prot · GK0943 · 1996-12-11 00:00:00 — Så ärinte fallet. Och detta förhållande har definitivt intehindrat forskarna vid att stå sigmycket väl i det internationella forskarsamhället.Vid de mindre och medelstora högskolorna kanbyggas upp många forskningsmiljöer, som har haftoch kommer att visa sig ha "kritisk massa" i den av-görande bemärkelsen att där kommer att bedrivaskvalitativt högtstående forskning. Eller vill Modera-terna och andra påstå att det inte bedrivs bra forsk-ning i t.ex. , vid eller i Halmstadoch /?Talet om bygdehögskolor, , kommeratt innebära att för alltid har ett ka-insmärke i pannan för sitt nedsättande omdöme omhögskolor som betyder mycket för den totala utveck-lingen på forskningsområdet och för den regionalautvecklingen. Det var nog ett bottenrekord i de ut-bildnings- och forskningspolitiska debatterna, i allafall på mycket lång tid.Självfallet kommer de mindre högskolorna inte attuppnå den bredd som och har. Dekommer inte att ha lika många institutioner och likamånga forskargrupper. De kommer naturligtvis attkoncentrera sig på de områden där de har personellaeller andra förutsättningar att bedriva en bra verksam-het.Jag vill gärna också uppmärksamma en annanpunkt bland de allmänna riktlinjerna, och det gällerforskningsetiken, som kommer att ges ökad uppmärk-samhet. Forskningsetik är och måste vara ett vittom-fattande begrepp. Det går långt utöver frågorna omanständig behandling av dem som deltar i experimentav olika slag. Det innefattar så skenbart självklaramen ytterst väsentliga saker som vanlig, enkel heder-lighet; att inte fuska med resultaten, att undvika vän-skapskorruption - en företeelse som tyvärr inte är heltovanlig inom den vetenskapliga världen - , att intekonstruera problem som inte finns eller att inte utlovalösningar som inte går att uppnå. Det gäller uppriktig-het i fråga om vem som gjort vad och vem som skallha äran för en forskningsinsats, eller för den delenockså kritiken för den. Och det gäller mycket mer.Ytterst gäller det förtroendet för forskarna och forsk-ningen.Även om det inte finns anledning att generalisera,är det som inträffat inom Medicinska forskningsrådetoch inom den medicinska fakulteten i , det s.k.Öhmanfallet, allvarligt nog. Här utdelades under enlång följd av år forskningsmedel till icke-existerandeprojekt, och det var först då det gavs offentlighet åtmissbruket - det finns allmänföreträdare, representan-ter som företräder skattebetalarna och dem som förserforskarsamhället med resurser - som forskarsamhälletsjälvt tog itu med problemen.Forskningens frihet och oberoende är begrepp somModeraterna gärna vill sätta i motsatsställning till vadman kallar socialdemokratiskt planeringstänkande.Att frihet i tal eller skrift inte gäller oinskränkt in-om den vetenskapliga världen visar de timadehändelserna inom . Det är all-varligt när en vetenskaplig institution, som skall varaoberoende och självständig, mera värnar om ett stor-företags kommersiella intressen än om yttrandefrihe-ten.Till utskottets betänkande har fogats 11 reserva-tioner. Jag skall bara mycket kort kommentera dereservationer där målen för forskningen och allmännariktlinjer för forskningspolitiken tas upp.Det finns, som sagt var, en stor enighet om degrundläggande målen för svensk forskningspolitik.Det är bara som riktigt markerat visarrevir på det här området. "Traditionellt socialdemo-kratiskt planeringstänkande", säger man bl.a. Hurrimmar detta tal med vår målmedvetna satsning påmindre och medelstora högskolor? Denna decentrali-sering tycker också illa om.Vad gäller planering och storskaligt tänkande imoderat tappning, kan det vara intressant att citeravad tre forskare vid skriver igårdagens : "bygger på fundamentalamissuppfattning att 'lyskraft' och 'excellens' i forsk-ning kan planeras fram genom megaanslag och cent-ralt planerade nätverk. Råden" - dvs, forskningsråden- "bygger i stället på principen om fri konkurrensmellan forskningsgrupper där faktiska framgångarsuccessivt leder till ökade resurser. "motion är full av sådana omdömensom monolitiskt, genompolitiserat och drakoniskanedskärningar. har vi också till dessa överdrifterfått talet om bygdehögskolor. är intetrovärdiga när det gäller forskningspolitiken. Det ärdärför de måste ta till i överkant för att bli hörda idebatten.Herr talman! Till alla dem som har menat att do-medagen närmar sig vill jag säga att historien defini-tivt inte tar slut här. Det kommer många nya år avforskarglädje. Det är också innebörden i de beslut omden forskningspolitiska propositionen och den framti-da forskningspolitiken som vi skall ta i dag.Jag ber avslutningsvis att få yrka avslag på samtli-ga reservationer och bifall till utskottets hemställan påsamtliga punkter.Anf. 12 () replik:Herr talman! Svensk forskning befinner sig ifrontlinjen, säger . Jag har också imitt anförande sagt att den gör det. Men det som nusker är att man gör rejäla nedskärningar på vissa be-gränsade områden; jag nämnde , , osv. och de internationella programmen.Bengt Silfverstrand har inte med ett enda ord försöktbemöta detta eller ange hur man skall lösa problemenmed detta på ett tillfredsställande sätt.Bengt Silfverstrand berörde också forskarflyktenoch sade att det var svårt att ha en klar uppfattning.Jag delar uppfattningen att det är svårt att veta exakt,men vad vi kan säga är att flera forskare flyr Sverigeoch att det är utomordentligt svårt att rekrytera fors-kare hit på grund av skatterna och lönerna.Inte heller när det gäller stiftelserna berörde BengtSilfverstrand med ett enda ord hur den tidsfördröjningsom flera av oss som har talat här har tagit uppskall på ett rimligt sätt.Det sade om den medicinskaforskningen skulle jag också vilja höra honom sägatill de forskare som har varslats på flera olika me-dicinska fakulteter.En annan sak, : Försök inte attställa forskningen vid de olika institutionerna motvarandra. Försök inte att ställa de mindre och medel-stora högskolorna mot de stora! Något sådant finnsdet inte grund för. Kreativa miljöer kan skapas över-allt, och god forskning kan också göras överallt. Menvi måste komma ihåg att kompetensen skall finnasförst - den är väldigt viktig i de här sammanhangen.När det sedan gäller vill jagsäga att vi ännu inte vet vad som har hänt där. Jagtycker att skall ta reda på det ochinte döma utifrån tidningsuppgifter och liknande.När det gäller de tre forskarna vid uni-versitet vill jag säga att det är intressant att det är helatre stycken. Vi kan säkert räkna det gänget också. Men hur hade det varit omBengt Silfverstrand hade citerat några av de hundra-tals forskare som har yttrat sig på motsatt sätt i det härärendet? Det hade varit intressant!Anf. 13 () re-plik:Herr talman! Rejäla nedskärningar på begränsadeområden, talade om. Det är en viss nyan-sering, men bara en viss.Låt oss som exempel ta ett begränsat område. Låtoss ta biomedicin, som "drabbas" av en nedskärningpå på det medicinska området.Strategiska forskningsstiftelsen satsar 120miljoner kronor . Det är en ökning med 70miljoner kronor. Jag tror faktiskt att också Modera-terna förmår räkna ut att det blir en ökning på detområdet.Totalt sett innebär detta en kraftig och stigandeökning av resurserna för svensk forskning under denärmaste åren. Det är inte något som helst tvivel omden saken. Det finns utomordentligt goda möjligheteratt kompensera det begränsade bortfallet för fakulte-terna i rådens anslag med anslag från de stora forsk-ningsstiftelserna, inte minst Strategiska forskningsstif-telsen, som har möjlighet att satsa också på grund-forskning. Forskarutbildningen är ett starkt inslag iden verksamhet som Strategiska forskningsstiftelsenbedriver.Rune har återigen fel när han säger attskatter och annat hindrar utländska forskare att kom-ma hit. En stor undersökning vid universitetför tre sedan - möjligen var det ett halv-år sedan - visade att det förhöll sig precis tvärtom, attutländska forskare gärna kommer till , och devar förvånade över att skatterna inte var högre medtanke på vad propagandister, bl.a. från ,hade skrivit i svensk press.Anf. 14 () replik:Herr talman! Det framgår tydligt av anförande att Socialdemokraterna villstyra och ställa i samhället på sitt alldeles speciellasätt. Man tror att man därmed har lösningen på allaproblem. säger talfört att stiftel-serna skall täcka de olika nedskärningarna och merdärtill. Så är inte fallet, ! Allt detsom har skrivits visar att stiftelserna inte kommer attklara av att täppa till de stora hål som uppstår i eller forskningsprogram.Och hur skall man klara av de internationella sats-ningarna på , , osv. där man skär ned tillnästan hälften det kommande ? Dethar inte berört med ett ord.Bengt Silfverstrand säger rent allmänt att det finnsutomordentliga möjligheter att komplettera och täckadet här. Ja, det kan man säga, men jag vill se BengtSilfverstrand bevisa det. Jag tror ingen av de forskaresom så oroligt har skrivit i tidningarna den senastetiden känner sig övertygad av tal i den här riktningen. Det är fromma för-hoppningar. Var realist, ! Erkännatt sådant här tar tid och att detta är klantigt skött!Anf. 15 () re-plik:Herr talman! När man inte har några sakargumentatt komma med avslutar man på det sätt som RuneRydén nu gjorde. Låt oss ta en sak i taget.När det gäller satsningen på internationell forsk-ning vill jag säga att det är många länder som seröver den delen av sin forskningsverksamhet. I Sverigegör vi en utvärdering av läget. Den kommer att varaklar . Då kommer vi att få svart påvitt på vilka initiativ vi därutöver behöver ta. Deeventuella nedskärningar som det kan bli fråga omgörs alltså först . Vi har alltså god tid påoss att lösa de problemen.Rune har haft flera tillfällen att ta tillba-ka sitt nedsättande omdöme om de mindre och me-delstora högskolorna. Men eftersom han inte gjordedet kvarstår alltså omdömet från moderat sida att isynnerhet de mindre högskolorna är bygdehögskolor.Hur var det egentligen när det gällde högskolan iMalmö? Först kämpade här i riksdagenför en ny högskola på . Vi fick en sådan.När det sedan skulle bli en ny högskola i detta. har i denoffentliga debatten sagt att satsning på en ny högskolai kommer att innebära en utarmning av denfilial som bygger i Helsingborg.Det visar sig att det är precis tvärtom. Genom denkonstruktiva och kreativa utmaning som en ny hög-skola i är har också börjatsatsa i större skala på högskoleutbildning i Helsing-borg. Men då är väl det förstås också en bygdehög-skola!Anf. 16 ():Herr talman! Jag skulle vilja ta upp två frågor.Först och främst vill jag göra ett klarläggande närdet gäller inställning till forskningsme-del till små och medelstora högskolor. Det är ganskaorättvisande att säga att skulle vara emotdetta. Vi har inte yrkat avslag på förslaget. Däremothar vi sagt att vi vill att man bättre tänker igenom hurfördelningen skall ske. Vi har kommit med två kon-struktiva förslag till vad som bör uppmärksammas vidfördelningen. Jag tror att det är viktigt att man tänkersig för, inte därför att pengarna är så stora - dethandlar om mindre än ½ % av de samlade forsk-ningsmedlen i landet - utan därför att det kan händaatt man startar eller permanentar någonting som intehar utvecklingsmöjligheter, och vi måste vara räddaom resurserna. Det handlar alltså bara om att det skallbli en så bra fördelning som möjligt och ingentingannat.Här har det talats om att det sker stora satsningarpå forskningen. Det är alldeles riktigt. sade i nästan samma andetag att det inte hargjorts någon större dränering av grundforskningen.Det är också alldeles riktigt. Men felet är att de storasatsningar som har skett nu i dagarna och de somkomma skall gäller tillämpad forskning. Vi får alltsåen obalans mellan grundforskning och tillämpadforskning som är farlig, menar vi. Det är därför somvi har föreslagit kraftfulla åtgärder för att återställabalansen. Den nyanseringen är viktig i debatten.Anf. 17 () re-plik:Herr talman! Jag tar gärna på or-den när det gäller hans nyanserade inställning till demindre och medelstora högskolorna. Jag vill gärnasäga att det inte går att jämställa moderater och miljö-partister på den här punkten.Men har en luddig och tveksam in-ställning till de mindre och medelstora högskolorna,och det är beklagligt. Det är precis som om man fort-farande inte vore säker på att de kommer att lyckasutan tycker att en spridning av resurser är en försäm-ring. är tillräckligt litet för att vi skall ha enöverblick och ha nödvändiga kontakter mellan dekreativa och tunga forskningsmiljöerna, där forskarnarör på sig och där informationsteknik och annat under-lättar. Sedan skall vi ställa precis samma höga kravnär det gäller kvaliteten på forskningen oavsett påvilken plats i landet den bedrivs.Anf. 18 () replik:Herr talman! Det är möjligt att vi är litet luddiga iMiljöpartiet, men man måste säga att det som harframförts som motiveringar för fördelningen av medelpå små och medelstora högskolor är jätteluddigt, föratt uttrycka sig milt. Det saknas ordentligt redovisadeprinciper för hur medlen har fördelats.Självfallet står bakom de små ochmedelstora högskolorna. Det som sades om spridningär kanske litet omodernt. Det finns ingenting alls somsäger att en liten högskola på något sätt skulle varaisolerad. Med den utveckling vi har i samhället nu kanman kommunicera alldeles utmärkt på nolltid medvilken institution som helst i världen. Ett samarbetemellan , och går alldelesutmärkt. De hinder som fanns förelig-ger inte. Man skall inte se högskolorna som isoleradeenheter. Däremot är det praktiskt att de ligger där deligger med hänsyn bl.a. till utbildningen för dem sombor i regionen.Jag skulle också vilja ta upp frågan om storsats-ningen. Det talas så mycket om biomedicin och attSverige har en frontforskning osv. Man bör ocksåuppmärksamma att all forskning i inte ärlysande frontforskning. Vi har haft avvälstånd i , då det har satsats oerhört mycketpå forskning, och det är bra. hardet vuxit fram en mängd blommor som har blommat.Nu, när ekonomin börjar kärva och vi inte har någraresurser att kasta in, kommer då man får lov attvara sparsam och sätta i gång med ett rationalise-ringsarbete. Där tycker jag att regeringen har svikit.Allting är inte bra. Man skulle kunna tjäna mycketoch effektivisera oerhört genom att tala om hur uni-versiteten, t.ex., bättre skall kunna utnyttja sina resur-ser och hur den tillämpade forskningssatsningen skallstyras så att får största möjliga nytta av det.Anf. 19 () re-plik:Herr talman! Vi kan avslutningsvis när det gällerde mindre och medelstora högskolorna konstatera attdet sker en successiv uppbyggnad. Den uppbyggna-den och satsningen på de mindre och medelstorahögskolorna kommer att tillföra både svensk forsk-ning och det svenska samhället såväl ökad kvantitetsom kvalitet.Jag vill säga något ord till om grundforskningkontra tillämpad forskning. När man talar i dessatermer skall man inlemma alla resurser som står tillförfogande på hela området. Det är fakultetsanslagen,forskningsråden, sektorforskningsorganen och forsk-nigsstiftelserna. Har man det helhetsperspektivet serman att grundforskningen kommer att tillföras för-stärkta resurser. Det är ett mycket märkligt fenomenatt de partier som motsatte sig åt-gärder som innebar insyn och möjligheter till sam-ordning för att också frigöra ytterligare resurser förgrundforskning nu beskärmar sig över att vi inte sat-sar mer på grundforskningen. Det går inte ihop. Nufår ni bestämma vilken sida ni skall stå på. Skall viutnyttja alla möjligheter att förstärka grundforskning-en, eller skall vi inte göra det?Anf. 20 SKÅNBERG (kd):Herr talman! Jag vill börja med att säga att jag stårbakom alla våra reservationer, men att vi nöjer ossmed att yrka bifall till reservation 6 i mom. 1, 18, 19och 25, och reservation 10 i mom. 30.I stort sett alla partier har anmält oro vad gällernyttotänkandet kontra den fria forskningen, BengtSilfverstrand. Hur ser Socialdemokraterna på viktenav att forskningen förblir fri? Vill det?Vill också utveckla Socialde-mokraternas syn på humaniora och hur man kan tänkasig att få så relativt få forskarutbildade humanister?Den tredje frågan i detta replikskifte: Skulle BengtSilfverstrand vilja förklara principerna för fördelning-en mellan mindre och medelstora högskolor, och i allsynnerhet det nyckfulla i att intefår någon ökning alls?Anf. 21 () re-plik:Herr talman! Samhällsnytta och nytta i forskningstår inte i någon som helst motsatsställning till varesig kvalitet eller frihet. Det är självfallet en naturliginriktning på en forskningsverksamhet att den i ytters-ta ändan skall leda fram till nytta och ha relevans. Detär en stor uppslutning bakom detta synsätt. har deklarerat sin uppfattning i dessa frå-gor. Vi har ett näringsliv som är mycket angeläget omatt vi skall fortsätta satsa brett och starkt på forskning.Det motsatsförhållande som har skapats mellan dessabegrepp får Skånberg och Kristdemokraternasjälva stå för.Det är självfallet allvarligt att humaniora om intesatts på svältkost så i alla fall fått mindre resurser änvad som skulle behövas. Men de totala resurser somvi nu tillför forskningen, inte minst genom forsk-ningsstiftelserna, och den ökade frihet som råder inomdet svenska högskoleväsendet när det gäller att förde-la resurser innebär att universitet och högskolor iframtiden har möjlighet att inom sin egen verksamhetavsätta större resurser till humaniora, eftersom såstora resurser till teknik och naturvetenskap kommerfrån andra forskningsorgan i samhället.Anf. 22 SKÅNBERG (kd) replik:Herr talman! Jag noterar med tillfredsställelseBengt Silfverstrands oro för att humaniora har satts påsvältkost. Jag tror att en signal om att det inte kanfortsätta kan ljuda inte minst i hans eget parti.Jag fick inget svar på frågan om och principerna för fördelning mellan mindreoch medelstora högskolor. Beror det på att det intefinns något svar? Det är så vi har skrivit i motionen.Det verkar totalt ogenomtänkt. Skall jag tyda BengtSilfverstrands tystnad som att det verkligen är på detviset?Jag skulle också vilja ställa ytterligare en fråga.Varför engagerar sig inte Socialdemokraterna för attfå fler lärare på universitet och högskolor - framförallt fler disputerade? Nöjer man sig med att hälften avlärarna har disputerat? Är inte det fruktansvärt litet?Anf. 23 () re-plik:Herr talman! Jag har en begränsad oro för att hu-maniora inte får tillräckliga resurser. Skånberghyllar alltid friheten. Friheten att göra fördelningarfinns inom universiteten och högskolorna. Den frihe-ten ökar eftersom andra forskningsfinansiärer satsarmera på teknik och naturvetenskap.Vad gäller fördelningsprincipen vill jag säga attdet framgår klart av proposition och utskottsbetän-kande att samtliga mindre och medelstora högskolorhar fått ökade resurser. Det som anges i propositionenär inget slutmål. Vi kommer naturligtvis att utvärderade resultat som satsningarna får, och då får man själv-fallet också komma tillbaks till /ochandra som av någon anledning eventuellt har fått förlitet resurser i förhållande till sin kapacitet.Det är självklart att vi är angelägna om att vi skallha fler disputerade lärare. Skånberg måste halyssnat dåligt på mitt anförande. Jag lyfte ju framvikten av ett ökat antal forskarstuderande i min in-ledning. Vi är mycket angelägna om att den satsning-en skall fortsätta. Det är glädjande att vi nu också fårinsyn i bl.a. den strategiska forskningsstiftelsen, varsverksamhet till mycket stor del omfattar just satsningpå forskarstuderande.Anf. 24 ():Herr talman! Jag vill gärna haka på föregåendetalares fråga, , eftersom det var enfråga jag ställde i mitt anförande. Finns det någonsorts kvalitetsbarometer för de nya högskolornasforskning? På vilket sätt har man fördelat pengar tilldem om det inte finns någon sådan? Det framgår inteav betänkandet. Vi fick inte något svar som jag för-stod när vi hade departementet hos oss i utskottet. Detmåste finnas någonting annat bakom, och det är dettasom jag nu efterlyser.Bengt Silfverstrand! Exemplet med Losec är väländå ganska dåligt. Förutsättningarna för Losec har juvarit grundforskning i dess verkliga betydelse inomkemi, cellbiologi och immunologi. Man hade överhuvud taget ingen aning om vad detta kunde användastill, men när man utifrån grundforskningen såg attolika komponenter reagerade på ett visst sätt kundeman få en tillämpad idé som man sedan försökte med.Men förutsättningen var grundforskning, och det villjag mycket klart betona för tycker att det är ganska typiskt att ingen av ossandra debattörer har dragit fram några citat från pres-sen. De har varit jättemånga när det gäller forsk-ningsstiftelserna. Men gör det,och han plockar fram ett opportunistiskt inlägg fråntre människor i som efter det att besluten ärfattade vågar sticka fram nosen och säga att det härnog var ganska bra beslut i alla fall.Anf. 25 () re-plik:Herr talman! Det finns inte någon formell kvali-tetsbarometer i den bemärkelse som för någonting. Om tittar påfördelningen av forskningsresurser till universitetenoch de stora högskolorna, alltså de som redan får delav forskningsresurserna, kommer hon att finna attflera av dem känner sig missgynnade. Det är alldelessjälvklart att när man bygger upp en verksamhet bör-jar man på en oerhört låg nivå. Sedan får man gå upptill bevis. Alla de nya högskolorna satsar inte påsamma sak, och de har hunnit olika långt i sin utveck-ling. Det här är de första, men betydande, stegen föratt utveckla forskningsverksamhet vid de mindre ochmedelstora högskolorna.Sedan tog jag upp exemplet med Losec för att detär intressant. Det är ett typexempel på hur läkeme-delsforskning går till. Självfallet finns det grund-forskning i botten, men vi har ju konstaterat att grund-forskningen på det medicinska området är den mestvälbehandlade och mest gynnade - den får de störstaresurserna av alla svenska forskningsområden - så detkan inte finnas något motsatsförhållande här. Jagkonstaterar att forskningen bakom Losec och mångaandra läkemedel är målinriktad industripolitiskforskning och inget annat.För att få någon balans i en debatt kan det väl intevara fel att citera forskare som vågar sticka fram hu-vudet i en kör av andra röster som på varje punkt harvarit kritiska men som har byggt sin kritik på miss-uppfattningar och som var väldigt tysta när de förforskningen negativa besluten fattades att sy in 20-25 miljarder i insynsskyddade stiftelser. Det är därskadan uppstod, , och det medverka-de tyvärr till. som i motsats tillModeraterna på många punkter har en konstruktivforskningspolitik har hoppat på den här vagnen ochmedverkat till en situation som har skadat svenskforskning.Anf. 26 () replik:Herr talman! Jag tog upp det de tre forskarna iGöteborg hade sagt för att de visat inte mod utan renopportunism. Modigt hade det varit om de före beslu-tet hade stuckit ut hakan och sagt vad de , efteråt,vågade säga.För oss var beslutet om forskningsstiftelserna ettmycket långsiktigt beslut. Vi hade redan på 80-taletpratat om vad löntagarfondsmedlen skulle användastill, och för oss var det väldigt viktigt att de satsadespå något långsiktigt strategiskt ändamål som vore braför landet. Jag tror fortfarande, som jag sade i mittanförande, att det är bra för landet att forskare i Sve-rige har många källor att ösa ur. Jag tror däremot inteatt det är bra för landet att man lägger ihop allting isamma hög med samma sorts bedömning av sammamänniskor - i och för sig mycket kompetenta männi-skor - som skall avgöra vad som är bra och vad somär dåligt. Det är mångfald som enligt min uppfattningmåste till.Det var mycket intressant, , atthöra att det inte finns någon formell kvalitetsbarome-ter. Jag tolkar det som att det finns en informell. Var-för skall vissa annars inte få några nya statliga pengarmedan andra får rejält mycket statliga pengar?Det finns en fråga till som jag har ställt till BengtSilfverstrand, och den handlar om ordet restriktivitet.Vad är definition av detta ord?Rätten att inrätta professurer skulle, när gavregeringen den rätten, användas mycket restriktivt. Nutillsätter man ytterligare sex stycken. Är det restrik-tivt, ?Anf.