prot · GJ0964 · 1996-03-06 00:00:00 — har vi alltså fått garantierfrån Socialdemokraterna, som har lagt fram dennaproposition, att detta förslag, trots en halvering av delokala åklagarkamrarna, innebär att åklagarna skallvara kvar på samma platser som och jobba näraPolisen.Nu skall vi granska detta under de kommandeåren, och se vad som ligger bakom sådana här löften.För jag ser detta som ett löfte. Blir det som HelenaFrisk säger är det bara bra. Blir det inte så, tycker jagatt det är mycket tragiskt att hon far med osanning.Det är här vi fattar besluten. Visserligen är dettaett principbeslut; sedan överförs frågan till Riksåkla-garen som mer i detalj skall bestämma. Sedan kan juregeringen skylla ifrån sig. Den kan säga att det härbeslutet har vi lämnat ifrån oss, det är andra som harbeslutat. Jag menar dock att det vi uttalar här, måstegälla lokalt ute i landet för den som genomför beslu-ten.Jag ser också en annan fara med denna minsk-ning. När man nu har minskat ned på de lokalaåklagarkamrarna tror jag, men det är också någotsom vi kan följa upp sedan, att detta kommer att tastill intäkt för att minska ned på de mindre tingsrät-terna. Man kommer att säga att eftersom man intehar kvar de lokala åklagarkamrarna, kan man ocksåminska ned på de mindre tingsrätterna. Jag undrarhur ser på detta: Är detta ett första stegmot att även minska ned på de mindre tingsrätterna?Anf. 121 () replikHerr talman! Jag skall inte återupprepa vad jagredan har sagt. Jag vill bara säga att det självklart ärviktigt att dessa verksamheter ligger nära varandra.Jag vill ta upp det som kom inpå i slutet av sitt anförande, detta med den dom-stolsutredning som sitter. Utredningen kommer jumed sitt första delbetänkande . I derasdirektiv finns bl.a. en minskning av tingsrätterna.Men diskussionen om att minska tingsrätterna får viju ta då. Det är inte den diskussionen vi för just nu.Den får vi återkomma till när Domstolsutredningenkommer med sitt delbetänkande.Anf. 122 () replikHerr talman! Jag hade i viss mån tänkt ta upp detsom tog upp. Litet av det somsades vill jag dock kommentera.Ingbritt Irhammar vill lägga åklagarkamrarna sånära medborgarna som möjligt. Det tror jag att vialla vill, för annars är ju det hela ganska menings-löst. Det nämndes också att åklagarkamrarna skallligga nära polisen. i betänkandet nämnsdock att de skall ligga närmare tingsrätterna. En avmina frågor är: Vilket är viktigast - nära polisen ochnärpolisen eller nära tingsrätterna?Vidare: Förslaget om var tingsrätterna skall liggakommer mig veterligt icke att vara klart förrän idecember, men när det gäller åklagarkamrarna skalldet vara klart tidigare. Hur skall man då kunna vetavar åklagarkamrarna skall läggas?Anf. 123 () replikHerr talman! När det gäller detta med att haåklagarverksamheten så nära medborgarna sommöjligt menar jag verkligen åklagarverksamhet, inteatt det prompt skall finnas en åklagarkammare i Xantal kommuner i landet. Däremot är det viktigt attåklagarkamrarna finns i närheten av tingsrätterna.Hur lokaliseringen av åklagarkamrarna kommer attse ut kan jag inte ge något svar om. Jag har intehört något om det. Riksåklagaren tillsammans medintressenter kommer att avgöra den frågan.Anf. 124 () replikHerr talman! Jag tror inte att det redan när åkla-garkamrarna skall lokaliseras ut kommer att finnasinformation om var tingsrätterna skall ligga. Såvittjag förstår vet vi inte när åklagarkamrarna skallkomma till stånd. Det här blir alltså ganska svårt.Därför skulle jag vilja rekommendera att man litetmera tittar på närheten till polisen. Jag tror nämligenatt det är betydligt viktigare. Det är ju där som detförebyggande arbetet sker. Processen i domstolen ärsedan en annan sak. Viktigare är nog alltså närhetentill den brottsutredande myndigheten.Anf. 125 () replikHerr talman! Egentligen har jag inte särskiltmycket mer att säga utöver att det är viktigt attåklagarverksamheten bedrivs så nära medborgarnasom möjligt. Självklart är det också viktigt att åkla-garkamrarna finns nära tingsrätt och polis. Detframgår både av propositionen och av betänkandetatt närhetsprincipen skall beaktas.Anf. 126 HANS ()Fru talman! Det är viktigt att regering och riks-dag kontinuerligt följer upp myndighetens organisa-tion, funktion och effektivitet. Det är viktigt att deskattepengar som dessa verksamheter kostar användsså bra som möjligt och att i detta fall åklagarnasviktiga verksamhet fungerar effektivt och med högkompetens.När man diskuterar effektivitet och kompetens ärdet betydelsefullt att definiera innehållet. Ofta kom-mer närheten och det lokala perspektivet bort i dessasammanhang, trots att just närheten och det lokala ärmycket viktiga inslag, inte minst när det gäller denrättsvårdande verksamheten.Det är därför mycket glädjande att utskottets före-trädare i debatten här uttalat: När det gäller utform-ningen av åklagarväsendets regionala organisationvill utskottet särskilt peka på behovet av rimlig sam-hällsservice och vikten av att geografiskt, demogra-fiskt och ekonomiskt förhållande beaktas.Dessutom uttalar : Eftersom polisvä-sendet är starkt decentraliserat bör, som också an-förts i propositionen, åklagarverksamheten bedrivaspå ett relativt stort antal platser i landet - i principalltså på de platser där det bedrivs åklagarverk-samhet. Detta tolkar jag så att den motion som jaghar skrivit är tillgodosedd i detta avseende.Anf. 127 ()Fru talman! Inom den offentliga verksamhetenhar rättsväsendet en central roll. Där ingår polis,domstolar, kriminalvård, rättshjälp, åklagarväsendem.m. Regeringen föreslog i en proposition sent förraåret förändringar av en del av rättsväsendet, åklagar-väsendets organisation. Andra delar har det redanfattats beslut om, medan andra väntar på det.Efter en omfattande utredningsprocess, som i vä-sentliga delar går och , var beslutsutslaget väntat. Målsätt-ningen är att inom givna ramar kunna skapa de förmyndigheten bästa förutsättningarna att klara de avriksdagen uppsatta målen, inklusive de ekonomiska.Självklart instämmer jag i det nödvändiga med attskapa en så effektiv, flexibel, osårbar och tidsenligorganisation som möjligt. Men åsikterna har skilt signär det gäller hur man bäst uppnår de här målen.Åklagarväsendet föreslås även beståav tre myndighetsnivåer: en central, åtta regionalanivåer samt den lokala nivån - de regionala anpas-sade till hovrättsområdena och nästföljande nivåkraftigt reducerad till ungefärligen halva antalet.Men det har vi fått dementerat här . Den regio-nala nivån, åklagarmyndighetens geografiska place-ring, föreslås bli beslutad av regeringen. När detgäller den lokala nivån, som benämns åkla-garkammare, föreslås i stället att både antal ochlokalisering skall beslutas av Riksåklagaren eller,efter beslut av honom, den myndighet som han utser.Utskottet pekar särskilt på att behovet av rimligsamhällsservice och på närheten till polis samt påvikten av att de geografiska, demografiska och eko-nomiska förhållandena beaktas. Besluten om åkla-garkamrarnas antal och lokalisering kommer ändåatt fattas utan direkt politisk medverkan och ansvar.Detta är inte uttryckt som något önskvärt men hadeändå varit fullt möjligt.Beslut kommer däremot att föregås av samrådmed berörda myndigheter. Att myndighetssamrådhar en given plats i sammanhanget är rimligt och attpolisväsendet, domstolsväsendet och åklagarväsendethar ett nära samarbete är en förutsättning för etteffektivt arbete. Men det är en ordning som innebären betydande koncentration av åklagarresurserna påett för mig svårförståeligt sätt, särskilt mot bakgrundav att polisens utveckling varit den motsatta. Därföruppstår nu också frågan om även polisen inom ennära framtid kommer att skifta till en mera koncent-rerad organisation för att underlätta det framtidasamarbetet med just åklagarmyndigheterna.Det som omnämns i betänkandet är hurRegionberedningens förslag ger eventuella organisa-tionskonsekvenser för olika myndigheter framöver.Fru talman! Hur ser man på risken att snävaremyndighetsperspektiv än befogat kan leda till attandra aspekter på denna viktiga samhällsfunktion fårstå tillbaka - med försämrad service och tillgänglig-het för allmänhet, offentlig verksamhet och närings-liv i länens regionala centralorter som möjligt resul-tat? är en sådan regional centralort medtradition av rättsskipning sedan dagar ibörjan av , anor som det även finnssakskäl för och en lokal uppfattning om att bevarasobrutna men inte oförändrade.Detta är enligt min uppfattning ett ärende somborde ha föregåtts av en bredare konsekvensanalys,där exempelvis närpolisens och domstolsväsendetskommande förändringar och lokala konsekvenserhade beskrivits i ett sammanhang. är detta intevanligt för ärenden som behandlas i denna kammaremen förekommer med positivt resultat i en allt störreomfattning som underlag på andra politiska nivåeroch borde även övervägas för det framtida arbetet iregering och riksdag. Det här är en fråga som viformellt inte kan behandla här men som detfinns anledning att återkomma till längre fram ochdå i en annan ordning.Övriga synpunkter beskrivs i vår motion,1995/96:Ju14. Jag avstår emellertid här från atthemställa yrka bifall i det avseendet. Jag har ju tagitdel av uttalande här och nöjermig med att följa frågan framöver. Inte minst gällerdet vad som händer med utredningen om domstol-sväsendets organisation senare i år.Anf. 128 ()Fru talman! Det gäller bara ett litet tillrättaläg-gande. sade att det i fortsättningenkommer att vara samma antal åklagarmyndighetersom . Men så blir det inte. Antalet åklagar-kammare kommer att minska, men det innebär inteatt åklagarverksamheten försämras. Den verksamhe-ten kommer fortsatt att bedrivas på samma sätt som , bl.a. med anledning av att man avvaktar delbetänkande . Detkommer alltså inte att vara så många myndighetersom , men verksamheten kommer ändå att fin-nas där.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )12 § Vissa straffrättsliga frågorFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1995/96:JuU14Vissa straffrättsliga frågorAnf. 129 ()Fru talman! I justitieutskottets betänkande 14,Vissa straffrättsliga frågor, behandlas ett antal mo-tioner från den allmänna motionstiden. Behandling-en i utskottet har lett till ett antal reservationer, varavvi moderater står bakom tre.I dagens samhälle konfronteras våra barn ochungdomar allt oftare med skildringar som innehållervåld och människoförakt. En del av detta kommervia våra nyhetssändningar och är dess värre en del avvardagen för många människor på vårt jordklot. Attundanhålla detta för våra unga är som jag ser det intenågon önskvärd lösning. Däremot bör det inte före-komma i nyhetssändningar alltför tidigt på dageneller i anslutning till barnprogram. Det är viktigt attbarnen har nått en viss ålder och att de har möjlighetatt diskutera det som de har sett med vuxna.I dag finns det emellertid en uppsjö av olika vi-deogram som skildrar grovt våld och grovt förakt förkvinnorna, grovt förakt för medmänniskorna. Dessaskildringar kan få mycket allvarliga konsekvenser förungas relationer till andra människor. Den bästainjektionen mot att barn och ungdomar tar skada avdetta är naturligtvis stöd från föräldrar och andravuxna. Föräldrarna har alltid huvudansvaret för attöverföra grundläggande normer om moral och etiktill sina barn. Vi får inte heller glömma bort deninsats som andra vuxna i t.ex. skolan kan och skallgöra. Dessa insatser är extra värdefulla för de barnsom av olika anledningar inte har tillräckligt stödhemifrån.Det behövs goda initiativ. Nämnas kan Åhlénssom fastställt en icke-våldspolicy som skall påverkasortimentsvalet, varurepresentationen och reklamut-formningen. Åtgärder liknande denna är värda alluppmuntran. Vår uppfattning är att regeringen änmer skall uppmärksamma och stödja en utveckling iriktning mot en självsanering.Men trots alla goda krafter kommer det även iframtiden att finnas bl.a. videofilmer som, även omman förbjuder dem, på inga villkor bör ses av under-åriga. Här vilar ett oerhört stort ansvar på dem somframställer och inte minst på dem som hyr ut video-filmer.I 16 kap. 10 c § finns bestämmelseroch straffsatser när det gäller uthyrning av videofil-mer till unga. Och det är av stor vikt att de ålders-gränser som finns respekteras. Här har vi alla enskyldighet att se till att dessa lagar följs i samhället.Som vuxna kan vi aldrig komma ifrån detta, och vibör alltså säga ifrån när vi ser att man bryter motdessa bestämmelser.Jag har själv i en sådan videobutik stått bakom enung tjej som hörde hur jag sade till. Då fick jag na-turligtvis kommentaren att mamma har ringt. Mendet är inte tillåtet att mamma skickar med barnen enlapp. Det kan jag upplysa dem som hyr ut videofil-mer om. En viktig del i arbetet att se till att lagenefterlevs kan faktiskt också bli våra nya närpoliser.Fru talman! Vår uppfattning är att det förutom deåtgärder som är vidtagna behövs ytterligare initiativfrån regeringen. Vi kräver att ger rege-ringen i uppdrag att vidta åtgärder så att de ålders-gränser som finns verkligen följs.Fru talman! För oss moderater har kampen motnarkotika alltid haft en hög prioritet. Vi säger nej tillall narkotika, med undantag av medicinskt bruk. Detanses råda politisk samsyn om behovet av en restrik-tiv narkotikapolitik i vårt land. Men verkligheten äratt ända sedan narkotikastrafflagen kom till 1968 harSocialdemokraterna motsatt sig våra förslag tillskärpningar i lagstiftningen. Ända fram till 1988motsatte sig Socialdemokraterna kriminalisering aveget bruk av narkotika. När de väl gav efter för dettryck som fanns i opinionen åstadkom de en verk-ningslös lag genom att inte införa fängelse i straff-skalan. Då hade polisen inte möjlighet att ta blod-prov och urinprov på misstänkta.Den borgerliga regeringen som tillträdde 1991deklarerade redan i sin regeringsförklaring att kam-pen mot narkotikan skulle prioriteras. Fängelse in-fördes i straffskalan för eget bruk av narkotika. I ochmed detta fick polisen en riktig möjlighet att på etteffektivt sätt ta tag i inte minst ungdomar som riske-rar att fastna i ett narkotikamissbruk. Socialdemokra-terna reserverade sig. är vår förhoppning attSocialdemokraterna äntligen inser hur viktig dennalagändring är och låter bli att komma med återställa-re, åtminstone på detta område.För att man skall bli effektiv i kampen mot nar-kotika är det viktigt att man bekämpar både grossist-led och användarled. har Socialdemokrater-na, med rätta, hävdat att vi måste komma åt grossist-ledet. De stora bovarna är de som tjänar de storapengarna. finns faktiskt en möjlighet till hand-ling.Fru talman! De grova narkotikabrottslingarna ärmänniskor som cyniskt profiterar på andra männi-skors beroende och olycka. Med hänsyn till dettaanser vi att de straffsatser som kan utdömasinte är tillräckliga. Vi kräver att lagens strängastestraff, livstids fängelse, skall kunna utdömas förgrova narkotikabrott.Fru talman! Många av de allra farligaste brotts-lingarna finns bland dem som överlämnas till psyki-atrisk vård. Dessa brottslingar blir inte sällan försattapå fri fot efter betydligt än dem som dömstill fängelse för samma brott. Det är naturligtvismycket svårt att bedöma om en psykiskt störd brotts-ling kommer att återfalla i brottslighet. Vår uppfatt-ning är att det nuvarande förbudet att döma psykisktstörda brottslingar till fängelse bör avskaffas. Endasti ett fåtal fall där gärningsmannen är så allvarligtstörd att han inte är medveten om vad han gör sigskyldig till skall han straffriförklaras och inte dömastill fängelsestraff.De som döms till straff och är i behov av psykiskvård skall kunna avtjäna en del eller hela straffet påpsykiatrisk vårdinrättning under kriminalvårdensansvar. När vårdbehovet har upphört skall den döm-de avtjäna eventuellt resterande del av straffet i van-ligt fängelse.Fru talman! För att man på ett riktigt sätt skallkunna ta hand om de fängelsedömda, och då i syn-nerhet dem som är i behov av psykiatrisk vård, krävsnaturligtvis ekonomiska förutsättningar. Det hårdabesparingskrav som lagts på kriminalvården ärmycket negativt, inte minst för det påverkansarbetesom man kan bedriva i fängelset. Vi moderater mot-sätter oss denna nedrustning. Att man genom bespa-ringar på personalen skall kunna klara dessa bespa-ringar tror inte vi på. Det kommer naturligtvis att gåut över de fängelsedömda. De kommer att få sämrekvalitet i det påverkansarbete som är så viktigt för attvi skall få ett bra resultat och för att säkerheten förallmänheten skall förbättras.Fru talman! Jag ställer mig bakom samtliga mo-derata reservationer, 3, 7 och 8. Men för att spara tidhär i kammaren yrkar jag bifall endast till reserva-tion 7.Anf. 130 ()Fru talman! Bilbomb i motmc-medlem. Skottlossning mellan rivaliserandeBandidos- och Hells Angels-anhängare på en parke-ringsplats i bilen stod passerar tiotusentals ungdomarvarje skoldag. Vid parkeringsplatsen, där skottloss-ningen skedde, stod ett trettiotal personer och tittadeförvånat på vad som hände. Vi är lyckligtvis än sålänge inte så vana vid skottlossning på öppen gata.Dessa personer reagerade därför inte och tog inteskydd.Detta är bara de senaste dagarnas händelser iHelsingborg. Det kommer mera. Men det är intenågot trevligt som i TV, utan det kommer meraotrevligheter. Det är så dessa män, som har valt attstå utanför lagen, jobbar.Det finns de som säger att du och jag inte behö-ver vara rädda om vi håller oss undan. Men vi kankomma i vägen. Det gjorde den elvaåring i Kanadasom var på väg hem från skolan. Han råkade kommai skottlinjen i en uppgörelse mellan rivaliserandemotorcykelgäng. I sedanvar det fyra personer som också råkade komma ivägen. De finns inte i livet de heller.Den verksamhet som utförs av medlemmar i des.k. outlaw-klubbarna har fått en sådan omfatt-ning i vårt samhälle att vi måste agera kraftfullt föratt bekämpa dem. Tyvärr kommer vi aldrig att fåbort dessa klubbar. Det har alltid funnits och detkommer alltid att finnas människor som av olikaanledningar bestämmer sig för att ställa sig utanförlagen. Men vi som försöker att vara laglydiga skallse till att det blir så svårt som det över huvud tagetkan bli för de människor som har valt att ställa sigutanför lagen.Straffen för övergrepp i rättssak, dvs. hot motvittnen och målsägande, måste skärpas likaväl somstraffen för våld mot tjänsteman. Straffvärdet fördenna typ av brottslighet är sådant att påföljdentypiskt sett alltid borde bli fängelse.Det måste också på olika sätt bli bättre skydd ochstöd för målsägande och vittnen i samband medrättegångar. Detta gäller naturligtvis inte bara i sam-band med rättegångar utan hela vägen från det attvittnet ställer upp och talar om vad han/hon har settfram till rättegången och om det behövs också efter-åt. Vi är väl medvetna om att det blir allt svårare attfå vittnen att ställa upp, och detta är en mycket all-varlig utveckling. Utan vittnen blir det ingen rätte-gång. Utan rättegång har inte den lagliga delen avsamhället en chans att överleva. Detta är ett grund-läggande hot mot rättssäkerheten.Men jag vill också passa på att här uttryckabåde min förvåning och min vrede över att dyrbar tidgår till spillo för maktkamp inom polisen. Där bråkarman om vem som skall styra vem.Nu måste ställningskriget ta slut. Se i stället tillatt det bildas speciella kommenderingar med poliserfrån de områden där mc-klubbarna har fått starktfäste, dvs. främst i , i och i Stockholmsområdet.Det skall vara poliser som till att börja med t.ex.under ett år målinriktat arbetar mot mc-klubbarna.Vi skall veta att förutsättningarna är ovanligt godanu med anledning av att det är så stora problem medde interna uppgörelserna.Jag vill också passa på att säga till er att ingenannanstans i världen är det så oroligt inom dessakretsar som det är i just nu.Naturligtvis måste se till attdet finns resurser avdelade till detta. Under detgångna året är det många som gått omkring i dentron att det funnits avdelade tillbekämpning av mc-brottsligheten. Inför den härdebatten tog jag reda på vilket konto dessa pengaregentligen fanns insatta på. Det visade sig då attpengarna aldrig har funnits. Inget polisdistrikt harfått några extra resurser för detta ändamål. Inte enenda krona har man ansett sig behöva avsätta extratill denna så viktiga verksamhet.Förra året begärde polisen i 5miljoner kronor extra, men även denna begäranavslogs.Jag vill bara ta upp ett enda exempel. Helsing-borgspolisen har länge fått arbeta med tillfälligalösningar med överskridande av budgeten för attklara uppgifterna. Hade man fått extra resurser hadet.ex. piketgruppen, som är väldigt viktig i det härsammanhanget, kunnat arbeta långsiktigt med denframförhållning som verkligen behövs.Alltså hoppas jag och många med mig att po-lisledningen och då främst RPS nu äntligen ser tillatt man inte bara sammanträder och lägger uppstorslagna planer utan också att man börjar lyssnatill poliserna som är ute på fältet. De har en mycketbra kännedom om problemen. De har många braförslag om hur man skall göra, och de väntar på attäntligen under rimliga förhållanden få genomförasina förslag.Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservation 1.Jag vill också yrka bifall till reservation 4, somhandlar om hets mot folkgrupp. Där pekar vi i Folk-partiet på hur viktigt det är att vi i verkligenser till att vi i fortsättningen inte skall ha en svagarelagstiftning än vad man har i övriga när detgäller brottet hets mot folkgrupp. Min kollega kommer närmare att tala om detta.Vidare vill jag yrka bifall till reservation 6, somgäller brott mot homosexuella. Jag vill då hänvisa tillden debatt som hölls tidigare där minpartikollega på ett förträffligt sätt hartalat om varför vi vill yrka bifall till denna reserva-tion.Anf. 131 ()Fru talman! Det här betänkandet innehåller enmängd olika viktiga frågor. De två föregående talar-na har talat om olika reservationer och olika motio-ner i betänkandet.Det är olyckligt när så här stora och viktiga frå-gor inte kan debatteras mer ingående än vad vi kangöra när de behandlas på det här sättet. Jag tänkerdärför bara i stort sett inrikta mig på de reservationersom har avgivit. Men jag kommerändå att beröra några av de andra reservationerna.När det gäller påföljden för övergrepp i rättssakoch de reservationer och motionen om att lagstift-ningen behöver skärpas delar jag den uppfattningen- jag tror att hela utskottet har samma uppfattning.Just nu förbereds en promemoria på Justitiedeparte-mentet där man föreslår en skärpning av lagstift-ningen. Det finns även förslag om att böter skall utgåsom påföljd vid övergrepp i rättssak, vilket jag tyckerär en oerhört viktig fråga. Rättsväsendet kan intefungera om vi inte skyddar det mot övergrepp.Men den här frågan kommer att tas upp senare iett annat sammanhang. Jag är övertygad om att detdå kommer att genomföras sådana förändringar somär till skydd för vittnen och som innebär en straff-skärpning.Moderaterna tog tidigare upp här frågan omkampen mot narkotika. Jag tycker att det är synd attden debatten skall handla om lagstiftning och straffoch att man skall bekämpa båda leden. Vi har alla engemensam syn. Narkotika är någonting som vi intevill ha i . Det är viktigt att vi skyddar våraungdomar, och det är viktigt att man gör insatser.När man inte vill gå med på skärpt lagstiftning inne-bär det däremot inte att man är för narkotika. Debat-ten om narkotikautbredningen och om det ökandedrogmissbruket bör i stället handla om denökande utslagningen bland människor och främst dåbland ungdomar. De viktiga sociala insatser som behöver göras ute på fältet existerar knappt.Men vi kan se att polisen rensar Plattan frånmissbrukare för att visa att man gör insatser. Därfinns också missbrukare som har sökt hjälp och somvill komma in på behandling, men finns detinga pengar. De får ingen behandling. Det är dettasom det är oerhört viktigt att lyfta fram i debatten.Det handlar inte om att man är drogliberal eller inte betraktar kampen mot narkotika som viktigbara för att man inte vill gå med på en straffskärp-ning.