prot · GK0938 · 1996-12-04 00:00:00 — Det finns säkert ett genuint intresse för ett en-hetligt , men därav följer inte att det behövsnågot superlandsting. För övrigt torde allmänhetensengagemang för försöken inskränkas till en sundskepsis mot nya politiska organ.En meningsfull försöksverksamhet borde förenkla,inte lägga till, nya nivåer. Hela idén med regionpar-lament bygger dessutom i grunden på vanföreställ-ningen att regional utveckling och tillväxt skapasgenom politiska beslut i politiska sammanträdesrum.Huvudfelet med propositionen är därför att den utgårfrån felaktiga utgångspunkter. har inte för fåobligatoriska politiska nivåer utan för många, inte förlitet av politiskt beslutsfattande utan för mycket. Re-gional samverkan är förvisso viktig, men den bör ske iflexibla, frivilliga former med kommunerna som bas.Herr talman! Jag står förstås bakom alla de mode-rata reservationerna, men jag yrkar för tids vinnandebifall endast till reservation 1.Anf. 160 ():Herr talman! vill flytta makt och in-flytande närmare människorna. vill genomfö-ra en konsekvent decentralisering, grundad på när-hetsprincipen. Det är först när en uppgift inte kanlösas på lokal nivå som den skall föras vidare tillregional nivå. Makt och beslut måste också flyttasfrån den centrala statsmakten till den regionala nivån.På det sättet kan samhället byggas underifrån.Centerpartiet har länge verkat för regionfullmäkti-ge. Genom att den regionala nivån, inom ramen för ettförtroendevalt regionfullmäktige, ges större ansvar förstatlig och regional samhällsplanering förbättras möj-ligheterna att ekonomiskt skapa effektivare verksam-heter som demokratin förstärks.Försöksverksamheten med regionfullmäktige fö-reslås nu inledas, vilket är ett viktigt steg i rätt rikt-ning. I mitt hemlän, län, har ochlänets 12 kommuner gemensamt tagit initiativ till enförsöksverksamhet. Vissa verksamheter som i dagbedrivs på , i och i kommun-förbundet kommer att samlas i en organisation underen beslutande förtroendevald fullmäktigeförsamlingpå 45 ledamöter, varav 15 utses av och 30av kommunerna. Alla länets partier och alla länetskommuner kommer att vara representerade i region-fullmäktige.I vårt land, herr talman, har det alltför länge fun-nits en överdriven tilltro till centralisering och lik-riktning. har indelats i myndighetssektorersnarare än regioner. Vi står , menar jag, inför ettvägval. Skall samhällets organisation vara vertikaleller horisontell? Skall vi ha starkare sektorer medavgränsade ansvarsområden, eller skall organisatio-nen kännetecknas av samverkan, samordning ochmöjlighet att ta hänsyn till att förutsättningarna serolika ut runt om i landet?Centern anser att detta ytterst är en demokratifrå-ga. Med stark sektorisering riskeras legitimiteten iverksamheten. Människor upplever ett ökat främlings-skap inför myndigheternas verksamheter. Centerpar-tiet anser att denna sektorisering måste brytas på allanivåer, så att samverkan och samordning underlättassamtidigt som det politiska inflytandet ökar. Det före-ligger på den regionala nivån ett tydligt demo-kratiskt underskott, bl.a. i den meningen att landsting-en saknar helhetsansvar för de regionala frågorna ochatt huvuddelen av ärenden avgörs avtjänstemän utan föregående debatt.Under senare tid har flera centrala verk och myn-digheter genomfört eller planerat genomföra omor-ganisationer, som innebär att lokala funktioner riske-ras. Människor upplever att verksamheter och serviceförsvinner utan att de har möjlighet att påverka. För-ändringarna, framför allt inom den statliga sektorn,görs utan folklig förankring.Då klyftan mellan människors förväntningar ochvad som faktiskt är möjligt att genomföra växer riske-ras tilltron till det politiska systemet. Många uppgifteroch beslut står till stor del utanför folkligt inflytande.Sektorsmyndigheterna har stor makt och litet politisktansvar. Det politiska inflytandet över sektorsmyndig-heterna måste öka. Då kan legitimiteten i det politiskasystemet öka och demokratin utvecklas.Flera av de förändringar som verk, myndigheteroch organisationer gjort har inte varitförenliga med en god regionalpolitik. Samhällseko-nomiskt kan flera av dessa förändringar ifrågasättas.Flera regioner har drabbats hårt, bl.a. län.Ambitionen om regional utveckling och balans riske-rar att gå i stå om inte basservice kan garanteras. Detkan inte betraktas som en framåtsyftande politik att iett sammanhang ge ut regionalpolitiska stöd, samti-digt som basservicen försvinner.Centerpartiet anser att staten bör ta ett mer aktivtägaransvar i statliga verk, myndigheter och bolag.Större regionalpolitiska hänsyn måste tas. En regio-nalpolitisk konsekvensanalys bör i fortsättningenföregå varje beslut om förändring.Bristande överblick och samordning mellan olikasektorer leder till förödande konsekvenser i en krym-pande offentlig ekonomi. Statsmakten måste ta etthelhetsansvar för den regionala utvecklingen. Tydli-gare direktiv till myndigheter, verk och bolag beträf-fande deras regionalpolitiska ansvar måste utformas.Målen måste vara klara och uppföljningsbara. Hel-hetssyn måste prägla statsmaktens agerande. Detta ärav särskild vikt i fråga om beslut som påverkar regio-nalpolitiken. I detta ligger att ett övergripande poli-tiskt ansvar måste kunna utkrävas.Utskottet har, herr talman, behandlat min och Ag-ne motion i denna fråga, och anser att frå-gan bör bli föremål för övervägande i samband medatt den förvaltningspolitiska kommissionen avger sittyttrande. Jag tackar för detta svar och ser fram emoten fruktbärande diskussion. Fram till dess har jagdock den bestämda uppfattningen att det är helt otill-fredsställande att statliga verks och myndighetersorganisation på regional nivå fastställs utan möjlighe-ter för regering och riksdag att göra en samlad be-dömning av hur den statliga förvaltningen på regionalnivå totalt sett skall vara organiserad.Möjligheter till folklig insyn och demokratisk på-verkan är en nyckelfråga även när det gäller regionalutveckling, regional balans och fortsatt tilltro tilldemokratin.Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifalltill reservation 7 i KU:s betänkande nr 4. I övrigadelar yrkar jag bifall till hemställan i betänkandet.I detta anförande instämde . 161 ():Herr talman! Innan jag går in på betänkandet somsådant vill jag göra några mer övergripande reflexio-ner kring de frågor som brukar sammanfattas medbegreppet "den regionala samhällsorganisationen".Dagens länsindelning, brukar det sägas, har vi se-dan drottning tid. Den är möjligen ännuäldre i vissa delar. Den är otidsenlig geografiskt,brukar det påpekas. Åtminstone i vissa delar av landetär det uppenbarligen så. Länsindelningen sammanfal-ler mest händelsevis med annan regional indelning.Också det kan anses vara ett problem.Folkvalda landsting har vi haft betydligt kortaretid - , tror jag. Vi har efter hand fåtten debatt på temat att landstingen inte riktigt passar ini den moderna demokratiska strukturen. En argumen-tationslinje gäller att de har för få uppgifter. De bordeha fler uppgifter. Dubbelkommandot mellan landstingoch länsstyrelse ifrågasätts.Vi har som alla vet haft en ganska långvarig de-batt, som också har inneburit att personer på olikanivåer, dvs. kommun- och landstingspolitiker inomalla partier, ibland har kommit på olika linjer. En delav denna debatt har handlat om att reformera helalänsindelningen och slå ihop län till nya större län. Enannan del har gällt länsparlament, som tar över storadelar av länsstyrelsernas uppgifter och dessutom förupp det som landstingen gör till en ny nivå.Denna tanke har naturligt nog länge omfattats medstor sympati i liberala sammanhang, t.ex. Jag tror attden första gången framfördes i en debattbok av ett antal unga liberaler. Inte desto mindremåste man i ärlighetens namn inse att det uppstårproblem om man försöker införa en patentlösning somskall gälla generellt i hela landet, oavsett vilken linjeman företräder. Det är alldeles uppenbart att det iSkåne finns en regional identifikation med somlandskap och med all säkerhet en fungerande förut-sättning för någonting som påminner om den gamlatanken på länsparlament. Det vetter naturligtvis motett slags federalism om man driver det en bit till. Dåfår man genast ett problem. I resten av landet har viinte riktigt den starka regionala identitet som man hari Skåne.Då uppstår frågan om vi skall tillämpa en långt ut-vecklad Skånemodell överallt i landet. Det är natur-ligtvis inte självklart att man skall göra det. Man böråtminstone ställa sig frågan om sambandet mellanregional identifikation och möjligheterna att få ettregionalt självstyrelseorgan eller länsparlament attfungera.En annan variant är att man, som Moderaternatänker sig, avskaffar landstingen och inför frivilligkommunal samverkan utifrån vad kommunerna tyckerär lämpligast. Då får man ett system med kommun-förbund med varierande medlemskap för olika frågor.Det har också drag av patentlösning. Det är en enkelmodell som man lägger över hela landet.Problemet med detta från demokratisk utgångs-punkt är att man skapar flera nivåer mellan väljarensutslag i val och handläggningen av vissa frågor.Kommunerna skall samverka än åt det ena hållet ochän åt det andra hållet för att finna lösningar. Man fårett slags filter i flera steg mellan medborgarnas valoch det faktiska beslutet. Också här finns alltså pro-blem som är nödvändiga att lösa. Möjligen är det så -jag vill antyda det som en misstanke - att lösningeninte står att finna i patentmodeller som läggs ut överhela landet.Debatten har fått nytt bränsle, som alla vet, efterEU-inträdet. Det talas mycket om regionernas Europa.I samband med det finns också i svensk debatt en linjedär man talar om regionalisering av . Manskall dela in landet i 6-8 regioner som skall motsvara,verkar en del tänka sig, regioner som finns i andraeuropeiska länder.Jag fruktar att detta, med undantag för det somgäller och kanske några andra delar av landet,är i grunden fel tänkt. Här har vi inte den traditionsom man har i tyska delstater, i , i spanska regi-oner, i italienska regioner eller i schweiziska kanto-ner. är visserligen inte med i EU men kanändå ses som ett jämförelseobjekt.Framför allt tror jag att man riskerar att rusa in iväldigt svåra problem om man kopplar ihop idén meden ny vald nivå, regionparlament, och idén att sådrastiskt reformera länsindelningen att man får fyra,fem eller sex stora regioner med något slags valdaparlament. Då kan man i praktiken få ett slags federa-lisering av Sverige.Man kan möjligen argumentera för det - det harförekommit av och till i debatten - men det storaproblemet är att man då riskerar att få regioner somdet, kanske med undantag för och Stock-holmsområdet, kommer att vara rätt så besvärligt förmänniskor som bor där att identifiera sig med.Jag bor i . Det finns, som också mångaandra vet, en debatt om regional samverkan kringMälardalen. Man är litet oklar över exakt vad som ärMälardalen i detta sammanhang och över om Stock-holm skall vara med eller inte. Många tycker attStockholm inte skall vara med.Oavsett hur detta löses tror jag att det är ganskasvårt att få en naturlig regional identifikation i ettområde som omfattar , , Västman-land och kanske - och därtill kan också tänkaskomma Stockholmsregionsdelen i ett par av dessalandskap. Jag tror att det i praktiken är ganska svårtatt klara en regionalisering av det slaget och skapan-det av ett regionalt parlament för ett så stort område,som saknar den naturliga regionala identifikation somvi har i Skåne.Jag känner mig litet grand för mitt personligasamvetes skull, eftersom den här typen av skepsis motpatentlösningar på detta problem så sällan vädras,nästan tvungen att säga allt detta. Jag tror att det ärriskabelt att försöka införa ett enda nytt system somskall gälla över hela landet.Jag tycker att den naturliga attityden i detta di-lemma, som verkligen föreligger, är att vara positivtill olika typer av lösningar, som får växa fram i olikadelar av landet. Till dem hör också naturligtvis regi-onparlament av den typ som kan växa fram i Skåne,bl.a. som ett resultat av den proposition som liggerbakom det här betänkandet. Det kan kanske ocksåvara en lösning som är tillämpbar på andra håll.Man kan tänka sig en rad olika varianter. Jag troratt man bara har att erkänna att förutsättningarna ärganska så olika i olika delar av landet. Man skallkanske akta sig för att utan att reflektera över sakenslå in på en väg som kan leda till att vi i vissa delar avlandet får lösningar som, så att säga, är svar på frågorsom ingen har ställt. Jag tror att det är nödvändigt attha litet kritisk distans till alla de olika mediciner somordineras mot dessa problem, som i och för sig ärverkliga men som kanske inte har en enda lösningsom kan gälla över precis hela Sverige.Det vore principiellt önskvärt om man kunde fådet som kallas för länsparlament eller regionparla-ment, men jag tycker inte alls att det är givet att deskall kopplas till en regionalisering med mycket storaregioner, där man missar möjligheten till en folkligidentifikation med det område som det handlar om.Därför måste man vara öppen också för andra typerav lösningar.Vi tycker att regeringen tyvärr kanske haft enkänsla av att man måste föreslå någonting. Debattenpågår, och man har möjligen hastat fram en proposi-tion, som vi i hanteringen i KU fann inte var särskiltväl genomarbetad. Jag har inte tillräckligt med tidför att gå igenom alla de problem som vi upptäckteunder resans gång. Dit hörde bl.a. att man inte enshade funderat över om man skulle fråga Lagrådet omvissa principiellt viktiga aspekter. Det fanns också endel andra problem.KU har ändå på det hela taget kunnat reda ut vissaav de oklarheter som egentligen regeringen borde harett ut långt dessförinnan.Resultatet och slutsatsen för del är attvi tillstyrker att de föreslagna försöken genomförs,eftersom det är värdefullt med olika försök och erfa-renheter. är det tydliga exemplet på att de kanleda fram till något som åtminstone i den typen avregion kan vara en användbar lösning, alltså någonform av nytt regionparlament. Men det är inte säkertatt man skall ha den lösningen överallt.Vi har invändningar på två punkter. En av dem harNils berört. En annan handlarom länsarbetsnämndernas ställning.Eftersom min taletid nu är slut, får jag nu nöja migmed att yrka bifall till reservationerna 6 och 9, somFolkpartiet står bakom, och i övrigt till utskottetshemställan.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.17 § (forts.) Den regionala samhällsorganisatio-nen (forts. KU4)Anf. 162 ():Fru talman! Vi står nu inför uppgiften att söka ossfram till ett system med en mer demokratisk besluts-struktur på regional nivå och länsnivå än den vi har . En sådan struktur kan se ut så att landstingenutvecklas i riktning mot länsparlament och att länssty-relsernas roll förändras. Ett sådant system bör givetvisutvecklas under iakttagande av att landet skall förblien sammanhållen nationalstat, helst en självständignationalstat som är öppen och samarbetande medomvärlden.I den föreliggande propositionen och i utskottsbe-tänkandet förordas en viss försöksverksamhet i någralän, som i varje fall i någon mån går i denna riktning.Vi ser i huvudsak positivt på de förslag som läggsfram. Flera talare har tidigare påpekat vissa brister iberedningen av ärendet. Vissa frågor borde ha utrettsoch förklarats bättre. Det oaktat tycker vi att det ärbra att en sådan här försöksverksamhet sjösätts.Moderaterna gillar inte det här alls. höll en liten filosofisk utläggning och mena-de att inte har för litet politiskt beslutsfattan-de utan för mycket. Egentligen är ju det han sägerfaktiskt att har för mycket demokrati. Poli-tiskt beslutsfattande är ju i vårt land ett demokratisktbeslutsfattande, och vid ett icke-politiskt beslutsfat-tande är det då andra, icke demokratiskt valda instan-ser som fattar besluten, eller också är det fråga ommarknadsstyrning och att den ekonomiska maktenskall avgöra.Oaktat att vi är positiva till försöksverksamhetenhar jag på vissa punkter anmält min reservation tillutskottsmajoritetens förslag, och på vissa deltar jag ireservationer tillsammans med andra partier. Utan attge avkall på min mening i någon av mina reservatio-ner vill jag lyfta fram tre av dem och yrka bifall tillreservationerna 9, 10 och 11.Reservation nr 9 handlar om länsarbetsnämndsor-ganisationen på . Kampen mot arbetslöshetenhandlar enligt mening om nationellpolitik. Vi menar därför att försöksverksamheten medatt inordna länsarbetsnämnden i , somman avser att göra på , borde avvisas, åtmins-tone fram till dess att frågan har utretts ordentligt isärskild ordning. Det saknas nämligen underlag ifråga om motiv och tänkbara effekter av ett sådantexperiment.Regeringens och utskottsmajoritetens förslag in-nebär att man tar bort en länk i kedjan för ledning,styrning och verkställande av en nationell arbets-marknadspolitik - vad vi än må tycka om den. Vifruktar att det är ett första steg i att man börjar attmontera ner en sammanhållen och professionellmyndighet för arbetsmarknadspolitiken. Detta voreenligt vår mening allvarligt, det vore att ta ett steg ifel riktning.Dagens organisation innebär också en möjlighetför arbetsmarknadens parter att utse egna representan-ter till länsarbetsnämndernas styrelser. Denna viktigaform av samverkan får inte försvinna, och vi menar attden med den föreslagna ordningen riskerar att för-svinna. Vi skulle se det som utomordentligt anmärk-ningsvärt om regeringen försökte ta bort denna möj-lighet till samverkan mellan arbetsmarknadens parter,så att de fackliga organisationernas möjlighet tillinflytande i samhället därigenom ytterligare begrän-sades.Reservation nr 10 avser den demokratiska insyneni försökslänen när det gäller de parlamentariskt utsed-da styrelserna i länsstyrelserna. Om man avskaffareller tonar ner dessa styrelser riskerar enligt vår me-ning demokratin och insynen att uttunnas. Vi hardärför i reservation 10 förordat att länsstyrelserna iförsökslänen skall vara skyldiga att inrätta parlamen-tariskt förankrade samrådsgrupper i sådana frågorsom nu ligger under dessa styrelser, t.ex. polisensverksamhet.I reservation nr 11 har jag vänt mig mot att manskall pröva flexiblare regler när det gäller s.k. länsex-perter. Inte minst gäller detta på jämställdhetsområ-det. Jämställdhetsexperterna i länsstyrelserna har haften mycket stor betydelse för arbetet med jämställd-hetsfrågorna. De har sett till att de här frågorna harlyfts fram och att en viktig kompetens har byggts upp.Detta jämställdhetsarbete måste fortsätta inom ramenför den försöksverksamhet som startar. Att ratio-nalisera bort jämställdhetsexperterna - en tanke somverkar finnas i propositionen - vore därför ett ödesdi-gert felgrepp.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tionerna 9, 10 och 11 och i övrigt till utskottets hem-ställan.Anf. 163 ()replik:Fru talman! Jag tror att det faller litet utanför ra-men för diskussionen om regionala försök att gå in pånågon djupare diskussion om demokratibegreppet,men jag måste ändå, efter det något häpnadsväckandepåståendet från , ställa en liten fråga.Det kan väl ändå inte vara så att sätterlikhetstecken mellan demokrati och politiskt besluts-fattande på det sättet att ju mer politikerna bestämmeroch ju mindre de vanliga medborgarna bestämmer,desto mer demokratiskt blir det? Jag trodde faktisktatt ni hade övervunnit den ståndpunkten inom Väns-terpartiet.Anf. 164 () replik:Fru talman! Vi har en representativ demokrati iSverige. Folket väljer politiker som är ansvariga försina beslut och avsättliga. De skall därmed stå tillsvars för sina beslut. Avskaffar man politiska beslut ärdet ju icke-politiska, dvs. icke folkvalda, instansersom fattar besluten, och då sker det en förskjutningtill marknadskrafterna, till dem som har den kraftigas-te plånboken. Det handlar inte om att ställa vanligtfolks beslut mot politikernas beslut, utan det handlarom att slå vakt om demokratin.Anf. 165 ()replik:Fru talman! Jag konstaterar att be-kräftar det jag misstänkte. Det är ju inte någon sådanfundamental skillnad som tycks tromellan det som är icke-politiskt och de vanliga män-niskorna. Det är ju de vanliga människorna som fårmer att besluta om ifall politikerna får mindre.Anf. 166 () replik:Fru talman! Så är det naturligtvis inte. Det är enfalsk bild. Givetvis skall politiker inte blanda sig i enmängd saker som har med människors vardagsliv attgöra.Men när det gäller samhälleliga beslut, och det ärju ändå samhälleliga beslut vi diskuterar, är det bättreatt ha en demokratisk styrelseform än att överlåtabeslutsfattandet åt marknaden och därmed åt tjockaplånböcker. Det är ju vad öns-kar.Anf. 167 ():Fru talman! Det här är en ganska viktig fråga. Dethandlar ju i grunden, som en del har varit inne på, omhur vi skall kunna restaurera, renovera, få fart på denregionala demokratin i . Vi har under ganskamånga år sett hur grunden för folkstyret i Sverigebegränsats och delvis raserats.Jag menar att om vi skall kunna vända trenden, fåfart på demokratin och folkstyret i , i störreutsträckning få människor delaktiga i de politiskabeslutsprocesserna och i partierna och få ett starkareengagemang i politiken måste vi föra ned mycket merav besluten närmare människorna. Jag tror faktiskt attdet är en grundförutsättning. Tanken på att göra omlandstingen och utveckla dem till länsparlament ochatt också föra in stora delar av länsstyrelserna i pro-cessen tror jag är ett mycket viktigt steg på den vägen.Moderaterna pratar om sitt alternativ, som är attavskaffa landstingen i stället. De vill radera ut denregionala demokratiska basen och ersätta den medstarkare kommuner.Det finns ett avgörande problem med den typen avsynsätt. Det är att man ersätter dagens öppna demo-kratiska organisationsform som landstingen har medinformella strukturer som ger vanligt folk väldigtdålig insyn. Och det var ju vanligt folk som NilsFredrik ville värna om.Jag tror att vanligt folk är intresserade av att varamed och besluta, att kunna ta del av vad som händer ipolitiken och att ha insyn i det som händer, både di-rekt eller genom medier på ett eller annat sätt. Då ärkommunvarianten ett ganska dåligt förslag. Den görbara att politiken blir ännu mer anonym och svåröver-skådlig, och det blir också svårt att utkräva ansvar avpolitiker mer direkt.Till vill jag säga att jag tyckeratt det är en litet märklig oro som han ganska mång-ordigt torgför över identifikationsproblemen medlänsparlamentsmodellen. Människor skulle inte iden-tifiera sig som värmlänningar i tillräckligt stor ut-sträckning för att den regionala basen skulle kunnastärkas i - eller , Västerbottenoch län.Jag tycker ärligt talat att det är en märklig och litetförvirrad inställning från en folkpartist, en medlem iSveriges mest federalistiska parti, som ju vill läggahur mycket makt som helst hos en överstatlig organi-sation - med minst 15 och helst 27 medlemsländer iEuropa och med inte bara 20 olika språk och flerahundra miljoner människor som utan med kan-ske 30-35 olika språk. I det fallet är identifikations-problemen helt obefintliga i sinnevärld.Men att kunna identifiera oss som värmlänningarklarar vi inte riktigt av. Det känns svårt att få det attgå ihop.Om menar allvar med att identi-fikation är viktigt är det uppe i toppen som vi skallkapa. Vi skall minska makten där och föra ned dennärmare vanliga människor. Satsa på länsparlament!Då skall se att människor identifie-rar sig med politik i större utsträckning i framtidenoch kanske också oroar sig mindre över vad maktha-vare långt borta hittar på.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna3 och 8.Jag vill också kommentera den lilla historien omJämtland som vi har hört om i debatten. Det ju så attJämtforum som skall vara med i projektet om Jämt-land inte längre finns.