prot · GJ09105 · 1996-06-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:105Tisdagen den 4 juniKl. 10.00 16.24Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 29 maj.2 § Beslut om att inleda 1996/97 årsriksmöteTredje vice talmannen föreslog, sedan talmans-konferensen ställt sig bakom den utdelade planen förkammarens sammanträden , att riksmötet1996/97 skulle inledas tisdagen den 17 september1996.Kammaren biföll detta förslag.3 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1995/96:KU31Skatteutskottets betänkanden /96:SkU27, SkU28och betänkande 1995/96:LU26Utrikesutskottets betänkande 1995/96:UU22Socialförsäkringsutskottets betänkande 1995/96:SfU8Jordbruksutskottets betänkande 1995/96:JoU21Näringsutskottets betänkanden /96:NU23 ochNU24Meddelande om samlad voteringTredje vice talmannen meddelade att justitieut-skottets betänkanden JuU23 och JuU18 samt lagut-skottets betänkanden LU11 och LU27 skulle avgöras iett sammanhang efter avslutad debatt.4 § betänkande 1995/96:JuU23Skattebrott (prop. 1995/96:170)Anf. 1 ()Herr talman! I propositionen föreslår regeringenett flertal lagändringar med avsikt att få till stånd enmer enhetlig och sammanhållen skattebrottslagstift-ning. Från moderat håll ser vi positivt på flera av de ipropositionen föreslagna lagändringarna. På en avgö-rande punkt har vi dock en annan uppfattning än re-geringen, och det gäller förslaget om att konstrueraom nuvarande skattebedrägeribrott i 2 § skatte-brottslagen från effektbrott till farebrott.I motion Ju26 yrkas att propositionen avslås ochatt uppdrar åt regeringen att återkommamed ett nytt förslag när farebrottets konsekvenser haranalyserats. Motionärerna pekar på att farerekvisitetär beroende av hur skattekontrollen är utformad, nå-got som dessutom ligger utom den skattskyldigeskontroll. Det kan därför bli svårt att tillämpa rekvisi-tet. Motionärerna vänder sig också mot att regeringeni propositionen ger farerekvisitet en vidare tolkning änvad som framgår av betän-kande utan att föreslå någon motsvarande ändring avutredningens förslag till lagtext i denna del. Lagstift-ningens syfte skall enligt motionärerna framgå avtydliga bestämmelser och inte genom att regeringenvid sidan av lagen uttalar sig om hur den bör tilläm-pas.Den övergripande författningen på skattebrottsom-rådet är skattebrottslagen, som trädde i kraft den 1januari 1972. Skattebrottslagen upptar ett antal olikabrottsformer.Det centrala skattebrottet är skattebedrägeri, somförekommer i tre olika varianter: aktivt brott, passivtbrott och skattebedrägeri vid förenklad självdeklara-tion.Herr talman! För s.k. aktivt skattebedrägeri dömsenligt 2 § första stycket skattebrottslagen den som tillledning för myndighetens beslut i fråga om skatt elleravgift uppsåtligen avger handling med oriktig uppgiftoch därigenom föranleder att skatt eller avgift intepåförs, påförs med för lågt belopp eller tillgodoräknasmed för högt belopp.För att ansvar skall kunna inträda vid lämnande avoriktig uppgift krävs att uppgiftslämnaren haft tilluppsåt att skatt skall undandras. S.k. eventuellt uppsåtär tillräckligt för ansvar. Detta innebär att det t.ex.inte är nödvändigt att uppgiftslämnaren med säkerhetvet att uppgiften är oriktig. Det räcker inte att haninser att detta är möjligt och att full visshet om upp-giftens oriktighet inte skulle ha avhållit honom från attlämna den.Den andra formen av skattebedrägeri, s.k. passivtskattebedrägeri, regleras i 2 § andra stycket.Till skillnad från det aktiva skattebedrägeriet ford-ras för ansvar för passivt skattebedrägeri att den skatt-skyldige underlåtit att deklarera med avsikt att undan-dra skatt, s.k. direkt uppsåt.Den tredje formen av skattebedrägeri begås av densom med avsikt att skatt eller avgift inte skall påföraseller skall påföras med för lågt belopp överenskom-mer med sin arbetsgivare eller annan som är skyldigatt utan föreläggande lämna kontrolluppgift, att denneskall underlåta att fullgöra sin uppgiftsskyldighet, ochdärigenom föranleder att skatt på grundval av förenk-lad självdeklaration inte påförs eller påförs honommed för lågt belopp.I propositionen på s. 88 föreslår regeringen attskattebedrägeribrottet får en ny brottsbeteckning och ifortsättningen benämns skattebrott. Brottet föreslåsomfatta också förfaranden som bedöms somuppbördsbrott.Skattebrottet konstrueras enligt förslaget som ettfarebrott. Ett skattebrott fullbordas när en oriktiguppgift uppsåtligen lämnas till myndighet eller när enföreskriven uppgiftsskyldighet uppsåtligen åsidosätts,om detta ger upphov till fara för att skatt eller avgiftskall undandras det allmänna.Sammanfattningsvis anser regeringen att övervä-gande skäl talar för att skattebrottet omkonstrueras tillett farebrott.Herr talman! Regeringens förslag om att införa fa-rebrott innebär en återgång till den gamla konstruk-tionen som gällde års skattebrottsreform, dåeffektbrottet infördes. Det nuvarande skattebedrägeri-brottet föreslås dels få en ny brottsbeteckning - skat-tebrott - dels konstrueras om till ett farebrott. Somregeringen framhåller i propositionen har den nuva-rande konstruktionen av skattebedrägeri som effekt-brott tidigare ifrågasatts och kritiserats vid flera tillfäl-len. Kritiken har innehållit krav på övergång till fare-brott. Ett tungt argument som framförts i dessa sam-manhang har varit att brottsmålen skulle kunna avgö-ras snabbare, då domstolarna med en sådan utform-ning av brottet inte skulle behöva invänta laga-kraftägande avgöranden från skattedomstolarna.Regeringen ifrågasätter dock, av skäl som närmareutvecklas i propositionen på s. 91, om en ändring avbrottskonstruktionen till farebrott verkligen skullemedföra några större fördelar för de allmänna domsto-larna. Däremot fäster regeringen betydligt större viktvid argumentet att farebrottskonstruktionen kommeratt underlätta fastställelsen av tidpunkten för närbrottet skall anses fullbordat. Ytterligare ett argumentför en omkonstruktion är enligt regeringen de konsek-venser som formerna för skattekontrollen kan få medden nu gällande ordningen. En effekt som kan uppståär att oriktighet i en självdeklaration som upptäcksunder taxeringsåret bedöms som ett försöksbrott,medan en oriktig uppgift som upptäcks först senarebedöms som ett fullbordat brott. Liksom regeringenanser vi att det från rättssäkerhetssynpunkt kan varasvårt att motivera att brott bedöms olika beroende pånär den oriktiga uppgiften avslöjas. Med anledninghärav anser regeringen att det föreligger beaktansvär-da skäl för en omkonstruktion från effektbrott tillfarebrott. Vi anser emellertid inte att dessa skäl idagsläget framstår som tillräckliga.Vi måste här starkt ifrågasätta om det är lämpligtatt - som i regeringens förslag - hålla fast vid ettsynsätt som i grunden bygger på hur skattekontrollbedrevs . Som regeringen själv fram-håller i propositionen har formerna för skattekontrol-len avsevärt förändrats sedan skattebrottslagens till-komst. Den största skillnaden består i att den rutin-mässiga skattekontrollen numera är datoriserad ochatt någon kontroll av hela deklarationsmate-rialet således inte längre förekommer. Med regering-ens förslag kommer kontrollsystemets utformning attfå avgörande betydelse för bedömningen av om enstraffbar handling föreligger, som de om-ständigheter det är fråga om ligger helt utanför förden skattskyldiges kontroll.Enligt vår bedömning kan farerekvisitet som detutformats i förslaget komma att medföra betydandetillämpningssvårigheter. Mot denna bakgrund är detenligt vår uppfattning nödvändigt att förslaget blirföremål för en närmare analys i syfte att klargöravilka effekter som kan komma att uppstå med försla-gets nuvarande utformning. är vi inteberedda att ta slutlig ställning till förslaget.Herr talman! Därmed har jag inte mer att tillägga,utan hänvisar till hemställan i vår motion Ju26.Anf. 2 ()Herr talman! föreslog attringa skattebrott skulle avkriminaliseras. Den före-slagna avkriminaliseringen av ringa brott tillstyrktesdessutom av de flesta remissinstanser. Regeringenväljer dock att bibehålla kriminaliseringen av ringabrott i sin proposition, och det tillstyrks dessutom ibetänkandet av utskottsmajoriteten.Samtidigt ställer sig emellertid regeringen i pro-positionen bakom principen att så långt som möjligtfullfölja den tanke som låg till grund för förslaget tillskattebrottslag, nämligen att överträdelser av meraordningsmässig karaktär i första hand bör träffas avadministrativa sanktioner.Enligt regeringen går dock inte denna princip attstrikt upprätthålla, bl.a. på grund av att administrativasanktioner saknas i ett flertal fall. Några administrati-va sanktioner för oriktiga uppgifter finns exempelvisinte på fastighetstaxeringsområdet och inte heller närdet gäller arvs- och gåvoskatt.Vi inom anser att ringa förseelserbör avkriminaliseras och att möjligheterna till infö-rande av administrativa sanktioner bör utökas, äventill de områden där administrativa sanktioner i dagsaknas. Det bör i stället införas avgifter eller annansanktion i stället för böter i de fall där detta inteförekommer. Vidare anser vi att praxis beträffandegränsen för skattebedrägeribrott bör ändras till ettlägre belopp.Jag vill med anledning av det anförda, herr tal-man, yrka bifall till reservation 2 av . 3 PER ()Herr talman! Förslagen i föreliggande betänkandesyftar till att göra regleringen av skattebrott mer en-hetlig och sammanhållen. Skattebrottslagens tillämp-ningsområde skall föreslås utvidgas så att lagenkommer att omfatta i stort sett samtliga straffbestäm-melser som finns på skatteområdet. Det är bra. Vibehöver en enhetlig lagstiftning när det gäller skatte-brotten.Det har förut varit och är också för närvarandevissa problem med att beivra vissa typer av skatte-brott. väljer man att gå den enklare vägen: att istort sett "bara" åtala för bokföringsbrott. Man bordekanske i större utsträckning redan tidigare vågat an-vända sig av rubriceringen skattebrott.Det är alltså viktigt att vi genomför de här föränd-ringarna. Vi måste vara väldigt tydliga när det gällerskattebrott, precis som när det gäller ekonomiskbrottslighet. Ekonomisk brottslighet eller sådant somgränsar till ekonomisk brottslighet leder inte alltid tillåtal enligt skattebrottslagen.Lagstiftningen måste vara tydlig. Därför måste viockså ge de riktiga signalerna. En av dessa signalerpekar vi på i vår reservation, reservation 3, där vimenar att osanna handlingar faktiskt bör ligga tillgrund för att man skall kunna bedöma brottet som ettgrovt skattebrott. Riksåklagaren har haft samma upp-fattning. Det innebär naturligtvis inte att en felaktigsjälvdeklaration - som ju är en osann handling - skallleda till att skattebrottet skall bedömas som grovt. Därfinns det en klar gränsdragning trots allt. Men jag troratt det är väldigt viktigt, eftersom väldigt mångaskattebedrägerier faktiskt grundläggs genom osannahandlingar. Jag tror inte att man behöver befara attdetta skulle överutnyttjas, t.ex. i samband med det jagnämnde om felaktiga självdeklarationer.Därför yrkar jag bifall till reservation 3 av AliceÅström.Anf. 4 ()Herr talman! Vi är rädda att den förkortade tidenför redovisning och betalning av mervärdesskattenkommer att innebära en ökad risk för felaktigheter iredovisningen. Vi i tycker att detta inte haruppmärksammats i propositionen.Vi tycker att det bästa hade varit att man hadeåtergått till den gamla ordningen igen. Men undertiden menar att man skall ha en uppfölj-ning av hur skattebrottslagen tillämpas när man över-träder redovisningsreglerna. anser attregeringen skall se till att det blir en sådan uppfölj-ning och att regeringen skall återkomma till oss iriksdagen med ett ändringsförslag om det visar sig attdet blir orimliga straffrättsliga konsekvenser för små-företagare.Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till reser-vation 4.Anf. 5 ()Herr talman! Det övergripande syftet med de för-slag som återfinns i det aktuella betänkandet - vilketjag ber att få yrka bifall till samt att få yrka avslag påsamtliga reservationer - är att få till stånd en merenhetlig och sammanhållen reglering av skattebrott.Såväl Lagrådet som i princip samtliga remissinstanserhar tillstyrkt de viktigaste förändringarna i propositio-nen, och det gör också skatteutskottet i ett yttrande.Justitieutskottet för sin del konstaterar att förslagetinnebär en förenkling av lagtillämpningen och ökarförutsägbarheten på ett viktigt område. Särskilt inne-bär förslaget att bedömningen av tidpunkten för full-bordan av ett skattebrott kommer att ske med sammautgångspunkt oavsett om det är fråga om ett uppsåtligteller vårdslöst skattebrott. Dessa behandlas nämligen olika i ett principiellt hänseende. Det uppsåtligabrottet är nämligen ett s.k. effektbrott, medan detoaktsamma brottet är konstruerat som ett s.k. fare-brott.Den avgörande materiella förändringen i förslagetär just denna övergång från effektbrott till farebrott.Med den nya lagen kommer ett skattebrott att full-bordas när en oriktig uppgift uppsåtligen lämnas myndighet om detta ger upphov till fara för attskatt eller avgift undandras det allmänna. Motiven fördenna nya ordning är följande:För det första motverkas svårigheterna med attfastställa när ett brott anses fullbordat.För det andra överensstämmer förslaget bättremed ett naturligt betraktelsesätt hos de flesta, nämli-gen att fullbordandet anses ha skett i och med att denoriktiga uppgiften överlämnas till skattemyndigheten,inte när den upptäcks.För det tredje innebär förslaget att skattebrott ifortsättningen inte kommer att bedömas olika beroen-de på när en oriktig uppgift har upptäckts.För det fjärde uppnås kongruens mellan det upp-såtliga och det vårdslösa skattebrottet.Sammantaget, herr talman, innebär förslaget attskattebrottslagens effektivitet förstärks. Därmedstärks också förtroendet för rättsväsendet i sin helhet,vilket i sin tur stärker grunden för välfärden.Anf. 6 ()Herr talman! Jag vill göra ett förtydligande. Jagyrkar bifall till reservation 1.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )5 § Särskild utlänningskontrollFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1995/96:JuU18Särskild utlänningskontroll (skr. 1995/96:124)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 7 §. )6 § Lag om företagsrekonstruktion, m.m.FöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU11Lag om företagsrekonstruktion, m.m. (prop.1995/96:5 och 1995/96:115)Anf. 7 ()Herr talman! Utredningen överlämnade i novem-ber 1992 sitt betänkande Lag om företagsrekonstruk-tion till statsrådet och chefen för . förelåg i huvudsak en proposition klarför lagrådsremiss. I stort sett oförändrad lades dennaproposition fram . Den 7 november1995 föredrogs propositionen, jämte med anledningav propositionen väckta motioner, första gången ilagutskottet, varefter ärendet bordlades. I propositio-nen angavs att lagen skulle träda i kraft den 1 februari1996.Den 14 november 1995 behandlades propositionenånyo i lagutskottet, varefter ärendet bordlades. Den 23november var det fortsatt behandling av propositioneni lagutskottet. Då beslöts att skulle lämnas önskat företräde införutskottet och att den fortsatta be-handlingen därefter skulle uppskjutas till januari 1996.Uppvaktningen från föreningen skedde den 5 de-cember, varefter ärendet bordlades.Den 23 januari föreslog sedan vidlagutskottets sammanträde att den fortsatta behand-lingen av ärendet - i avvaktan på förslag till ändringari förmånsrättslagen - skulle uppskjutas till hösten1996. Utskottet beslutade efter votering med röstsiff-rorna 10 mot 7 att avslå vårt förslag, varefter utskottetbeslutade om fortsatt bordläggning till nästa samman-träde.Den 6 februari 1996 beslöt utskottet att bordläggaärendet ånyo. Trots förfrågan härefter har något be-sked inte lämnats om ärendets fortsatta handläggningförrän det togs upp till behandling . Häref-ter har ärendet behandlats i vanlig ordning och ligger på bord.Handläggningen av ärendet har, som framgår avredovisningen, tagit orimligt . Insolvensutred-ningen redovisade sitt slutbetänkande för snart fyra årsedan till statsrådet och chefen för snart sex år sedan startade finanskrisen. Häref-ter följde fastighetskrisen. Jag minns den 4 oktober1990. Då förordnades god man för FinansbolagetNyckeln. skedde drastiska förändring-ar i bankers och finansbolags kreditgivning och verk-samhet över huvud taget. Bl.a. sades lån upp underhänvisning till sjunkande värden på säkerheten. I maj1991 förordnades god man för Allhus, ett fastighets-bolag, förordnades god man för fastighets-koncernen man förordnades i dessa ärenden jämlikt ac-kordslagen . Alla som arbetade med dettavar medvetna om att denna lag var föga tillämplig pådessa betalningsinställelser och rekonstruktionsarbe-ten.Härefter har det fortsatt med betalningsinställelseroch konkurser, konkurser som i flera fall ej behövtkomma till stånd om det funnits en adekvat lagstift-ning för företagsrekonstruktioner. Trots att dettamåste ha stått klart för ansvariga i regeringarna harärendet dragits i långbänk. Ansvaret faller utan tviveltungt på samtliga regeringar som ej sett tillatt driva fram nödvändig lagstiftning.Riksdagen har vidare bidragit med i vart fall bortåtett halvårs försening. Lagen skulle ju träda i kraft den1 februari och träder den i kraft först i septemberenligt det förslag som föreligger. Det dröjsmålet harförvisso ej berott på kansliet, utan är politiskt betingat.Några förklaringar till den långa bordläggningen, frånfebruari fram , har inte lämnats.Det lagförslag som ligger på bord ärutan tvivel behäftat med brister, trots den långa tidsom ärendet varit föremål för behandling. Det fram-går bl.a. av de motioner som väckts och det faktum attregeringen tillsatte ytterligare en parla-mentarisk utredning, nu för att se över förmånsrätt,lönegaranti, m.m.Som jag tidigare framhållit yrkade iutskottet att ärendet skulle uppskjutasnågra månader i avvaktan på bearbetning av bl.a.förmånsrättslagen, så att för-slag kunde bearbetas och läggas till grund i det nyabetänkande som vi ville ha fram. Faktum är ju attInsolvensutredningen hade presenterat redovisning ijust berörda hänseenden, och därutöver finns ytterli-gare redovisningar av effekterna av förändringar iförmånsrätten.Nu skjuts de här frågorna ytterligare ,och faktum är att en mycket allmän uppfattning finnsatt lagen knappast kommer att bli aktuell för tillämp-ning förrän de här justeringarna och kompletteringar-na skett. Från moderat sida är vi emellertid införståd-da med att anta lagen och därigenom få ett tryck på attnödvändiga förändringar kommer till stånd.Under behandlingen i lagutskottet har ett enigt ut-skott numera kommit fram till att remissbehandlingenav den kommande utredningen bör bli färdig redanunder 1997, vilket vi välkomnar från moderat sida, istället för att den enligt lagförslaget skulle bli aktuellförst 1998.Helt naturligt kunde jag nu göra en genomgångoch redovisning av olika tankar och idéer i anslutningtill de olika motioner och reservationer som aktualise-rats och finns i betänkandet. Jag vill inte göra det medhänsyn till de tidsfrister som vi försöker hålla här ikammaren, utan hänvisar till vad som framgår avbetänkandet och inskränker mig till att hänvisa till dereservationer som lämnats från moderat sida i lagut-skottet, vilka vi står bakom. Vi yrkar helt naturligtdärutöver bifall till en reservation, för att markera,och det blir reservation nr 7. Den avser statens för-månsrätt.I det sammanhanget vill jag framhålla vilka kon-sekvenser statens förmånsrätt som fortfarande skallgälla för skattefordringar får för framtiden. Det ärsom jag har sagt praktiskt taget omöjligt att kommatill ackordsuppgörelser med denna förmånsrätt allt-jämt bibehållen. Förhållandet är ju att de fordringsä-gare som har oprioriterade fordringar huvudsakligenär leverantörer. Bland dem finns den utbredda upp-fattningen att de ej är beredda att efterge sina krav,även om de skulle få högre utdelning vid en ac-kordsuppgörelse än vid en konkurs, så länge statenskall ha full utdelning dessförinnan.De som driver en sådan här uppfattning och in-ställning är de ekonomiskt starka fordringsägarna,som rent principiellt vägrar att acceptera att statenskall gå före med sina fordringar. De som drabbashårdast är förvisso fordringsägare som måhändaskulle kunnat klara sin egen verksamhet om ackordetgått igenom, men som till följd av att ackordet ejkommer till stånd måste begära sig själva i konkurs.Så länge likställighet inte råder mellan statensfordringar och leverantörsfordringarna kommerföljdkonkurser att ske. Det för med sig lönegarantiersom skall utbetalas från staten såväl i det aktuellaackordsärendet som går till konkurs som i de efterföl-jande konkurserna. Staten drabbas av lönegarantikost-nader som vid likställighet mellan fordringarna ejskulle behöva aktualiseras.Ytterligare synpunkter finns sedan på lönegarantinoch dess utformning. Det finns en motion från mode-rat sida om en förändring av lönegarantisystemet. Viräknar med att återkomma och utveckla dessa tankar iden delen ytterligare i en motion i september.Sammanfattningsvis vill jag säga att den miljösom företagen verkar i är som ett känsligt ekosystem.Statens prioritet utgör här ett miljögift som omgåendemåste elimineras.Anf. 8 ()Herr talman! redogjorde för attdetta ärende hade tagit att bereda i lagutskot-tet. Jag tar gärna, tillsammans med mitt parti, på migskulden till en del av den förseningen. Vi i Centernhar haft ambitionen att göra lagen så bra som möjligt,inte minst sett utifrån de mindre företagens ställning.Vi försökte i det längsta att få förbättringar i lagstift-ningen till stånd, där vi anser att brister fortfarandeföreligger. Det gäller främst förmånsrättsordningenvid konkurser, ett förenklat rekonstruktionsförfarandeenligt finsk modell för mindre företag och småföreta-gens ställning som underleverantörer vid en konkurs.Vi lyckades inte med detta. Därför är det nu en sämrelag som presenteras för kammaren och den ekonomis-ka verkligheten än vad som annars hade varit fallet.Den sämre versionen får ta på sig endel av ansvaret för eftersom regeringen inte har haftmajoritet för sina propositionsförslag. Det ser man omman läser alla partiernas däremot stående yrkanden iparti- och kommittémotioner.Den nya lagen om företagsrekonstruktioner harinte enbart tagit i lagutskottet att bereda -detta var också inne på. Det är en frågasom har stötts och blötts i utredningar och departe-ment långt innan den kom till lagutskottet. Frågan omdet rättsliga förfarandet när det gäller att återställalivskraften hos i grunden livskraftiga företag sattes irullning . Det skedde genom beslut idenna kammare bl.a. till en följd av förslag i en cen-termotion och som ett resultat av ett tillkännagivandei det dåvarande lagutskottet. ,som startade , avlämnade sitt slutbetänkanderedan 1992. Det har sedan funnits god tid att läggafram propositioner i ämnet. Men regeringar av olikafärg har tvekat. Från sida har vihaft svårt att förstå denna tveksamhet.Om vi hade fått fram förslag tidigare i frågan hademånga företag som fram till nu tvingats gå i konkurskunnat räddas genom rekonstruktionsförfarandet.Många jobb som därigenom har gått förlorade kundedå också ha varit räddade. En rätt utformad lagstift-ning är en verksam del i kampen mot arbetslöshetenoch värnet för företagandet i landet. En välavvägdlagstiftning för att man skall kunna återställa livskraf-ten hos i grunden livskraftiga företag, en rättvisareförmånsrätt mot framför allt de små företagen och enförändrad prioritering av statens skattefordringar vidkonkurs är också verksamma medel mot missbruk avkonkursinstitutet. Detta är också nödvändigt för skall kunna stävja den ekonomiska brottslighetsom ständigt tycks breda ut sig och inta nya besitt-ningar.