prot · GK0925 · 1996-11-06 00:00:00 — Ken-neth talar helt öppet för en lösligare modell,som innebär större möjligheter för politikerna t.ex. iett utskott att spendera pengar som inte finns. Vi kanför vår del inte tycka att det är någon egentlig poängmed detta. Det finns ju här historiska erfarenheter attblicka tillbaka på. Det finns alltså ett mycket tydligtsamband mellan en lösligare budgetprocess och störreunderskridanden, något som alla förlorar på i längden.Låt mig också passa på att fråga reservation 5, som handlar om försäljning avaktier som ägs av staten. Det heter i reservationen attdet kan finnas goda skäl för staten att ha kvar en mi-noritetspost i ett aktiebolag, den kan vara eller10 %, som ger stora möjligheter till inflytande. Ken-neth vill att skall kunna förhindra enförsäljning under dessa nivåer. Det är väl ändå så attdet är ganska tillfälligt i vilka aktiebolag som statenhar aktier. Innebär detta att i logikensnamn skulle tycka att det vore bra om staten och poli-tikerna också finge inflytande i andra bolag? Det kanju finnas andra bolag med litet speciella omständighe-ter.Anf. 108 () replik:Herr talman! Jag tycker att den första delen avNils replik andas ett politikerförakt.Om inte hålls i strama tyglar kommer riks-dagens utskott att använda pengar som inte finns. Vadär detta för en syn på demokratiskt valda representan-ter för folk?Vad gäller den fråga som anser jag rent allmänt att det demokratiskainflytandet i näringslivet i en eller annan form måsteöka.Anf. 109 ()replik:Herr talman! Det är faktiskt inget uttryck för poli-tikerförakt att kräva att politikerna håller sig inomtilldelade ramar och underlåter att spendera andraspengar. Jag tror tvärtom att den löslighet som harfunnits i många avseenden när det gäller formerna föratt budgetera och fatta beslut i budgetfrågor har bi-dragit till ett politikerförakt.Beträffande frågan om statligt ägande i näringsli-vet får jag väl konstatera att knappasthar reformerat tidigare position, utanhan ser det som något positivt att politikerna, t.ex.staten, har inflytande i de enskilda företagen och trortydligen på fullt allvar att detta skulle innebära attekonomin fungerar bättre. Jag förstår det då som attKenneth - detta är nästan outtalat i hans anfö-rande - egentligen skulle vilja att det anslogs medeltill inköp av statliga aktier i olika företag där det nuinte finns något statligt ägande.Anf. 110 () replik:Herr talman! Jag tror inte att harändrat sin inställning till att vi behöver ekonomiskdemokrati i det här landet - fast man kan ju aldrigveta. Nej, det är nog ingen risk för det.Men visst är det uttryck för ett politikerförakt attsom tala om "den löslighet somhar funnits". Lösligheten fanns väl då i deborgerliga regeringarna, som ökade budgetunderskot-ten alldeles dramatiskt. Det är klart att riksdagenspolitiker hade ett ansvar på så vis att det under enperiod fanns en borgerlig majoritet som verkställde deborgerliga regeringarnas dåliga ekonomiska politik,men väljarna såg ju till att det blev ett slut på detta.Men att ändå i princip låta bli klavbun-den är ju verkligen att överföra inflytande över sam-hällsutvecklingen och politiken från tillregeringen, vilket egentligen är ett led i den processsom rör hela EU-systemet, där makten skjuts frånriksdagen till regeringen och från regeringen till detgemensamma ministerrådet och kommissionen nere iBryssel. Detta innebär att folkets möjligheter att på-verka politiken steg för steg tunnas ut, och det är enutomordentligt sorglig och utomordentligt allvarligutveckling, som måste stoppas.Anf. 111 ():Herr talman! Vi diskuterar ett förslag till en nybudgetlag. I flera avseenden är den här lagen om dennya budgetprocessen bra, vettig och genomtänkt, meni viktiga avseenden är den alldeles åt pepparn. Deninnebär nämligen en förflyttning av makt från riksdagtill regering på ett orimligt sätt. Jag kommer att kon-centrera mig på maktfrågorna, som jag tycker är avgö-rande för synen på det här lagförslaget.I dag, i skuggan av EMU-debatten, planerar alltsåSveriges riksdag att besluta om en budgetlag som gerregeringen helt nya maktmöjligheter, men som sam-tidigt kraftigt försvagar och det parlamen-tariska systemet.I skuggan av EMU-debatten fattas också beslutsom kommer att ha stor inverkan på många männi-skors vardag och på hela det politiska systemet. Detär ingen överdrift, menar jag, att säga att det är enliten statskupp som sker , inför ögonen på bådeallmänhet och journalister. Den sker fullt lagligt ochmed stöd av en stor majoritet i , men nästanhelt utan offentlig debatt. Det sistnämnda är kanskedet allra mest tragiska.Med enbart prognoser om förväntade budgetun-derskott som grund kommer regeringen att inte barafå rätt utan också ha skyldighet att ingripa genom attskära i den budget som redan beslutats om av riksda-gen. Regeringen behöver inte ens be fattabeslut om nedskärningar. Den nya lagen säger attregeringen i första hand skall utnyttja de nya möjlig-heterna att själv skära i anslagen utan riksdagenshörande.Det är framför allt två paragrafer i den nya budget-lagen som sammantaget har den här innebörden, 8 och42 §§.8 § säger följande:"Regeringen får besluta att medel på ett anvisatanslag inte skall användas, om detta är motiverat tillföljd av särskilda omständigheter i en verksamheteller av statsfinansiella eller andra samhällsekonomis-ka skäl. "Det är fantastiska formuleringar. Jag trodde inteatt det var så enkelt att radera ut . Man kanfråga sig: Vid vilket tillfälle finns det inte statsfinan-siella eller samhällsekonomiska skäl att hänvisa till? Ivarje fall har det inte existeratnågot sådant tillfälle, såvitt jag vet. I kommentarernastår det att regeringen givetvis inte får låta bli attanvända ett anslag på grund av att den ogillar ansla-get. Det är ganska komiskt. Förhoppningsvis får vi iSverige aldrig regeringar som är så dumma att debehöver ta till den sortens argument.8 § ger i realiteten regeringen fria händer. Den kangöra som den vill med den budget som riksdagenantagit.I 42 § tas nästa steg. Den här paragrafen är likahäpnadsväckande. 42 § säger följande:"Finns det risk för att ett beslutat tak för statensutgifter eller använda utgiftsramar kommer att över-skridas, skall regeringen för att undvika detta vidtasådana åtgärder som den har befogenhet till ellerföreslå nödvändiga åtgärder. "Det är alltså inte längre fråga om att regeringenkan ingripa utan samtycke. Här får rege-ringen en direkt order att vidta åtgärder - i första handsom den själv har befogenhet till, och i andra handhandlar det om att föreslå åtgärder.Grunden för den här typen av ingripande och åt-gärder skall vara regeringens egna prognoser, anting-en om att hela budgettaket kommer att överskridas -med andra ord att vi riskerar att få ett budgetunder-skott - eller om att enskilda utgiftsramar, delar avbudgeten, riskerar att överskridas. I nästa lågkonjunk-tur kan vara överspelad. Regeringen kanändra reglerna och skära i a-kassan eller i anslaget förstatsbidrag till kommunerna; detta utan en lång ochjobbig debatt med hård kritik innan beslut fattas. Detblir praktiskt och bekvämt för regeringen, men försvensk demokrati blir det en tragisk utveckling.Om några år kommer människor att fråga sig hurdet här gick till. Hur kunde så allvarliga och storaförändringar ske utan att man fått reda på något omdem? Man kan nog säga att beslutet kom under enperiod då den demokratiska beslutsprocessen stodväldigt lågt i kurs, en period under vilken det demo-kratiska underskottet kommit att bli en likriktare somtenderar att sänka de demokratiska ambitionerna runtom i hela . Uppfattningen tycks vara att denationella demokratierna uppvisar ett demokratisktöverskott som måste rättas till.Det uttalade motivet för förändringarna är behovetav att stärka budgetkontrollen. stödernaturligtvis en sådan förändring, men menar att för-slaget innehåller en rad kraftiga överreaktioner somkommer att allvarligt försvaga folkstyret och ge enregeringsminoritet orimliga maktbefogenheter. Såbråttom att vi inte hinner med blir det heltenkelt inte, åtminstone inte så länge vi ligger kvarmed en flytande valuta och låter bli att låsa den tillERM eller någon annan likriktare. Det finns helt en-kelt inte något behov av den typen av lagstiftning.Speciellt viktigt är det för ett land med en långtradition av minoritetsregeringar och en konstitution,som mer än i andra länder möjliggör bildandet avminoritetsregeringar, att värna parlamentets möjlighe-ter till kontroll över budgetpolitiken och den verkstäl-lande makten.Det måste alltså finnas andra underliggande motivoch värderingar som inte finns tryckta i propositionen.Kanske har det att göra med den debatt som vi allde-les haft i denna kammare. Kanske har det attgöra med EMU. Vi har ju redan sett hur exempelvisBelgien med hänvisning till EMU-kraven gått över tillatt regeringschefen kan regera med hjälp av dekret.Är det EMU, den gemensamma valutan och den ge-mensamma ekonomiska politiken, som är den outtala-de bakgrunden till det här förslaget?En annan viktig iakttagelse är att det här bara ärett av flera beslut, var också inne påden saken, som går åt samma håll. EU-medlemskapetskanske största inrikespolitiska effekt är ju att riksda-gen har ersatts av regeringen, inte bara att makt harflyttats över till regeringen utan också ersatts av re-geringen som lagstiftare i många viktiga avseenden.Regeringen blir alltså starkare på bekost-nad.Jag tänker litet grand på Socialdemokraterna, somnu är med om att driva igenom förslaget. Antagligenkänner de sig ganska trygga - nu sitter man i regering,och då spelar det inte så stor roll. Men vore jag soci-aldemokrat skulle jag, med tanke på de politiska ut-sikterna , inte känna mig så säkeri den här frågan. Jag tror att det vore en fördel attbetänka detta, om ni framöver under nästa riks-dagsperiod i opposition skall kunna påverka besluten,i alla fall i viss mening.Några andra förslag som jag tycker rent konkretskulle förbättra innehållet i den här budgetlagen gällerframför allt frågor på miljösidan. Förutom den vanligaårsredovisningen, som innehåller balansräkning, re-sultaträkning och finansieringsanalys, kräver vi attockså en s.k. miljöjusterad nettonationalprodukt,miljöskuld, naturresursräkenskaper och sociala effek-ter skall finnas med i årsredovisningen från staten.Orsaken är naturligtvis att det under det senastedecenniet har utvecklats en lång rad nya metoder föratt inbegripa också miljöeffekter i årsredovisningarna.Både inom kommuner och inom den privata närings-livssektorn har man tagit fram - man har arbetatganska mycket med detta - ett bredare underlag föratt kunna ge både aktieägare och kommuninvånare enbättre redovisning av vad som händer, t.ex. hur denoffentliga sektorn påverkar naturresurserna och mil-jön i vid omfattning.Inom det här området borde naturligtvis staten va-ra ledande och utveckla nya system för hur vi skall fåett bättre sifferunderlag i beslutsfattandet, men hittillshar det inte alls varit så. har staten i ställetlegat långt efter. Jag tycker att det är hög tid att få enändring på det här. Staten borde utveckla nya ochbättre metoder för miljöräkenskaper och sociala effek-ter och räkna in dem i årsredovisningarna.Ett annat förslag som vi lägger fram i det här be-tänkandet är att vi inom den normala årliga revisionenockså genomför en miljörevision. Det här är någon-ting som i stor utsträckning har utvecklats inom nä-ringslivet. Jag tycker att det är hög tid att även viinom den offentliga sektorn tar del av dessa metoder,hjälper till att utveckla dem och inte bara ständigthamnar på efterkälken.Till syvende och sist har vi föreslagit att vi skallgöra en utvärdering av den nya budgetprocessen ochden nya budgetlagen , bara eftergenomförandet. Jag tror att det vore en väldigt vettiglösning. Vi ser nu att inte bara vi här i utanockså människor utanför är litet funder-samma över vad det är som kommer att hända, hurden nya processen kommer att påverka det politiskasystemet , vilka möjligheter haratt påverka budgeten och besluten och hur regerings-makten kommer att påverkas av detta. Det vore vettigtatt göra en utvärdering av systemet.Jag och står naturligtvis bakom de re-servationer vi har skrivit, men yrkar bifall endast tillreservationerna nr 3, 4, 6, 9 och 10.Anf. 112 ():Herr talman! blandar ihop ett kravpå ordning och reda i statsbudgeten med nyliberalismflera gånger i sitt anförande, tycker jag. Han har välsina skäl för att hävda det, men man skulle nog likagärna kunna hävda motsatsen med i varje fall likastark empirisk grund.Det lagen om statsbudgeten handlar om, det vidiskuterar nu och det vi senare skall besluta om är attfå en större ordning i budgetprocessen. Det berör intebehörighetsfördelningen mellan regering och riksdag.Man får vara oerhört konspiratorisk när man läserlagförslaget om man skall kunna hävda det. Det berörmer det själv skriver i sin reservationnr 4, nämligen: "Budgetkontrollen har länge varitsvag, inte minst under genomförandefasen. Det finnsdärför all anledning att stärka kontrollen. "Regeringen skrev i den proposition som var under-lag för vår diskussion ungefär samma sak. Apropåförslaget att förslagsanslagen skall avskaffas, ett för-slag som vi från utskottsmajoriteten tillstyrker, skriverregeringen: "När en verksamhet finansieras från ettförslagsanslag är risken stor att överskridanden skerutan att de underliggande orsakerna får tillräckliguppmärksamhet." Vi vet ju, från många regeringaroch situationer, att det ofta händer.Den lag om statsbudget som vi nu diskuterar harmånga fördelar, tycker jag. Dels blir det mycket tydli-gare vad som faktiskt bestäms när fattarbudgetbeslut, dels samlas de grundläggande budget-besluten i en gemensam lag och dels för vi dessutomenligt majoritetens förslag in i riksdagsordningen skall fatta ett gemensamt beslut om varje utgifts-område. Detta är ur demokratisk synpunkt och urgenomlysningssynpunkt mycket fördelaktigt.Själva finansmakten, som är reglerad i regerings-formen, innehas av . Och om nu vill kalla vårt beslut för statskupp får man ju ändåi anständighetens namn säga att själv fattarbeslut om den. Det är som stiftar lagar, ochriksdagen är innehavare av finansmakten.Vi har haft många diskussioner om den nya bud-getlagen i , och vi har fört ettlångt resonemang som vi avser att fortsätta med omatt en del av budgetlagens paragrafer har bäring in påriksdagens arbetsformer och därför kanske borderegleras på ett annat sätt i riksdagsordningen, kanske inågon mån som huvudbestämmelse men i huvudsaksom tilläggsbestämmelse i riksdagsordningen. harinte tiden medgivit detta. Vi är redan långt inne i enny budgetprocess, och vi tycker att värdet av att nu fåden reglerad i en lag som kan börja gälla snart fåröverväga de författningsdiskussioner som vi i övrigthar haft i . Vi har dock i vårtmajoritetsförslag föreslagit att det skall införas entilläggsbestämmelse i RO 5:12, vilket finns redogjortför i betänkandet. Vi avser att fortsätta diskussionenom behovet av en författningsreglering av den nyabudgetlagen.Herr talman! Mot bakgrund av den här inledning-en ber jag att få yrka bifall till hemställan i betänkan-det och följaktligen avslag på alla reservationer.Anf. 113 () replik:Herr talman! sade att detta inteberör behörighetsfrågan. Det föranleder mig att ställaen liten fråga till honom.I 8 § står det: "Regeringen får besluta att medel påett anvisat anslag inte skall användas, om detta ärmotiverat till följd av - - - statsfinansiella eller andrasamhällsekonomiska skäl." Berör inte det behörig-hetsfrågan och vilka som egentligen har rätten attstyra över statens budget?Anf. 114 () replik:Herr talman! 8 § i den nya budgetlagen är någotsom vi har diskuterat oerhört mycket, och för ju ett bestickande resonemang. Men vi harfrån majoritet och med storledning och hjälp av finansutskottets yttrande kunnatkonstatera att 8 § i den nya budgetlagen inte på någotsätt beskär möjligheter att ställa villkor förutnyttjande av anslagen. Det är dessutom så att villko-ren för utnyttjande av anslagen kan vara väldigt vidaoch inte alls behöver vara bokstavligen länkade tilljust det anslag man diskuterar.Anf. 115 () replik:Herr talman! Det var ett ganska klargörande svar.Det visar att i stort sett håller medmig i den här frågan. Han pratade om att riksdagenhar möjlighet att ställa villkor, och det är naturligtvisriktigt. Men sedan kan ju regeringen köra över dem.Anf. 116 () replik:Herr talman! Riksdagsbeslut är rättsligt bindande.Av det resonemang som har förts, som också finnsutvecklat i förarbetena till vår regeringsform, framgårmycket tydligt behörighetsfördelningen mellan rätts-ligt bindande beslut från och en regeringsförvaltning av beslutet. En regering som avstår frånatt använda ett anslag av det skälet att den inte gillarriksdagens beslut sitter nog inte särskilt länge.Anf. 117 () replik:Herr talman! Jag vill fortsätta diskussionen om8 §, eftersom och jag i det stycket haren gemensam reservation.Riksdagsbeslut är bindande, säger . För ett anslag som beslutar om bordedet alltså vara bindande att det skall få utnyttjas. Menändå ges dessa undantagsmöjligheter för regeringen,dvs. att den kan se till att ett anslag inte utnyttjas omdet finns särskilda omständigheter i verksamheten,statsfinansiella eller andra samhällsekonomiska skäl.Det finns ju hur många kryphål som helst för rege-ringen att kunna omintetgöra anslag som den i själoch hjärta inte tycker om. Detta innebär faktiskt ettöverförande av makt från till regeringen.När det sedan gäller det där med nyliberalism ochordning och reda i statsfinanserna kan jag säga att närtongångarna i var ännu merutpräglat nyliberala än de måhända är nu fördes detnaturligtvis en politik som bringade statsfinanserna iden största oreda. Det är säkert ochjag överens om. Men hela den här tanken om att riks-dagen skulle tuktas och att det skulle införas rambud-getering och utgiftstak väcktes ju av den nyliberaltanstuckna s.k. . Det här äralltså en nyliberal uppfinning för att minska politikensoch därmed demokratins inflytande över den heligaekonomin.Anf. 118 () replik:Herr talman! Ett av skälen bakom budgetlagenstillkomst - förutom de saker jag tidigare pekade på,t.ex. behovet av att samla det här i en gemensamlagstiftning - var just att få en bättre budgetdisciplin.Där är vi också överens. skriver själv isin reservation att vi från tid till annan inte alltid harlevt upp till de saker vi har beslutat. Men det handlarju inte om att tukta . Politik är aldrig mate-matik, och ett beslut som har fattats i kanalltid ändras av ett annat riksdagsbeslut - om vi somfolkvalda ombud finner skäl därtill. Det är det som ärriksdagens särställning i det svenska samhällslivet,och den rätten, den grunden i vår parlamentariskademokrati, berörs inte på något sätt av det här försla-get.Anf. 119 () replik:Herr talman! Jag märker att intevill diskutera 8 § vidare. Han känner naturligtvis atthan är på gungande mark.När det gäller min reservation är litet illa ute. Han citerar bara dess inlednings-mening, och naturligtvis är jag också överens om attdet skall finnas en budgetkontroll osv. Men i nästamening står det: "En sådan förändring måste emeller-tid genomföras med en stark känsla för det parlamen-tariska och demokratiska systemet." Det är ju i dettaman brister när man går ytterligare ett steg mot attföra över politisk makt från den folkvalda riksdagentill regeringen och vidare upp i hierarkierna, där riks-dagen steg för steg avskaffas som lagstiftande organoch förlorar sitt bestämmande över rikets finanser.Anf. 120 () replik:Herr talman! rör vi oss mycket uppenbart ibakvattnet av den tidigare förda EMU-debatten, därde eventuella indragningarna av finans-makt också diskuterades. Jag vill dock påminna omatt det vi har att fatta beslut om är en ny budget-lag som inte - jag upprepar det, och det är upp till varoch en att själv skaffa sig kunskap om det genom attläsa betänkandet - ändrar behörighetsfördelningenmellan regering och riksdag. Finansmakten finns kvarhos , och så skall det vara även i fortsätt-ningen. Det finns ingenting i den nya budgetlagensom ändrar på det.Anf. 121 ()replik:Herr talman! I likhet med harjag svårt att se att något grundläggande rubbas i makt-fördelningen mellan regering och riksdag, så på denpunkten har jag inget att fråga om. Däremot kan mandiskutera om den nya budgetprocessen blir tillräckligtstram med det här budgetförslaget. Vi tycker inte det,och därför har vi några reservationer.Jag vill fråga följande: Om detskulle visa sig att den stramhet som alla, eller rättaresagt de flesta, eftersträvar inte uppnås genom detförslag som med all sannolikhet kommer att få majori-tet här i , är då och Soci-aldemokraterna beredda att diskutera vidare åtgärder,t.ex. ett tak för den statliga upplåningen?Anf. 122 () replik:Herr talman! Det där utvecklade vi ganska ingå-ende och mångordigt i betänkandet. Anledningen tillatt utskottsmajoriteten avvisar krav på obligatoriumoch ännu stramare reglering, som anvi-sar, är att vi först vill pröva den här ordningen. Skulledet visa sig att det här inte var den rätta vägen står detnaturligtvis fritt att fatta ett annat beslut.Jag vill bara säga ytterligare ett ord, herr talman,om bemyndigandet att låna, det bemyndigande somriksdagen ger regeringen att uppta lån för statensräkning. Det är inskrivet i budgetlagen att regeringentvå gånger skall lämna redogörelse till riksda-gen för de upptagna lånen. Därmed finns möjlighet tilldiskussion.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § Sekretess i betänkande 1996/97:KU6Sekretess i verksamhet(prop. 1996/97:23)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 9 §. )7 § Ändrade sjukavdrag för statsrådenFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU8Ändrade sjukavdrag för statsråden (prop. 1996/97:6)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 9 §. )8 § Marknadsföring av kristallglasFöredrogsLagutskottets betänkande 1996/97:LU1Marknadsföring av kristallglas (prop. 1995/96:225)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 9 §. )9 § Postlagen samt uppföljning av de post- ochtelepolitiska målenFöredrogsTrafikutskottets betänkande 1996/97:TU6Postlagen samt uppföljning av de post- och telepoli-tiska målen (förnyad behandling) (prop.1995/96:218)Anf. 123 PER ():Herr talman! betänkande 6 be-handlar uppföljningen av post- och telemålen samtäven en del förändringar i postlagen och är egentligenen parallell till det tidigare betänkandet TU3.Herr talman! Jag vill först betona att jag tycker attpostlagstiftningen i stort sett har fungerat utomor-dentligt väl. Den har inneburit betydande effektivise-ringar inom det postala området, betydande rationali-seringar och även prissänkningar som har varit tillgodo för hela det svenska folkhushållet. Jag förnekardock inte att det alltid behövs uppföljningar av nyli-gen antagna lagstiftningar och att det kan finnas be-hov av justeringar allteftersom verkligheten förändras.Jag tycker dock att det förslag som ligger på riks-dagens bord går i fel riktning. Jag har väldigt svårt attförstå att man skall behöva utvidga den grundläggan-de postservicen till att omfatta alla paket upp till så att dessa därmed i praktiken kan komma att bliföremål för upphandling.Jag vill först notera att den här typen av paket re-dan distribueras fritt, på en väl fungerandemarknad. Jag har därför inget skäl att tro att det finnsnågot behov av regleringar när det väl fungerar frånbörjan. finns det anledning att misstänka attdet är det tidigare Posten Lättgods ekonomiska pro-blem att konkurrera med sina privata konkurrenter,och även statliga, som har föranlett denna förändring ilagstiftningen. Jag tycker därför att skallavvisa den delen av lagförslaget.Jag tycker inte heller att det finns skäl att höjatröskeln för nya postdistributörer på marknaden. Istället för att man bara direkt har behövt anmäla skall börja med postutdelning, typ Svensk Di-rektreklam, City-Mail m.fl. bolag, föreslås nu en till-ståndsgivning.