prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — Den handlar om kultur ochturism.I förra veckan stod flertalet talare här i talarstolenoch talade nästan lyriskt om alla de fantastiska arbe-ten som troligen skulle tillfalla hela omStockholm fick . Men att tro ärinte att veta. Och vi vet att resebranschen ochbesöksnäringen numera är en av världens största nä-ringsgrenar. Branschen svarar för avjordens samlade BNP.Här finns en given utvecklingspotential för arbeteoch ekonomiska aktiviteter. har en jämförel-sevis liten del av den samlade turismen, trots att vårtland har goda förutsättningar att kraftigt öka vår andelav besökarna. Vi kan erbjuda spännande naturupple-velser, intressant kulturturism, givande storstadsbesökoch ett sätt att lära känna svensk landsbygd.I dag görs åtskilliga ansträngningar för att vidare-utveckla detta verksamhetsfält. Jag och Miljöpartietser positivt på ansträngningarna, särskilt som det gerarbete på mindre orter och i jordbruksbygd, där alter-nativ ofta saknas.Vi menar också att turismen erbjuder stora möj-ligheter för småföretag och nischföretag att blomstra,en av de få branscher där detta tveklöst går att förutse,liksom att en mängd jobb kan utvecklas i just gräns-området mellan kultur och turism. Festivaler, musik-fester och kulturarrangemang uppskattas av storapublikgrupper och kan fungera som både positivasamhällskrafter och besöksattraktioner.Området agriturism, där besökarna får vistas isvensk landsbygdsmiljö och på nära håll lära kännaregionens specialiteter, är i stort sett helt outvecklat ivårt land, till skillnad mot . Svenska kärn-gårdar som visar fram hur man tar till vara traditionel-la kunskaper och färdigheter skulle också kunna bli ettstarkt besöksargument.Allt talar också för att storstadsturismen kommeratt öka . Detta kräver insat-ser för miljövänliga infrastruktursatsningar för attbevara och visa fram det historiska kulturarvet och föratt varsamt förnya stadskärnor i storstäder. Den mil-jövänliga staden är ingen utopi.Riksantikvarieämbetet har omfattande planer bådeför stad och för land. Men det behövs statligt riskkapi-tal. Jag anser att investeringar i kulturturism ger ga-ranterad återbäring. Men statliga garantier till ett OSär samma sak som att kasta pengarna i sjön. Projektetär förlegat och arrangemanget har inte framtiden försig.Så ett par ord om folkbildning. Jag måste säga attjag är glad för att det nu blir slut med att behandlastudieförbunden, folkhögskolorna och de kommunalavuxenskolorna som politiska instrument i konjunk-turutjämnande syfte. Ena året har det varit stora sats-ningar, andra året inga satsningar alls, medstora satsningar och sedan mindre satsningar igen,ibland med justerande förändringar inom sammabudgetperiod.Förbunden och skolorna har fått arbeta alltförryckigt. Trots det har de klarat och klarar sin uppgiftmed glans, vilket bekräftas i färska undersökningar.Framöver kommer de att kunna ägna sig både helhjär-tat och mer långsiktigt åt utbildning, därför att tillhösten har regeringen lovat att återkomma till riksda-gen med förslag till permanenta satsningar på vuxnasmöjligheter till utbildning och fortbildning. Förslagetskall baseras på permanent finansiering. Äntligen kanvi få en stabilitet i vuxenutbildningen.Det finns ingen som tvivlar på vidden avvuxnas önskan till utbildning och vidareutbildning ochsamhällets nytta av densamma. Ett livslångt lärande äri dag en självklarhet. Många nybildade folkhögskolorstår i kö för att erhålla statliga bidrag.Jag vill här passa på att framhålla just folkhögsko-lans eminenta möjlighet till helhetsutbildning. Här gesteknologi och humaniora en jämställd status. Samhäll-sanalys och faktiskt samarbete med närliggande sam-hälle i konkreta projekt står ofta på dagordningen.Utvecklingspotentialen är stor och kan framöverpräglas av stabilitet.Jag vill också passa på att lyfta fram studieförbun-dens unika pedagogiska metoder. Deras suveräna sättatt fånga människors nyfikenhet, den inneboendeforskaren, gör att de ofta utgör en språngbräda förvidare fortsatt livslärande.Några ord om idrotts- och ungdomsfrågorna. Närdet gäller idrotten ställs det nu stora krav på förbun-den att klara de mycket kraftiga sparbeting de utsättsför. Hur nedskärningarna skall kunna ske utan att detdrabbar de lokala ungdomsaktiviteterna, breddidrottenoch den pågående mer rättvisa fördelningen av pengartill flickors och pojkars sportaktiviteter, återstår att se.Jag utgår från att det i huvudsak är inom den ad-ministrativa överbyggnaden som besparingarna ochprioriteringarna kan ske, med barnets bästa som ut-gångspunkt.Anf. 194 ()Herr talman! Jag tänker också ta upp folkbildning-en i mitt anförande. Jag berör inte de övriga frågorsom kulturutskottet har yttrat sig i.En viktig del i aktiviteterna att skapa ett robustaresamhälle med stabil tillväxt och utveckling på männi-skornas villkor är folkbildningen. "Utbildning germänniskor färdighet, men endast folkbildning kan gemänniskorna värdighet." Det har den store folkbilda-ren en gång sagt. Arbetslösheten ärett gissel som skapar ett utanförskap som utmanar ochutmanövrerar värdigheten.Folkbildningens roll när det gäller att medverkatill den önskade samhällsutvecklingen kan inte under-skattas. Människor kommer samman. De stärker var-andra. I samtalet blandas och bryts olika åsikter ochintressen mot varandra. Det leder till ökad kunskapoch förståelse för vad olika intresseinriktningar kanvilja. Den demokratiska processen breddas och för-djupas, vilket leder till att acceptansen för resultatet,målformuleringen, ökar.Socialdemokratin har satt upp målet att halveraden öppna arbetslösheten . Det är en gi-gantisk uppgift. Utbildningen är en mycket viktig delför att vi skall slippa ut ur arbetslöshetens gissel. Ennödvändig förutsättning för att lyckas är att männi-skorna får utbilda sig och skaffa sig nya kunskaper.Det mer robusta samhället får vi om bildningenstärks.Men hur är då situationen för dem som vi social-demokrater vill skall utbilda sig? Jo, vi vet att mångaav dem inte har ägnat sig åt teoretiska studier påmycket . Åtskilliga har dessutom dåliga erfaren-heter av utbildningssamhället. De lämnar skolan meddåliga betyg eller kanske utan att ha avslutat sinastudier. Många är invandrare med små chanser attklara sig i det reguljära skolsystemet utan en ordentligintroduktion.Många arbetslösa, som ofta är korttidsutbildade,far illa och har tappat allt vad självförtroende heter.De har lämnats utanför. De måste ges möjligheter atttillgodogöra sig den enorma utbildningssatsning somvi nu skall göra. Risken är uppenbar att just de härgrupperna kommer att stå vid sidan om och ännu engång missa utbildningståget. Så får bara inte ske. Enförsta och viktig station är cirkelstudierna med derasunika förmåga till individuell anpassning och utnytt-jande av vuxen- och folkbildningspedagogikens allamöjligheter.Vi har inte råd med utanförskap. Ett sätt att undvi-ka det är att ge studieförbunden resurser. För många iden grupp jag här talar om är studiecirkeln en utmärktform för att hämta in kunskaper, för att öka graden avbildning, eftersom undervisningen enkelt kan anpas-sas efter den enskildes önskemål och behov.Över 100 000 arbetslösa deltar i den speciel-la satsning inom studieförbunden som görs för arbets-lösa. Studieförbundens och även folkhögskolans erfa-renheter måste tas till vara i det kommande kunskaps-lyftet.Närmare 80 % av de arbetslösa har en relativt kortutbildning och tillhör just den grupp som vi socialde-mokrater har sagt skall ha förtur. Många tar inte stegetdirekt in i komvux eller liknande utbildningar. Studi-ecirkeln är för många därför ett bättre alternativt stegpå vägen mot en fortsatt vidareutbildning.Genom att de i studiecirkeln ges möjlighet att prö-va på studier får många bättre förutsättningar ochockså ökat självförtroende att sedan gå vidare tillgymnasie- och högskolestudier.En annan fördel som studieförbunden har är att detfinns en lokal förankring. De finns ute i glesbygden,och de har ett omfattande samarbete med såväl fackli-ga organisationer som invandrar-, handikapp- ochandra organisationer.Alla dessa måste bli delaktiga i . Ettsegregerat samhälle innebär sociala motsättningar ochetablerande av grupper av socialbidragstagare. Detskapar ensamhet och utslagning. Det kostar samhälletstora pengar, och det kostar många människor ettanständigt socialt liv.Ett kunskapslyft och ett livslångt lärande är därförnödvändigt för att arbetslösheten skall kunna minskasradikalt. Studieförbunden måste få en central roll omde som är korttidsutbildade och de som är minst moti-verade skall kunna delta.I första delbetänkanderedovisas att ca 1 miljon människor mellan 20 och 54år saknar gymnasial utbildning. Prognosen är ett årligttillskott på 20 000 ungdomar som inte avslutar gym-nasial utbildning, och därtill kommer mellan 4 000och 8 000 invandrare som saknar gymnasiekompe-tens.Det är alltså ett gigantiskt uppdrag vi har framföross. Det finns dessutom många i arbetslivet som harbehov av att fylla på den utbildning de har, eftersomderas arbetsuppgifter förändrats.I det förslag som lagts fram finns det, precissom sade, en utförligare redovis-ning av hur detta kunskapslyft skall gå till. Det äroerhört viktigt att folkbildningen här får en centralroll, och det uttrycks också i propositionen.Vad vi nu måste se till är att det inte blir ett glapp ioch med den satsning som har gjorts. Folkhög-skolorna har fått sina 10 000 platser. Studieförbundenhar däremot inte fått ökade tillägg , ochkunskapslyftet börjar . Precis somkulturutskottet och finansutskottet har sagt bör mandärför se till att detta glapp inte uppstår.Därmed yrkar jag bifall till hemställan i finansut-skottets betänkande.Anf. 195 ()Herr talman! Först skall jag litet grand kommente-ra det sade. Jag tänker inte ta upp någonny OS-debatt - den har vi redan klarat av. Men, höroch häpna, jag tänker instämma med närdet gäller kulturturism. Detta tycker jag också är väl-digt viktigt.Intresset för just kultur och turism tillsammans ärmycket stort ute i landet. Jag är också alldeles överty-gad om att mycket av det intresset kan kanaliserasinom det här området, och även andra kulturområden,inom ramen för den lokala arbetsmarknadspolitik somnu kommer att genomföras. Jag ser väldigt stora möj-ligheter inom både kultur och turism när det gällerdenna.Sedan, herr talman, tänkte jag också ta upp folk-bildningen. Svenska folket behöver ett kunskapslyft;därom tror jag att alla är överens. I ett alltmer förän-derligt samhälle med nya och växande krav är be-greppet "livslångt lärande" alltmer relevant, och det ärdessutom nödvändigt för att man skall kunna hängamed på arbetsmarknaden.I tillväxtpropositionen fanns också ett så-dant tydligt budskap när det gäller både högskoleut-bildning och annan utbildning. ochfolkhögskolor har de haft extra resurserför utbildning av arbetslösa visat att de haft kraft ochförmåga att möta behoven och att klara dem på ett brasätt. Just deras flexibla arbetssätt passar särskilt braför människor utan studievana, inte minst för invand-rare. Dessutom har de unika möjligheter att möta nyakunskapsbehov - som exempel kan vi nämna EU-utbildning, IT, praktiskt kretsloppsarbete och mycketmer.Därför var besvikelsen stor när tilläggsbudgeten ivintras innebar en nedskärning av de extra platserna ifolkhögskolan. Vi var många som med förvåningnoterade att som utbildningsnivåerna kraf-tigt skulle öka skulle man skära ned på de utbild-ningsanordnare som enligt all bedömning hade förut-sättningar att klara behoven. Det gick helt enkelt inteihop. Därför var vi flera som lade fram motioner ochmotsatte oss den här nedskärningen, vilket ledde tillatt en överenskommelse nåddes om att säkra platsernaför . Detta skulle preciseras i vårbudgeten.När sedan vårbudgeten kom uppfylldes visserligendet kravet, men när det gäller införframtiden fanns en alltför rigid uppdelning mellankomvux och folkbildning - 90 000 platser till komvuxoch 10 000 till folkhögskolorna. Vi kunde inte göra såmycket åt det, mycket beroende på att de ligger inomolika utgiftsområden. Både kultur- och utbildningsut-skottet pekade dock tydligt på att en omfördelning börgöras, och det står också i finansutskottets betänkandesom vi behandlar här i dag.I den proposition som har lagts på riksdagensbord får kommunerna ansvar för . Dekan använda sina egna utbildningsresurser, samverkamed andra kommuner eller upphandla utbildningen -t.ex. från studieförbund eller folkhögskolor, vilketsärskilt betonas i propositionen. Jag tycker att det ärbra. När det gäller studieförbunden kan de ta ett sär-skilt ansvar för såväl studieförberedande utbildningsom utbildning på grundskole- och gymnasienivå, ochäven folkhögskolorna kan här få ökade uppgifter. Jagär övertygad om att folkbildningen genom sin unikakompetens kommer att hävda sig väl i den uppgiften.Men, herr talman, den här ordningen gäller förstfrån , vilket också . Det är viktigt att det inte uppstår några såda-na tidsmässiga glapp för utbildningsanordnarna somdet höll på att bli . Därför är det synnerligenangeläget att det verkligen blir en annan fördelningmellan komvux och folkbildningen i budgetproposi-tionen . Det är viktigt för både kommunernasoch folkbildningens planering. Vi kan inte ha en jojo-politik på vuxenutbildningens område, det områdesom vi alla tycker är så viktigt. Den respekten måstevi visa seriösa utbildningsanordnare, och jag förutsät-ter att regeringen visar den när budgeten läggs fram ihöst.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i betän-kandet.Anf. 196 () replikHerr talman! Jag vill bara säga till att jag har utgått från att vi kan arbeta till-sammans med kultur och turism, så jag är inte ettdugg häpen över att håller medMiljöpartiet i den här frågan.Jag vill dock att man skall kunna utnyttja de ar-betsmarknadspolitiska åtgärderna för att göra det - iinvesteringar, i samhällsbygge, i byggnader, miljövårdosv. måste vi kulturutveckla och kulturbevara i störreomfattning än vad som sker . Det här ökar at-traktionskraften för kommande kulturturism, och detmenar jag är en turism som har framtiden för sig - detfinns annat som jag tycker är förlegat.Här har lagt fram ett omfat-tande program i sin verksamhetsplan, som kostarknappt en miljard. Det torde dock vara svårt att fåfram de pengarna, medan det är väldigt lätt att få frampengar till andra saker. Det var bara det jag ville mar-kera.Anf. 197 ()replikHerr talman! Som jag sade kan man använda ar-betsmarknadspolitiska åtgärder till att göra en mängdarbete lokalt, och jag är alldeles säker på att så kom-mer att ske.Sedan är väl det program som Riksantikvarieäm-betet har tagit fram inte kört i och med den här pro-positionen. Man kommer säkert att få göra mer saker.Jag tror att det här är något som man måste fortsättaatt jobba med, och egentligen är vi nog ganska över-ens om att det här är viktigt.Turismen ger jobb. Vi i har skriviten rapport som pekar just på det.Vi har ju här fått gehör för en hel del av dekrav som vi har fört fram i andra rapporter, så jag ärganska övertygad om att vi kommer att få gehör föräven den rapporten.Anf. 198 ()Herr talman! En väl fungerande utbildningspolitikmåste karakteriseras av långsiktighet, konsekvens ochnaturligtvis också ett kvalitetstänkande. Den ryckighetoch kortsiktighet som kännetecknar regeringens ut-bildningspolitik är tyvärr till men för många männi-skor, som riskerar att inte få möjligheter till utbildningoch kompetensutveckling av god kvalitet. Det ärkvaliteten på utbildningen som är en avgörande faktorför om utbildningen kommer att bli till gagn för denenskilde och också för samhället.Regeringen säger sig vilja göra en stor satsning påutbildning för att förbättra möjligheterna för fler att fåarbete. Tyvärr kommer förslagen inte att ge de resul-tat som sägs. Dessutom är det stora antalet utbild-ningsplatser i betydande omfattning en statistisksynvilla, som regeringen utan att skämmas det minstaåteranvänder från gång till annan, i en förhoppningom att få genomskådar manipulationerna. Så sent somi dag upprepade den socialdemokratiska regeringendetta trick en gång till. Låt oss slippa den här typen avplatsexercis, som mera påminner om galten Särimnersöde än om något annat.Den av regeringen aviserade utbildningssatsningenbestår i realiteten främst av tillfälliga utbildningsplat-ser, finansierade med arbetsmarknadspolitiska medel,som sedan omvandlas till reguljära utbildningsplatser.Det innebär t.ex., att av regeringens satsning på100 000 nya platser inom vuxenutbildningen är baraen fjärdedel nya. Resten finns redan i dag.Dessutom tar regeringens politik inte tillräcklighänsyn till människornas personliga vilja att skaffa sigkunskaper. Tvärtom pekar såväl skattepolitiken somlönebildningen i motsatt riktning. Det förmörkar yt-terligare regeringsförslagens framgångsmöjligheter påutbildningsområdet.I diskussionen om kunskapssamhället är det vikti-gare att komma ihåg de specifika och unika egenska-per som kunskap och kompetens utgör. Kunskap ochkompetens kan inte tilldelas eller fördelas mellanmänniskor genom yttre påbud. Att det förhåller sig såinnebär utmaningar för varje enskild människa, menäven för dem som har ansvaret för utbildningspoliti-ken. Förmår vi inte skapa en framtid med en godtillgång till utbildningsmöjligheter, men också med enstark vilja hos varje enskild till förkovran, riskerar viatt få ett samhälle som präglas av stagnation och kan-ske också splittring.Under åren 1991-1994 genomfördes väsentligaförändringar av utbildningssystemet i syfte att göravårt land bättre rustat för att möta de nya utbildnings-kraven. Centrala delar av dessa förändringar har dess-värre direkt förändrats av regeringen under de senasteåren. Utbildnings- och forskningssystemet centralise-ras åter, enligt min uppfattning till förfång för denindividuella kreativiteten, som i stället borde ha satts ihögsätet. Särskilt hårt har den högre utbildningen ochforskningen drabbats. Regeringens förslag om endramatisk nedskärning av forskningen är direkt de-struktivt. Detsamma gäller regeringens kamp motfriskolorna.Grundskolan har uppenbara svårigheter att förbe-reda alla elever för gymnasieskolan. Det vet vi. Däri-genom riskerar stora elevgrupper att gå vidare i ut-bildningen utan de grunder som en bra vidareutbild-ning förutsätter.I stället för en kortsiktig politik baserad på ar-betsmarknads- och regionalpolitiska överväganden,föreslår vi moderater ett brett och långsiktigt programför mer kunskap. Det programmet koncentreras tillambitionen att ge barnen en stabil grund att byggavidare på, till en kvalitetsinriktad utbyggnad av ut-bildningsmöjligheterna efter gymnasieskolan, till denavancerade forskningen och till villkoren för lärandeefter ungdomsåren. En bred valfrihet görs till denviktigaste hävstången för att höja kunskapsnivån.Arbetet för att öka valfriheten i skolan måste geshögsta prioritet som ett medel för att öka kvaliteten.En fruktbärande konkurrens och variationsrikedom iundervisningen främjas bäst om skolor med olikainriktning, arbetssätt och huvudmän kan verka sidavid sida.Där spelar införandet av en nationell skolpeng enganska stor roll. Skolpengen tilldelas alla skolor somuppfyller kvalitetskraven, fristående såväl som kom-munala. Den garanterar därigenom att alla skolorbehandlas lika oavsett huvudman och säkerställer attskolorna, även om de har huvudman, till-försäkras de nödvändiga resurserna.Den förbättring av möjligheter attklara sin uppgift som vi förordar, skapar en god grundför gymnasieskolan och för utbildningen. Det är vårtförsta krav. Vårt andra krav gäller formerna för ut-byggnaden av den eftergymnasiala utbildningen, därSverige ligger efter många länder.Den högre utbildningens utbyggnad måste skemed beaktande av utbildningens kvalitet. Tillgångenpå kvalificerade lärare måste garanteras i sambandmed att den högre utbildningen expanderar. Det är vårbedömning att det är viktigare att öka examina-tionsfrekvensen än att forcera fram ett antal nya plat-ser, som har skett i dag.Vi vill i detta sammanhang speciellt betona viktenav att man fortsätter förnyelsen av lärarutbildningen,som egentligen är en grund för allt lärande. Vi avserdärför att satsa också på speciell eftergymnasial ut-bildning och föreslår att man skall satsa på 20 000 nyayrkesutbildningsplatser.Det tredje centrala området, som jag delvis har be-rört, rör forskningen, och det kommer jag antagligentillbaka till.Anf. 199 ()Herr talman! Utbildning är det stora trumfkortet iregeringens åtgärder för att få ned arbetslösheten. Vidflera tillfällen har det lyfts fram och presenterats somen nyhet, precis som var inne på. Förstkom det från , när han var finansminis-ter, . kom det från stats-minister , och ytter-ligare en gång från både statsministern och den nyefinansministern.De siffror som har angetts har varje gång kunnattolkas litet olika beroende på om tidigare aviseradeplatser räknats in eller inte och om tillfälligt indragnaplatser sedan skulle räknas som nya eller inte. Linjenär inte helt rak, för att uttrycka det milt. Klart är ändåatt regeringen räknar med att utbildningsväsendetskall kunna svälja ett stort antal av dem som ärarbetslösa.Det är svårt att ha någon invändning mot att resur-ser satsas för att fler skall få utbildning. Kunskapensbörda är aldrig tung, fick jag lära mig när jag var ung.Vi kristdemokrater har ändå länge hävdat att satsning-ar på utbildning inte kan vara konjunkturbetingade inågon större omfattning. Det går inte att användautbildning som patentmedicin mot arbetslöshet. Visstär det bättre för den enskilde med utbildning än att gåsysslolös, men då måste utbildningen vara menings-full också i den meningen att den leder till större kon-kurrensförmåga på arbetsmarknaden. Utsikten att fåett jobb när utbildningen är färdig måste åtminstoneframstå som realistisk. Vi har dåliga erfarenhetersedan tidigare av stora satsningar som inte har fåttavsedd effekt. De förbättrar arbetslöshetsstatistikentillfälligt men ger inte några bestående resultat. Att detillfälliga platser som har inrättats av arbets-marknadspolitiska skäl görs perma-nenta är en klok strategi, som kan leda till den lång-siktiga planeringen och den höga och jämna kvalitetpå undervisningen som vi säger oss vilja ha. Dendelen av regeringens förslag ställer vi oss bakom.Inom den högre utbildningen har antalet nya plat-ser redan ökat , dvs. Men kringresurserna, i form av kvalificeradelärare, välutrustade bibliotek, platser för självstudieroch andra lokaler, har inte alls ökat i samma omfatt-ning som platserna. Och när nu ytterligare platserskall tillföras i snabb takt är risken uppenbar att kvali-teten i undervisningen blir lidande.Jag tänker inte gå in på någon sifferexercis efter-som alla justeringar från den ena propositionen tillden andra är svåra att hålla isär. Men jag konstateraratt för de 25 000 platser som tillkommer inomkomvux är planeringen fortfarandeinte färdig. För att ha möjlighet att stämma av vill vikristdemokrater därför minska den fortsatta utbygg-nadstakten inom komvux något för år 1997.Jag såg i dagens proposition att hälften av de30 000 nygamla högskoleplatserna skjuts fram ett år.Det tyder på att regeringen tagit till sig en del av kriti-ken när det gäller att ge utbildningsanordnarna rimligaplaneringsförutsättningar. Det överensstämmer medförslagen i vår motion till det betänkande vi behandlari dag.När det gäller utbildningssatsningen som helhetifrågasätter vi det kloka i att bara satsa på eftervårdoch inte på förebyggande insatser. Alltfler eleverlämnar utan att kunna läsa ochskriva och utan andra elementära kunskaper. Samti-digt tvingas kommunerna av ekonomiska skäl utökaantalet elever per klass och dra ned på den personalsom är till för elever med särskilda stödbehov. Enviktig del av utbildningssatsningen måste därför görasinom och gymnasieskolan.