prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — Därför säger de nu var och en på sin ort - 18orter tror jag att det är - följande: Så där kan vi integöra. Vi får i alla fall flytta det till grannlänet!Jag ställer frågan rakt ut en gång till. Vore detkanske idé att tala om att ta belastningarna i tur ochordning och att den ansvarskännande och kloke för-svarsminister vi har reder upp de gamla problemen?Sedan får vi se om det finns rum för ytterligare be-sparingar.Anf. 130 Försvarsminister ()Herr talman! I de planeringsdirektiv som rege-ringen lämnade till Överbefälhavaren framgick allaförutsättningar fullt klart. Det är därför Överbefälha-varen gör sin sammanfattning. Han startar kring /93, och sedan går han framåt. Sedanlägger han fram sina förslag. De förslag som riksda-gen kommer att få ta emot ochbehandla utgår ifrån Överbefälhavarens beräk-ningar av just de totala besparingskraven.Vi kan naturligtvis orda om huruvida allt detta ärsäkerhetspolitiskt motiverat. Låt oss säga att varendakrona inte skulle vara motiverad av den säkerhetspo-litiska förändringen. Jag vill fråga hans partikamrater i kammaren om de inte harupptäckt att andra sektorer av samhället får hjälpa tillatt rätta till svensk ekonomi. Skall vi verkligen geFörsvarsmakten och försvaret ett fribrev i en situationdå vi kräver att pensionärer, barnfamiljer och låglö-negrupper skall rätta till ekonomi? Då skallalla sektorer delta.Om försvaret inte gjorde det utan fick fribrev ärjag rädd för att försvarsviljan skulle komma att ska-das. Det skulle skada försvaret. Därför menar jag också måste se till att försvaret får vara med ochta sin del av saneringen av ekonomi.Arne kan vara lugn. Det kommer attvara min ambition att en gång för alla försöka rensa utalla gamla surdegar och presentera för riks-dag vad det hela gäller. Det kommer jag också klaraatt motivera säkerhetsmässigt, med hänsyn till enannan militär hotbild.Anf. 131 FÖRSTE VICE TALMANNENDärmed är frågestunden avslutad. Jag tackar stats-råden för att de har velat komma hit och svara påkammarledamöternas frågor.BeslutAU8 Europeiska företagsrådMom. 1 (sättet att införliva direktivet)1. utskottet2. 1 (m)Kammaren biföll utskottets hemställan med acklama-tion.Mom. 3 (tystnadsplikt m.m.)1. utskottet2. 4 (v)Votering:220 för utskottet16 för res. 468 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 147 s, 6 m, 24 c, 23 fp, 10 mp, 10 kdsFör res. 4: 16 vAvstod: 67 m, 1 kdsFrånvarande: 14 s, 7 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsGöthe och (båda m) anmäl-de att de avsett att avstå från att rösta men markeratsha röstat ja.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.AU9 EG:s arbetstidsdirektiv, m.m.Mom. 1 (möjligheten att i kollektivavtal avvika frånAL:s bestämmelser)1. utskottet2. 1 (m)Votering:233 för utskottet72 för res. 144 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 1 m, 24 c, 23 fp, 16 v, 10 mp, 11kdsFör res. 1: 72 mFrånvarande: 13 s, 7 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsMom. 2 (begränsning av veckoarbetstid, dygnsvila,nattarbetets längd, rätt till omplacering vid nattarbeteoch hemarbete)1. utskottet2. 2 (v)Votering:279 för utskottet16 för res. 210 avstod44 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 73 m, 24 c, 23 fp, 11 kdsFör res. 2: 16 vAvstod: 10 mpFrånvarande: 13 s, 7 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsMom. 3 (sanktioner)1. utskottet2. 4 (m)Votering:232 för utskottet74 för res. 443 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 24 c, 23 fp, 16 v, 10 mp, 11 kdsFör res. 4: 74 mFrånvarande: 13 s, 6 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsMom. 8 (arbetstidsförkortning)1. utskottet2. 7 (v)Votering:212 för utskottet16 för res. 778 avstod43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 7 m, 24 c, 22 fp, 11 kdsFör res. 7: 16 vAvstod: 67 m, 1 fp, 10 mpFrånvarande: 13 s, 6 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsMom. 10 (begränsning av övertid och mertid)1. utskottet2. 10 (v)Votering:280 för utskottet26 för res. 1043 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 74 m, 22 c, 23 fp, 2 mp, 11 kdsFör res. 10: 2 c, 16 v, 8 mpFrånvarande: 13 s, 6 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.AU10 revisorers förslag angående denstatliga personalpolitikenMom. 1 (inriktningen av och målen för den statligapersonalpolitiken, m.m.)1. utskottet2. 1 (v)Votering:288 för utskottet17 för res. 11 avstod43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 148 s, 73 m, 24 c, 22 fp, 10 mp, 11 kdsFör res. 1: 1 m, 16 vAvstod: 1 fpFrånvarande: 13 s, 6 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsTomas () anmälde att han avsett att röstaja men markerats ha röstat nej.Mom. 4 (tidsbegränsade chefsförordnanden ochchefsavveckling m.m.)1. utskottet2. 4 (v)Votering:291 för utskottet16 för res. 442 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 149 s, 74 m, 24 c, 23 fp, 10 mp, 11 kdsFör res. 4: 16 vFrånvarande: 12 s, 6 m, 3 c, 3 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsMom. 5 (särskild central enhet för policy- och för-handlingsfrågor m.m.)1. utskottet2. 5 (kds)Votering:291 för utskottet11 för res. 547 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 146 s, 73 m, 24 c, 22 fp, 16 v, 10 mpFör res. 5: 11 kdsFrånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 4 fp, 6 v, 8 mp, 4 kdsÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.8 § revisorers förslag angåendeinsatser att främja jämställdheten i arbetslivetFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU14Riksdagens revisorers förslag angående insatser attfrämja jämställdheten i arbetslivet (förs.1995/96:RR8)Anf. 132 ()Herr talman! Till grund för det eniga förslag frånRiksdagens revisorer som kammaren nu har att be-handla ligger rapporten . Den utmynnar i slutsatsen att det i statsför-valtningen har funnits och finns ett betydande ointres-se för jämställdhetsfrågor.Man kan också dra slutsatsen att "världens mestjämställda regering" pratar väldigt mycket om jäm-ställdhet men uppvisar mycket klena resultat när detgäller att omsätta detta fagra tal till konkret handlan-de.Till att börja med anser vi moderater rent princi-piellt att ett enigt förslag från revisorerna, där allapartier finns representerade, inte bör frångås av riks-dagen annat än i undantagsfall då särskilda skäl kanföranleda ett annat ställningstagande. Några sådanasärskilda skäl har inte framkommit i detta ärende.Redan av detta skäl anser vi att de tillkännagivandentill regeringen som revisorerna har föreslagit är välmotiverade. Till detta vill jag lägga följande.Det må vara att den omfattande lagstiftningen påjämställdhetsområdet kan uppfattassom en belastning för myndigheterna, särskilt i tiderav krympande ekonomiska resurser. Å andra sidan ärdenna lagstiftning fullt ut gällande inom det privatanäringslivet, och det har inte heller tillförts någraextra anslag för att kunna svara upp till intentionernabakom lagstiftningen.Det må också vara att intresse och engagemanginte kan kommenderas fram, som några remissinstan-ser har framhållit, men detsamma gäller ju inom denenskilda sektorn. Där gives dock ingen pardon.Samma dag som utskottet justerade detta betän-kande kunde man läsa i tidningarna att JämO hadeförelagt två företag i , S E och Ro-pack Materialhantering, viten på 0,5 miljoner respek-tive för brott mot jämställdhetslagen. De bådaföretagen hade inte upprättat jämställdhetsplaner.När nu revisorerna i sin granskning kommer framtill att det förekommit att myndigheter helt saknatjämställdhetsplaner och att stora etablerade myndig-heter haft ofullständiga planer visar utskottsmajorite-ten en sällsamt överslätande attityd. Folkhälsoinstitu-tet, som helt saknar jämställdhetsplan, ursäktas exem-pelvis med att myndigheten i sitt yttrande till reviso-rerna ändå betonar vikten av jämställdhet och förde-larna med en jämställdhetsplan och uppföljningen avden.Det skall bli mycket intressant att se om JämOkommer att låtas sig blidkas lika lätt om de två företa-gen i svarar på motsvarande sätt som gjorde till revisorerna.Oavsett vad man tycker om olika enskildheter ijämställdhetslagen, oavsett om man tycker att Sverigekanske borde ha större problem att koncentrera sig på,måste man i alla fall kunna ställa minst lika höga kravpå statliga myndigheter som på arbetsgivare inom detprivata näringslivet. De statliga myndigheterna bordefaktiskt kunna avkrävas att tjäna som föredömen.Moderata samlingspartiet anser också, i motsatstill utskottsmajoriteten, att det är självklart att rege-ringen inom ramen för sitt ansvar för den statligapersonalpolitiken bär det övergripande ansvaret förhur de statliga myndigheterna bedriver sitt jämställd-hetsarbete. Det hindrar inte att det löpande arbetetmed dessa frågor kan delegeras till JämO. Ansvaretbör dock aldrig kunna delegeras.Vi anser också att revisorernas förslag ligger väl ilinje med utvecklingen . Det innebär attriksdagen i ökad utsträckning engagerar sig i upp-följningen av sina olika beslut.Moderata samlingspartiet instämmer också i revi-sorernas bedömning att de övergripande mål somuppställdes jämställdhetsproposition varmycket långtgående samt att mål som inte motsvarasav verkningsfulla åtgärder i själva verket kan motver-ka sina syften. Propositionen förutsatte att målenskulle kunna behöva justeras . Det äremellertid helt oacceptabelt att en sådan revideringendast sker i form av att myndigheterna struntar i attförsöka leva upp till målen. I stället hade det kunnatkrävas att statliga myndigheter på lämpligt sätt hadeuppmärksammat regeringen på att de uppställda må-len var orealistiska.Det är alldeles häpnadsväckande att majoriteten i"världens mest jämställda parlament" ursäktar myn-digheterna för de brister som revisorerna funnit medatt det är för svårt, att det är krångligt, att det saknasresurser, att intresse inte kan kommenderas fram osv.Ingen av dessa ursäkter hade accepterats om de hadekommit från arbetsgivare inom den enskilda sektorn.Moderata samlingspartiet ställer gärna upp på enöversyn av jämställdhetslagen och en revidering avmålen till en mer realistisk nivå. Men gällande lag-stiftning skall efterlevas. Den offentliga sektorn skallinte ha någon form av fribrev eller privilegier somden enskilda sektorn inte åtnjuter.Herr talman! Detta bör som sin meningge regeringen till känna med anledning av revisorer-nas förslag. För tids vinnande yrkar jag bifall endasttill reservation nr 2.Anf. 133 ()Herr talman! Jämställdhet mellan kvinnor och mänär en av våra viktigaste rättvisefrågor. har i eninternationell jämförelse nått mycket långt i jäm-ställdhetsarbete, men det är ändå mycket långt kvarinnan vi kan säga att vi har ett jämställt samhälle iSverige.Det finns många exempel på bristande jämställd-het, inte minst inom arbetslivet. En många gångerkönssegregerad arbetsmarknad är ett exempel ochskillnader i lön mellan kvinnor och män är ett annat.Eftersom uttalat nödvän-digheten av en ökad jämställdhet just i arbetslivet ochfattat beslut om detta, borde det vara en självklarhetatt staten själv går före och är ett föredöme för denövriga arbetsmarknaden.Den rapport från revisorer som vi nubehandlar visar dock på att så inte är fallet. Det finnsallvarliga brister hos statliga verk och myndigheter.Även om utskottet inte delar revisorernas slutsatser ialla delar kvarstår ändå faktum; det finns allvarligabrister i jämställdhetsarbetet hos staten som arbetsgi-vare. Det är naturligtvis inte acceptabelt. Här måstedet ske förändringar, och det måste ske snabbt.Revisorerna pekar på exempel där man inte harlevt upp till det lagstadgade kravet att ha en jäm-ställdhetsplan. Det får ju ändå betraktas som ett mi-nimikrav. Sedan kan det finnas synpunkter på kvalite-ten och innehållet i dessa jämställdhetsplaner, men attöver huvud taget inte ha upprättat sådana planer ärnaturligtvis en ganska allvarlig underlåtenhetssyndfrån de statliga arbetsgivarna.Det finns också exempel i rapporten på bristandeuppföljning av riksdagsbeslut på det här området. Härär hanteringen och uppföljningen av riksdagsbeslutetom den s.k. tiotusenkronan, som ju infördes för atthjälpa till att bryta upp den könsuppdelade arbets-marknaden, ett annat flagrant exempel.Jag tycker att det är viktigt att regeringen, som hardet yttersta ansvaret på det här området, verkligen tarsitt ansvar och tar tag i problemen och ser till att stat-liga arbetsgivare blir det föredöme för hela arbets-marknaden när det gäller jämställdhetsarbetet som ialla fall jag, och jag tror hela kammaren, menar attden statliga arbetsgivarverksamheten måste vara.Herr talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillCenterpartiets reservation nr 8 som är fogad till ut-skottsbetänkandet.Anf. 134 ()Herr talman! På alla plan är jämställdhet någon-ting viktigt. Det gäller mellan folk och nationer ochmellan olika sociala grupper. Det gäller också rättenatt vara olik. Det leder till att det inte får finnas hinderatt leva ett harmoniskt och fullgott liv oavsett ras,religion, ekonomisk status eller könstillhörighet.Det är bra att revisorer har granskat deca som har gått sedan jämställdhetslagen togsi bruk.Utifrån liberala utgångspunkter skall jämställdhe-ten bygga på valfrihet för individerna när det gälleryrke, boende och i övrigt den livsmiljö man eftersträ-var. Samhällets uppgift är inte att i detalj peka ut ochföreskriva, men det finns ett politiskt ansvar för attundanröja det hinder som uppträder i så många skep-nader när det t.ex. gäller att nå en god jämställdhet.Ett särskilt ansvar har i lagstiftningen lagts på om-rådet jämställdhet i arbetslivet. Den lagen genom-drevs trots starkt motstånd från flera kretsar, som igrunden starkt ogillade strävanden mot ökad jäm-ställdhet. När folkpartiregeringen förelade riks-dagen en jämställdhetsproposition, i vilken man medlagen i ryggen också tog upp ett aktivt jämställdhet-sarbete, sade inte bara LO och nej. De fick också stöd för sitt nej här iriksdagen av både socialdemokrater och kommunis-ter. I omröstningen fälldes förslaget. Eftervalet återkom den nytillträdda trepar-tiregeringen med folkpartiförslaget . För-slaget kunde genomdrivas med en enda rösts övervikt.Men också den gången bjöd kommunisterna och so-cialdemokraterna hårt motstånd in i det sista.Detta genombrott för en aktiv jämställdhetspolitiki arbetslivet har senare fått en bred uppslutning ocksåfrån de partier som var motståndare när beslutet fatta-des. Trots att beslutet hälsades med stor entusiasm imånga kretsar - inte minst från kvinnohåll - måste viändå konstatera att dessa med jämställdhetsla-gen har varit tyngre än vad reformivrarna föreställdesig. Olika regeringar har föreslagit förändringar ochförbättringar. En del skärpningar kom, både under densocialdemokratiska regeringens tid 1991 och underfyrpartiregeringens tid 1994. Jag tycker att det är braatt revisorer har gjort en granskning av ettantal fallstudier och även kommit med en hel delkritiska synpunkter.Jämställdhetslagen är tillämplig på hela arbets-marknaden. Enligt lagen är arbetsgivarna skyldiga atti sin verksamhet bedriva målinriktad arbete för attaktivt främja jämställdhet i arbetslivet. Redan självaupprättandet av en jämställdhetsplan för flertaletarbetsplatser innebär en viktig genomgång för varjeföretag. Planen skall innehålla konkreta insatser förjämställdhet som arbetsgivaren planerar i sin verk-samhet för . Detta är ett krav sominfördes lagstiftning, och ett värdefulltkomplement. Visserligen utgick jämställd-hetslag ifrån att aktivt jämställdhetsarbete planmässigtskulle bedrivas, men i lagen fanns inga sådana direktakrav.I 1994 års jämställdhetsproposition föreslog dendåvarande fyrpartiregeringen med socialministerBengt som föredragande att en särskildgenomlysning av företagens lönesättning skulle göras.Man skulle då se över och jämföra utfallet avkvinnors och mäns löneavtal. Även om det är långt tilljämställda lönevillkor är det ingen tvekan om att ensådan lagmässigt påbjuden genomgång tjänar jäm-ställdhetens intressen. Särskilt den svagare parten,dvs. i regel kvinnorna, kan dra fördel av detta.I kommittémotion A15 har vi uttryckten stor oro för att jämställdheten inte har blivit enprioriterad fråga för regeringen. Revisorernas påpe-kande att statliga myndigheter nonchalerar lagenskrav och intentioner är mycket allvarligt. Om intejämställdhetsarbetet inom myndigheterna tas på allvarblir det svårt att motivera t.ex. privata företag att satsapå jämställdhetsarbete. Tydligt är att det på för mångahåll i statsförvaltningen finns ett ointresse för, och ien del fall också motstånd mot, en ökad jämställdhet.När inom EU, eller t.ex. i samband med bi-ståndsinsatser i tredje världen, ställer krav på jäm-ställdhet gäller det att först ha sopat för egen dörr härhemma i , så att säga.Utskottsmajoriteten säger visserligen att man intehar någon annan uppfattning än den som förespråkas ifolkpartimotionen A15, och även delvis i A18, när detgäller vikten av ett aktivt jämställdhetsarbete inomstatsförvaltningen. Utskottet hänvisar till tidigareuttalande om att staten skall vara en föredömlig ar-betsgivare.Det finns en, som jag tolkar det, besvärandekänsla också hos utskottet över att ointresset för jäm-ställdhetsfrågor är så utbrett på det statliga området.Utskottet nöjer sig dock med att återigen poängteradet tidigare sagda i jämställdhetsfrågor, och lägger tillatt inte kan avstå från att i olika internationel-la sammanhang framhålla betydelsen av jämställdhetmellan kvinnor och män. Det har också skett, t.ex.inför och i biståndsproposi-tionen.Herr talman! Jag känner mig ändå bekymrad överden förnöjsamhet som utskottet visar. Man menar attdet trots allt är ganska hyggligt. Jag tycker inte helleratt det är särskilt poängfyllt att tala om det pris Sveri-ge fick borta i , i anledning av en brakvinnorepresentation i och en jämn köns-fördelning i regeringen. Ändå måste man konstateraatt inte har fått bestiga någon prispall när detgäller de statliga insatserna för jämställdheten härhemmavid - och det är ju det som betänkandet hand-lar om.Därför föreslås i reservation 1 att till-skriver regeringen och påpekar att staten bör uppträdasom en föredömlig arbetsgivare, framför allt i frågaom ett aktivt jämställdhetsarbete.Herr talman! Jag tror på det goda exemplets maktnär det gäller att rå på attityder och fördomar som oftahindrar en god förändring. Det gäller inte minst påjämställdhetsområdet, där vi har upp-levt att det går ganska tungt och trögt. Det är därförstarkt beklagligt att revisorerna i sin granskning harfunnit att de statliga arbetsgivarna inte är de godaexempel som det finns anledning att hoppas på, ochsom lagen föreskriver. Därför var det bra att den förrafyrpartiregeringen föreslog en skärpning av jämställd-hetslagen som innebar att man bröt igenom det bak-vatten som jämställdhetsarbetet hade hamnat i. Dettainnebär bl.a. att det är möjligt att genomkollektivavtal inskränka lagens tillämpningsområde.Slutsatsen av revisorernas rapport och de iaktta-gelser som många motionärer har gjort är att rege-ringen måste intensifiera sitt jämställdhetsarbete, ochframför allt se till att de egna myndigheterna leverupp till jämställdhetslagens krav.Herr talman! Jag tror att om skall kunnaställa krav på jämställdhet i det internationella arbetetså måste jämställdhetsarbetet också av härhemma, på det nationella planet. Jag vill med detanförda yrka bifall till reservation nr 1.Anf. 135 ()Herr talman! revisorer har granskatjämställdhetsplanerna hos fyra statliga myndigheter,och hanteringen av den s.k. tiotusenkronan.Revisorernas rapport är en mycket nedslåendeläsning. Där framgår klart och tydligt att de undersök-ta myndigheterna inte har någon respekt för jäm-ställdhetslagen. Man saknar jämställdhetsplaner, ellerhar undermåliga och dåliga jämställdhetsplaner. har redovisat en kartläggning av lönernatrots att lagen påbjuder det. ökar lönegapetmellan könen, och den könssegregerade arbetsmark-naden består.Staten är en stor arbetsgivare som måste ta ettstort ansvar för jämställdhetsarbetet. Hur skall riksdagoch regering med trovärdighet kunna hävda att andraarbetsgivare skall följa våra lagar, när de arbetsgivaresom staten själv förfogar över tillåts strunta i lagarnautan att vi reagerar?Utskottets majoritet skriver i betänkandet att revi-sorernas rapport är mycket nedslående. Sedan finnerutskottet att det inte behövs något uttalande med an-ledning av rapporten.Man säger alltså: Det här var illa, men vi gör ing-enting. Man säger att det saknas underlag att bedömaom det finns jämställdhetsplaner i övriga statligamyndigheter eller om läget är lika illa överallt. Och sågör man ingenting.Man konstaterar att det finns en allmän känsla avatt det nog finns brister i efterlevnaden av jämställd-hetslagen. Och så gör man ingenting.Man hänvisar till att det är JämO som är till-synsmyndigheten och framställer det som om det voreen motsättning till att staten som arbetsgivare ochriksdag och regering som ytterst ansvariga skulle setill att statliga arbetsgivare tar sitt arbetsgivaransvaroch åtminstone följer lagarna.Samtidigt, det förtjänar att framhållas, beskriverman i betänkandet JämO:s undersökningar som razzi-or.JämO har sin givna roll som tillsynsmyndighet.Men det innebär inte att statliga myndigheter på någotsätt är befriade från att följa landets lagar. Det innebärinte att riksdag och regering inte skulle ha det ytterstaansvaret för att så sker.Revisorerna föreslår att jämställdhetsplanernaskall in i årsredovisningen. Det tycker vi är bra. Vianser dessutom att de skall finnas med i verksam-hetsplanerna. Det skulle skapa tydliga incitament föratt både upprätta och utvärdera planen.Vi anser att de statliga arbetsgivare som inte hargodtagbara planer skall utbildas av JämO, eller avnågon som JämO anvisar, i hur man arbetar med att tafram planer. Den utbildningen skall bekostas av ar-betsgivarna. Det skulle skapa tydliga ekonomiskaincitament. Det skulle visa att jämställdheten är vik-tig. Den tar tid och kan t.o.m. kosta pengar.Dessutom krävs det ett sanktionssystem för de ar-betsgivare som trots lagar och utbildning struntar i attupprätta planerna. Vi anser också att det måste till enändring så att jämställdhetslagen omfattar alla ar-betsplatser; även de med mindre än 10 anställda. Ettaktivt arbete med att utjämna könsskillnader i arbets-livet kan och får aldrig begränsas till de större ar-betsplatserna.Det är som sagt nedslående att läsa revisorernasrapport. Men det är ännu mer nedslående att läsabetänkandet. Majoriteten konstaterar: Det här är illa,men vi gör ingenting.Personligen är jag så trött på alla vackra honnörs-ord om jämställdhet som aldrig leder till aktiva åtgär-der. pressas kvinnor ut ur arbets-marknaden, växer lönegapen mellan könen,växer den kvinnliga deltidsarbetslösheten.Ja, listan kan göras lång.Jag tycker att det är på sin plats att citera ur dennyligen publicerade utredningen är nog. Därskriver man: Regeringen skall tillämpa main strea-ming som arbetssätt. Det innebär att jämställdhet-sperspektivet skall genomsyra alla politikerområden.Därför finns det bl.a. ett allmänt utredningsdirektivsom påbjuder att alla statliga utredningar skall belysasina sakfrågor och förslag med tanke på jämställdhetmellan könen.Majoriteten av de kommittéer som är tillsatta påArbetsmarknadsdepartementets område följer inte detdirektivet. Styrningen och uppföljningen från depar-tementens ledningar förefaller inte särskilt konsekven-ta eller ihärdiga när det gäller jämställdhetsfrågorna.Det tyder på att inte heller fullt ut,åtminstone inte på arbetsmarknadsområdets sida, hargenomfört en enhetlig strategi för att tillämpa mainstreaming som arbetssätt.Myndigheterna på arbetsmarknadsområdet sägersig tillämpa main streaming, men definitionen avbegreppet är ofta ganska vag.