prot · GK0935 · 1996-11-28 00:00:00 — Detfanns tre förslag från Miljövårdsberedningen att väljapå, men man valde det sämsta från miljöskyddssyn-punkt.Vad jag skulle svara fjällbefolkningen? Jo, jagskulle svara att vårt förslag ger folk möjlighet att köraskoter men också att få lugn och ro. På det sättet kun-de man bjuda in alla turister och de människor somvill komma dit till områden där de skall vistas.Anf. 176 () replik:Fru talman! Det förekommer olika tolkningar avLennart Brunanders budskap. Det kan beror på hurLennart Brunander framställer det. Av reservationenläser jag ut att det är vissa som skall få köra skoter påvissa ställen. Det står ingenting om vilka dessa"vissa" är och inte heller vad som menas med "vissa"ställen.Men fick det med sitt anföran-de i talarstolen att framstå som att det satt fullt avskoterförare på läktaren, som han skulle tala väl föroch tala om att detta inte innebär något förbud alls.Enligt mitt ordförråd och ordens betydelse är ett för-bud ett förbud.Anf. 177 LENNARTBRUNANDER (c)replik:Fru talman! Jag tror ändå, , att vi ärganska överens om att vi inte skall utrota skotern frånjordens yta. Vill man skydda områden, måste man hamöjlighet att göra det. Det gör man ju bäst genom ettgenerellt förbud och utifrån detta öppna de områdensom man anser lämpliga, där man kan köra skoterutan att orsaka alltför stor skada. ochandra gör tolkningar utifrån sina egna förslag för attförsöka framställa dem så rimliga som möjligt, vilketär helt mänskligt. Men tolkningarna blir för den skullinte mer riktiga.Anf. 178 () re-plik:Fru talman! Jag sade i mitt huvudanförande att detkrävs enkla och tydliga spelregler. Vi är överens omatt regleringsområdena behöver utökas. Även om del av områdena, drygt hälften, är skyddade- det har förekommit olika siffror i debatten - betyderdet trots allt att nästan hälften av fjällmarkerna äröppna för anläggning av skoterleder och annat.Men problemet är ju miljöpåverkan. Härmåste man se våra två reservationer i ett samman-hang. Det handlar om att begränsa utsläppen, att sti-mulera till köp av miljöanpassade skotrar och se tillatt man inte behöver köpa de allra kraftigaste maski-nerna. En vanlig fjällbo, som använder skoter i re-kreationssyfte, behöver rimligtvis inte ha en skotersom man kan köra i med. Vihar inte fått något svar över huvud taget just på genom ekonomiska styrmedel kan stimulera tillköp av miljöanpassade skotrar. Jag skulle gärna viljaha ett svar på den frågan.Anf. 179 () replik:Fru talman! Jag berörde ju redan i mitt anförandeatt vi kan förvänta oss att få internationella regler förekonomiska styrmedel när det gäller snöskotrar. Detfinns inga skotertillverkare i , och den svenskamarknaden lär vara , så där har vi ett visstproblem. Men i avvaktan på internationella regler kanvi ju, som vi också föreslår i betänkandet, införa be-gränsningar av avgasutsläpp och begränsningar närdet gäller bullernivåer. Jag har gott hopp om att dettaskall vara möjligt.Jag vill att skall svara på denfråga som jag ställde. Är det så att det över huvudtaget är möjligt att begränsa prestandan på snöskot-rarna till ? Men hurlångt skall man gå? Jag finner det inte vara en enkellösning, för snöskotrarna skall inte bara kunna köras ien viss hastighet, eftersom vissa också används somdragfordon. Att använda en snöskoter, som är strypttill , som dragfordon torde intevara möjligt. Därför har majoriteten valt att sätta enhastighetsgräns.Anf. 180 () re-plik:Fru talman! , jag kanske var otydlig imin förra replik men jag sade att våra två reservatio-ner måste ses i ett sammanhang. Självfallet kan manbegränsa prestandan på en skoter, så att styrkan kanutnyttjas utan att den för den skull är så snabb. Det äringa tekniska svårigheter att lösa ett sådant problem.Jag ställer upp på hårdare krav på avgasutsläppen.Det är ju litet grand att använda piska. Men vad jagefterlyser är moroten, nämligen att man skall stimule-ra köp av mer miljöanpassade skotrar. Det kan t.ex.ske genom en differentierad försäljningsskatt, som gördet mindre attraktivt att köpa de riktiga bjässarna somfaktiskt inte behövs. Det har faktiskt skett en föränd-ring i försäljningsutvecklingen i . före-kommer mycket mer reklam för de riktigt tuffa, snab-ba skotrarna. Det är klart att de är lockande, på sam-ma sätt som bilar skall ha många hästar under huven.Men det är inte det som behövs, om man skall levaupp till kravet i betänkandet, att man skall köra i max70 kilometer i timmen.Anf. 181 () replik:Fru talman! Helt kort till : Vi äröverens om att det behövs ekonomiskastyrmedel. Låt oss gemensamt arbeta för internationel-la överenskommelser som är effektiva. Vi får ha litettålamod, och tiden går fort. kan dekomma att gälla hela skotermarknaden. Avgas-problemet är ett globalt problem.Anf. 182 () re-plik:Fru talman! Jag uppskattar att tar sinutgångspunkt i behovet av att skapa en hållbar ut-veckling och att han framhåller att regeringen värnarom den biologiska mångfalden. Vi i stöderregeringens förslag.Men socialdemokraterna i utskottet gör ju en av-sevärt annorlunda bedömning än regeringen när detgäller hastighetsgränsen. Normalt ger hastighetsgrän-ser för vägtrafik intryck av att man faktiskt kan hålladen hastighet som anges, oavsett hur naturen ser ut.Ofta går det inte att köra i ellerkanske inte ens i med bibehål-len säkerhet. Turister som hyr skotrar tar säkert ibörjan stora och onödiga risker av okunskap. Skoter-klubbarna medverkar ju på ett väldigt fint sätt till attkunskap både om risker och om natur och miljö spridstill skoterägare. Men den turist som hyr en skoterskulle också ha ett bra stöd av en generell hastighets-gräns . Som sagt bedömer viatt regeringen här har gjort en rimlig avvägning.Anf. 183 () replik:Fru talman! Jag blir inte klok på detta, därför attför mig gäller att en hastighetsgräns inte får överskri-das. Det finns väl ingenting som säger att man inte fårköra saktare. De turister som kommer till fjällen haringen känsla av att de måste köra i itimmen. Jag tror att de som har körkort och som tardet stora ansvar som de nu åläggs kommer att anpassahastigheten efter naturens förutsättningar.Att vi har höjt hastighetsgränsen från 50 kilometeri timmen kan jag erkännahar litet grand att göra med övervakningen. En hastig-hetsbegränsning skall kännas meningsfull. Vi har enkänsla av att hastighetsgränsen 50 kilometer i timmenvore att gå för långt. Det skulle inte upplevas sommeningsfullt. Därför skulle en sådan hastighetsgränsförmodligen överskridas. Vi har därför höjt gränsentill , som kan upplevas som enacceptabel maxhastighet.Anf. 184 () re-plik:Fru talman! Rent lagligt är det självfallet så, somAlf säger, att man inte måste hålla maxhas-tigheten. Men det finns ju också något som i samman-hanget kallas för psykologi. Vi vet att många bilförareresonerar ungefär så, att hastighetsgränsen faktisktanger den hastighet som man kan köra. Jag menar attom man vill sätta gränsen så högt är det bättre att istället lita på det personliga ansvaret, för det är fak-tiskt det man gör när man sätter en gräns vid . Då är det bättre att inte ha någongräns alls, och i stället lita på att folk tar och kännerett personligt ansvar.Låt mig också kommentera diskussionen omprestanda. Om man med tekniska medel inför gränsenär det inte nödvändigt att göra det bara genom att göramotorn svag och ha en låg motorstyrka. Det finnsandra tekniska metoder. Man kan t.ex. införa hastig-hetsbegränsare, som man har gjort på långtrada-re. Detta är förstås tekniskt dyra , och jag för-modar att de inte är särskilt lämpliga för skotrar. Mendet borde gå att fördjupa diskussionen kring detta. Jagtror att den diskussionen skulle vara mer riktig. Och,som sagt, prestanda behöver inte alls bara handla omhästkrafter. Det finns flera sätt att hantera detta.Det är naturligtvis beklagligt att den frivilligaöverenskommelse med branschen som en gång i tidenfanns har brutits. Det har ju också pressat fram beho-vet av att införa dessa regler.Anf. 185 () replik:Fru talman! I de områden där man upplever att 70kilometer är en för hög hastighet har kom-munerna instrumentet att ytterligare begränsa hastig-heten. Det skall inte vara några problem att man tyck-er att det går för fort på vissa håll. Jag tror att lokalbe-folkningen och kommunerna är så pass kloka så att deser var man behöver dra ned hastigheten ytterligare.När det gäller prestanda vill jag säga att vi har välvarit unga allihop, och haft mopeder som varit be-gränsade till en viss hastighet. Det är väl rätt mångaav oss som det har kliat i fingrarna på för att försökafå de där mopederna att gå litet fortare. Det är ganskaenkelt, och det är lika enkelt med snöskotrar.Anf. 186 ():Fru talman! Fjällområdet har under de senasteåren blivit alltmer påverkat av mänskliga aktiviteter.Med tanke på de mycket stora natur- och kulturvärdensom finns i fjällen är det viktigt att noga beakta deskador och miljöförsämringar som har fortskriditunder en längre tid.Många anspråk på mark har ställts, och ställs fort-farande, i fjällområdet. Det gäller bl.a. vattenkraftut-byggnad, mineralutvinning, fjällnära skogsbruk ochfjällturism. Även påverkan från rennäringen och ter-rängkörningen har ökat i stor omfattning. Det finnsmånga exempel på intressekonflikter. Därtill kommernedfall av försurande och andra miljöskadliga ämnen.Vissa områden i fjällvärlden uppvisar långt gångnamiljöskador. Känsligheten för slitage är stor. Motbakgrund av detta miljöhot och fjällområdenas storanatur- och kulturvärden instämmer Kristdemokraternai bedömningen att det finns starka skäl att nu vidtaytterligare åtgärder för en hållbar utveckling.Utgångsläget måste först och främst vara att desom bor i fjällregionen måste ges möjligheter tillarbete, utbildning, trygghet och livskvalitet inomramen för vad naturen tål. Utvecklingen i fjällområdetmåste självfallet också beakta den samiska befolk-ningens kultur och deras rätt till nyttjande av fjällom-rådet samt rennäringens möjligheter att utvecklas i ettmodernt samhälle. måste rennäringen lik-som andra näringar bedrivas i sådana former att natu-ren inte tar skada. Samerna har av tradition haft kun-nande och ansvar för att värna och respektera samspe-let mellan marken, vädret, växter, djur och människori det samiska området. De har ofta kunskap, förmågaoch känsla och har brukat landområdena utan attförbruka.Samisk turism är ett relativt outvecklat område,även om flera positiva exempel naturligtvis finns.Möjligheter finns att bygga vidare på det samiskaområdets särprägel och utveckla nya företag medinriktning på s.k. eko- och kulturturism med na-tur- och kulturupplevelser som huvudingrediens. Detär viktigt att samer själva tar initiativ till och ansvarför denna utveckling för att kunna anpassa aktiviteter-na till de samiska traditionella näringsformerna isamklang med renskötseln och miljön. Att vidga sa-mebyarnas möjlighet till näringsverksamhet är nöd-vändigt för att få större valfrihet och möjlighet för flersamer att bo och verka i de traditionella samiska bo-sättningsområdena. Det handlar om att känna tillhö-righet och samverkan med alla samer oberoende avyrkeskategori. Detta kan skapa ett bredare samisktsamhälle med bättre identitet och ökat självförtroendeåt den samiska befolkningen. Här gäller det att ta varapå det vidgade samebybegreppet - den öppna same-byn - som länge har debatterats och som äntligenbörjar få gehör också i denna kammare, efter storapåtryckningar från bl.a. bostadsutskottet.Kristdemokraterna välkomnar regeringens förslagom miljömål för rennäringen. Det överensstämmermed det samiska miljöarbetet som pågått sedan fleraår tillbaka. , vid den nordiska samekonfe-rensen, antogs ett samiskt miljöprogram som omfattardels en samisk miljösyn, dels ett handlingsprogramför att bevara och främja miljön.Det är också positivt att regeringen initierar ettmer utvecklat system för renbetesinventeringar. Detpåpekade bostadsutskottet i sitt betänkande BoU11,och senare även i ett tillkännagivande tillregeringen . Kristdemokra-terna välkomnar således regeringens avsikt att redovi-sa en ny inventeringsmetodik, även om tidpunktenhösten 1997 är väl sen. Det brådskar att slutföra detpåbörjade inventeringsarbetet så att eventuell över-betning snart kan konstateras. Åtgärdsprogram för attkomma till rätta med överbetning bör utarbe-tas i samarbete med samebyarna.Vidare instämmer vi kristdemokrater i att det cent-rala myndighetsansvaret för rennäringen tills vidareligger kvar hos som vi villmarkera att inom ett utvidgat ansvarsom-råde bör överta dessa uppgifter.Jag skall nu beröra terrängkörningsfrågorna. Motbakgrund av att antalet skotrar ökat frånca 28 000 till närmare 190 000 menar att det enda rimliga, om vi skall kunna säkerstäl-la en långsiktigt hållbar utveckling i fjällvärlden, ärett generellt förbud mot skoterkörning utom på tillåt-na leder och i vissa områden. Från detta generellaförbud kan möjligheter att ge dispens finnas. Erfaren-heterna från och visar att det är möjligtmed ett sådant alternativ också för . Enhetlig-het i är dessutom en fördel. Utgångspunktenskall alltså inte vara att allting är tillåtet och att manutifrån det gör restriktioner, utan principen skall varaatt vi skall vara försiktiga i denna fantastiska miljö.Med andra ord blir det en typ av försiktighetsprincip.När man utformar de konkreta föreskrifterna ompå vilka leder och i vilka områden trafik skall varatillåten respektive i vilka fall särskild dispens skallges skall detta ske utifrån en helhetssyn där man nogabeaktar såväl miljövärden som att skapa möjligheterför glesbygden i dessa områden att ha ett levandenäringsliv och serviceutbud. Självfallet måste före-skrifter också möjliggöra att vissa beslut kan fattaslokalt. Då först blir de bättre anpassade till verklighe-ten och då ökar också förståelsen och efterlevnaden.Vi kristdemokrater avvisar dessutom förslag omen generell hastighetsbegränsning om itimmen. Vi avvisar också jordbruksutskottets förslag ibetänkandet om . Möjlighetenatt kontrollera efterlevnaden är ytterst låg, och detrimmar illa med vår syn på rättssamhället att skapalagar som i onödan kommer att göra människor kri-minella. Det är rimligare är att man låter lokala hän-syn styra hastighetsbegränsningen där det skall finnasolika gränser beroende på terräng och omgivning.Fru talman! har inte någon or-dinarie ledamot i jordbruksutskottet. Därför har viinte heller deltagit i beredningen av den här proposi-tionen. Jag vill därför klargöra att vi naturligtvis stårbakom hela vår motion Jo35, men vi kommer här attkoncentrera oss på att stödja de reservationer som äraktuella för oss. Det är nr 2, 6 och 8.Anf. 187 () re-plik:Fru talman! Jag har två korta frågor till UlfBjörklund. För det första talar sigmycket varm för samisk turism. Jag vill därför frågaUlf om han, liksom , anser attden utformning småviltsjakten i fjällen har fått fak-tiskt till en del omöjliggör för samerna att utnyttjasmåviltsjakten som en del av sin turistnäring. AnserUlf , liksom , att vi måste ha ettannat upplåtelsesystem för småviltsjakten? Det är denförsta frågan.Den andra frågan handlar om det generella förbu-det som förespråkar. Vi kan se en ef-fekt av det förbudet i den svenska fjällvärlden, fram-för allt i det område som heter BD 7 och som föreslåssom ett regleringsområde i miljövårdberedningensförslag. Det ligger mellan och Riksgränsen.Där kan man se att en effekt av mycket gene-rella förbud är att man tar sin skoter och åker tillSverige. Därför vill jag fråga om hanmed generellt förbud i menar att vi skall haett generellt förbud som påminner om det norska, dvs.en mycket stor restriktivitet med leder. Menar UlfBjörklund i så fall att många av de leder som finns skall förbjudas?Fru talman! Jag vill också lägga till att Miljöpar-tiet naturligtvis ställer sig bakom alla reservationer vihar, även om jag inte har yrkat bifall till alla. Jagglömde detta förra gången.Anf. 188 () replik:Fru talman! Jag tror att ochMiljöpartiet står varandra väldigt nära när det gällersmåviltsjakten. Vi menar också att det hade varit enfördel om samerna hade getts möjligheter att admi-nistrera och sköta det som har med småviltsjakten ifjällen att göra. Det hade på många sätt skapat möj-ligheter till sysselsättning i glesbygdernas glesbygd.Det hade också skapat möjligheter för människor attfå deltidssysselsättningar som kunde göra det möjligtatt leva kvar och bo där. Jag tror att vi står varandramycket nära i den frågan.När det gäller det generella förbudet menar jag attden psykologiskt riktiga modellen är att detta är nå-gonting som vi skall upplåta och inte ta för givet attallt är upplåtet från början. Det är den generella prin-cipen. Av psykologiska skäl skall vi vara försiktigahär. Vi skall naturligtvis ge möjligheter till upplåtelse,men ändå ha stor restriktivitet. Jag har inte i detaljtänkt igenom vilka områden detta skulle kunna berö-ra. Det är möjligt att det är så - jag har inte den kun-skapen - att man i har en mycket hård restrik-tivitet. Jag menar att man trots allt, lokalt här i Sveri-ge där man har kännedom om området på ett mycketbra sätt, skall kunna vara med och påverka vilka om-råden som skall upplåtas. Men jag medger att man fårpröva sig fram här. Jag anser att den psykologisktgenerella principen är viktig i det här fallet, dvs. ger rätt till upplåtelse. Det är utgångspunkten.Anf. 189 () re-plik:Fru talman! Jag är glad att vi är överens om små-viltsjakten. Det har ju kommit en mycket bra utvärde-ring som och har gjort.Jag hoppas att den kommer att leda till ett förslag frånregeringen så småningom.När det gäller det generella förbudet kan vi se attdet finns ganska många restriktioner runt vad man fårgöra och inte göra med en skoter. Om man tittar på delagar, regler och förordningar som existerar kan vi seatt man inte får åka på ett sådant sätt att det orsakarskada på natur. Man får inte åka på ett sådant sätt attdet orsakar buller osv. Såvitt jag förstår av UlfBjörklund skulle de regler som finns redan i dagegentligen täcka det generella förbud Kristdemokra-terna förespråkar.Miljöpartiet menar att det finns behov av att det ärtyst någonstans i fjällen. Med det förslag som UlfBjörklund nu presenterar som ett generellt förbud,dvs. att man bara får åka efter leder, riskerar vi att fådet så som vi har det , nämligen att det i principligger en skoterled i botten på varje dalgång. Heladalen är bullerstörd, och det finns ingenstans där detär tyst. Ett sådant generellt förbud tycker jag skiljersig otroligt mycket från det som finns i , UlfBjörklund. Där är det så strikt att den som har enhytte på fjället kan inte ta sin skoter och åka till han-delsboden. Det är stopp för detta. Man får inte åkanågonstans.Jag undrar varför ni använder samma ord för detgenerella förbudet ni menar skall införas i Sverigesom man har i . Varför jämför ni de generellaförbuden i och - ert system och detnorska systemet - när det de facto inte är samma sak?Ett generellt förbud i är ett generellt förbud,men såvitt jag förstår är inte ert förbud ett generelltförbud. Varför försöker ni inte hitta nytt namn. Detskall vara tillåtet överallt som . Det spelar ingenroll om det blir buller, bara vi ser att det är tillåtet justdär det är tillåtet . Sedan skall man bygga ut detvidare. Vad är det egentligen ni menar?Anf. 190 () replik:Fru talman! Jag menar det jag säger, GudrunLindvall. Det viktiga är den psykologiska grunden.Utgångsläget är att det handlar om att ge upplåtelse-rätt och inte tvärtom, dvs. allt är tillåtet. Jag tycker attdet är en psykologiskt viktig princip.Samtidigt är det naturligtvis så att norrmän, svens-kar och finländare borde samtala i de här frågorna omen gemensam praxis när det gäller det generella för-budet. Om jag uppfattar rätt kan detinnebära att vi skall vara väldigt restriktiva. Jag harinte kunskap om det verkligen är så som GudrunLindvall beskriver det. Men jag är för restriktioner isammanhanget. Diskussioner mellan de nordiskaländerna i de här frågorna är viktiga, liksom i väldigtmånga andra frågor som bl.a. har med rennäringen attgöra. Konventionen som kommer framöver talar juför att ett nordiskt samarbete är viktigt i många avse-enden. Detta kan vara en fråga som kan diskuterasdär.Anf. 191 ():Fru talman! Jag vill i mitt anförande kommenterapropositionen Hållbar utveckling i landets fjällområ-den och betänkandet som har kommit till med anled-ning av denna. Jag vill egentligen begränsa migfrämst till tre områden som berör snöskotern ochanvändandet av den.Det finns avsnitt som handlar om att det skallkomma pengar till att anlägga skoterleder. Men det ärlitet otydligt uttryckt på vilket sätt dessa pengar skallanvändas. Kan man använda dem för drift av redaninrättade skoterleder? Eller är det bara till nya skoter-leder som pengarna skall kunna användas?När man läser betänkandet kvarstår det några vik-tiga principfrågor som jag tycker att utskottet kundeha åtgärdat innan man slutjusterade sitt betänkande.Jag skall beskriva detta något här. Miljövårdsbe-redningens betänkande beskrev problemen kringsnöskotern på ett, som jag tyckte, mycket negativt sättvad avser snöskotern som fritidsfordon. Miljövårds-beredningen har också kommit med ett betänkandesom rör fritidsbåtarna i våra skärgårdar. Om man läserdet föreslås det inte tillnärmelsevis så många in-skränkningar som man åstadkom när man kom meddet första betänkandet som gällde skotertrafiken.Vi som bor i glesbygden i de områden som dettalas så mycket om här tycker att det är mycketfrustrerande att man inte behandlar snöskotern ochfritidsbåtarna . Snöskotern är litet av enfritidsbåt i våra trakter, och en fritidsbåt motsvararkanske en snöskoter i skärgårdarna. De här frågornaborde ha behandlats samtidigt.Jag vill först och främst understryka att jag natur-ligtvis känner ett stort eget miljöansvar. Jag tycker skall arbeta för att förbättra de brister som finnsvad avser snöskotrar, snöskotrars utsläpp och andrastörningar.Men man blir smått upprörd när man läser attsmåbåtstrafiken i skall gå fri. Vivet att utombordare och andra båtmotorer smutsar nedrätt så hyggligt i våra vattendrag. Det går ju nästanrakt igenom. Titta bara på bränsleförbrukningen!Visserligen påpekar miljövårdsberedningen att åt-gärder skall vidtas mot utsläpp, buller och störningarfrån fritidsbåtar. Men det skall man skjuta på ett tagoch fundera över. Man säger att 1998-99 kan fråganmöjligen komma upp till någon form av diskussion idet här huset.Den proposition som vi nu behandlar avser fjäl-lområdena. Den var ändå litet hovsammare än Miljö-vårdsberedningens förslag. Jag vill ge jordbruksut-skottet ett erkännande för att det betänkande som vi såsmåningom har att fatta beslut om ytterligare harförbättrat situationen på en del punkter. Men detkänns ändå som att grundförslaget, som vi skall klub-ba igenom om ett tag, blir ett tvång som vi måste levamed.I de bygder jag kommer från känner vi att det intefinns några garantier för att det kommer att ges någrarestriktioner i fråga om fritidsbåtar. Det är ett be-kymmer i det här sammanhanget att man inte behand-lar frågorna . Det sätt man gör det på gör gynnar fritidsbåtarna framför snöskotrarna. Jagvet att när det gäller fritidsbåtar finns det mycketstarka organisationer. Det blir nog litet svårare att fåigenom de åtgärder som skulle behövas på det områ-det.Jag har tillsammans med en riksdagskamrat somheter i en motion tagit upp tre viktigaområden som borde ha blivit tydligare beskrivna i dethär betänkandet.Jag tänker mest på de ungdomar som måsteskaffa sig ett traktorkort. Som vi har hört handlar detinte ett dugg om att man skall lära sig att köra snösko-ter. Man får inte heller lära sig hur man tar hänsyn tillflora och fauna i det område man färdas i.I stora delar av vårt land - i den del jag kommerfrån och i många andra delar - måste ungdomarna tasig för att komma till ett ställe där de kanta traktorkort. Det stimulerar dem ju inte specielltmycket till att anstränga sig för att göra det. Det kännsinte riktigt bra.