prot · GK0944 · 1996-12-12 00:00:00 — Vihar pekat på åtgärder som skulle kunna öppna för attdynamiken i inte minst tjänstesektor och småföreta-garkretsar skulle kunna släppas loss utan att den so-ciala ambitionen eller trygghetssystemen skulle rase-ras. De konstgjorda nedgångarna i arbetslöshetstalengenom att folk sätts in i temporära åtgärder eller sättspå en utbildning som nästan garanterat inte leder tilljobb är någonting som vi måste komma bort ifrån.Hela politiken måste inriktas på att få fram nya riktigajobb. Målet måste vara färre arbetslösa och fler iarbete.Regeringen kan nu sägas ha tagit några steg i rättriktning. Jag sade i inledningen på mitt anförande attdet ser ut som om man är på väg att tänka om, mendet förutsätter att mycket av innehållet i återställar-politiken rensas bort och att man ser till helheten. Detförutsätter att man undanröjer hot som för tidig kärn-kraftsavveckling eller chockhöjda elpriser kan ledatill, att regelsystemet får en anpassning till modernarbetsmarknadspolitik, att skatter och pålagor reduce-ras till hanterliga nivåer och att arbete, sparande ochnyföretagande uppmuntras.Kan de slutsatserna bli förhärskande skulle det va-ra möjligt att finna en ny arbetsmarknad där fler fickplats, en arbetsmarknad där de handikappade inteträngs ut av njugghet och kyligt bemötande och där ettmeningsfullt arbete kommer i förgrunden då välfärdenskall säkras.Jag vill med anförda, fru talman, yrka bifall tillFolkpartiets reservationer i nämnda betänkande.Anf. 3 HANS ():Fru talman! Det är en svart dag för arbetar-rörelsen. Massarbetslösheten är här, och riksdageneller åtminstone dess majoritet har inga förslag för atthäva den. fattar inget riktigt bra beslut närdet gäller a-kassan men rättar kanske till en del. Riks-dagen hotar att fatta ett förödande dåligt beslut när detgäller arbetsrätten.Ett särskilt yttrande ligger på bordet. Det hann intekomma ut från arbetsmarknadsutskottet. Detspeglar de kaotiska arbetsförhållanden somhar rått inom utskottet - med omöjliga tidsfrister ochtidsbrist, med inläggning av lagstiftning om arbetsrät-ten i budgetprocessen, med panik och en AMU-proposition som kom till för att hindra en hotandekonkurs för ett statligt företag.Kanslipersonalen har gjort ett oerhört arbete, ochjag vill från denna talarstol framföra mitt stora tacktill utskottspersonalen.Däremot är det inte bra att det blir på det här sät-tet. får inte den ställning som riksdagenskall ha. Beredningen blir inte så bra som beredning-en skall bli. Analysen förs inte så långt som analysenborde föras. Den politiska hanteringen är bristfällig pådet viktigaste område som vi har. Det har förekommiten sådan diskussion. Jag tycker att grundproblemetligger hos regeringen, men man borde även tänka överriksdagens behandlingsformer.Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationeroch inte minst de särskilda yttranden som vi hartvingats till i betänkandena AU1 och AU7 på grundav den nya budgetprocessen, men jag nöjer mig förkammarens praktiska hantering med att yrka bifall tillreservationerna nr 3 och 9 i betänkandet AU1. I övrigthänvisar jag till de särskilda yttrandena.Låt mig mycket kort börja med a-kassan. Det harunder mycket varit ett misskött område. Dethar varit ryckigt, och det har svajat. Förslag har lagtsfram och dragits tillbaka. Det har varit dålig kvalitetpå förslagen. har gått in och ändrat i olikaparagrafer när förslagen från regeringen har kommit.Här stod majoritetens företrädare och ta-lade om hur viktigt det var att sommarbeslutet frånden skulle gälla fr.o.m. . Vi varemot detta, och hade goda argument för det. åbe-ropas just de argumenten för att dra tillbaka beslutet.Men tänk vilken oro det har varit för de arbetslösa!Tänk vilket kaos det har varit för a-kassorna som skalladministrera detta! Det är ett exempel på en riktigtdålig hantering.När nu ändå säger att den drar tillbakabeslutet och att den inväntar en bättre propositionenmenar man trots allt att den bortre parentesen skallligga fast och gälla retroaktivt fr.o.m. den 1 januari1996. Från är vi mycket kritiska motdet, och jag vill fråga arbetsmarknadsminister om ni verkligen kommer tillbaka på detsättet.Det antyds också att de hårdare reglerna för attkomma in i a-kassan blir kvar, men jag tror inte att detär alldeles säkert. Min andra fråga till MargaretaWinberg är: Det är väl inte så att ungefär sammaförslag kommer tillbaka? I så fall tror jag inte bara attregeringen drabbas av en proteststorm och en för-ödande svekdebatt utan att ånyo också de arbetslösa,som då faktiskt hamnar utanför trygghetssystemet,kommer att drabbas.Jag vill också ta upp en mer principiell fråga. Kra-ven på omställningsförsäkringen har ökat, med hårda-re krav på avstängning och en av regeringen lanseradbortre parentes för en utförsäkring. Men harkvaliteten på de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernasänkts. Jag tycker att detta reser en principiellt väldigtviktig fråga: Skall vi ha en omställningsförsäkringsom hjälper den arbetslöse från jobb över arbetslöshettill nytt jobb, eller skall vi, som det nu börjar bli, haen arbetslöshetsförsäkring som kan omsättas i ALU-och OTA-verksamheter, där man förbrukar sin trygg-hetsförsäkringstid men inte stärker sin position särde-les mycket i förhållande till arbetsmarknadens krav?Detta är inte så mycket en kritisk fråga, utan detgäller faktiskt ett mycket besvärligt spörsmål. Jagskulle vilja se hur arbetsmarknadsministern ställer sigtill den problematiken.Så över till massarbetslösheten. Massarbetslöshe-ten är här: Antalet i arbetskraften har sjunkit i novem-ber 1996, och det gäller oavsett om man jämför medoktober detta år eller med . Antaletsysselsatta har sjunkit, och antalet arbetslösa har ökat.Antalet som varit arbetslösa under mer än sex måna-der har ökat. Antalet i arbetsmarknadsåtgärder harökat. Antalet personer med lönebidrag har sjunkit.Antalet sysselsatta i har sjunkit osv. Det är enskräckläsning för alla oss som är intresserade av fullsysselsättning och som inser massarbetslöshetensfasor för människor.Jag skall inte dra ytterligare siffror, men när jagser i finner jagatt det på t.ex. det område som politiker hanterar görsett klart uttalande:Den sammanlagda konsumtionsvolymen beräknasfalla 1996. Betydande minskning har skettav personer i beredskapsarbete och utbildningsvika-riat i regi . 1997 beräknas sys-selsättningen fortsätta att falla osv.Det här går inte längre, . Vimåste få fokus i politiken på arbetslöshetsbekämpningoch på att främja och utveckla sysselsättning.Problemen är också strukturellt svåra. Siffrornaför skogslänen, för , för kvinnor - vars ar-betslöshet ökar - för handikappade, för invandrareoch för dem som är , dvs. för alla svåraområden, är naturligtvis värre än de genomsnittligasiffrorna. För alla svåra grupper försämras situatio-nen. Jag vill erkänna att detta inte är lätt. Det finnsinga enkla lösningar.Jag tycker att skulle sänka ljudnivånlitet grand med tanke på att de förslag som ni harfaktiskt är prövade. Det var ni som ledde in oss imassarbetslöshetens rike, och ni vill ha oss kvar där.Det passar det systemskifte som den moderata politi-ken syftar till.Alla skyller nu på , men det ärinte hennes sak att lösa arbetslöshetsproblemet. Det ärfinansminister , näringsminister ,kommunminister och inrikesminister ochvarför inte stabilitetsminister uppgift. har sitt ansvar, men att tro att arbets-marknadsministern löser arbetslöshetsproblemet lederhelt fel.Det är andra frågor - naturligtvis konjunkturfrågormen också i mycket strukturfrågor som gäller pro-duktivitetsutvecklingen i näringslivet, med enEU- och EMU-anpassning som regeringen kollektivthar valt och får stå ansvarig för - som har lett till tillsammans med gjorde upp om enfinanspolitik som skär bort arbetstillfällen. Visst harvi inflation, men vi har fått arbetslöshet ochmer därtill om vi ser på den latenta arbetslösheten.Därmed kommer jag till den andra principiellt be-kymmersamma frågeställningen. Sysselsättningspoli-tiken skall halvera och minska arbetslösheten. EnligtVänsterpartiets uppfattning är det finanspolitik, nä-ringspolitik, kommuner, arbetstidsförkortning ocharbetsmarknadspolitik som gäller. Men arbetsmark-nadspolitiken har operativa mål, och regeringen harjust nappat på Arbetsmarknadspolitiska kommitténsförslag att sätta mycket bestämda operationella mål;att korta vakanstiderna, att minska långtidsarbetslös-heten och rundgången vid långtidsinskrivning. Somsvar på detta ställer Socialdemokraterna ett volym-krav på 228 000. Det har ingenting att göra med lång-tidsarbetslöshet eller långtidsinskrivning. Möjligtvishar det någonting att göra med att halvera arbetslöshe-ten.Man kan inte använda arbetsmarknadspolitik föratt halvera arbetslösheten. Det kan inte vara så attbara för att man har en hammare som heter alla problem till spikar. Detta är mycketallvarligt, och jag hoppas att villkommentera det.Jag vill också gärna att hon kommenterar någotannat. Jag såg ett TT-meddelande i går om att densvenska arbetsmarknadspolitiken åtminstone tempo-rärt skall ut och ta en time out , vilket är enganska festlig tidsbeskrivning. Den skall lokalanpas-sas, och då skall det bli fler jobb. Men blir det så?Titta på den osorterade och spontanistiska decentrali-sering som har förekommit. Vi har försöksverk-samhet och litet avreglering och har vi fått arbets-förmedlingsnämnder.Men jag hör mest protester. Man säger: Hur skalldet här gå? Ni sätter volymkrav på oss, och vi klararinte det. Här sätter ni högsta begränsningar på rekry-teringsstöden, som är den billigaste åtgärden på denriktiga arbetsmarknaden. Vi kan få ut massor av det.Men det går inte, därför att ni har satt gränser. Härplockar ni ned reglerna för utbildningsvikariat så attde blir sämre. Här missar vi arbetsmarknadsutbildningi goda volymer för att verkligen stärka den enskildesmöjlighet att få ett riktigt jobb.Jag är övertygad om att harhört om dessa problem. Utskottet har förstått detta,och det finns alltså någonting som svarar mot ett slagstillkännagivande om djup oro för den oanalyseradebeskrivningen av volym och av arbetslöshetsproblem.Men Kommunförbundet är på det klara med detta -massor av kommuner är på det klara med det. Detbara vräker in skrivelser som talar om de här proble-men. är på det klara medproblemen. Och det är faktiskt som om de skulle läsadirekt ur motion. Är inte det konstigt?Vänsterpartiet har påpekat precis dessa problem. Mankan nästan säga att det är frågan om tekniska problem,och inga oerhörda politiska problem. Men det blirpolitiska problem.Samtidigt plockar regeringen bort resurser. Voly-men pengar minskar, men volymen åtgärdskrav ökar.Tre miljarder kronor plockades bort , och visåg att den öppna arbetslösheten och a-kassekontotsteg med över sommaren.Självfallet finns det ett samband. Jag vill peka pådessa frågor, och jag hoppas att ta sig an dem mycket seriöst.Jag hoppas också att hon vill kommentera litetgrand det som jag har förstått var uppe i går, dvs. attmakten över arbetsmarknadspolitiken - som honsäger - är på väg att lämnas över till kommunalaarbetsförmedlingsnämnder. I så fall lär man göranågot helt annat åt volymkrav osv. säger att man då också ha mer resurser till otra-ditionella medel. Det stod som ett av kraven iVänsterpartiets motion till budgeten. Det finns ingaotraditionella medel som kan användas av kommunerför arbetslöshetsprojekt. Om man skulle få i gång enbra arbetsmarknadspolitisk verksamhetskulle kommunerna helt enkelt få hosta upp alla peng-ar, dvs. ett rakt brott mot finansieringsprincipen.Kommentera gärna dessa ting, finns några riktigt svåra saker, tycker jag.Även om konjunkturen tar fart kommer det att blistora problem därför att har en strukturellarbetslöshet. Allt fler riskerar nu att ställas utanförden ordinarie arbetsmarknaden. De finns i a-kassesystemet. Man säger till dem: måste ni göranågon nytta. In igen - på OTA, på ALU, på Kalmar-modellen eller på någonting. Men ni är inte anställda,ni har inga riktiga löner och ni får inte göra riktigajobb!Hur skall vi lösa detta problem ? Vänster-partiets förslag är att de ordinarie budgetarna för deviktiga välfärdsinsatser som görs i kommuner ochlandsting måste ges större resurser. Det finns enmängd specifika problem som har tagitupp.I frågan om kvinnors arbetslöshet har Vänsterpar-tiet föreslagit ett riktat stöd på förkompetensutveckling. Utskottet avslår detta utannågon egentlig motivering. Men jag förstår ju attmotiveringen är att det inte finns pengar.Vänsterpartiet har föreslagit obligatoriska prak-tikplatser så att vi lastar över en del av kostnadsansva-ret för ungdomar och invandrare - de nya på arbets-marknaden - på näringslivet. Staten kan inte ta allakostnader för de marknadsmisslyckanden som finnspå arbetsmarknaden. Något krav måste ställas även pånäringslivet.När det gäller lönebidragen och är jaghelt överens med . harställt långtgående krav för att sysselsättningsgradenbland de handikappade inte skall minska, så som nuhar skett.JÄMO borde få ytterligare pengar för att på allvarkunna ta sig an frågan om lönediskriminering.Det är besvärande tyst om invandrare i propositio-nen och i utskottets betänkande. Bland invandrarna ärarbetslösheten så katastrofal att det krävs mycketriktade insatser. har föreslagit en del,men har inte alla lösningar. Det krävs mycket storainsatser.Låt mig sedan säga att det ligger ett rättelseblad -ett särskilt yttrande som aldrig kom med - på bordet. Idet tas frågan om möjligheterna av att disponera ommedel upp. Det handlar alltså om att använda störreresurser i verksamhet och inom offentligsektor, där framför allt kvinnor har oerhört viktigajobb. Frågan har tagits upp av ochflera s-kvinnor i motion A811. På ett ganska lättfär-digt sätt sägs att det är väl bara att lyfta över socialbi-drag, arbetsmarknadspolitik och a-kassa och skapa100 000 nya jobb. Vad vi i säger iyttrandet är att inom ramen för vår budgetpolitik -som avvisades av och majoriteten -hade det funnits utrymme för väsentligt större sats-ningar på kvinnojobb i kommunerna.Även om jag bortser från denna utomordentligavänsterpolitik som inte accepterades skulle man i ettkonjunkturläge utan alternativa arbetsplatser medfördel kunnat lägga större resurser på att skapa riktigajobb i kommunerna. Därmed blir trycket på a-kassaoch arbetsmarknadspolitik lägre, och det blir då enslags automatisk växling. Frågan är inte så enkel, menjag betonar att om man på allvar skall komma åt denhär aspekten lär man också rösta rätt när man röstarom den grundläggande frågan - nämligen hur manfördelar resurser. Jag tror att vi får återkomma till denfrågan framöver.Fru talman! Låt mig slutligen säga att inteär något bra stöd i arbetsmarknadspolitiken och i attbekämpa arbetslösheten. Vi såg alla hur det var underHörnlunds period, och och jagvar då väldigt överens. Jag tycker inte att det bär framåt.Varför inte Hans och ? Skulle inte det låtamycket bättre än och ? Skulle intedet vara ett starkare par när vi har att hantera stabili-tetsministern och ?Anf. 4 () replik:Fru talman! I vissa delar kan jag dela Hans An-derssons kritik av regeringen. Men de metoder hanvill få bort arbetslösheten med är de gamla vanligavänstermetoderna. är väl i stort sett de flestaöverens om att det är en felaktig politik att ytterligareutvidga den kommunala sektorn. Det är den gamlavanliga vänsterpolitiken: Man vill ha högre skatteroch fler människor i den offentliga sektorn.Jag har litet svårt att förstå varför Hans Anderssonsäger att skulle vilja ha en hög arbets-löshet. I program har klara utgångs-punkter lagts fast för hur moderat politik kommer attminska arbetslösheten. Liksom de flesta ekonomersäger vi moderater att sänkta skatter innebär minskadarbetslöshet. Vi ser en förändrad lönebildning somytterligare ett sätt att minska arbetslösheten, och enändrad arbetsrätt som fullständigt naturlig. Här är deflesta ekonomer och de flesta människor helt överens.Detta passar inte in i ideologi,och det förvånar mig inte. Men jag blir ändå oerhörtförvånad när han säger att man skall minska arbets-lösheten genom att öka den offentliga sektorn.Även om vi har olika åsikter tycker jag att vi börha något slags respekt för att vi kanske allesammansvill minska arbetslösheten. Jag är helt övertygad omatt vill det, och jag tycker inte attfloskler om att tycker att en hög arbets-löshet är bra hör hemma i en seriös debatt, fru talman.Anf. 5 HANS () replik:Fru talman! Jag vet att detta är känsligt. Det kanlåta väldigt elakt. Men det är så att villha ett samhällssystem där kapitalistiska marknadskraf-ter härskar. När de härskar på arbetsmarknadens om-råde är fackföreningar och centrala kollektivavtal etthot. De blir en kartell, som brukar säga.Då kan en arbetslöshet vara rätt så bra, därför att dendriver ned löneanspråken. Då är det farligt med högnivå på ersättningsnivån i a-kassan. Högerinriktadepolitiker brukar vilja sänka den, för då bli reserva-tionslönen lägre osv. Det gynnar precis den orättvisafördelningspolitik som står för.Redan 1997 vill plocka ned på a-kassesidan. Varsågod och skölj!Tala om vem det drabbar. Håna inte sossarna för attde också gör så att de arbetslösa drabbas.Jag ser att 1,6 miljarder ryker från den aktiva ar-betsmarknadspolitiken. Var finns jobben? De finnskanske i kommunerna, varifrån ni plockar enormamiljardbelopp. Er politik innebär att ni tar bort resur-ser från de områden där det finns jobb. Ni ärstenålderskonservativa när det gäller frågor om ar-betstid. Ni tror tydligen att det blir mera jobb för fleramänniskor om det är som då alltfler jobbar överoch allt färre inte jobbar någon tid alls.Nej, , sänk tonläget!Anf. 6 () replik:Fru talman! Vem som har högt tonläge kan välalltid diskuteras. Men det är alldeles riktigt, HansAndersson, att vi tror att individuella avtal kommeratt ge fler jobb. Jobben har faktiskt förändrats. Det serinte ut som i gamla ideologi därmänniskorna fanns ute på industriarbetsplatserna. Vihar en helt ny tid. Vi har en datatid, då fler människorkan jobba hemma än på arbetsplatsen. Det är en för-ändrad värld. Här ges möjlighet till något helt annatän i värld.Vi tror faktiskt också, och det kan man konstatera,att en av dagens största förändringsmotståndare vadgäller arbetsrätten är facken. De människor som harjobb slår vakt om de privilegier som finns i stället föratt förändra arbetsrätten. I stort sett alla företagare är överens om att det bör göras, Hans Andersson.Det vore ganska bra om också lyss-nade till vad företagare säger. Det är ju faktiskt iföretagen de nya jobben kommer till. Det har till påköpet den socialdemokratiska regeringen insett. AttHans Andersson inte har insett detta är faktiskt bekla-gansvärt.Vi från moderat sida har sagt att vi vill ha kvalitetpå åtgärderna i arbetsmarknadspolitiken - inte kvanti-tet. Om jag inte läste fel i reservationen delar HansAndersson min uppfattning kring detta, dvs. att detskall vara kvalitet på den arbetsmarknadspolitiskautbildningen och inte enbart kvantitet. Det är viktigtatt de människor vi satsar resurser på också ges möj-ligheter att få arbete. Det är för oss en reell aktivarbetsmarknadspolitik. Det får inte bara finnas ettvolymkrav. Det är möjligt att harändrat sig sedan han skrev sin reservation i betänkan-det.Anf. 7 HANS () replik:Fru talman! Nej, jag tvingas inte ändra mig så ofta- inte för att jag är konservativ, men därför att jagtänker före och är konsekvent.Det är en ny tid med distansarbete och datorer.Det är mycket bra. Jag trivs också i . Låt ossförenas i att vi behöver reformera arbetsrätten medavseende på den nya arbetsmarknadsstruktur vi harfått. Vi skall inte försämra löntagarnas ställning.När det gäller arbetsrätten kan jag konstatera attden socialdemokratiska utskottsmajoriteten tyvärrsäger att utskottet varken vill ge ellerVänsterpartiet medhåll i deras ytterlighetsuppfatt-ningar. Jag kan möjligtvis förstå det i förhållande tillModeraterna, men att min uppfattning skall vara enytterlighetsuppfattning därför att jag inte vill försämraarbetsrätten tycker jag är något udda.Vi behöver både företagen och kommunerna. Jaghar hela mitt liv arbetat i näringslivet och företagen.Vi måste förbättra förutsättningarna för konkurrens-kraft, produktivitetsutveckling och kompetensutveck-ling. Följ med på det i stället! Då skall vi satsa påpersonal och på kvalitet i produktionen.När det gäller kvalitet och kvantitet i arbetsmark-nadspolitiken står jag fast vi det jag sade. Jag har somen huvudpunkt att kvaliteten skall höjas. Jag tror detframgick av mitt huvudanförande. Men jag är inteintresserad av kvalitet för tio stycken. Jag är intresse-rad av att det skall vara kvalitet för så många sommöjligt och av att vi skall få människor i jobb. Ni skärju ned kvantiteten. Sedan kan man upprätthåll enkvalitet på för låg nivå. Det är jag inte intresserad av.Jag kan slutligen ge ett visst erkän-nande. Ni är konsekventa. Ni har faktiskt analyseratfrågan. Det är inte så att ni bedriver någon mycketkortsiktig hästhandlarpolitik för att nå kortsiktigaframgångar, som vissa andra partier som tidigare satt iden regering ni tillhörde. Men er lösning leder heltfel. Därför är det mycket bra att vi har denna debatt.Det är mycket bra att det visas hur stor skillnad det ärpå en vänstersolidarisk politik på arbetsmarknadenoch en hårdför marknadsliberalism av moderat tapp-ning.Anf. 8 ():Fru talman! Det är litet osannolikt att vi i , där vi fattar beslut som rör alla människor ivårt land, debatterar så många kommande beslut på engång under så stor tidspress som . Pressen varitenorm speciellt på arbetsmarknadsutskottets kansli degångna veckorna. Jag tackar också kansliet för dessstora insats. Det har varit litet för mycket denna gång.Miljöpartiet har lagtfram en mängd förslag - förslag som avslås. Det gäl-ler speciellt inom arbetsmarknadsområdet. Vi bjuderpå att vi har kommit fram med många förslag, men detkänns tråkigt att de partier som inte sitter i regerings-ställning inte kan få litet credit för de förslag somframförs och som senare dyker upp i regeringsförslag.I har vi dock alltid resonerat som så, attdet allra viktigaste är att våra förslag genomförs.Under den allmänna motionstiden och som svar påregeringens propositioner har vi tagit fram flera för-slag som syftar till att minska arbetslösheten. Ett avdessa förslag är förslaget om sabbatsår, som statsmi-nister och arbetsmarknadsministerMargareta kallar för friår. Motionen omsabbatsår lade vi fram första gången /95, därefter som svar på regering-ens sysselsättningsproposition, och sist som parti-motion under allmänna motionstiden -96. Förslagetgår ut på att den som jobbat skall kunna taledigt mitt i livet för att studera, vara hemmahos sina barn eller göra något som man länge velatgöra. En arbetslös människa får en ny chans till arbe-te. Kravet är att någon ur arbetslöshetskön skall kunnaåterkomma till arbetslivet. Den som tar tjänstledigt får85 % av a-kassan enligt förslag. Förstatskassan ger detta enligt våra beräkningar minskadeutgifter, eftersom ersättningsnivån i sabbatspengen är15 % lägre än vad den arbetslöse, som erbjudsjobb, har fått. På så sätt drar också staten inpengar.Fru talman! Detta förslag skiljer sig från GöranPerssons friår och från den danska modellen för sab-batspeng - orlov - liksom från det system som nuprövas i Finland.Arbetslösheten ligger kvar på en mycket hög nivåi . är 694 000 människor arbetslö-sa. Samstämmiga konjunkturbedömare menar attarbetslösheten inte kommer att minska mer än margi-nellt till följd av ekonomisk tillväxt. Företagen nyan-ställer väldigt litet även när order på order strömmarin. Offentlig sektor har fortsatt besparingskrav inteminst inom kommunerna. Detta leder till att de intekan förväntas anställa någon större mängd personal,trots att det verkligen behövs.Fru talman! I har man nästanhalverat kostnaden för arbetslösheten - från 13,7 till6,. meddetta har arbetslösheten sjunkit från till ,och trenden är fortsatt nedåtgående. är un-dantaget bland länderna i . Det är det lysandeundantaget som vänder arbetslöshetssiffrorna.