prot · GK0942 · 1996-12-10 00:00:00 — Utskottet är också inne på samma tanke.Men i ett särskilt yttrande betonar vi i ochkd att vi förutsätter att en sådan utredning går snabbtoch kan lägga fram förslag redan i början av nästa år.Till slut vill jag yrka bifall till reser-vation 1 och till flerpartireservationerna 16 och 28.Anf. 8 ():Herr talman! Först vill jag framföra mitt missnöjemed att detta kallas för en budgetdebatt. Utgiftsramenför område 18 är redan fastlagd i kamma-re. möjligheter att förändra inomden ramen är naturligtvis marginell. Vi får därförkalla det för ett rejält eftersnack, kort och gott.Med anledning av detta tänker jag inte kommente-ra hela budgeten utan bara två viktiga delar där jagtycker att finansutskottet och senare gjortrejäla misstag. Det ena gäller bostadsbidragen, ochdet andra gäller bidraget att förbättra inomhusmiljön idaghem, skolor och bostäder.Den kraftiga neddragningen av bostadsbidragen ärfel på flera sätt. Den är ett brott mot skattereformensintentioner där det sades att barnfamiljer och lågin-komsttagare skulle kompenseras med höjda barnbi-drag och höjda bostadsbidrag. Barnbidragen liggerfortfarande kvar värdenivå, och bostads-bidragen sänks i två omgångar med nästan 30 %.I en kunde man läsa att under1989-1994 ökade den disponibla inkomsten för denrikaste tiondelen av befolkningen , och denfattigaste tiondelen minskade sin disponibla inkomstmed . Att sedan i budgetsaneringsprogrammetpåstå att alla har fått vara med att rättvist betala sindel är naturligtvis kvalificerat nonsens. Boendekost-naderna är en av de största påverkansfaktorerna. Attdå göra så kraftiga ingrepp i bostadsbidragen visar påsvag insikt och dålig analys av verkligheten.Inriktningen av de regelförändringar som gjorts ibostadsbidragen är i sig inte helt fel. Men att sänkanivåerna i systemet så drastiskt är oacceptabelt. Re-geringens konsekvensanalys och presentation av för-ändringarna som gjordes var under allkritik. Det gjorde det naturligtvis lättare att köra ige-nom beslutet i utskottet. Antingen mörkade man föratt inte visa att förändringarna skulle få drastiskaföljder, eller så är det så illa som när en talesman förSocialdepartementet gick ut för några veckor sedanoch sade: Blev det så drastiska förändringar! Det hadevi ingen aning om!Konsekvensanalyser liknande de som Postensekonom presenterat skulle naturligtvisgjort de kraftiga förändringarna omöjliga att genom-föra för bostadsutskottet. Tyvärr var det mest intres-santa i utskottets hantering av frågan hur mycket varjeförändring i bidragssystemet skulle minska statenskostnader. Bostadsbidragstagarens situation var intelika intressant.En oförändrad nivå på bidragen och1999, som redan beslutats, urholkar värdet av bo-stadsbidragen med ytterligare 1 miljard, allt enligtsiffror från som ännu inte presen-terats. I bostadsutskottet ställdes ungdomsbostadsbi-draget mot ytterligare nedskärningar för barnfamiljer-na. Det är ett orimligt val som visar att det i förstahand inte är regelsystemet i sig utan den kraftiga be-sparingen i kronor och ören som är det största felet.Bostadsbidraget för ungdomar blev kvar, vilketvar bra. Men systemet måste göras om. är det ettutpräglat system för dem som studerar. Ungdomarmed låga löneinkomster klarar inte sitt uppehälle meddagens system. Inte i något inkomstläge eller på nå-gon hyresnivå blir den disponibla inkomsten efterhyran mer än . För studerande tillkommersedan studiebidraget, eftersom det inte är bidrags-grundande.Detta måste rättas till. Det kan inte var meningenatt ungdomar som jobbar med låg inkomst, , skall behöva söka socialbidragsom komplement för att klara sina boendekostnader.Då saknar ju bostadsbidraget sin funktion. Det finnsförslag till hur man kan lösa problemen. För att fårimlighet i fler inkomstlägen där man klarar sin eko-nomi med enbart bostadsbidrag som komplementbehöver ungdomsbostadsbidraget förstärkas.I debatten påstås det att om bara räntan fallersjunker boendekostnaderna drastiskt. Visst är det braatt räntorna faller. Men det löser långt ifrån alla pro-blem. Med dagens nästan nollprocentiga inflation blirvarje hyreshöjning en real höjning och varje ned-trappning av räntesubventionerna en ökad boende-kostnad.De stora vinnarna när det gäller sänkta räntor ärmänniskor med stora låneskulder och en god ekono-mi, de som kan planera sina omsättningar av lån och iraskt takt amortera sin låneskuld. Detta gäller nog intei de flesta situationer där de som är beroende av bo-stadsbidrag befinner sig.I ett av de värsta exemplen i beräk-ningar beskrivs situationen för en trebarnsfamilj.Endast mannen jobbar, och han tjänar omåret. De bor i en villa med enskuld på , och tyvärr är lånen bundna till1999. De förlorar sammanlagt ca per årmed de besparingar som görs under 1996 och 1997.Då är även matmomssänkningen inräknad. Att minskaden disponibla inkomsten så drastiskt är ett orimligtbeslut av regering och riksdag.Nu skall det nya systemet utvärderas innan det ensträtt i kraft. Det är trots allt bra. Det är ett erkännandeav att något har gått snett och fått orimliga konsek-venser. Men en utredning hjälper inte de hushåll somfår sina disponibla inkomster kraftigt reducerade. Detkommer att märkas när avin med bo-stadsbidraget dimper ner i brevlådan. Hur länge skallde sedan behöva vänta på att få sin situation föränd-rad? Byråkratins kvarnar mal långsamt.Det enda rimliga och vettiga i den här situationenhade naturligtvis varit att låta de gamla reglerna gällatills översynen av de nya reglerna blivit klar, förutomregeln om att bidragen även då skulle ha varit preli-minära. I alternativa budget fanns detutrymme för ett sådant handlingssätt, eftersom viavsatt mer än regeringen förbostadsbidragen. Bostadsbidragssystemet behövertillföras nya medel. Översynen av systemet kommeratt skapa nya förutsättningar för en del bidragstagare,men på de andra bidragstagarnas bekostnad.När det gäller bidragen för att förbättra inom-husmiljön i skolor, på daghem och i bostäder harregeringen tillsammans med gjort ettval. Man avbröt den nödvändiga satsningen och satsari stället på generella skattelättnader för allsköns hus-reparationer oavsett ändamål eller inriktning. Nyaverandor på fritidshus eller ombyggnationer med siktepå ökad bekvämlighet fick gå före fortsatta satsningarpå att förbättra barnens möjligheter att slippa vistas isjuka-hus-miljöer. Många kommuner brottas medekonomiska problem och anser sig inte ha råd attåtgärda dessa problem enbart med egna medel. 3miljarder kronor i skatteavdrag gick bra, men attfullfölja satsningen på att förbättra inomhusmiljön förvåra barns skull med var omöj-ligt.För att belysa problemen och försöka övertyga omnödvändigheten med en fortsatt satsning på att få buktmed sjuka-hus-problemet lyfter jag fram några fakta.Inomhusmiljön är en av våra viktigaste miljöfrågor.Vi vistas av vår tid inomhus, och barnen allramest. Allergier och överkänslighet har fördubblatsvarje decennium sedan 1960-talet.En del av denna ökning tillskrivs vår alltmer dåli-ga inomhusmiljö. Forskningen visar att barn är betyd-ligt känsligare för miljöföroreningar än vuxna och attbarn reagerar tidigt på en dålig miljö. Man räknarmed att mellan 600 000 och 1 miljon människor bor idåliga inomhusmiljöer, och dessutom dör ca 1 200människor med astma och allergiliknandesjukdomar som direkt eller indirekt dödsorsak.Dagissjukan och kontorssjukan dök upp och har skapat många problem i lokaler där barnvistas och på arbetsplatser. Problemet med sjuka husär en tickande bomb. Byggbranschen startade enfolksjukdom. Det är bara att beklaga regeringens ochCenterns dåliga insikt om problemet och att man istället valt andra åtgärder. Här tycker jag att statsmi-nisterns ord om att ställa om till ett ekologiskthållbart samhälle klingar falskt.Vänsterpartiet har naturligtvis i sin budget avsattmedel för åtgärder som syftar till en fortsatt förbätt-ring av inomhusmiljön.En rad motioner om bostadspolitikens innehållbehandlas också i utskottets betänkande. Vänsterpar-tiet har avstått från att skriva sådana motioner, efter-som den bostadspolitiska utredningen skulle presente-ra sitt slutbetänkande . Vänsterpartietavvaktar remissbehandlingen och regeringens pro-position. Vad vi däremot ställer krav på gäller defrågor som den bostadspolitiska utredningen på grundav direktiven inte fick fundera över, nämligen utveck-lingen och fram till , skattereformenseffekter på boendekostnader och budgetsaneringenseffekter. Det gäller då inte bara den nuvarande rege-ringen utan även den borgerliga regeringen. Där sak-nas en analys av fördelningseffekterna mellan boende-formerna och inte minst mellan de olika inkomstklas-serna. Höjda hyror realt under den tiden ärett resultat. Den utvecklingen tycks inte stanna upp.1997 blir hyreshöjningarna i genomsnitt - en realhöjning, eftersom inflationen i det närmaste är obe-fintlig. Om regeringen inte lyfter fram dessa frågor isin proposition finns det ingen grund för en bostads-politik med sociala förtecken.Herr talman! Jag står naturligtvis bakom samtligareservationer från , men nöjer mig avtidsskäl med att yrka bifall till reservationerna 6, 9,16, 22 och 25.Anf. 9 PER ():Herr talman! Så som den nya budgetprocessenfungerar har det inte varit möjligt för mig att i det härskedet reservera mig för till al-lergisaneringsbidrag och för tillradonbidrag i enlighet med vårt förslag till budget.Eftersom har avslagit ytterligare medel tillutgiftsområde 18 måste prioriteringar ske inom ut-giftsområdet, vilket i sin tur skulle kräva ett helt nyttbudgetförslag från vår sida. I stället återkommer vi isamband med vårpropositionen 1997 i fråga om bl.a.allergisaneringsbidraget.I den bostadspolitiska utredningen - några av osssom nu finns i denna kammare har suttit med där -var vi överens om det mesta, med undantag av Mode-raternas representant och i slutet delvis också avVänsterns. I mångt och mycket handlar det om en nysyn på bostadspolitiken. Det handlar alltså om att iförsta hand omprioritera till redan byggt bestånd avbostäder, sanera och förbättra samt skapa förutsätt-ningar för ekologisk och ekonomisk långsiktighet,liksom om integration och attraktion - ja, helt enkeltom att satsa mera på boendet och på bostadsområdensom redan finns än på nyproduktion. Rätten till etthem, som vi hävdat internationellt, skall gälla alla härhemma, särskilt de hemlösa.Många motioner har anknytning till de frågor somvi behandlade i utredningen. Den samsyn som vi där,trots olika utgångslägen, lyckades formulera kringbostadspolitiken i dess helhet är självklart ett resultatav kompromisser. Jag anser att skärpningar i betän-kandets skrivningar i en del fall är på sin plats, efter-som kompromissandet i utredningen har vattnat ur endel förslag och eliminerat själva förändringskraften.Efter remissförfarande och propositionsskrivandefinns kanske risken att det inte är så mycket kvar avförslagen. Jag säger detta på grund av de återkom-mande hänvisningarna i betänkandet till den bostads-politiska utredningen.Herr talman! Jag går över till re-servationer i betänkandet.1. Radonet i bostäder och i dricksvatten från egnabrunnar är ett väldigt allvarligt problem. Miljöpartietvill minst ha kvar bidraget på nuvarande nivå, vilketinnebär en förstärkning med till denpreliminära anslagsberäkningen för 1998 och 1999.2. Vi vill ge kommunerna möjlighet att införakommunala lägesavgifter för att kunna begränsa före-tagsetableringar i centrum. Utvecklingen har visserli-gen avstannat när det gäller kontoriseringen, menkommunerna bör ges ett verktyg som - om det behövs- hjälper till med att i stället befolka och"bostadisera" innerstadsdelarna.3. I tre motioner har vi från olika utgångspunkterförsökt ge förslag och komma med motstrategier somkan minska segregationsproblemet i de mest utsattabostadsområdena. Det handlar om att flytta ut delar avhögskoleutbildningen, inrätta fler samlingslokaler,satsa på s.k. ekostadsdelar, förbättra utemiljön, full-följa allergisaneringsprogrammet, lyfta den konstnär-liga utsmyckningen, sätta in åtgärder mot värdar somdiskriminerar invandrare, förbättra boendeinflytandet,delaktigheten och självförvaltningen, stimulera fri-tidsverksamheten, variera hustyperna, tillåta s.k. fri-zoner från vissa statliga regler m.m. De här förslagenskall ses som idéer och uppslag, prövade och opröva-de, för att stimulera och peka på möjligheter i föränd-ringsarbetet. Varje förändringsprocess måste självfal-let sedan utgå från de önskemål som de boende självahar. Det är den grundläggande förutsättningen förframgång för de kommunala utvecklingsprogrammen.4. Vi i vill avveckla generella sub-ventioner till ny- och ombyggnad av bostäder och istället lägga tyngdpunkten i statens subventioner inombostadssektorn på bostadsbidragen, som visatsig träffsäkra och som kunnat ge en bra fördelnings-politisk profil. anser vidock att vissa speciellt regionalt/socialt villkorade ochmiljövillkorade investeringsbidrag skall kunna utgå -inte bara, menar jag, enligt strikt gällande miljölag-stiftning utan också med försiktighets- och substitu-tionsprinciperna som vägledande, alltså projekt iframkanten på utvecklingen.Vi anser också att det nu är dags att lyfta de este-tiska värdena. Varje större ny- och ombyggnad börvillkoras med i konstnärlig utsmyckning.Denna procent har funnits med som en rekommenda-tion och har mer eller mindre, mest mind-re, följts av stat, landsting och kommuner. De vackrahusen med harmonierande former och material, hussom t.ex. har ögon, inte bara tomma hål - hus omgiv-na av en skön närmiljö - har stor betydelse för triv-seln i våra bostadsområden. Som villkor för statligtstöd vid ny- och ombyggnad av offentliga lokaler,hyresbostäder och bostadsrätter kräver vi därför attminst av investeringskostnaderna avsätts tillestetisk utformning. Att komma dithän skulle betydamycket för våra arkitekter, konstnärer och konsthant-verkare och inte minst för de boende själva. Det harnu byggts alldeles för mycket fult,slarvigt och själlöst. Arkitekten måste alltså får tillba-ka möjligheten att "signera" sina hus.5. Vi i har klart prioriterat allergisa-neringsbidraget framför generella ny- och förbätt-ringsstöd. Däremot ställer vi i en reservation gemen-samt med , , Vänstern och Krist-demokraterna upp på kravet att redan påbörjade pro-jekt skall kunna slutföras i en takt som inte riskerarkvaliteten på arbetet. Det innebär att slutdatum förfärdigställandet flyttas fram för respektive stöd.I ett särskilt yttrande har jag och ,Vänstern, påpekat att regeringen inte kangömma sig bakom påståendet att det saknas medel tillallergisaneringsåtgärder. De arbetsmarknadspolitiskamedlen räckte till ytterligare påbackning med0,till förbättringsåtgärder i våras.Nu finns det också pengar till studentbostäder. Dethandlar alltså om prioriteringar. Regeringen ansertydligen inte att satsningen på att allergisanera skolor,daghem och bostäder - dvs. barnens hälsa - är till-räckligt viktig.Jag behöver inte här upprepa situationen vad gäl-ler utbredningen och utvecklingen av astma, allergieroch annan överkänslighet bland framför allt barn. Ärdet inte vår förbaskade skyldighet att ta ansvar? Jagundrar inte, utan jag påstår det.Eventuellt överblivna medel från förbättringsbi-dragen bör därför självklart flyttas över till allergisa-neringsbidraget. Jag förutsätter dessutom att regering-en omprövar sitt tidigare ställningstagande och åter-kommer med ett förslag om en utökad ram för allergi-saneringsbidraget med minst 600 miljoner kronor.6. Bosparande är ett viktigt framtida sparande, an-ser jag, speciellt för ungdomen. Men det måste då,enligt min mening, kopplas till sparsystem medmycket låga eller inga räntor på det sätt som t.ex.JAK-banken i arbetar och så som de fram-gångsrika tyska bosparkassorna fungerat under när-mare 70 år.I den bostadspolitiska utredningen kom vi interiktigt ända fram. Bospararna får visserligen genomutredningens förslag en tryggare och starkare ställ-ning. Men det som fattas är någon form av stimulans,som kan få bosparandet att bli en prioriterad spar-form, att få bostadssektorn att bli en robust del av vårnationella ekonomi. Det gäller att från samhällets sidapremiera sparandet framför lånandet. Det är en viktigprincip, anser jag.Jag har i det här sammanhanget också ställt migbakom yrkande 9 i Vänsterns partimotion angåendereglerna för ungdomsbosparandet. Sparformen, omden skall fortsätta i nuvarande form, måste knytashårdare till utgifter för boendet och inte kunna utnytt-jas till annat.7. Utvecklingen mot ett ekologisktanpassat byggande går alltför långsamt. Trots en långrad lyckade exempel sker fortfarande huvuddelen avbostadsproduktionen på ett sätt som inte tar till varamöjligheterna till miljöanpassnig.Därför måste staten ge ett fortsatt utökat stöd tillekologiskt experimentbyggande. Ny kunskap behövertas fram, utvärderas och spridas. Det gäller förnybaraenergislag, sol, vind, vatten och biomassa, och kom-binationer av dessa. Det handlar om nygamla miljö-riktiga material, olika kretsloppsanpassade va-systemoch hur man bäst placerar bostäderna i förhållande , väder och vind och behov av infrastruktur.Byggforsknigsrådet har en viktig uppgift att fylla bådevid utvecklandet av framtidens boende och vid infor-mationsspridningen.8. Jämställdhetsaspekter skall vägas in i all fysiskplanering, inte minst vid ny- och ombyggnad av bo-städer och bostadsområden. , ,och har en gemensam reserva-tion om vikten av att kvinnoperspektivet inte längrenegligeras. I den bostadspolitiska utredningen finnsett särskilt kapitel om jämställdheten där man intetvekar om det viktiga med jämställdhetsfrågorna ochkvinnors inflytande. Ordet "bör" har i utredningenbytts ut mot "skall". Jag känner mig faktiskt skyldigtill det. Det kan synas som en bagatell, men det är isjälva verket avgörande för hur vårt framtida boendeskall planeras.9. Fonden för fukt- och mögelskador har en viktigfunktion att fylla. Vart tionde småhus räknar man medhar problem med fukt och mögel. framtill har det utgått ett särskiltbidrag för att minska självrisken. De pengarna, 40miljoner kronor, togs ur den stora överenskommelsenmellan regeringen och om allergisane-ringsbidraget och hade effekt, men det var inte till-räckligt.En fukt- och mögelskada kostar ofta stora pengaratt åtgärda, och dagens regler är utformade så attmånga fastighetsägare helt enkelt avstår från att vidtaåtgärder. Självrisken bör därför, som vi föreslår i vårpartimotion, maximeras till av reparationskost-naden. Omläggningen av stödvillkoren bör finansierasinom den ekonomiska ramen för stödet från fonden.Dessutom måste man satsa på mer information omstödmöjligheten. Människor i s.k. mögelhus skall intebehöva försöka dölja sina problem - i stället skallsamhället göra det möjligt för de utsatta att snabbtkunna åtgärda skadorna och komma tillrätta medorsakerna.10. , herr talman, vill jag nämna bostads-bidragen och förändringen av dessa. var jagmed på ytbegränsningarna för att på så sätt hjälpaungdomarna att få stöd i sitt boende. Vad gäller in-komstgränserna var vi flera som insåg att de skulle slåförfärligt snett. Problemet är som alltid att beslut sominte föregås av tillräckliga konsekvensbeskrivningarlätt får effekter som ingen vill eller kan ta ansvar för.Jag tillhör dem som kräver en sådan här kon-sekvensbeskrivning och utvärdering, inte minst förbarnens skull. Barnkonsekvensbeskrivningar skulle viför övrigt ha med i de flesta beslut vi fattar här i riks-dagen. Om det visar sig att det enda sättet att undvikade värsta avarterna är att i stället göra en tillfällig ochgenerell sänkning av alla bostadsbidrag så är det bätt-re än att någon drabbas på ett fullständigt oaccepta-belt sätt, enligt min mening.Med detta, herr talman, yrkar jag särskilt bilfalltill reservationerna nr 3, 15, 21, 24 och 28. Självklartstår jag även bakom de övriga reservationer och sär-skilda yttranden som jag har skrivit under.Anf. 10 ():Herr talman! Samhällsplaneringen är ett viktigtinstrument för samhällets utveckling. All samhällspla-nering måste ske i överensstämmelse med en ekolo-gisk helhetssyn så att tillgång till frisk luft, rent vatten,ostörd natur och för livsmedelsproduktionsäkerställs liksom en långsiktigt god hushållning mednaturresurser och skydd av natur- och kulturlandska-pet. Planeringen skall också utgå från respekten fördet enskilda ägandet, och besluten skall läggas så näramänniskorna som möjligt.Bostaden spelar en mycket central roll i männi-skors liv, och en boendemiljö med hög kvalitet ärviktig för människors levnadsvillkor och välbefinnan-de. Målsättningen för bostadspolitiken skall vara attskapa förutsättningar för alla att leva i goda bostädertill rimliga kostnader i en stimulerande och tryggmiljö. Boendepolitiken skall fokuseras på de boendeoch allas rätt till ett hem och särskilt främja en goduppväxtmiljö för barn och ungdomar. Så här tyckerkristdemokraterna och så säger man också i den bo-stadspolitiska utredningen.Som vi väl känner till har produktionskostnadernaoch därmed boendekostnaderna under senare årskjutit katastrofalt i höjden. Det finns hushållsgruppersom har en mycket svår ekonomisk situation. Dettagäller framför allt barnfamiljer och ensamståendeföräldrar med barn, liksom de äldre ensamståendepensionärerna. Arbetslösa och ofrivilligt deltidsarbets-lösa med låg inkomst är också en utsatt grupp.Ett nytt system för bostadsfinansiering trädde ikraft . Det gamla systemet leddetill en ohållbar belastning på statsfinanserna samtidigtsom incitament att hålla nere produktionskostnadernavar lika med noll. Reglerna inbjöd snarare till attdriva upp produktionskostnaderna. Större familjerlockades att bygga rymligt med möjlighet till eget rumför varje barn i skolåldern. Det har för övrigt varit envedertagen princip . Den principen liggerfortfarande fast. Något annat sägs inte i propositionen.Men klarar vi verkligen det ?De bostäder som byggs har fortfarande, trotsden ekonomiska krisen, för höga produktionskostna-der och byggs huvudsakligen i storstäderna och itillväxtregionerna. Trots det statliga stödet med rän-tebidrag blir månadskostnaderna så höga att baravälbeställda hushåll har råd att flytta in.Ur fördelningspolitisk synvinkel är det myckettveksamt att med generellt produktionsstöd subven-tionera boendet för betalningsstarka hushåll på ettfåtal platser i landet. Vi kristdemokrater menar därföratt räntebidragssystemet skall bort . Vi hardessutom förordat en snabbare avvecklingstakt avräntebidragen som vi vill sänka fastighets-skatten med motsvarande belopp. Dessutom vill vimed ett utökat bostadsbidrag - med ytterligare cirkadrygt 1 miljard - rikta detta till de sämst ställda medhuvudinriktning på familjer och ensamstående medbarn.De förslagen har vi finansierat i vårt eget budge-talternativ som tyvärr redan har avslagits med deekonomiska ramar som majoriteten s och c har fast-lagt.Herr talman! Beslutet om nya regler för bostads-bidrag med ikraftträdande utgörett trendbrott när det gäller boendestödet till barn-familjer och hushåll med låga inkomster. Det gällersåledes besluten om individuella inkomstgränser ochbegränsningen av den bidragsgrundande bostadsytan.Beslutet innebär att man inte behandlar hushållmed lika boendeförhållanden och samma inkomsterlikvärdigt. Vi diskriminerar hushåll där endast enaparten står för inkomsten. Det går dessutom stick istäv mot ambitionen att minska de generella bostads-subventionerna och i stället rikta stödet till särskiltutsatta grupper. De som valt eller på grund av brist påjobb tvingas att avstå från arbete straffas av regering-en med lägre bostadsbidrag. Det går också att tolkabeslutet som att man helt enkelt vill styra familjermed låga inkomster till hyreslägenheter.Oavsett vilka förmyndaraktiga beslut den nuva-rande regeringen fattat och kommer att fatta vet vi attdagens familjer kräver större möjligheter att självautforma sin vardag, både när det gäller boendet ochvilken barnomsorg man vill ha. Vi anser att beslutalltid skall fattas på en nivå som ligger så nära indivi-den som möjligt.