prot · GJ09101 · 1996-05-29 00:00:00 — kan vikonstatera att pressuppgifter i den här riktningen ickedementerades av försvarsministern.Nej, fru talman, det är nog så att säkerhetspolitikicke är försvarsmininsterns starkaste gren. Det olyck-liga är att det nu handlar om känsliga mellanstatligarelationer, där minsta felsteg kan leda till antingen attsvenska intressen inte tillgodoses i det mer långsiktigaperspektivet eller i värsta fall att svensk trupp, svenskpersonal, som deltar i fredsbevarande operationerkommer till skada. Det är att hoppas att försvarsminis-tern i sitt försök att prya på säkerhetspolitikens områ-de i fortsättningen tar tillräcklig hänsyn och visartillbörlig försiktighet på detta område.Anf. 84 () replikFru talman! Eftersom nämndeFolkpartiet vill jag göra en kommentar.Folkpartiet krävde av regeringen ett kraftfullt in-ternationellt agerande för att den internationella när-varon i Bosnien skulle bli väsentligt större. Här föllden ena av FN skyddade säkerhetszonen efter denandra. Vi genomlevde fallet av , ochsvenskarna stod vid Tuzla och kunde göra väldigt litetpå grund av bristen på en kraftfullare internationellnärvaro. Det svar vi fick från försvarsministern var atthan inte ville ta sådana initiativ. I stället gjorde handet här till en inrikespolitisk fråga och påstod att detfanns partier i som krävde ett ensidigt age-rande av den lilla svenska styrkan där nere.Vad man kan kritisera försvarsministern för poli-tiskt - inte inom ramen för konstitutionsutskottetsgranskning - är att han inte ville göra denna interna-tionella framstöt. Men han blev även här frånsprungenav verkligheten. Några månader efteråt hade viDaytonavtalet och en massiv internationell närvaro iBosnien.Anf. 85 Förste vice talman () replikFru talman! Låt mig till säga attjag finner det djupt beklagligt att vi inte har fått enordentlig dementi från försvarsministerns sida när detgäller de påståenden som gjordes i medierna omFolkpartiets inställning. Såsom ut-tryckte det i och i hade krävt att man ensidigtskulle gå till anfall med den lilla svenska styrkan, ioch för sig förträffligt utrustad och i bra form.Jag tycker att det hade varit bra om hade dementerat den typen av påståenden. Menfrån den förra perioden, när var kon-stitutionsutskottets ordförande och den s.k. Volvo-Renault-affären granskades, erinrar jag mig att det ärväldigt svårt att få nuvarande försvarsministern atthålla sig till korrekta uppgifter i den här typen avfrågor.Anf. 86 ()Fru talman! Med en blinkning åt ett annat ärendesom vi har diskuterat här kan man väl utan attöverdriva säga att det i den här frågan finns en lång-siktig tendens. Det finns också många olika bottnarsom kommer fram, inte minst i inläggen från BirgitFriggebo och vill dock börja med att konstatera att den frågasom har ställts av riksdagsledamöter till konstitu-tionsutskottet och som utskottet har svarat på är omförsvarsminister har ägnat sig åt mi-nisterstyre i två fall. Utredningsuppdraget har gälltdels om han har förhindrat flygvapenledningen attutreda förutsättningarna för eventuell samverkan medNATO:s flygstridskrafter inom PFF, dels om ThagePeterson har förmått överbefälhavare sända ut ett pressmeddelande till stöd för för-svarsministerns aktuella ståndpunkt i en pågåendedebatt angående den svenska insatsen i Bosnien.Utskottet konstaterar med mycket bred majoritetatt något ministerstyre inte har förekommit. Det ärinte bara majoriteten som gör det, skulle jag viljasäga, fru talman. Det gör också reservanterna bakomde två reservationer som och Moderaternahar lämnat in angående den svenska insatsen i Bosni-en och samarbetet inom PFF.Reservation 11 av bl.a. och inleds så här: "Utskottet kan konstatera attförsvarsministern inte ingripit personligen i Försvar-smaktens verksamhet för att avbryta det pågåendeuppdraget till FMV. "Reservation 12, som handlar om Bosnien, inlederbl.a. och med orden:"Utskottet konstaterar att utredningen inte har visat attförsvarsminister sökt påverka ÖBatt sända ut ett pressmeddelande - - -." Inte bara denmajoritet som har skrivit under utskottets betänkandeutan även reservanterna anser alltså att något minis-terstyre inte har förekommit.Men, fru talman, frågan är intressantare än så. Detfinns en annan bakgrund till reservationerna och tillden mycket spännande och angelägna debatten om detförändrade säkerhetspolitiska läge som lik-som många andra länder har att försöka orientera sigi. menade att släpadeslikt en skrinda bakom en häst: Han försökte bromsautvecklingen men fick steg för steg acceptera att häs-ten gick den väg som den gick.Må så vara, fru talman! Jag vill ändå säga att detvore ändå värre om skrindan gick före hästen, om vimed hästen menar verkligheten och de enorma för-ändringar som har pågått i vår världsdel och i helavärldens säkerhetspolitiska system . Vi ärmedlemmar i , som av vissa kallas för NATO:sväntrum. Vi är medlemmar, hur som helst, och sitterdär tillsammans med länder som bl.a. ochFinland. Vi är medlemmar i den europeiska unionen,och den gamla terrorbalansen finns . Själv-fallet innebär denna förändrade verklighet omfattandesäkerhetspolitiska diskussioner. Jag vill helt instämmai det säger. är det ett öppnareläge och en öppnare diskussion.Men det kan inte vara sakatt upphäva riksdagsbeslut om att vi fortfarande ärneutrala och om att vi är alliansfria. Vikan inte göra mycket annat än att säga att regeringenhar agerat helt inom konstitutionens ramar och enligtsitt uppdrag. Med all rätt har vi också sagt det.I frågan om den svenska styrkans agerande i Bos-nien har såväl överbefälhavaren som försvarsminis-tern övertygande visat, anser jag, att den svenskastyrkan var utrustad och förberedd precis så somriksdagen hade beställt, och som säkerhetsrådet i sintur hade beställt genom sin resolution.Problemet var ju att FN , då dis-kussionen om den svenska insatsen i Bosnien var somhetast, inte hade sådana styrkor på plats att man rentmilitärt skulle kunna skydda och ännu mindre återtade fredade zonerna, som redan var uppgivna. Detfanns 7 500 man på plats. Det var alldeles otillräckligtur militär synvinkel för att man skulle kunna uppfylladet uppdrag som var beställt. Först några månader inpå detta år, 1996, när fred råder, finns det ungefär60 000 man på plats i IFOR-styrkorna. skulledessa aktioner kunna ha vidtagits, men finns intesamma behov.Om det finns något konstitutionsutskott inom För-enta nationerna har det en hel del att göra, skulle jagkunna tänka mig. Men det svenska konstitutionsut-skottet lär få begränsa sig till konstaterandet att densvenska regeringen har hållit sig inom författningenshank och stör i detta fall.Det andra ärendet gäller flygvapenledningens av-brytande av en beställning som man hade hos Försva-rets materielverk angående en analys av huruvida våraflygstridskrafter skulle delta i gemensamma övningar.Någon av ledamöterna i utskottet påstod att den fördasvenska politiken var fylld av snabba ändringar ochlappkast. Samme ledamot har liknat denna poli-tik vid en berusad skridsko- eller skidåkare. Man tarett långt skär här och ett kort där. FlygvapenchefenHarrskog sade vid utfrågningen i utskottet, vilket mankan läsa i protokollen, att han inte ville vidkännas ensådan liknelse, dvs. att politiken skulle vara somlappkast eller berusade skidåkare och fylld av ständi-ga ändringar. Han såg den i stället som en processgående åt ett visst håll. Han såg en linje i utveckling-en, och han hade nog rätt stor förtröstan inför framti-den.Han sade också mycket tydligt på direkta frågorfrån utskottets ledamöter att han alldeles själv hadeavbrutit beställningen hos Försvarets materielverk.Med dessa ord, fru talman, är min tid upplupen.Jag ber att få yrka bifall till hemställan i konstitu-tionsutskottets betänkande i detta fall.Anf. 87 Förste vice talman () replikFru talman! Det framgår alldeles kristallklart avutfrågningen med försvarsministern att han hävdadeatt hade krävt att man skulle gå till anfall iBosnien. Vi pressade försvarsministern i den frågan.Det finns ett antal sidor som behandlar exakt detta.Min fråga till är om han anserdet vara belagt att försvarsministerns påståenden idenna fråga verkligen är med sanningen överens-stämmande. Det är den ena frågan.Den andra frågan är följande: Håller med om att vi på den politiska nivån hadehaft värdefull information om möjligheterna och be-gränsningarna vad gällde att sätta in svenska flyg-stridskrafter om man på politiskt håll så skulle beslu-ta, om uppdraget till hade fåttslutföras?Min tredje fråga är följande: Anser att det är lämpligt att avbryta av en försvarsgren-schef givna uppdrag till en fackmyndighet genommuntliga samtal, eller skall det ske via formella besluti den ordning som regeringsformen föreskriver?För det fjärde, fru talman, vill jag fråga WidarAndersson på vad sätt försvarsminister har skapat klarhet om säkerhetspoli-tiska läge.Anf. 88 () replikFru talman! Jag tackar för frågorna. Jag skall för-söka besvara dem efter bästa förstånd.Den första frågan gällde och de-batten angående den svenska insatsstyrkans uppgifter.Om man läser protokollen från utfrågningarna ochvåra texter och vårt materiel noga ser man att detpågick en mycket intensiv partipolitisk diskussionangående att de svenska styrkorna borde vara meroffensiva. Överbefälhavaren skickade ut ett press-meddelande, som också finns i handlingarna, där hanbeskrev situationen och avrådde från de mer offensivainsatserna med ungefär samma motivering som denjag anförde här. Det tycker jag är fullständigtnormalt. Att det sedan också var försvarsministernsåsikt, vilket har framkommit, tycker jag är helt riktigt.Den andra frågan från gällde om viskulle ha varit längre fram vad gäller vår möjlighet attsamverka med NATO:s flygstridskrafter om utred-ningen inte hade avbrutits. Ja, det hade vi förmodligenvarit. Det tycker jag säger sig självt.Den tredje frågan gällde lämpligheten av att av-bryta beställningen till på detsätt som gjordes. Utskottet konstaterar både i reserva-tionerna och i huvudbetänkandet att försvarsministernpersonligen inte har ingripit för att stoppa beställning-en. Det har skett inom den gråzon som har vuxit framsom en praxis.Jag får ta den fjärde frågan i nästa replik.Anf. 89 Förste vice talman () replikFru talman! Det finns vissa små ansatser till attförsöka göra det bästa av en omöjlig situation frånWidar sida. Men jag måste upprepa minförsta fråga. Anser att försvarsmi-nister har kunnat belägga det somhan hävdat offentligt, dvs. att krävde skulle gå till anfall i Bosnien? förvånansvärt mångordig när han försökte svarapå den frågan. Han brukar annars vara ganska klaroch koncis.När det gäller den andra frågan medger att det självfallet hade varit bra om uppdragettill hade slutförts. Vi hade då vetatmera. Om det nu är som säger att vidå hade haft mera kunskap är min fråga till honom:Borde icke uppdraget ha genomförts?Den tredje frågan till handlarom sättet att avbryta uppdraget. Menar på fullt allvar att försvarsministerns agerandeicke spelade någon som helst roll när flygvapenchefenuppfattade det som att uppdraget skulle avbrytas?Anf. 90 () replikFru talman! I det här ärendet har vi ju inte attgranska på vilket sätt försvarsminister kan bygga under ett påstående i utfrågningen omatt krävde att den svenska styrkan skullegå till anfall. Anmälan i den delen gällde huruvidahan hade förmått ÖB att sända ut ett pressmeddelandeom de svenska styrkornas insats. Den här frågan fårnog ställa till vidnågot tillfälle i riksdagen.Jag skall återigen ta upp frågan om beställningentill . frågademig om jag tror att man hade hunnit längre vad gällerkunskaperna om möjligheten att samarbeta med flyg-stridskrafter ifall utredningen inte hade avbrutits. Jagförmodar det - om utredningen hade varit av en högkvalitet och analysen hade varit bra. Frågan om varförden avbröts eller inte ankommer inte på mig att svarapå. Det ligger inte inom ram.Det är ett beslut som är fattat av flygvapenchefenHarrskog. Jag tycker inte att skall debatteralämpligheten i det.Tack!Anf. 91 () replikFru talman! När det gäller Bosnien säger att FN inte hade styrkan. Därför var detsvårt att göra någonting.Det var precis det som den politiska diskussionengällde. Vad skulle regeringen göra för att skapa enstörre internationell närvaro i Bosnien så att manaktivt skulle kunna försvara de skyddade zonerna,inklusive Tuzla? Vi ställde krav från sidai de samtal med försvarsministern som vi hade den 20juli inför . Han sade att han inte tänkergöra så.Detta gjordes om till en inrikespolitisk fråga. Mantalade om att isolera, och så skulle Bosnienstyrkan gåtill anfall. Han skapade själv behov av att gå ut medett förtydligande meddelande om att de svenska solda-terna inte kunde klara av det här ensamma. Det blevhelt fel när man skulle tala om vilka artiklar somstyrde mandatet i Bosnien. Man hade möjlighet attäven med våld försvara de skyddade zonerna.Vi fick debatten om veloursoldater, som har varittill skada för de duktiga svenska soldaterna. Det är detena.Det andra gäller Partnerskap för fred. Regeringenkunde ha fattat vilket beslut man ville. Man skulle hakunnat fatta beslut om en avgränsning av kunskap-sanalysen om man hade velat det, om man tyckte attdet var fråga om en för vid kunskapsutbyggnad ellernågonting annat. Att inte personli-gen har talat med flygvapenchefen spelar ingen roll.Han skickar sin politiske statssekreterare och gertydliga signaler om att det är olämpligt att hålla påmed ett arbete som ligger inom Försvarsmaktensmyndighetsområde. Det minskar inte alls ansvar för att ha stoppat den här kunskap-suppbyggnaden. Varför säger ni att regeringen haransvaret utan att kritisera regeringen för att det intefattades ett regeringsbeslut?Anf. 92 () replikFru talman! Jag skall ta upp den andra fråganförst. har inte, vare sig i ut-skottsbetänkandet eller i reservationerna, kunnat fast-ställa att det var som beordrade attden här analysen skulle avbrytas. Ingen har sagt det.Inte ens och har gjortdet i sin reservation. Det vill jag återigen upprepa.Flygvapenchefen och har inte hel-ler sagt detta. Statssekreteraren har vi inte hört ikonstitutionsutskottet. Därför får det påståendet frånBirgit hänga kvar i luften.Den första frågan gäller Bosnienstyrkan och denupphetsade politiska diskussionen i - jag skulle viljasäga - hela världen. Oerhört många länder med militär kapacitet, i många fall mycket större änSveriges, stod vid sidan av och tittade på när männi-skor mördades och våldtogs i det forna Jugoslavien.Den frustration och de skamkänslor som det skapadehos oerhört många av oss får vi bära med oss restenav livet. Frågan är hur den agera-de.På var den svens-ka regeringen aktiv tillsammans med många andraländer. Så illa kan ju inte den ochSverige ha skött sig. utsågs ju till högtjänsteman inför uppbyggnaden av Bosnien. OchSverige deltar , tillsammans med många andraländer, i ett försök att bygga upp landet.Jag håller med om att vägen dit var lång ochkrånglig och orsakade mycket onödigt lidande förmänniskorna, inte minst i Bosnien. Jag förmodar att vialla håller med om det.Anf. 93 () replikFru talman! Det framgår av vårt underlagsmaterialatt försvarsministern var införstådd med de diskussio-ner som fördes mellan statssekreteraren i Försvarsde-partementet och flygvapenchefen. Det finns bekräftat.Han grep inte in för att stoppa den verksamheten.Tvärtom tyckte han att den var bra. Framför allt toghan inte initiativ till att fatta ett regeringsbeslut om atthan ville få stopp på verksamheten, göra en avgräns-ning eller åstadkomma någonting annat. Däri liggerdet formella.Detta kan tyckas vara en bagatell i förhållande tillden stora frågan om fördröjningen av kunskapsinhäm-tandet och annat. Ni är ledamöter av kon-stitutionsutskott som skall värna de formella reglerna.Varför gör ni inte det i detta fall? Varför är det på detsättet, ? Du är svaret skyldig på denfrågan.Anf. 94 () replikFru talman! I vårt material står det, om jag minnsrätt, att försvarsministern fick informationav sitt departement om att det på departementet fannsett missnöje med, eller i varje fall att man var tveksamtill, den beställda analysen och utredningen hos För-svarets materielverk. Detta kan den lässugne konstate-ra efter denna debatt.Därefter säger att han inte harhaft något mer att göra med frågan innan han i augustinågon gång, om jag minns rätt, blev underrättad omatt utredningen och analysen var nedlagd. Detta harinte sakligt kunnat ifrågasättas.Dessa formalia, , är oerhört vikti-ga. Dessa formalia är vi satta att granska. Därförmåste jag återigen säga att meden mycket stor majoritet - till en viss del tillsammansmed reservanterna - har kommit fram till att regering-en har hållit sig inom författningens hank och stör ochatt alla formalia har skötts på det sätt som de skallskötas.Anf. 95 ()Fru talman! Det framgår tydligt av anförandenafrån och att dessa två partierinte tycker om beslut att skallfortsätta att vara militärt alliansfritt och neutralt ochha möjlighet att stå utanför ett krig i vårt närområde.Som jag uppfattade det är man bekymrad över attförsvarsministern inte snabbt nog glider i den härfrågan. Men är vi, som sade, på"rull" igen.Jag ser en glidning från den militära alliansfrihe-ten, från möjligheten att stå utanför en väpnad kon-flikt i vårt närområde. Detta går definitivt emot riks-dagens beslut. Och jag skulle också vilja säga att detgår emot en stor majoritet av det svenska folketsåsikter. Jag tycker att vår försvarsminister gör ett gottarbete med att försöka leva upp till beslutoch försöka stoppa denna automatiska rullning åt felhåll. Det finns nämligen fler möjligheter att utvecklaett säkerhetspolitiskt tänkande än att gå in för alltstörre militära konfliktlösningsmetoder.Utskottet finner att försvarsministern tolkat det avriksdagen godkända partnerskapsprogrammet medNATO på ett korrekt sätt. Vi konstaterar också att detvar ÖB själv som beslutade att skicka ut pressmedde-landet för att klargöra omfattningen av mili-tära engagemang i Bosnien.Sveriges försvar är inriktat på att i första han hind-ra angripare från att komma in i vårt land. De värn-pliktiga tränas inte i anfallskrig. anser att detär genom en större rättvisa i världen som verklig fredbyggs. Detta är FN:s grund, och vi har från börjanvarit en av FN:s ivrigaste supportrar. Vi har en långerfarenhet av fredsbevarande insatser i FN-regi, mende fungerar bara när alla parter vill ha FN-styrkan däroch det finns en fred att bevara.Det är med lättnad jag konstaterar att försvarsmi-nistern inte faller till föga för de krigshetsande stäm-ningar som dök upp också i vårt land när de här frå-gorna var aktuella. Det var direkt krigshetsandestämningar, och som sade beroddede säkert på den frustration vi alla kände inför över-greppen.Men det finns andra sätt att möta detta, när manarbetar internationellt, än att bara tala för mer vapen,mer angrepp och mer blodsutgjutelse. Man kan visamod också utan vapen. I Bosnien har t.ex. Rädd-ningstjänsten, alla dessa långtradarchaufförer, visathjältemod när det gällt att undsätta och hjälpa medlivsförnödenheter. Också våra brigader, våra militärastyrkor där nere, har i allra högsta grad gjort storainsatser för civilbefolkningen.Sedan kan man, som många här har gjort, baradystert konstatera att världens länder vid den härtidpunkten inte anslog tillräckliga medel för att klaraFN:s uppdrag i f.d. Jugoslavien.Sveriges styrka när det gäller att bidra till lösning-en på konflikter mellan folk och folkgrupper liggerinte i att med militära medel tvinga en part till under-kastelse. Det finns mycket annat konstruktivt att göra.Sverige har varit alliansfritt och neutralt under och inte utgjort ett hot mot någon, tillskillnad från tidigare århundraden då vi ägnade oss åtbåde att försöka dominera och att erövra våra grann-länder. Det verkar som om kontinentens folk fortfa-rande ser det som ett problem att frigöra sig från densortens politik. Möjligen har vi något att lära ut, underförutsättning att vi hävdar rätten att bestämma övervårt eget land.Det som gör att helhjärtat ställer upppå samarbetet med NATO i Partnerskap för fred, PFF,är att detta också omfattar och andra länderfrån den forna , och därmed alltså ärhelt militärt alliansfritt, samt att varje land själv be-stämmer inriktningen för sitt engagemang. Riksdagenhar fastslagit ett sådant program, och om det pro-grammet skall ändras kan inte regeringen göra detsjälv utan måste gå till riksdagen.Willy och tanke på gemen-sam säkerhet kan börja förverkligas i nu närdet upphört och vänskap och öppenhetutmärker förhållandet mellan öst och väst där militär-pakter förr rustade mot varandra.Sverige har från början engagerat sig i den ytterstintressanta och spännande Helsingforsprocessen, somjag tycker att vi talar alldeles för litet om nu för tiden.Den startade och ledde till för samarbete och säkerhet, ESK, somnumera heter Organisationen för samarbete och sä-kerhet i , . Det är ett unikt, vittfamnandesamarbete som omfattar samtliga europeiska ländersamt och . Arbetet inriktas på tre områ-den, alla lika viktiga för att bygga fred. Först har viekonomiskt samarbete, något som för övrigt också ärEU:s grundtanke. Vidare har vi förtroendeskapandeåtgärder. var värdland för där man koncentrerade sig på just detta.Plötsligt kunde man se ryska och amerikanska office-rare som inbjudna gäster vid svenska försvarsmanöv-rar! PFF kan anses vara ett fullföljande av dennatanke, liksom det direkta samarbetet för att främja dengemensamma säkerheten - det tredje området. Dessaär alltså arbetsområden.Men kan också engagera folkrörelser ochandra icke statliga organisationer, t.ex. företag, ochsamarbeta praktiskt med dem på fältet. För att byggafred bör vi inte koncentrera all uppmärksamhet på vadmilitären och staternas diplomater kan uträtta. EnFN:s frivilliga fredskår kunde samordnas med FN:smilitära enheter, t.ex. för övervakning av mänskligarättigheter i potentiella oroshärdar och bistå medkonfliktanalyser, tidig varning och förebyggandediplomatiska insatser.Jag kan nämna fler exempel på frivilligt engage-mang, t.ex. för fredoch frihet, IKFF, som bl.a. arbetar med hjälpprog-rammet Kvinna till kvinna i Bosnien. Den transnatio-nella stiftelsen för- och framtidsforskning, TFF iLund, ger ut inspirerande skrifter som bygger både påteori och på praktik. Stiftelsen har folk som befinnersig där nere i f.d. Jugoslavien.I en av sina rapporter pekar TFF på vi-sion att varje stad och varje by världen över skulle halokala fredsbrigader som arbetade för fredlig konflikt-lösning och för att främja människors sociala ochfysiska hälsa. Just nu sprids och spirar gräsrotsinitia-tiv överallt. Kanske kunde världens kommuners arbe-te med för en uthållig utveckling leda framtill att denna Gandhi-idé förverkligades.Jag vill avsluta med att citera en av TFF:s rådgiva-re, den japanske professorn . Så här säger hani TFF:s skrift: På väg mot partnerskap, FN:s fredsbe-varande och rörelsernas fredsbyggande:"Vi lever i ett av dessa historiens storslagna menflyktiga ögonblick då vi faktiskt har en chans att ritaom världsordningens arkitektur. - - - När allt kom-mer omkring är världens tillstånd ett resultat av attmiljoner och åter miljoner av människor varje dagfattar stora och små beslut som sammantagna förstär-ker trenden mot en samarbetets globala ordning. "Jag anser att försvarsminister för dessa nya idéer är av stor betydelse förSveriges säkerhet och insats i världen.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hemstäl-lan.Anf. 96 Förste vice talman () replikFru talman! behöver säkert alltstöd han kan få, även om det kommer från BirgittaHambraeus. Men det vi nu diskuterar är att försvars-ministern, direkt eller indirekt, satte stopp för att två,säger två, svenska jaktviggar deltog i en PFF-övning.Det tycker är jättebra.Vad tycker då när precissamma försvarsminister någon månad efter det att vihörde honom i utskottet släpper loss ett stort antalsvenska jaktviggar tillsammans med NATO-trupp?Vad är konsekvensen i detta?Den enda konsekvensen, om att detta är riktigt, är att när far super är deträtt.