prot · GJ0984 · 1996-04-23 00:00:00 — Uppdraget skall redovisassenast , men redan till den 1 maj1996 skall arbetsgruppen komma med förslag till hurde särskilda projektmedlen kan användas.I den nationalla handlingsplanen påtalas ävenvikten av att utveckla effektiva kontrollåtgärder för attåldersgränserna respekteras, inte minst när det gällerlivsmedelsbutikernas försäljning av folköl.Många orter har utvecklat system där närpolisengör besök i butikerna och talar med personalen omvikten av att begära legitimation av ungdomar somköper folköl. Livmedelshandlare och har startat en informationskam-panj i landets butiker, "gäller för folköl". Ge-nom bl.a. affischer och märken påminns kunderna om18-årsgränsen för inköp av folköl.På vissa orter har bl.a. olika frivilligorganisationertestat de lokala butikerna som säljer folköl och låtitresultatet gå vidare till butiksinnehavarna och mass-media.I höstas skrev som ansvarigt stats-råd ett öppet brev till samtliga livsmedels-handlare med uppmaningen: "Det är förbjudet att säljafolköl till minderåriga". Livsmedelshandlarna uppma-nades i brevet att ta sitt ansvar i arbetet med att för-hindra alkoholkonsumtion bland barn och ungdomgenom att skärpa kontrollen över folkölsförsäljningen.Kommunerna har också i sina alkoholpolitiskahandlingsprogram uppmärksammat folkölsfrågan ochingriper alltmer kraftfullt för att stävja en olovligförsäljning.De åtgärder som vidtas runt om i landet för attstävja försäljning av folköl till minderåriga måste fåprövas innan jag är beredd att vidta en så ingripandeåtgärd som att låta folköl säljas enbart på Systembo-laget.Socialdepartementet förbereder enalkoholpolitisk proposition som avses bli överlämnadtill . Denna proposition kommeratt innehålla en fyllig redogörelse för hur den nyaalkoholpolitiken tagit form och hur vi skall kunnauppnå WHO:s mål, liksom förslag till vissa precise-ringar och förändringar på alkoholpolitikens område.Min personliga uppfattning är att det är svårt, menoerhört viktigt, att ge barn och ungdomar uppväxtmil-jöer där de är skyddade mot alkoholrelaterat våld ochdär alkoholkonsumtionen, särskilt berusningsdrickan-det, inte får fotfäste. Propositionen blir ett led i rege-ringens arbete med att minska ungdomsfylleriet ochatt nå målet om en minskad totalkonsumtion av alko-hol.Anf. 18 ()Fru talman! Jag vill börja med att hälsa socialmi-nistern välkommen till det viktiga värvet att varasocialminister. Jag tror att det är väldigt viktigt 1996.Jag vill också tacka för det berömvärda arbete somär nedlagt på svaret på min interpellation.Anledningen till att jag ställt den är att detta är enfråga som engagerar och oroar tusentals föräldrar,skolpersonal, fritidsledare, socialarbetare och mångaandra i i dag.Jag har, liksom säkert också socialministern ochövriga riksdagsledamöter, läst i tidningarna om huroerhört tufft detta är. har haft långa artikel-serier, , där man berättat attunga tjejer berusar sig fulla nästan varjehelg med folköl. Det räcker med sex folköl för att dehär unga tjejerna skall bli medvetslösa.Jag har läst rapporter från olika dansställen om hursocialarbetarna står utan någon som helst vetskap omvad man skall göra, när busslaster med berusade ung-domar kommer. De har sina spritkassar med sig ochligger som utslagna vrak mellan bussarna. Man undrarliksom förstenade: Är det verkligen så här?Jag läste om en av socialarbetarna i somvarit polis och sedan socialarbetare . Han hadealdrig upplevt något sådant. Hemma i mitt län, påMetropol i , har socialarbetarna i Eksjöslagit larm. Vi skulle kunna göra denna verklighetsbe-skrivning ganska lång.Det är klart att man som politiker måste känna ettoerhört engagemang för de stackars ungdomar somhamnar i den här svåra situationen av olika skäl. Mendet viktiga är vad vi gör åt detta; hur vi på något sättskall kunna hitta en lösning för att rädda ungdomarna,för det är ju faktiskt vad det handlar om.Jag väntar naturligtvis med spänning på den alko-holpolitiska propositionen. Det skall bli intressant attjobba med den. Men trots allt vill jag fråga MargotWallström: 25-procentsmålet ligger fast, men mantror inte att man kan uppnå det. Jag vet inte om detegentligen finns någon som är ansvarig för dessafrågor som tror det. Men har regeringen någon ambi-tion för hur mycket man skall klara att minska alko-holkonsumtionen ? Det finns ett par treländer som har skrivit under WHO:s mål som ändåkommer att klara av det. Möjligtvis är det sådanaländer som har haft en hög konsumtion. Jagtror att det är , och . De harändå vidtagit vissa konkreta åtgärder. Jag tycker där-för att det skulle vara intressant om berätta här i kammaren om regeringens ambi-tion för . Hur skall mankunna sänka alkoholkonsumtionen?Jag har en fråga till. Den handlar om folkölet påSystembolaget. När man har sett hur konsumtionenbland yngre tonåringar har ökat känns frågan, åtmins-tone för mig, ännu viktigare. Den lyder: Om man inteskulle se några effekter på konsumtionen av folköloch starköl , är socialministern då bereddatt eventuellt föreslå att folkölet får säljas enbart påSystembolaget?Anf. 19 Socialminister ()Fru talman! Jag tror att och jagär överens om att detta är ett stort bekymmer, ochnågonting som vi måste hjälpas åt med även överpartigränserna. Det är ett samhällsproblem.Jag tillhör själv en generation som växte upp närmellanölet kom. Så här i efterhand måste jag medgehur förödande det faktiskt var. Det tillhörde vanlighe-terna att alla skulle dricka alldeles för mycket mel-lanöl. Det var egentligen förfärligt för hela dennaungdomsgeneration, och det fick ju också konsekven-ser.Som jag nu ser det, är det i den alkoholpolitiskapropositionen som regeringen måste klargöra sinaambitioner och sin bedömning av hur målet skalluppnås. Man kanske får säga som behöver inte vara pessimist för att man är realist.I den skrift som har gett ut framgåratt man måste göra en realistisk bedömning, och ut-forma åtgärder och insatser därefter.Jag tycker att det viktigaste vi kan göra från allaolika partier är att se till att lokala och regionalahandlingsprogram kommer till stånd. Man måstesamla krafterna och resurserna lokalt, för att där sättain åtgärder. Mycket tydliga lokala mål måste sättas,som man sedan kan arbeta efter. Alla goda krafter -frivilligorganisationer, ungdomsorganisationer ochmyndigheter - som behövs i detta arbete måste sam-las.I propositionen skall jag meddela regeringens be-dömning av läget . Man får verkligenhålla ett öga på folkölet. Jag kan egentligen bara upp-repa det jag sade i svaret. Vi måste först få se hur dethela utvecklas, men om vi sedan ser att ingentinghänder, eller att läget bara förvärras, är nog detta enrealistisk åtgärd som man kan resonera om. I så fallmåste vi göra ett nytt ställningstagande.Anf. 20 ()Fru talman! Jag vill tacka socialministern för hen-nes inställning. Om vi är överens om ett mål gäller detför oss att föreslå olika vägar, dvs. medel, för att nådessa mål. Om nu inte de medel som man börjar medatt föreslå hjälper, är jag glad att socialministern ärberedd att hitta andra medel för att nå målet.En viktig sak i attitydpåverkan är att inse proble-met. Det har jag lärt mig. Det är viktigt att vi ärmånga - politiker, föräldrar, socialarbetare och inteminst lärare i skolan - som ser och inser att detta ärett problem.Jag har läst om en advokat som har arbetat i 25 årmed alkoholrelaterade våldsbrott. Hon kände det somatt man i skolorna inte riktigt inser detta pro-blem. Det har blivit så många andra problem, somibland kanske har tagit över. Jag tänker på mobbningoch främlingsfientlighet t.ex. Det är lätt att ett sådantproblem som alkoholproblemet kommer litet vidsidan om. Jag tror att det är viktigt.Tre av fyra våldsbrott bland ungdomar är alkohol-relaterade. När jag ser dessa siffror blir jag utomor-dentligt ängslig. Jag har läst en hel del för att kunnasätta mig in i detta problem. Jag har t.ex. läst om enung kille som har mördat en kompis. När han sitter påanstalten säger han att han aldrig hade kunnat gjortdetta om han inte hade varit påverkad av alkohol. Dåkänner man förstås att man vill förebygga detta, så attdet inte händer igen för dessa ungdomar som egentli-gen inte vill göra sådant här. Alkoholen blir en utlö-sande faktor, kanske inte den enda faktorn, men denutlösande faktorn för hela denna problematik.Mina frågor när det gäller detta slag av kriminellahandlingar, som ju är så förödande för människornaoch för omgivningen, är: Har socialministern någontanke på att i den alkoholpolitiska propositionen ävenfånga in delar av kriminalpolitiken, och se relationenemellan dessa problem? Eller tänker socialministernenbart behandla den sociala dimensionen?Anf. 21 Socialminister ()Fru talman! Jag tog emot en pärm som ställtssamman i . I den har man samlatregeringens alla åtgärder mot våldet, och allt det arbe-te som har bedrivits i olika departement. Det är en heldel som har gjorts.Jag bedömer att detta måste vara en aspekt även iden alkoholpolitiska propositionen. Det har ett såtydligt samband att man inte kan undgå att ta upp detoch resonera om det. Det behandlas som ett stortsamhällsproblem också ifrån den andra utgångspunk-ten, nämligen våldet. Regeringen kommer att ta uppfrågan ur båda aspekterna.Anf. 22 ()Fru talman! Jag vill använda mitt sista inlägg tillatt tala om det som jag som kristdemokrat ofta talarom, nämligen familjen och föräldraansvaret.Jag känner att man i ännu högre grad än tidigarebehöver betona denna viktiga aspekt för att hjälpaungdomarna. Vi som föräldrar och vuxna måste varamed ungdomarna och se vad de gör. Vi måste stöttadem, hämta dem och skjutsa dem och visaett engagemang, och att vi bryr oss om vad de gör.Jag tror inte att vi föräldrar i dagens samhälle be-höver få mindre ansvar. Vi måste tvärtom lyftas framsom en av de allra viktigaste faktorerna för att kommatill rätta med detta problem.Jag vill avsluta med att fråga det också är hennes åsikt att vi som föräldrarbehöver betona vikten av detta ännu mer.Anf. 23 Socialminister ()Fru talman! Det är enkelt att svara ja på den frå-gan. Självfallet har vi ett föräldraansvar som vi intekan komma ifrån. Vi har också ett vuxenansvar, ävenför barnens kompisar och för de miljöer där vi vill attbarn skall vara och som de skall vistas i. Vi måsteordna så gott vi kan för att förhoppningsvis ocksåslippa det våld som följer i spåren på ett ökat alko-holmissbruk och -bruk.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1995/96:139 omåtgärder mot segregationAnf. 24 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig vilka ini-tiativ regeringen avser vidta för att få till stånd ettförändringsarbete som motverkar segregation ochåterger människor möjligheter att påverka sin egensituation.I spåren av den ekonomiska krisen och den högaarbetslösheten kan vi nu se en serie negativa tendenserpå en rad olika samhällsområden. Detta är mycketoroande. Ett av de mest allvarliga problemen är dentilltagande segregationen. Jag ser den snabbt växandeetniska, ekonomiska och sociala segregationen som enav de viktigaste frågorna vi måste komma till rättamed.Den ekonomiska krisen har hårt drabbat dem sombor i områden med särskilda problem. Det kan utläsasi antalet förtidspensionerade, i boendet, i ohälsa ochframför allt på arbetsmarknaden. Särskilt drabbade ärmänniskor med invandrarbakgrund. Arbetslöshetenbland utländska medborgare är ungefär såhög som bland svenska medborgare. Sammantagetriskerar detta att leda till att den ömsesidiga förståel-sen och toleransen mellan olika grupper minskar.Redan den förra socialdemokratiska regeringentog initiativ till olika åtgärder för att komma till rättamed segregationen. De nya direktiven till som regeringen beslutade om den 16 mars1995 innebär att kommittén ges ett vidare uppdrag.Uppdraget syftar till att skapa bättre förutsättningarför bostadsområden i storstäderna att ta till vara deolika resurser och möjligheter som finns och som kananvändas för en positiv utveckling. Detta gäller sär-skilt barn och ungdomar med svåra uppväxtförhållan-den. Kommittén kommer att arbeta fram till slutet avår 1997.Att motverka och bryta segregationen i boendet ärett av de väsentliga målen också för den pågåendeöversynen av bostadspolitiken. Den parlamentariskabostadspolitiska utredningen skall enligt sina direktivinordna sina förslag i en sammanhållen politik för attöka integrationen och motverka segregationen inomsamhällslivets alla områden. Utredningen skall redo-visa sina förslag under hösten 1996.Även den invandrarpolitiska kommittén (Dir.1994:130) har uppgifter som knyter an till segrega-tionsproblemen. Den skall överväga vilka åtgärdersom bör vidtas för att undvika de negativa tendensersom kan förekomma inom invandrartäta bostadsom-råden. I kommitténs arbete skall särskilt intresse äg-nas frågor om invandrarnas situation på arbetsmark-naden och de hinder som kan finnas för invandrare attkomma in på arbetsmarknaden. Kommittén har nyli-gen överlämnat sitt slutbetänkande till regeringen sominom kort kommer att skicka ut detta på en bred re-miss.Riksdagen har efter förslag från regeringen /96 avsatt avsed-da för särskilda insatser i invandrartäta områden.Syftet med insatserna är huvudsakligen att öka arbets-kraftsdeltagandet och stärka kompetensen hos deinvandrare som bor i dessa områden. Avsikten ärockså att öka de vardagliga kontaktytorna mellaninvandrare och övriga svenskar. Regeringen beslutadeden att fördela sammanlagt 108 miljo-ner kronor till åtta kommuner. Kommunernas insatsergörs inom ramen för en sammanhållen handlingsplandär breda samverkansprojekt skall ge utrymme för attlokala initiativ och olika behov lyfts fram. Det ut-vecklingsarbete som regeringen vill stimulera är ettlångsiktigt och kontinuerligt arbete som måste bedri-vas under en lång följd av år i kommunerna. En fort-satt statlig stimulans av utvecklingen i utsatta bo-stadsområden är därför tänkbar och kan avse såvälytterligare kommuner som fler bostadsområden inomredan utsedda kommuner.Avslutningsvis vill jag också understryka att imånga av de bostadsområden som brottas med segre-gationsproblem finns en kraft och ett engagemang föratt skapa en känsla för det egna bostadsområdet ellerden egna hembygden. Där finns en kraft till föränd-ring. Den vanmakt och otrygghet som funnits blandde boende har i många fall vänts till stolthet ochframtidstro. Kampen mot den ökande segregationen ären kamp för jämlika levnadsvillkor för alla, oavsettbakgrund eller etnisk tillhörighet.Anf. 25 ()Fru talman! Låt mig först tacka socialministern försvaret, även om jag inte anser att det gav någon in-formation om vilka tankar den socialdemokratiskaregeringen har vad gäller åtgärder mot den alltmerutbredda segregationen i det svenska samhället.En enda konkret åtgärd nämns av socialministern,nämligen att 108 miljoner fördelats till åtta kommunerför särskilda insatser i invandrartäta områden. Jag,och säkert många med mig, skulle uppskatta informa-tion om hur dessa pengar skall användas och vilkamera konkreta problem som avses lösas. Dagens in-terpellationsdebatt är ett lämpligt tillfälle för social-ministern att redovisa analysen bakom fördelningsbe-slutet i mars i år.Eftersom svaret saknar visioner och ytterligarekonkreta förslag vill jag gärna få socialministernskommentarer till förslag som presenteratsav andra socialdemokratiska företrädare.I förra veckan presenterade kommitténs betänkande. Bland deframlagda förslagen finns bl.a. förlängd provanställ-ning för invandrare. Den borgerliga regeringen ge-nomförde en sådan generell förändring, men dennakom att omfattas av den nuvarande regeringens åter-ställariver. dyker den upp på nytt som lämplig förinvandrare. Hur ser socialministern på ett sådant för-slag? Om det är värt att diskutera för invandrare,varför då inte också öka andra arbetslösas möjligheteratt komma in i gemenskapen på arbetsmarknadengenom samma åtgärd?I går fick vi, fortfarande från socialdemokratiskthåll, höra att möjligheterna till lägre löner borde fin-nas för invandrare. Även här finns det skäl att frågasig varför inte också svenska arbetslösa skall få till-träde till arbetsmarknaden med hjälp av lönedifferen-tiering eller sänkta lönekostnader för arbetsgivare. Detär svårt för varje enskild arbetslös. Om man ingår iden största eller minsta gruppen påverkar inte denarbetslöses känsla av utanförskap. Gårdagens förslaguppfattade jag var avsett att förbättra invandrares ochflyktingars möjligheter att förverkliga det egenföreta-gande som många strävar efter. Anställning av närstå-ende skulle genom sänkta kostnader underlättas.Det finns skäl att dra paralleller inte bara till, somjag gjorde, diskussionen om ökade möjlighetertill lönedifferentiering i allmänhet utan också till deav bl.a. framförda tankarna att un-derlätta anställning i hemmen. Även denna diskussionskulle jag vilja ha kommenterad av socialministernmed utgångspunkt från de sociala aspekterna.Slutligen vill jag ta upp en annan aktuell fråga. Idagarna har regeringen överlämnat sitt förslag rörandefriskolor till lagrådet. Vi minns ju den socialdemo-kratiska kritiken mot den borgerliga friskolereformen,och kommer återställaren. Anser inte socialminis-tern att friskolorna har någon betydelse i diskussionenom social segregation?Anf. 26 Socialminister ()Fru talman! ställer mig inför ett eld-dop när jag skall försöka att kommentera bådefriskolor och mycket av det som ligger på , och helst i detalj. Jag kommer inte att klara attgöra detta. Men när det gäller dessa 108 miljonerkronor kan jag säga att de ju gick till åtta kommuner.Som exempel beviljades , , Malmöoch kommuner vardera 18 miljoner förinsatser i två invandrartäta bostadsområden. ,, och fick vardera högst 9miljoner för insatser i ett invandrartätt område.Här är det breda samverkanslösningar som man ärute efter och lokalt förändrade insatser. Det kan gällaboende, föreningar, arbetsförmedling, försäkringskas-sa och socialtjänst och om hur vi skapar samarbeteoch samverkan så att vi drar åt samma håll, så att viinte splittrar resurserna för mycket och så att vi åstad-kommer en större integrering. I kommentarerna tilldetta sade man att det i basen naturligtvis handlar omatt få in fler invandrare på arbetsmarknaden och i detövriga samhällslivet också. Där krävs det både brametoder och långsiktigt arbete. Mycket ligger på deenskilda kommunerna för att hitta nya metoder att nåfram och att samarbeta på.När det gäller de mer långsiktiga målen och rege-ringens nationella handlingsprogram mot segregationhandlar det sammanfattningsvis om likvärdiga förut-sättningar på alla områden.Det handlar om arbete åt alla. Där måste man in-rikta arbetet på de speciella problem som mötermånga invandrare.Det handlar om inflytande för alla. Det behövsmånga fler invandrare i politiken.Vidare handlar det om svenska för alla. Hur gårdet med svenskundervisning? Vi vet att man måste hatillgång till språket för att kunna hävda sig och klarasig väl. Det behövs insatser från alla. Vi har mycketatt ändra på både i vårt synsätt och i våra attityder.Alla måste ha bra bostäder. Vi måste motverkafrämlingsfientligheten. Den kommer också i spåren avatt det blir mycket tuffare socialt och att klyftornaväxer mellan människor. Jag kan se det i brev som vifår. Där säger man att det är invandrarna som kostarså mycket pengar att det inte blir något över till andramänniskor. Det är naturligtvis en mycket farlig ut-veckling när olika grupper ställs mot varandra på dethär sättet. Där har vi alla ett ansvar.Jag ger mig inte in på att kommentera friskolorna.Jag vet inte om de har någon större betydelse. Jag trorinte att det är invandrarbarnen som främst går ifriskolor. Sedan kan man ha olika ideologiska ut-gångspunkter när man diskuterar friskolor, och jag vetinte om vi skall ge oss in på det. Men vår politik gårut på att vi måste se till att få folk i arbete så att dekan försörja sig själva. På alla de andra områdena,från bostäder till svenskundervisning, måste vi jobbamycket med att förändra våra egna attityder och våregen kontakt med många av invandrarna. Vi måsteockså se till att myndigheterna samverkar i stället föratt kanske motarbeta varandra ibland eller i alla fallvidta motstridiga åtgärder. Det måste vara grunden förvårt arbete för integration.Anf. 27 ()Fru talman! Det var inte min avsikt att avkrävasocialministern några detaljer. Däremot ville jag halitet mera filosofiska resonemang och tankar bakomden politik som bedrivs eller avses bedrivas.I det här inlägget vill jag gärna diskutera fråganom utanförskapet litet ytterligare. Att vara en formelldel av en gemenskap utan att ha någon möjlighet attpåverka sin egen situation eller att själv kunna avgöraom man vill vara i eller stanna i denna gemenskap äringen god grund för känslan av delaktighet ellertrygghet. Grunden för tryggheten ligger i att varaherre över sig själv. Det är en självklarhet för varjehumanist att ge skydd och stöd åt den som inte hartrygghet. Men strävan måste vara att arbeta för ettsamhälle där fler blir oberoende av det allmänna, mendär man accepterar enskilda individers be-roende av varandra.I har utvecklingen under efterkrigstidenvarit den motsatta. Den har syftat till - säkert välment- att minska människors beroende av varandra. Men istället har vårt beroende av det offentliga ökat.Regeringens vårproposition fortsätter på den in-slagna vägen. Omfattande besparingar med skatte-höjningar klämmer det svenska folket från två håll.Möjligheterna att forma den egna tillvaron minskarför i stort sett alla. Flertalet kommer naturligtvis att hadet fortsatt drägligt. Men de som redan stårutanför får inga möjligheter att själva förbättra sinsituation, och de som levt på marginalen riske-rar att hamna i den segregerade zonen.Det finns skäl för mig att här på nytt ta upp fråganom möjligheterna för familjer att välja skola. Soci-alministern kommenterade sin tro i fråga om sam-mansättningen av elever i våra friskolor. Barn medinvandrar- och flyktingbakgrund är faktiskt kraftigtöverrepresenterade i våra friskolor. Även om manrensar bort etniskt och religiöst inriktade friskolorfinner man fortfarande att invandrarbarnen är överre-presenterade.Vad är det ett uttryck för? Jo, det är ett naturligtuttryck för föräldrarnas ansträngningar att ge sinabarn en så god start i som möjligt. Den sommotsätter sig detta har därmed också sagt att föräld-rarna inte vet sina barns bästa.I vissa av de s.k. miljonprogramområdena kan vi se, precis som socialministern nämnde, att un-dermåliga kunskaper i svenska språket, som i sin turinnebär dålig skolunderbyggnad i övrigt, är en bidra-gande orsak till mycket av det onda. Det är inte såkonstigt. När förmågan att göra sig förstådd med ordinte räcker till ligger naturligtvis våldet nära tillhands.Jag är övertygad om att vi är helt överens om attalla barn skall ha rätt att lära sig god svenska. Det ärförödande och en grund för utanförskap när ungamänniskor lämnar skolan med rakt igenom bristfälligakunskaper och dåliga betyg och därmed i princip blirutestängda från arbetsmarknaden.Det vore därför väsentligt att få höra socialminis-tern mera konkret redovisa vilka diskussioner somförs och vilka planer som finns i samarbetet mellansocialministern och utbildningsministern för att gevåra unga en bättre start.Anf. 28 Socialminister ()Fru talman! Jag känner mig litet förvirrad. Jag vetinte riktigt var fokus är i den här debatten. Om det ären allmänpolitisk och allmänideologisk diskussion omutanförskap som vi för kan det leda väldigt långt.Eller skall vi kanske koncentrera oss på våra invand-rare, våra nya medborgare i landet, och på hur de hardet?Jag vet inte om det är att svära i kyrkan att frågaom det är så bra egentligen - om det är sant som GunHellsvik säger, och det är det säkert - att invandrarnaär kraftigt överrepresenterade i friskolorna. Leder dettill ökad integration?Jag tycker i själva verket att det har varit en väldigstyrka att ha fått växa upp med ett skolsystem i Sveri-ge som innebar att vi verkligen möttes.