrdfinanspolitik i EU.Det innebär att arbetslösheten fastnar på en högrenivå, och jag måste fråga: Anser ochsocialdemokratin att arbetslösheten är en underordnadfråga i förhållande till EMU? Anser ni att högre ar-betslöshet kan accepteras för att skall blimedlem i ? Anser ni att kan gå med iEMU när arbetslösheten i halveras trots attdet skulle leda till att den åker upp igen?Gå vi med i valutaunionen undergrävs och urhol-kas den svenska välfärden. Det kan man också utläsaav den här mycket intressanta utredningen. Mekanis-men bakom detta är precis densamma som i fråga omsysselsättningen. Vi tvingas helt enkelt att ha störremarginaler för att möta störningar, större marginaler ivår ekonomi. Det betyder att vi inte kan hålla oss meden lika stor offentlig sektor. Vi kan inte bibehållasamma höga skattetryck som . Det betyder ju attvi måste skära ned på trygghetssystemen; på vård,barnomsorg, äldreomsorg, grundskola och hela vägen.Det är precis den process som vi har - fast ännumer.Jag tycker att socialdemokratin och regeringen bordetala om vad man egentligen tycker om detta. Är manfrån socialdemokratins sida beredd att skära ned yt-terligare på välfärden för att kunna delta i ochpåverka de beslut som fattas i exempelvis ?Är det så oerhört viktigt för regeringen och socialde-mokratin att till varje pris delta i EU-arbetet och iEMU-arbetet att man accepterar ytterligare nedskär-ningar i välfärden?Går vi med i valutaunionen försvagas också de-mokratin, säger man i utredningen. Avgörande eko-nomisk-politiska beslut centraliseras alltmer inom EUoch den politiska och demokratiska kontrollen av deneuropeiska kommer att bli mycketsvag.Återigen: Vad tycker egentligen socialdemokratinom demokratifrågorna? Vi har de senaste dagarnahört häpnadsväckande uttalanden av statsministernom de ekonomiska fördelarna med diktaturers stabili-tet. Är ekonomisk stabilitet viktigare än demokrati förer inom socialdemokratin? Jag vill inte tro det, menvar går era gränser egentligen?Fru talman! är moget att säga nej tillEMU. är moget att stå på egna ben och attutveckla sin ekonomi, sitt välstånd och sin demokrati.Det finns inte någon vettig anledning att ge upp ochfalla till föga för supermaktsbyggarna i EU.