prot · GJ0958 · 1996-02-20 00:00:00 — Jag ställer mig väldigttvivlande till hur det skulle se ut. Man behöver bara tadet exempel som vi har tagit upp här. Det är fullstän-digt omöjligt. Det kan i och för sig prövas rättsligt,men jag vill ändå säga att det är märkligt att kommu-nikationsministern inte kan inse att det är ett problemsom man behöver åtgärda kraftfullare än genom attbara hänvisa till föreskrifter.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1995/96:61 om Pos-tens serviceAnf. 26 Kommunikationsminister ()Fru talman! har frågat mig omjag avser att vidta någon översyn av nu gällande reg-ler om Posten AB:s skyldigheter att hålla en god ser-vice.Jag har påpekat att en väl funge-rande post- och kassaservice är av stor betydelse förbåde företag och enskilda personer.Posten AB har i ett avtal med staten förbundit sigatt t.o.m. upprätthålla en i helalandet väl fungerande post- och kassaservice. Detta ärsjälvklart en viktig målsättning i den pågående över-synen av postlagen m.m. presen-terades en departementspromemoria, "Post- och kas-saservice för alla". Efter remissbehandlingen av den-na promemoria är målet att en proposition skall läm-nas till . I denna propositionkommer frågor om finansiering av och innehållet ipostens service att behandlas närmare.Karl-Erik har till sin fråga bifogat ett brevfrån i rubricerat"Lantbrevbärarservicen till Dig". Brevet riktar sig tillde kunder som enligt Posten AB:s interna riktlinjerhar sin postlåda placerad för långt från lantbrevbära-rens färdväg. Kunderna ombeds att flytta sin brevlådatill närmaste större väg.Alternativt erbjuds kunderna möjligheten att teck-na ett avtal med . Avtalet går ut på att lant-brevbäraren kör ut posten som tidigare mot en avgiftav . Undantag görs för de kunder sompå grund av hög ålder eller handikapp har svårt atthämta sin post. Posten AB:s motivering till dennaförändring är de ständigt ökande kostnaderna förlantbrevbäringen, och man understryker att det interör sig om en förändring i tidigare riktlinjer utan attdet snarare handlar om en striktare tillämpning avdessa. Det rör sig inte om någon generell översyn avlantbrevbärarservicen, utan varje regionchef bedömersjälv om situationen i den egna regionen motiverar enöversyn.Som jag tidigare redovisat, säkerställs post- ochkassaservicen genom avtalet mellan ochstaten. Avsikten med avtalet är att säkerställa att depolitiska målen för postverksamheten uppfylls. I avta-let står det att det i normalfallet skall finnas tillgångtill postutdelning för alla. Hurservicen skall erbjudas är dock en uppgift för PostenAB att avgöra.När avtalet löper ut är detsjälvklart att regeringen inför eventuella förhandlingarom ett nytt avtal mycket noga följer upp de föränd-ringar som sker i Posten AB:s service. Att löpandeövervaka Posten AB:s uppfyllelse av avtalet är enfråga för tillsynsmyndigheten och telestyrelsen.Till slut vill jag bara poängtera att i dagverkar på en fri marknad. För att kunna göra detmåste , som övriga företag, kunna täckasina kostnader.Anf. 27 ()Fru talman! Det tillhör god ordning att man skalltacka för svaret, men det här svaret reser faktiskt flerfrågor än det ger klarhet om. Jag hade egentligen flerfrågor, men jag blev förhindrad att ställa dem. Jaghade inte möjlighet att komplettera interpellationenoch tala om att postlagen ligger under Kommunika-tionsdepartementet. Det var den delen det gällde.Jag vill börja med att försöka få klarhet i svaret.Avtalet mellan och staten går ut den 31december 1996, det är helt riktigt. Men här bryterman, som jag ser det, ett avtal under pågående avtal-speriod. Här gäller det ju, som framgår av andra sidanav interpellationen, lantbrevbäring.Det sägs att det har blivit ökade kostnader förPosten. Men frågan är vilka kostnader det är som harökat. Det område som jag talar om har haft postut-bärning genom lantbrevbäreri . Antalethushåll har varit detsamma. Och helt plötsligt har detnu blivit dyrare att köra bil. Ändå har vi, vad jag vet,inte höjt bensinpriset, så den motiveringen är intemöjlig.Det står att det är regioncheferna som bedömerdetta. Jag kan aldrig tänka mig att regioncheferna harmakt att göra den bedömningen. Hur skulle postservi-cen bli, och hur skulle det bli med avtalet mellanstaten och om regioncheferna hade maktenatt helt och hållet bedöma vad som är rimlig kostnadoch vad som inte är det?Vi har, som kommunikationsministern väl kännertill, ett ganska vidsträckt och avlångt land. Jag trorfaktiskt att har mycket mindre postser-vice i form av lantbrevbäreri än vad den norra delenav har. Skulle man i den norra delen av börja ta ut avgifter, skulle det inte räcka med1 . Man skulle få ta eller 3 500 kr.Finns det något tak, och vad gäller i så fall? Vilketavtal bygger man på?Sedan vill jag ta upp slutklämmen, att Posten ver-kar på en fri marknad. Det stämmer till en viss del.Men när det gäller lantbrevbäreri var det väl ändå ettslag i luften. Vem är konkurrenten?Jag har Postens avtal med staten, och jag har lus-läst det. Det står, vad jag har kunnat hitta, ingenstansatt har möjlighet att ta ut en avgift förlantbrevbäreri. Det verkar vara taget helt ur tommaluften. Personer som jag har varit i kontakt med und-rar: Om Posten får genomföra sina tilltag, kommer dåRäddningstjänst, polisväsende och brandmyndigheteratt göra likadant? Kommer de att säga: ni måste betalaför den sista biten, annars kör vi inte fram till er?Här går vi på alla andra områden ut och säger attvi skall ha en regional balans. Staten satsar storapengar för att upprätthålla och hitta nya möjligheterför verksamheter ute i regionerna. Detta tilltag kom-mer ju att försvåra för människor att starta eget ochatt stanna kvar i områden där man har bott och verkatunder . Staten har satsat regionalpolitiskapengar på dessa områden - genomför Pos-ten sådana här drastiska åtgärder. Jag tycker att det ärett otyg!Jag förstår inte med vilken rätt man gör på dettasätt, och jag tycker inte att det är roligt att behöva läsarubriker som lyder: "Vi flytt´ int". Det är södra kommuner som är drabbade av detta, inga andravad jag vet.Frågan man måste ställa sig är varför man skallbetala porto, om man inte får hem posten. Då skulleman ju gå ut och säga åt folk att inte skicka någonting,så vi slipper verksamheten. Då skulle man lika gärnakunna säga till oss som bor i centralorterna och somhar närmare till posten att vi får gå och hämta vår postsjälva.Det var någon som sade att Posten kanske harblivit miljömedveten. Drar man in lantbrevbärerietkommer det inte att gå några postbilar som släpper utkoldioxid. Men kanske det blir så att tio elvahushåll måste åka in till posten för att få postservice.Detta blir orimligt, och jag tror faktiskt inte att detfinns något riktigt beslut. Jag tror att det är någonregionchef som har fått för sig att han skall spelanågon typ av herre, och sätta åt människor.Det står att man, om man har problem med handi-kapp, skall få sin post hemburen. Om nu den personsom bor i den sista kåken i ett område har någon typav handikapp, skall då brevbäraren köra förbi allaandra postlådor för att nå det sista huset i sträckning-en? Det blir inte heller riktigt. Och vem är det somtill syvende och sist som avgör vem som har ett han-dikapp? Skall man ha ett läkarintyg och komma tillposten och säga: Titta, jag har de här handikappen ochde här problemen?Detta är inte rimligt. Jag vet inte precis om kom-munikationsministern och regeringen skall regionche-fen i örat, men man måste gå vidare i denna fråga. Jagär inte ute efter någon typ av ministerstyre, men på etteller annat sätt måste detta gå att lösa.Anf. 28 ()Fru talman! Kommunikationsministern sade un-gefär så här i sitt inlägg: Självklart är jag mycketangelägen att beslut om att det i Sverigeskall finnas en grundläggande post- och kassaserviceför alla medborgare ligger fast.Jag blev glad över att höra det. Men sedan blev jagmycket betänksam över kommunikationsministernsglidningar litet längre fram i svaret beträffande regio-nalchefers egenbestämmande och det här med kon-kurrensutsatt sektor. I samband med att vi behandladetrafikutskottets betänkande om Post och telekommu-nikation här i kammaren , påpekade vi ju frånCenterns håll att medelsanvisningen för den rikstäck-ande betalnings- och kassaservicen innebar en bety-dande neddragning av anslagen. Vi varnade för detta,och föreslog i stället oförändrat anslag. Vi ville avvak-ta att regeringen kunde visa att den föreslagna redu-ceringen inte skulle försämra service och tillgänglig-het i glesbygden.Tyvärr tvingas vi nu se att våra farhågor tydligenbesannas. På det ena stället efter det andra på lands-bygden - det har bl.a. hänt i norra län och påolika orter i och i - plockas nu brev-lådorna ned. sägs motivet vara lantbrevbärar-nas säkerhet, det argumentet har använts, ibland sägsdet vara kostnadsskäl som ligger bakom.Bägge dessa problem tycks dock kunna lösas omglesbygdsbefolkningen är villig att betala extra. I dethär fallet är det fråga om . Det ser utsom en ganska tillhöftad summa. När blir summan2 , eller ? Vem bestämmer detta?Det är inte rimligt att landsbygdsbefolkningen pådet här sättet diskrimineras och tvingas betala derationaliseringar Posten säger sig vara tvungen attgöra. Jag delar trafikutskottets mening. Från trafikut-skottets och hela sida sades att man villeunderstryka den betydelse som lantbrevbäringen harför den regionala utvecklingen. Man förutsatte attriksdagens mål om en väl fungerande rikstäckandepostservice uppfylls.Mot den bakgrunden vet vi att har fast-ställt sociala och regionalpolitiska mål i postlagen, därden första paragrafen som bekant lyder: "I landet skalldet finnas en rikstäckande postservice som innebär attbrev och paket kan nå alla oavsett adressort. "Jag vill ställa två frågor till kommunikationsminis-tern. Anser kommunikationsministern att det står iöverensstämmelse med mål och medpostlagen att låta glesbygdsbefolkningen betala extraför den postservice som avtal och lag fortfarandeföreskriver?Eftersom jag förutsätter att kommunikationsminis-terns svar på frågan är nej, blir min följdfråga: På vadsätt avser kommunikationsministern att agera för attförhindra en tilltagande försämring av Postens distri-butions- och kassaservice på landsbygden?Anf. 29 ()Fru talman! Den här frågan har aktualiserats frånSkåne och den skånska landsbygden. Men det är gi-vetvis en fråga som har stor betydelse för hela densvenska landsbygden, inte minst i den landsända somjag kommer ifrån.Kärnpunkten i frågan är om Posten verkligen harrätt att i lantbrevbäringen ta ut avgifter för att körafram breven till brevlådan. Vi har faktiskt haft en"frimärkstaxa" ända sedan frimärket uppfanns. Detkostar lika mycket att skicka ett brev till en storstadsom till någon ensligt boende långt ute på landsbyg-den. Det är samma avgift. Detta har Posten pånågra områden gått ifrån, och man har börjat ta betaltför att köra fram till vissa speciella brevlådor. Somjag ser det är det en klar avvikelse från vad som tidi-gare har gällt.Kommunikationsministern säger i svaret någon-ting om den fria marknaden och att måsteha rätt att täcka sina kostnader på denna fria marknad.Tyvärr är den inte särskilt fri. Vi kan bara konstateravad som har hänt med . Det kan räcka.Om det nu vore en helt fri marknad, upphandlarändå staten på denna marknad den service som vianser att folk skall ha. Då gäller det att statenspecificerar upphandlingen på ett sådant sätt att intePosten, eller vem det nu är som utför denna service,kommer undan genom att börja debitera avgifter sominte vi, staten, har förutsett.Jag vill ställa en konkret fråga: Är det verkligenförenligt med gällande lagar och med Postens avtalmed staten att Posten tar ut avgifter för att köra framtill brevlådan? Om detta är möjligt enligt dennuvarande lagstiftningen måste vi göra någonting åtdet. Eftersom avtalet skall omförhandlas, och riksda-gen skall få en proposition om detta , förutsätterjag att kommunikationsministern tar upp den härfrågan i det sammanhanget.Anf. 30 Kommunikationsminister ()Fru talman! Det är väldigt bra att den här debattenhar kommit till stånd. Den belyser hur svårt det är attha en fri marknad med konkurrens, som det står iinterpellationssvaret, på ett område som har så storasociala och regionala konsekvenser och behov.Jag tycker ändå att det är litet orimligt att jämföramed Polisen och . Posten är ettaktiebolag - och det är som har fattat detbeslutet - och postmarknaden är avreglerad. Sedankan man med viss rätt hävda att det fortfarande finnsett de facto-monopol för på denna post-marknad.Betyder det brev som har gått ut till kunderna isödra att man bryter mot avtalet? I juridiskmening kan man knappast påstå att det är på det sättet.De interna regler som Posten har för vilka man skallköra fram till tror jag går tillbaka . Jagundrar om det inte handlar om att man också gjordeom regelsystemet när högertrafiken infördes i Sveri-ge. Men man har tillämpat detta regelsystem på oer-hört olika sätt. Eftersom det är en praxis är det ocksåen sak som inte på något sätt har reglerats i vare sigpostlag eller avtalet mellan staten och Posten.Torsten frågade: rätt att ta utavgifter för lantbrevbärarservicen? Tyvärr går det inteatt svara på den frågan om man skall luta sig motpostlagen och avtalet, eftersom man i lagstiftningenoch även i avtalet svävar på målet i den här frågan.För att lösa detta har vi en lång rad funderingar i de-partementet inför omskrivningen av postlagen och närvi skall omförhandla avtalet. En sådan möjlighet somvi resonerar kring är att man skulle kunna ha ett upp-handlingsförfarande och då ge ersättning när det gäl-ler den här typen av service. Detta är på intet sättfärdigberett i departementet. Men det skulle kunnavara en möjlighet.Såvitt jag kan förstå är det belopp som det talasom - precis som sade - en höftadsumma. Jag har försökt att få reda på varför man harhamnat just där och inte kunnat få något svar på denfrågan. Formuleringarna i det citerade brevet kan jaginte ta ansvar för. Det är en fråga för Postens region.Jag kan bara säga att man i andra regioner har löstsina effektivitetsproblem i lantbrevbäringen, om manuttrycker det så, på helt annat sätt genom att pratamed kunderna.Anf. 31 ()Fru talman! Jag ser ett annat problem. De personersom jag har haft kontakt med säger att de kommer attvägra att flytta brevlådan eftersom det kommer att blisådana avstånd. De har förlagt sin verksamhet när detgäller kassaservice hos lantbrevbärarna, har skött sinainbetalningar, och Posten har ställt upp med utbetal-ningar. De kan inte ha denna service kvar. De sägerdå: Vi kommer inte att flytta ut våra brevlådor.Jag frågade dem: Har ni pratat med någon om vadsom händer? Ja, säger de. Vi har pratat med de regio-nala kontoren. Där säger de: Gör ni inte på det härviset kommer vi att behålla posten på postanstalterna.Där lagras den en månad, och sedan sänds den tillba-ka till avsändaren. Då blir det återigen ett problem fördessa människor.Alla som har post vet hur mycket man är beroendeav en väl fungerande postverksamhet. Man har TV-räkning, teleräkning och andraräkningar. Man skall betala hyra och har bankaffärer.Allt detta går via posten. Hur kommer andra myndig-heter att reagera när de får tillbaka post där adressatenmer eller mindre står som okänd? Det är dessa uppgif-ter de går efter.Detta har gått väldigt snabbt. Dessa brev har deberörda fått . Avtalet skulle vara un-derskrivet och inskickat till , utan någonsom helst diskussion med de berörda människorna.Jag menar att dessa myndigheter har gått mycketdrastiskt fram. De gör människor väldigt oroade närde bär sig åt på det här viset. Så här kan det inte gåtill.Jag kan förstå om man diskuterar en rationalise-ring. Men det får inte gå till så här. Posten har andramöjligheter att skydda den viktiga del som lantbrev-bäringen är för många människor i landet. Vi kan intepå detta sätt tvinga människor från sitt boende och intill centralorter. De måste kunna ha en rimlig service,som det står i postlagen. Oavsett var man bor i landetskall man ha rikstäckande post- och kassaservice. Detär bra skrivet, och det är en bra utgångspunkt när detgäller den här verksamheten.Anf. 32 ()Fru talman! Bryta med avtalet? Nej, enligt kom-munikationsministern. rätt att ta ut peng-ar? Det vet vi inte. Ungefär så lät det. Vi ska förhand-la om avtalet och skriva om postlagen. Trots dettaanar jag en positiv syn i kommunikationsministernsskiss över möjligheterna för upphandling och annat.Jag kan inte undgå att i sammanhanget erinra omvilken oerhörd resurs landsbygden utgör. Dessutomdisponerar landsbygden över mängder av värdefullaresurser. Man kan bl.a. nämna skogsindustrin, som vivet plockar in långt större inkomster till vårt land änvad exempelvis verkstads- och bilindustrin gör.Det gäller att i alla sammanhang behandla lands-bygden rättvist och schyst. Vi måste ge landsbygdenen chans att utvecklas och vidareutvecklas, och intesätta onödiga käppar i hjulet, försämra servicen ochdiskriminera landsbygden. Tyvärr ser jag tendenser iden riktningen. Jag skall ta några exempel på dettafrån kommunikationsministerns svar. Jag har nämntdem förut, och de finns fortfarande kvar. Det gällerexempelvis halveringen av anslagen till enskilda vä-gar, anslaget till de små flygplatserna i inre Norrlandoch anslagen till en rikstäckande service. Dessa sum-mor är i jämförelse med andra objekt ofta väldigtsmå. Det kan handla om antingen avveckling ellerutveckling.Detta är bakgrunden till att jag betraktar dennafråga, liksom andra frågor, som så väsentlig. Jag villställa en - möjligen hypotetisk - fråga till kommuni-kationsministern. Om det visar sig att Postens ratio-naliseringsiver inte ryms inom nuvarande anslag kanman handla på olika sätt. Vilka åtgärder ämnar kom-munikationsminister i så fall vidta för att behålla denrikstäckande servicen, som har fastslagit ipostlagens första paragraf, och som jag tycker att viskall vara mycket rädda om?Anf. 33 ()Fru talman! Jag har med tillfredsställelse noteratatt kommunikationsministern säger att detta är någotsom har hänt i en region. Andra regioner har löst dettapå ett annat sätt. Dessutom är det tveksamt om avgif-ten ryms inom avtalet eller inte.Kommunikationsministern uttrycker att det pågårstor tankeverksamhet kring denna fråga i förberedel-sen inför propositionen. Jag hoppas att tankeverksam-heten har som mål att göra det alldeles klart att ensådan här avgift inte är förenlig med det uppdrag somriksdagen har lagt på eller någon annanoperatör på denna fria marknad. Den avvikelsen frånden s.k. frimärkstaxan tycker jag inte man kan accep-tera. Jag vill tacka för synpunkterna.Att den södra regionen har infört dessa avgifterhar uppfattats som att denna region går i bräschen föratt införa dem i resten av landet. I och med kommuni-kationsministerns konstaterande tycker jag att vi kanlägga den farhågan åt sidan.Anf. 34 Kommunikationsminister ()Fru talman! Avslutningsvis vill jag, precis somKarl-Erik , konstatera att formuleringen att viskall ha en rimlig service oavsett var vi bor i landet ären bra utgångspunkt. Men vi har lärt oss, inte minstgenom detta fall men också genom andra, att formu-leringen inte är alldeles tillräcklig och inte alldelesstringent. Det är därför man nu i arbetet med att för-ändra lagar och avtal också försöker komma fram mer stringent formulering och rimliga arbetsmöj-ligheter för Posten AB.Jag tycker som sagt att debatten har varit nyttig.Jag tror att vi har samma uppfattning om vikten av detsom anförde; oavsett var vi bor ilandet är vi beroende av en väl fungerande postverk-samhet. Det är ett gemensamt intresse.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1995/96:76 om Esto-niaAnf. 35 Kommunikationsminister ()Fru talman! har frågat mig om jag av-ser, i det fortsatta arbetet med att ge de omkomna vidM/S förlisning en sista viloplats, att låtarepresentanter för de anhöriga få information och låtadem få framföra sina kunskaper, tankar och önskemål.Estoniaolyckan är en katastrof som aldrig kommeratt glömmas bort. Det finns inga ord som gör smärtanoch sorgen mindre för alla dem som drabbats.Inför regeringens beslut att inte bärga att inte vidta några åtgärder för att ta hand om deomkomna skaffade sig regeringen ett så fullständigtbeslutsunderlag som möjligt. Därför undersökteskonsekvenserna av en bärgning och ett omhänderta-gande av kroppar genom dykning. har idetta arbete samarbetat med psykiatrisk expertis frånbåde och . Regeringen sammanvägderespekten för de döda och respekten för de anhörigassorg. Bärgnings- och identifieringspersonalens liv,säkerhet och psykiska hälsa har också vägts in. Ettsärskilt råd övervägde de etiska frågeställningarna.Regeringen träffade anhöriga med olika uppfattning-ar. Samråd skedde med de estniska och finska rege-ringarna liksom med samtliga svenska riksdagspartier.Detta sammantaget utgjorde underlag för beslutet.Regeringens beslut innebäräven att platsen där fartyget förliste skall betraktassom en gravplats. För att säkerställa att gravfridenrespekteras skall fartyget täckas över, och särskildaåtgärder vidtas i samarbete med de estniska och finskaregeringarna för att skydda gravplatsen rättsligt.I , och har införts lagar omatt visa respekt för gravfriden. Enligt dessa lagar ärdet därmed brottsligt att ägna sig åt undervattensverk-samhet vid vraket.Tyvärr kan man inte tillgodose samtliga anhörigasönskemål. Det finns olika uppfattningar i fråga ombärgning, att ta hand om kroppar, om havet somgravplats och om övertäckning. Regeringen måsteväga samman all information och alla synpunkter.Övertäckningen har väckt starka känslor hos endel. Andra anhöriga uttrycker stor oro förgravplundring och intrång i fartyget . Be-slutet att låta fartyget bli en säker och värdig gravplatsär ett beslut som accepteras av en del och känns somett svek av andra.Havsbotten under fartyget består av lera. Havsbot-tens geotekniska instabilitet har varit avgörande förval av material. Den övertäckning som kommer attutföras innebär att betongblocksmattor kommer attläggas över skrovet, och att en uppfyllning med stenkommer att ske runt skrovet och en bit över betong-blocksmattorna. På grund av den geotekniska insta-biliteten kommer en tryckbank av sand att behövaläggas över ett stort område runt fartyget. Övertäck-ningen kommer inte att vara hermetiskt sluten. Dengörs som en gravkulle. Den kommer att likna de forn-tida gravplatserna som finns runt . En anhö-rig som är arkeolog har delat med sig av sina kunska-per.Arbetet med att genomföra övertäckningen kom-mer att utföras utan att man behöver använda dykare.Det innebär att gravfriden inte störs och att resultatetblir en väl skyddad och värdig gravplats. Kostnadernahar inte varit avgörande för regeringens beslut.Jag har kontinuerligt informerat anhöriga skriftligtom olika regeringsbeslut och om en rad frågor somvåra myndigheter och verk sköter. Jag har dessutomvid ett antal tillfällen samlat representanter från an-hörigföreningarna för information. ,och Etiska Rådet har också möttrepresentanter för de anhöriga. Jag har pratat medmånga anhöriga. Mina medarbetare på departementethar kontakter med anhöriga. Tillsammanshar vi en god bild av de anhörigas åsikter.Jag kommer även fortsättningsvis vid behov att in-formera de anhöriga.Anf. 36 ()Fru talman! Jag vill tacka kommunikationsminis-tern för det mycket välformulerade svaret.Vore det inte så att jag medjämna mellanrum har haft kontakt med representanterför de anhöriga skulle jag tycka att det var ett riktigtfint och bra svar. Men efter att ha haft kontakt med deanhöriga måste jag framföra och känna för de åsiktersom de har. De anser att det här beslutet berör främstdem som är anhöriga och att det är främst de somborde ha fått vara delaktiga i beslutet.I dag känner de sig totalt överkörda, och derasdjupa sorg har på något vis övergått i en desperatsorg. De upplever att ingen har lyssnat, ingen påKommunikationsdepartementet, inte kommunika-tionsministern och inte heller någon annan inom re-geringen.