prot · GK0930 · 1996-11-20 00:00:00 — Fanns det ingen skillnad mellan det samarbe-tet och det som samarbetet var satt att möta? VarCenterpartiet neutralt i den konflikten? Jag talar inteom vår neutralitetspolitik, jag talar om ideologiskneutralitet. De svaren väntar vi fortfarande på, HelenaNilsson.Anf. 48 () replik:Herr talman! Först vill jag ta upp diskussionen omatt duckar inför de stora grabbarna. Mankanske kan se det så att upplever det somett duckande eftersom vi i de internationella konflik-ter som har funnits och diskuterats under de senasteåren inte har varit för lika aktiva militära lösningarsom , utan förordat politiska lösningar.När det gäller den andra frågan, den om styrkan iden militära alliansfriheten, är ju denna styrka så storatt det finns en enighet i dagens betänkande om att viskall vara militärt alliansfria.Sedan vill jag säga något om det här med denspänningsskapande organisationen . I ett lägesom det som gällde i Bosnien är det klart att det varfråga om en spänningsskapande situation innan detblev klart att FN skulle vara den organisation som gavNATO uppdraget att se till att fredsavtalet uppfylldes.Anf. 49 () replik:Herr talman! Jag vet inte om den berömdeChronschough någonsin satt i riksdag menibland får jag en känsla av att det inte hade behövts.Frågan återstår fortfarande, : NärFN och EU, som ju är bra enligt - EU åt-minstone enligt vissa delar av - misslycka-des, var det bra att NATO då fanns till hands för attsätta stopp för folkmordet?Visst är det bra att använda förebyggande åtgär-der. Visst är det bra att kräva politiska insatser för attsätta stopp. Men, , är svar tillde tiotusentals våldtagna kvinnorna i Bosnien och tillde hundratusentals anhöriga till dem som slaktades ifolkmordet i Bosnien att ni föredrar politiska lösning-ar? De var tacksamma för att det i avvaktan på depolitiska lösningarna fanns ett NATO som till slut,efter stor tvekan, gjorde det som ingen annan kundegöra.Frågan återstår fortfarande, : ÄrNATO främst en spänningsskapande organisation?Var det det som präglade de västeuropeiska demo-kratiernas samarbete mot den kommunistiska diktatu-ren under det ? Det var precis vad OlofJohansson sade; att NATO främst har varit enspänningsskapande organisation. Vi kräver ett svar påden frågan.Jag kan tänka mig att det kanske inte var så all-varligt menat med ett sådant uttalande. Det kanskeinte heller är så allvarligt menat det som vi har märktatt säger när det gäller statsministernsbesök i , och liknande.Olof sade i debatten förut här atthan visste, för han hade läst hemliga dokument somhan inte kunde redogöra för här i kammaren. Detklingar obehagligt likt utfall motSven i partiledardebatten fredagen före valet1968, där han hänvisade till hemliga handlingar.I interpellationsdebatten här ikammaren visade det sig att ledareäven den gången hänvisade till sådant som inte existe-rade.Anf. 50 () replik:Herr talman! Först vill jag ta upp frågan om hu-ruvida det var bra att NATO fanns. När FN bestämdesig för att ge uppdraget till NATO, utförde NATOuppdraget. Men vi skall ha i åtanke att FN med sinamedlemmars instämmande hade lovat att skydda delarav enklaverna i Bosnien. Där misslyckades man.FN blir inte starkare än medlemsländernas age-rande. Därför blev NATO det instrument man kundeta till för att följa upp fredsavtalet. Därför blir det ettgemensamt ansvar som hela världens länder får ta påsig att FN misslyckades. Det är inte bra att så mångamänniskor, bl.a. kvinnor och barn, dog i väntan på attdet här skulle bli tillräckligt effektivt.Sedan, herr talman, upprepar jag vad jag har sagttidigare. Man kan se i historien att när det fanns tvåmilitärpakter kunde båda ha spänningsskapande effek-ter. För övrigt kommenterar jag inte vad som tidigarehar förevarit i denna riksdag eftersom jag inte självkänner till det. Det gäller också åberopandet av hem-liga handlingar som inte så många känner till.Anf. 51 Försvarsminister ():Herr talman! När fattarbeslut om framtida totalförsvar, så är det i entid då fredsutsikterna i vår del av världen är bättre änpå mycket . Det slut har radikaltförändrat vår säkerhetspolitiska situation till det bätt-re. Det tror jag att alla partier och ledamöter i dennakammare håller med om och känner glädje över. Jagvill uttrycka en stor tillfredsställelse över den bety-dande enigheten i det sammansatta utrikes- och för-svarsutskottet om huvuddragen i säkerhets-politik. Det är en styrka för Sverige.Försvarsberedningen har såväl i sina säkerhets-politiska bedömningar som vid sin kon-trollstation gjort mycket ingående och genomgå-ende analyser av den säkerhetspolitiska situationen.Dessa analyser grundas inte bara på de bedömningarsom görs i , utan också på bedömningar somgörs i andra länder. Slutsatsen är att vi gör sammasäkerhetspolitiska bedömning som de stora NATO-länderna , , och Frankri-ke och som våra nordiska grannar. Det råder full-ständig enighet med partier om att det och framöver inte finns något mili-tärt angreppshot mot vårt land.Riksdagen tog konsekvensenav detta och i likhet med andra länder, nu senast Fin-land, drar ned på försvarskostnaderna. Visänker försäkringspremien för att risken, ett militärthot mot vårt land, har minskat. Men besparingen ärmåttfull i internationell jämförelse, och den genom-förs stegvis . Vi följer också, och kom-mer noggrant att följa, den säkerhetspolitiska utveck-lingen i vår omvärld. Försvarsberedningen har vid sinkontrollstation inte ansett att hotbilden förändratsså att vår försvarspolitik påverkas. kom-mer nya kontrollstationer att ingå i den kontinuerligaanalysen av den militära hotbilden. Naturligtvis skallvi vara på vår vakt mot negativa förändringar i vårtnärområde som kan påverka oss.Vi kommer också i fortsättningen att ha ett starktoch modernt försvar. Det kravet gör vi inte avkall på.Men det skall vara ett försvar mot dagens hot och ettförsvar med beredskap att möta morgondagens hot.Det får inte vara ett försvar mot gårdagens krigshot imilitärblockens delade Europa.Herr talman! efter det jämförsibland med efter . Syftet ärvanligen att varna för fredsoptimism och minskaderustningar. Man säger: Sänk inte garden! Vi vet hurdet gick, lyder budskapet. Men jämförelsen haltar.Det är i stället en grovt missvisande parallell somdras. Visst finns det likheter mellan 1920-talets Euro-pa och det vi lever i . Ett säkerhetssystembyggt på militärallianser har fallit samman. I ställetvill de europeiska folken skapa en ny struktur förgemensam säkerhet.Ryssland befinner sig i en omvälvning vars utgångär svår att förutsäga. En rad stater framträder somnya, självständiga aktörer, bland dem våra baltiskagrannländer. I vårt eget närområde kring Östersjönhar helt nya förhållanden uppstått.Men skillnaderna är mycket större. folkhar dragit lärdom av mellankrigstidens historia. I dagvet vi att gemensam säkerhet inte kan skapas motnågon eller utan någon. Den måste skapas med alla.Ingen stat får isoleras eller stängas ute.Vi vet att en ny säkerhetsstruktur i inte kanbeslutas vid någon kongress i eller i Versaille.Den måste växa fram successivt och i gemenskap.Vi vet också att vi måste bygga för fre-den genom att undanröja konfliktorsaker mellan sta-terna och inom länderna, och vi vet att vi måste kunnaingripa om en kris uppstår eller en väpnad konfliktbryter ut.En ny säkerhetsstruktur börjar ta form i ,där alla stater har ett demokratiskt styrelseskick, låtvara att demokratin på flera håll är skör och ingalundasjälvklar. I den processen är en aktiv ochpådrivande deltagare, och det gäller att stödja dendemokratiska utvecklingen och stärka banden mellanländer och folk.EU:s östutvidgning är den viktigaste länken, mendit hör också , liksom det mångfasetterade Ös-tersjösamarbete där spelar en central roll. Dithör självklart också NATO.NATO, med som ledande makt, behåller sinakärnfunktioner som militäralliansen vidgarsin roll på andra områden och eftersträvar ett samar-betsavtal med parallellt med intagningen avnya medlemmar. Denna åtgärd, att eftersträva ettsamarbetsavtal med under den pågåendediskussionen om NATO-utvidgningen, har jag uttalatstor respekt för och stor tillfredsställese över.I PFF samarbetar NATO på det militära områdetmed i stort sett alla europeiska länder, både med demsom söker säkerhet i ett gemensamt försvar och meddem som i likhet med avser att förbli militärtalliansfria.På det fredsfrämjande området finns i Euro-pa ett konkret, alleuropeiskt samarbete. Det NATO-ledda IFOR är det ojämförligt mest framgångsrikaexemplet. Men också EU:s och VEU:s roll i krishan-tering, fredsfrämjande verksamhet och humanitärainsatser måste stärkas, liksom roll på detkonfliktförebyggande området.Det är, herr talman, detta och inte miss-trons instabila tjugotalseuropa som ligger till grundför bedömningen att fredsutsikterna i vår del av värl-den är bättre än på mycket länge.Det är i detta , där förtroende och samarbe-te växer fram, som en del menar att vi med 10 %mindre till försvaret riskerar vårt lands ochvårt folks framtida frihet och säkerhet.En del menar också att innebörden i regeringensproposition är en kraftig ambitionssänkning av detsvenska försvarets förmåga. Sådana påståenden ärhelt enkelt inte seriösa.Naturligtvis tar vi inga risker med vårt lands ochvårt folks framtida frihet och säkerhet. Vi sänker inteden svenska försvarsförmågan. Materielanskaffningenhålls på en mycket hög nivå. Utbildningen kommer attöka. Vi bevarar handlingskraft, och vi planerar förförsvarets anpassning och tillväxt till ändrade säker-hetspolitiska förhållanden - om sådana skulle inträda.Naturligtvis kan den säkerhetspolitiska utveck-lingen ta en annan vändning än den som vi har väl-grundad anledning att hoppas på och förvänta oss.Omvälvningen i kan föra mörka krafter tillmakten, med internationell spänning och stiganderustningar i vårt eget närområde som följd.Herr talman! Detta kan vi och får vi aldrig bortseifrån. Vi måste ha god beredskap för att vår hotbildkan förändras till det sämre. Därför löper försvaretsförmåga till anpassning som en röd tråd genom detnya försvarsbeslut som vi skall slutbehandla här ikammaren om tre veckor.Vi vet att det kommer att dröja åtskilliga år innanett angreppshot rent militärt kan materialiseras. Det ärflertalet militärer och säkerhetspolitiska bedömareöverens om. Som andra länder har vi tid att anpassaoss efter säkerhetspolitiska förändringar.Men vi vet också att det tar att anskaffamoderna vapensystem, och därför satsar vi så mycket på modern materiel. Därför beslutaderegeringen att beställa ytterli-gare två hypermoderna ytstridsfartyg 2 000, och där-för anskaffar vi den tredje delserien av JAS 39 Gri-pen.Försvarets uppgift i krig är att avskräcka från ochavvärja angrepp mot vårt land och att trygga vårtfolks försörjning och livsvillkor. Men vår första för-svarslinje är att bygga för fred.När fredsfrämjande operationer och humanitärainsatser nu blir en av huvuduppgifterna för totalför-svaret, så blir försvaret ett av de viktigaste redskapeni vårt fredstida säkerhetsskapande politik. Det är manöverens om i det sammansatta utrikes- och försvarsut-skottet.Det gäller de fredsfrämjande insatserna i Baltikumoch i i övrigt, och det gäller framförallt Partnerskap för fred, vars vidareutveckling är avcentral betydelse för en ny europeisk säkerhetsstruk-tur.Herr talman! Säkerhet är inte bara militär säker-het. Det är ett förlegat synsätt som tyvärr fortfarandepräglar tänkandet hos en del. Säkerhet är också de-mokrati och ekonomisk, social och kulturell utveck-ling, det är konfliktförebyggande diplomati och kris-hantering samt internationellt samarbete.Jag kom från ministermötet medVEU. Det var två dagars intensiv diskussion om hurvi alla länder och folk i kan samarbeta för attbli bättre på att hantera kriser och interna konflikter.Det handlade om hur vi gemensamt skall kunna byggaupp system för att möta alla krafter som vill slå nedfred och frihet och skapa oro.Det är värdefullt att vi har fått en situation i Euro-pa där vi i olika organisationer, där nu deltar,så intensivt kan tala om fred och samarbete och likaintensivt planera och organisera för att arbeta fördetta.Säkerhet är dessutom trygghet i det fredstida var-dagslivet. Det är vetskapen om att samhället, så långtdet över huvud taget är möjligt, förebygger och lind-rar effekter och följder av exempelvis terroristattentat,kemikalieutsläpp, naturkatastrofer och kärnkraftso-lyckor. I det arbetet för totalförsvarets olika delarfinns nya och vidgade uppgifter i det försvarsbeslutriksdagen har att ta ställning till.Det verkligt nydanande i försvarsbeslutet är denbetydelse som tillmäts de icke-militära hoten. Detvidgade säkerhetsbegreppet är en hörnsten i regering-ens försvarspolitik. Detta understryks av att regering-en med totalförsvarspropositionen lade framden s.k. hot-och-risk-propositionen om beredskapenatt möta svåra påfrestningar på samhället i fred. Dessabåda propositioner, dessa båda förslag, bildar enhelhet.Regeringens grundläggande filosofi är att en bättreförmåga att möta påfrestningar i det fredstida samhäl-let ger oss bättre förmåga att möta de mycket störrepåfrestningar som blir följden för samhället i krig.Och omvänt: Har vi en god beredskap för krig, har viockså en bättre beredskap för svåra påfrestningar ifred.Herr talman! Det är därför jag kan hävda att rege-ringens båda försvarspropositioner är nydanande ochatt de ligger rätt i tiden.Anf. 52 () re-plik:Herr talman! Försvarsministern tog upp utveck-lingen . Vi moderater har hänvisat tillden för att ge ett perspektiv på frågan om hur säkerhetkan förändras och hur svårt det kan vara med ettåtertagande.Det är alldeles rätt som försvarsministern säger attdet är en betydande skillnad , eftersom vi i Europahar lärt oss många läxor från både mellankrigstidenoch . Vi har lärt oss att ha en omfat-tande europeisk integration, som ju är hela det civilasamarbetets förutsättningar i vår världsdel, och viktenav att bygga upp en fast och förpliktande europeiskfreds- och säkerhetsordning där NATO sannoliktkommer att bli denna. Det vet vi inte ännu, men detkommer sannolikt att bli så.Men en lärdom är ju samtidigtsvårförutsägbarheten. Det kan se vackert ut. Det finnsett vackert väder. demokrati, somvar bräcklig, var likväl en demokrati, och vi vet hurdet gick. Lärdomen är att vi måste vara beredda på attgardera oss också mot det mycket oönskade - detmycket mörka scenariot. Det är inte så sannolikt attdet blir så kanske. Jag är en av dem som är optimis-tisk när det gäller utvecklingen i , men vimåste likväl ha denna gardering.Herr talman! Jag vill peka på en sak som jag tyck-er är grovt vilseledande från försvarsministern. Det äratt de förslag till försvarsbeslut som den socialdemo-kratiska regeringen har kommit med inte har varit iförhållande till situationen under det utantill det försvarsbeslut som fattades 1992 på den bor-gerliga regeringens förslag. Det handlade ju om situa-tionen efter det . Hela argumentationenfaller ju eftersom de här förslagen inte kommer iförhållande till det utan i förhållande tillsituationen 1992. Då såg situationen kanske t.o.m.ljusare ut än i dag.Anf. 53 Försvarsminister ():Herr talman! får man lätt det intrycket attModeraterna över huvud taget inte vill att det svenskaförsvaret skall ha någon anpassningsförmåga. Det ärlitet märkligt med tanke på att ni i er egen partimotionskriver att anpassningsförmåga är en absolut nödvän-dighet, oavsett anslagsnivå.Jag sade i mitt anförande att anpassningsförmå-gan, tillväxtförmågan, löper som en röd tråd genomförsvarspropositionen. Finns det någon punkt därpropositionen verkligen är klar och har bestämdaförslag är det just i fråga om anpassningsförmågan.Där kommer vi med förslag efter förslag. Det handlarom en översyn av underrättelsetjänsten så att denbättre passar anpassningsförmågan, särskilda forsk-ningsinsatser, återkommande säkerhetspolitiska kon-trollstationer och en betryggande inhemsk kompetensoch matrielförsörjning. Vi skall behålla 300 officeraremer än vad krigsorganisationen erfordrar osv.Detta har regeringen tänkt igenom ordentligt. Detfinns en uppslutning i för förslaget. Jagförstår att även har accepterat förslaget.Nu säger att vi inte skallglömma erfarenheterna i det förgångna. Det är riktigtatt alla inte tog signalerna från och nazismen påallvar. Vi var inte ensamma om det. Så var ju falletöver hela . När den svenska väl hadeanslagit de tre stora försvarslånen i slutet av 30-talethade inte militären i planer framme för attmöta dessa pengar. Därför måste en anpassningsför-måga utgå ifrån en mycket noggrann pla-nering.Det är inte så, , att 1992 årsförsvarsbeslut intecknade allt som hänt i efterdet sammanbrott. Försvarsbeslutet 1992kunde omöjligen förutsätta eller förutse alla de för-ändringar i som har skett efter dess.Anf. 54 () re-plik:Herr talman! Min poäng är att försvars-beslut skedde mot bakgrund av att det kalla krigethade upphört. Det var en alldeles förändrad säker-hetspolitisk situation i . Det krävde i sin turbetydande förändringar av det svenska försvaret avnaturliga skäl. När den säkerhetspolitiska situationenförändras krävs det omstruktureringar. Det krävsockså en kvalitetshöjning. En av lärdomarna frånGulfkriget var vikten av ett smalare men vassare för-svar, som det ibland brukar kallas.Därmed behöver man ha ett försvar med en annanstruktur och med en annan kvalitet. Det, herr för-svarsminister, är kanske inte så mycket billigare.Tvärtom blir det kanske t.o.m. något dyrare under enövergångsperiod, eftersom anpassning och kvalitets-höjning kostar pengar.Försvarsministern tog upp felbedömningarna från30-talet. Det ligger ju en lärdom i dem. Det glädermig att försvarsministern själv påtalar detta. Oftaligger ju bekymret på den politiska nivån. På denpolitiska nivån är vi ovilliga att dra konsekvenser aven försämring. är skälet att man säger att mankan försämra situationen genom att dra konsekvenser.Det brukar vara ett argument mot att faktiskt göra denanpassning som är nödvändig.Jag är rädd för att när saker prövas i verklighetenfinns det en risk att , på samma sätt sommånga länder , inte förmår att ta till sigsignalerna. Många skakar på huvudet när man iRyssland säger att att läsa Zyuganovs bok är som attläsa Mein kampf. De säger att det låter konstigt ochatt det inte kan vara så. Så sade många om en viss . Ingen tog det på allvar. Såilla kan det ju inte vara. Det är ju orimligt. En sådansvartsyn kan man ju inte ha i ett så civiliserat land iEuropas mitt som . Vi skall lära oss av his-torien.Anf. 55 Försvarsminister ():Herr talman! Det är klart att vi skall lära oss avmisstagen. Det begicks misstag , inte bara iSverige utan i hela . Det är därför som engenomtänkt anpassningsförmåga, tillväxtförmåga, ärså oerhört nödvändig.I försvarspropositionen redovisar regeringen enrad förslag på det här området för att verkligen geanpassningen ett innehåll. Därför har jag litet svårtnär kritiserar anpassningsfilosofinsom sådan, som han i partimotionen och iutskottet delar bedömningen att vi behöver en an-passningsförmåga i det svenska försvaret. Andraländer som drar ned på försvarsutgifterna byggerupp sitt försvar utifrån samma utgångspunkter.Sedan är det faktiskt så, , attdet har hänt mycket som1992 års försvarsbeslut inte kunde inteckna. Denryska krigsmakten har dragit tillbaka tiotusentalssoldater från de baltiska länderna. Samarbetet inomPartnerskap för fred har utvecklats. har blivitmedlem i EU. 1992 fanns fortfarande omfattandestridskrafter med bibehållen operationskapacitet överhela . Ingen hade för bara trott attryska trupper skulle ställas under NATO:s ledning ien militär fredsfrämjande operation. Det är nu enrealitet i Bosnien. Jag tror att börläsa på den näraliggande historien något innan hanangriper mig på den här punkten.Herr talman! Dessutom kommer att ha ettmycket kraftigt och modernt försvar även efter enbesparing på . Vi måste ju ha fått något för de115 miljarder kronor som vi har lagt ned i materielan-skaffning . kommer vi att satsa 16-17 miljarderkronor för att köpa nytt materiel. Det leder tillatt vi kommer att kunna ha ett modernt och starktsvenskt försvar även i fortsättningen.Anf. 56 () replik:Herr talman! Försvarsministern och jag är överensom att det råder en grundläggande osäkerhet om densäkerhetspolitiska utvecklingen. Vi kristdemokraterstår bakom flera av de riktlinjer som ingick i beslutet1995.Men jag skulle vilja ta upp en sak. Det gäller densäkerhetspolitiskt motiverade besparingen, där viskiljer oss åt. Vi menar att en ytterligare besparing på2 miljarder inte är säkerhetspolitisktmotiverad. Jag vill ta upp det i belysning av anpass-ningsförmågan, som är en av riktlinjerna. Vi skall haen god sådan sade försvarsministern.Ja, detta är en central fråga för försvaret. Dethandlar om förvarning och om att tolka förvarnings-signaler. Det gäller att ha en god underrättelsetjänstm.m. Om det sker säkerhetspolitiska förändringargäller det naturligtvis att vi har en god förmåga tillåtertagning, till tillväxt.I vår närhet finns nu mer materiel vid aktiva för-band än vi förutsåg . Det visste vi inte sedan.Vad ligger i det? Man överskred väsentligt de år 1990överenskomna gränserna.Jag upprepar ordet förutsägbarhet, som jag nämn-de i mitt huvudanförande. Det är alltså svårt att förut-säga vad som skall hända. Innebär detta att vi kanskeskall ändra och alltså inte verkställa den besparingsom föreslogs 1995? Detta är en säkerhetspolitisksignal som vi bör beakta.Anf. 57 Försvarsminister ():Herr talman! Enligt regeringen och enligt Social-demokraterna och - och såvitt jag för-står även enligt , Vänstern och Miljöpartiet- anses besparingen om vara säkerhetspolitisktmotiverad. Man kan inte säga att det kanske skullevara eller . är alltså fastlagt förSverige. Då är det intressant att veta att flertalet andraländer, med samma säkerhetspolitiska motivering somvi, har motiverat betydligt större besparingar. FlertaletNATO-länder ligger på . Några länder liggerbetydligt högre än det.Åke Carnerö behöver inte gå omkring och varaorolig för att de partier som anser att är en sä-kerhetspolitiskt motiverad besparing tar onödigarisker, med hänsyn till den säkerhetspolitiska bedöm-ningen. anser av olika skäl - jag har interiktigt förstått skälens innebörd - att skulle varasäkerhetspolitiskt motiverat. Som svar på ställd frågakan jag säga att de är säkerhetspolitisktmotiverade enligt en majoritet i denna kammare.Åke Carnerö tar upp , som slöts mel-lan NATO och Warszawapaktsländerna 1990. har haft utomordentligt stor betydelse för denmilitära stabiliteten på väsentligt lägre militära för-svarsnivåer. Det är ett viktigt element efter det kallakriget i . Samtliga avtalsparter har uppfyllt sinatotala reduktionsåtaganden. Det är just detta som är,och förblir, det viktiga med . Sedan sked-de det förändringar i avtalet, och vi beklagar dessaförändringar. Avtalet är ännu inte undertecknat, ochde förändringarna har enligt regeringen, Försvarsbe-redningen och en majoritet i inte ansettsvara sådana att de skulle påverka försvarsbeslutet.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag vill inte säga att jag går omkringoch är alltför orolig. Men nog innebär en ytterligarebesparing en ökad självrisk. Vi får en lägre omedelbarförsvarsförmåga, men skall vi kanske inte disku-tera just försvarspolitik.När det gäller de säkerhetspolitiskt motiverade be-sparingarna innebär den inriktning som riksdagenbeslutade även nya uppgifter för totalförsvaretsom vi menar fördyrar bl.a. - och vi har ändå en posi-tiv syn - den höjda ambitionsnivån i fråga om attkunna delta i internationell krishantering. Detta sam-mantaget gör att vi menar att det här inte motiverarden ytterligare besparing som regeringen och Center-partiet vill införa, att gälla från 1999.Förra året såg det sammansatta utrikes- och för-svarsutskottet mycket allvarligt på att inteträdde i kraft. Däri ligger den stora förändringen detsenaste året. Avtalet har alltså ännu inte trätt i kraft,och det blev större förändringar än vad som hadeförändrats så att säga. Det är alltså fråga om en storsäkerhetspolitisk skillnad i vårt närområde.Anf.