prot · GK0939 · 1996-12-05 00:00:00 — Till migringer det många människor - inklusive en del som är svenska medborgare - som är väldigt oroliga.Det är inte oroliga för att de skulle ha ljugit utan fördet obehag som det medför när någon rotar i deras liv.Angiveri och klappjakt - som tidigaretalade om - är en verklighet i vårt land. Det somhänder är ytterst osmakligt och obehagligt. Det börövervägas en ordning med preskription i denna fråga.Jag förutsätter att den parlamentariska rättsprocessut-redningen skall behandla frågan så fort som det överhuvud taget är möjligt. Jag för min del hade velat seett konkret förslag från majoriteten i utskottet i dennaför mig viktiga fråga.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag aviserade att jag hade enfråga till . Han var nog inte i kammarennär jag ställde den till honom. Därför ställer jag dennu.I en artikel i från den 17november påstås det - jag säger inte att han har sagtdet - att har sagt att om invandrarnainte får sin rättmätiga del av makten, så kommer de attta den. Jag skulle vilja ha ett besked av detta korrekt citerat? Om det är så, vad menas medatt invandrarna "kommer att ta den"?Sedan har jag en annan fråga. Det sades att detinte fanns några domare som kunde förstå agerandefrån personer med utländsk härkomst, och därfördömdes sådana personer oftare till fängelse än andra.Jag skulle vilja höra kommentar tilldessa två frågor, framför allt när det gäller den förstaoch påståendet om att invandrarna skall ta makten iegna händer.Anf. 151 () replik:Herr talman! Egentligen hör dessa frågor hemma ien annan debatt. Vi debatterar flyktingpolitiken.De frågor som ställdes till mig gäller hur vi skallhantera de människor som redan bor i vårt land.Men för att göra till freds kan jagsäga att tidningarna brukar skriva som de vill. Jag haringen möjlighet att påverka vad tidningarna skriver.Mycket kort: Det jag har sagt är att det är viktigtatt de grupper som inte har makt får del av den så attalla skall kunna känna sig representerade. Jag hoppasatt nu är till freds.Anf. 152 () replik:Herr talman! Det är jag absolut inte. Det är alltidlätt för oss politiker att säga att vi är felciterade, att vialdrig har sagt det som skrivs. Men jag tror faktiskt attjournalisterna, om de inte är helt illvilliga, har enförmåga, en yrkeskunskap och att de har erfarenhet avatt skriva vad människor har sagt.Men, okej, om det är så att aldrighar sagt att om vi inte får den rättmätiga delen avmakten så kommer vi att ta den, då köper jag denförklaringen. Men jag skall ringa till och fråga dem. Tyvärr kan jag inte interpelle-ra , vilket är synd, för i så fall hade jag ialla fall kunnat förklara vad journalisten har sagt.Anf. 153 () replik:Herr talman! Oavsett hur jag svarar på frågorna,tror jag att inte kommer att tro påmig. So what?Anf. 154 ():Herr talman! Jag skall redovisa en motion sombehandlar ett litet ämne i den stora frågeställning somvi behandlar i . I min motion tar jagupp frågan om vem som skall vara ansvarig för regis-terhållning av fingeravtryck. I betänkandet och i pro-positionen redovisas att ansvaret flyttas över till . Jag tycker inte att detta förslag är bra.I dag är det Polisen som svarar för registerhåll-ningen av de fingeravtryck som är tagna med stöd avUtlänningslagen. Polisens fingeravtrycksregister ärindelat i en a-fil och en b-fil. B-filen avser asylsökan-de. Jag anser att kunskaper omoch erfarenheter av registrering och registerhållningav denna typ i stora stycken är unika. Möjligheternaatt överföra dessa kunskaper till fårbedömas som begränsade. Jag ser heller ingen anled-ning till att nödvändigtvis måste taansvar för registerhållningen. Verkställighetsutred-ningens förslag är dessutom att Polismyndighetenäven fortsättningsvis bör vara registermyndighet.Visserligen finns det i nuvarande system, där svarar för registrering av de fingerav-tryck som tas med stöd av utlänningslagen, problemnär det gäller kontakterna mellan berörda myndighe-ter. Jag tror dock att de är av mindre natur jämförtmed de problem som skulle uppstå till följd av denförändring som aviseras. Jag tycker därför att för-slaget skall avvisas.Med anledning av detta yrkar jag bifall till motion1996/97:Sf9.Anf. 155 ():Herr talman! satt jag iStorkyrkan och lyssnade till Amaro från , somsjöng vill tacka livet. Det var Fem itolv-rörelsen som hade organiserat denna aktivitet iStorkyrkan liksom många andra aktiviteter i landet.Det var många flyktingar och många svenskar somömsom bad och ömsom hårt kritiserade regeringen fördess flyktingpolitik. Amaro, som tackade livet, är denperuan som nästan brände sig till döds i despe-ration över ett avvisningsbeslut.När man nu ser propositionen är det lätt att tro attden innebär väldigt stora förbättringar, att regeringennu har tagit ett helhetsgrepp på flykting- och migra-tinsproblematiken. Vi som är intresserade av barnfrå-gorna noterar att portalparagrafen från barnkonven-tionen har lyfts in i utlänningslagen och att den skallvara vägledande för allt arbete. Flyktingar som är upptill skall numera definieras som barn, medangränsen i utlänningslagen har varit . Detta ochannat kan lätt göra att man tror att propositionen ochbetänkandet innehåller en rad enbart förbättringar förbarn. Skrivningarna är vackra. Men till vad förplikti-gar de, och vad innebär de egentligen?Pierre tog här tidigare upp att vi har an-ledning att känna solidarisk stolthet över alla flykting-ar som har tagit emot. Men både PierreSchori och alla vi andra vet ju att vi knappt taremot några flyktingar. De barn som skulle kunna fåeventuella fördelar av förändringarna i utlänningsla-gen är inte särskilt många.Herr talman! Jag skulle kunna ägna hela min tid italarstolen åt att kritisera hela det principiella resone-mang som präglar regeringens proposition. Jag skullekunna ägna hela mitt anförande åt att räkna upp detena exemplet efter det andra, där svenska myndighe-ter gravt har förbisett . Det är frågaom övergrepp som inte heller med de förändringarsom nu aviseras kommer att kunna undvikas. Jagskulle kunna ägna hela mitt anförande åt att citeraBarnombudsmannens, Rädda Barnens och Röda kor-sets skrivelser m.m. Men , HannaZetterberg och flera andra talare har redan på ett väl-digt bra sätt tagit upp detta, så jag skall bara göranågra påpekanden.I begick vi ett allvarligt misstag när vi intefrån började inkorporerade i svensklagstiftning. Jag och hävdar fortfarandeatt detta bör ske. Jag vill också påpeka att utlänning-slagen inte skall gå före all annan lagstiftning, exem-pelvis vad gäller LVU, vilket fortfarande kommer attbli fallet. Gömda barn måste få en bättre rättstrygghet.Barns asylskäl måste bedömas var för sig. Det skall inte vara de allmänna icke förplikti-gande utsägelser som föreslås i betänkande och pro-position.Jag accepterar inte upptrappningen av barns asyl-skäl, där kraven på dokumenterad självmordsrisk harstegrats. Jag undrar: Hur många ytterligare barn skalloffras?Herr talman! Jag står bakom alla reservationersom har fogat till betänkandet. Men jagvill särskilt yrka bifall till reservationen under mom.34.Herr talman! Jag vill också hänvisa till den motionfrån tvärpolitiska barngruppen i vilken vi bl.a. hartagit upp frågan om en tvåårig preskriptionstid avse-ende återkallelse av uppehållstillstånd. Vi kräverockså att avvisningsbeslut som innebär splittring aven familj skall inhiberas, om inte särskilda skäl före-ligger. Denna motion är faktiskt undertecknad avrepresentanter för fem partier i . Jag sernaturligtvis fram emot att de partier vilkas represen-tanter har undertecknat motionen också kommer attstödja kraven här i kammaren.Herr talman! Jag skall inte gå vidare och ta ytterli-gare tid i anspråk. Jag vill bara än en gång poängteraatt om vi i , som har skrivit under barnkon-ventionen, menar allvar, måste vi se till att den blirgällande också i praktiken. Den skall inte bara gällasvenska barn utan också de barn som har störreskyddsbehov, nämligen barn som söker asyl.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarnaFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.6 § (forts.) Svensk migrationspolitik i globaltperspektiv (forts. SfU5)Anf. 156 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka de tappraledamöter av socialförsäkringsutskottet som ännufinns kvar i kammaren.Fru talman! kom jag tillsammansmed mina föräldrar som politisk flykting till Sverige.Vi kom till ett som var präglat av vänstervåg, och följaktligen visade man enväldigt stor förståelse för kuppoffren från den våg avmilitärkupper som sköljde över hela Latinamerikaunder det årtiondet. Vi kom till ett som fak-tiskt räddade mitt liv, genom att en akutambulansväntade på för att föra en salmonellasjuk litenbebis till sjukhus.Men det där är historia, och historia hjälper inte demänniskor som befinner sig i stor nöd och sominte möts av en ambulans på . De förs i ställeti väg till i ett fruktansvärt dåligt tillstånd,orsakat av hungerstrejk, självmordsförsök, psykiskohälsa till följd av en orimlig livssituation eller avtortyrskador de tillfogats i det land de flytt ifrån ochsom de nu skickas tillbaka till.Fru talman! Jag är inte här för att tala i egen sak.Jag tillstår gärna att jag inte är särskilt insatt i denkomplicerade lagstiftningen och processerna i asyl-och flyktingärenden. Jag är här för att vara en av demsom talar , för att få bättre nattsömn och veta att detfaktiskt finns en skammens gräns även för flykting-mottagningens utformning. Den gränsen har de senas-te årens asyl- och flyktingpolitik överskridit för längesedan. Kalla mig extremist om ni vill.I en kort debattartikel som statsrådet i i samband med denuppmärksammade avvisningen av familjerna den nuvarande flyktingministern att vi förstoch främst måste satsa på integrationsfrågorna ochsatsa mer på de personer som redan finns här, inte taemot fler människor som inte har skyddsbehov. PierreSchoris utläggning i artikeln syftade framför allt tillatt vädja till oss att minnas Socialdemokraternas soli-daritet med flyktingar som man tagit emot tidigareunder 70- och 80-talet.Men, fru talman, också det är historia. Det är full-komligt felaktigt att vägra människor med klart hu-manitära skäl för att få stanna, vilket familjen hade - det var ju barnen som drabbades hår-dast - uppehållstillstånd med hänvisning till att manmåste ta hand om dem som redan finns här.Jag har en fråga till statsrådet, som inte är här -jag hoppas att han läser protokollet i stället: Vadmenar statsrådet med att problemkategorisera såmånga människor och säga att vi - jag är en av deinvandrare som har kommit till - måste åt-gärdas, som en ursäkt för att vägra barn en trygg upp-växt? Den ursäkten duger inte. Socialdemokraternamåste hitta ett annat skäl till att avvisa barn som botthär mer eller mindre i hela livet, ofta ,därför att deras föräldrar råkar ha ljugit. Men lögnskall förstås enligt regeringen bestraffas, och då drab-bas väl också barnen.En tydligare lagstiftning i asyl- och flyktingfrågori det här fallet betyder främst en skärpning, som gördet otvetydigt lättare att avvisa människor utan att låtajobbiga mänskliga hänsyn komma i vägen.Men det här är bara en begränsad del av diskus-sionen.Vi vet att t.ex. det klimatmål som riksdaghar fastställt inte kommer att uppfyllas, och vi vetvilka miljö- och försörjningskatastrofer det kommeratt innebära. Vi vet att vi nu går mot en fortsatt ut-veckling av hög konsumtion i den rika världen på defattigas bekostnad, en utveckling som innebär handel-sunioner i stil med EU, med höga murar mot denfattigare delen av världen, en utveckling som innebärSchengenavtal och ett inhemskt hårdnat klimat, därmänniskor som vanligt pekar på den svagare ochförsöker hitta syndabocken i denne.EU-ländernas murar och Schengensamarbetetsverkliga natur slår igenom i hela , även i Sve-rige. I genomfördes grundlagsändring-ar som avskaffade den givna rätten till inresa förasylsökande. Visumtvång införs överallt i , ialltfler länder och för alltfler befolkningsgrupper.Österrike, , , och Storbri-tannien införde skärpningar i den nationellaasyllagstiftningen. lydde snällt och skärpteäven sin.Vi går mot en utveckling som innebär att vi skaparen lagstiftning som i ett globalt perspektiv skall skyd-da oss mot flyktingströmmar och migrationsströmmarfrån den fattigare delen av världen.I den politiska debatten och andra debatter talasdet ofta med rynkade ögonbryn om s.k. ekonomiskinvandring. Det talas om att människor "lockas hit",och det är ju verkligen en skam att ta sig till ett ställedär man tror att ens möjligheter kan bli bättre. Jag villfråga alla er som kraftigt fördömer de ekonomiskaflyktingarna, dvs. dem som inte har ett akut skydds-behov, som inte har bilan på halsen: Varför skulle detvara så skamligt av de här människor att eftersträvaden levnadsstandard som ni aldrig skulle ifrågasättaför vare sig er själva, era familjer eller flertalet män-niskor i er närmaste omgivning?Anledning till att jag tar upp de här frågorna är attjag vill visa att man kan se på migrationsfrågorna i ettglobalt perspektiv på flera sätt. och EU bordei stället för att höja murarna och skärpa lagstiftningenförbereda sig på de katastrofer som kommer att följa iöverkonsumtionens spår, förbereda sig på flykting-strömmar från flera krig till följd av bränsle-, mat-och dricksvattenbrist, flyktingströmmar till följd avmiljöförstöring och förtryck, flyktingströmmar tillföljd av varje människas önskan att skaffa sig endrägligare tillvaro för sig själv och sina efterkom-mande.Fru talman! Världens problem löser man inte ge-nom att ensidigt satsa på en massiv flyktingmottag-ning, men står inför ett vägval: Skall vi byggamurar, eller skall vi arbeta aktivt för att människorslika värde skall bli en globalt efterföljd princip?Migrationspolitik i ett globalt perspektiv kan ock-så ses på ett lokalt plan på flera olika sätt. Hur tror nit.ex. att barn till invandrade personer mår när det gårupp för dem att om - jag säger om - deras föräldrarljugit i någon del av sin asylprocess så kommer heladeras tillvaro att raseras? Hur mår de familjer sominte får ta in barn som är ? Hur mår deperson som fallit offer för slutsatserna i en fullständigtsanslös ambassadrapport och därmed avvisas, trots attde vet att det kanske kommer att ske på bekostnad avderas liv, frihet eller hälsa?Fru talman! Det finns fler saker att kritisera. Jagvill bara nämna en detalj, och det är förtroendeläkar-systemet. Jag har undrat över detta. Enläkare är väl ändå en riktig läkare om han eller honhar sin legitimation och är aktiv i tjänsten? Den läka-ren får ge behandling, genomföra avancerade ochriskabla ingrepp i människokroppen och skriva utrecept på medel som omgärdas av stor restriktion.Men helt plötsligt kan läkarens utlåtande, helt i stridmed gängse praxis, dvs. att varje läkare är ansvarigför diagnos och behandling av sin patient, fullständigtogiltigförklaras. När det gäller flyktingar kan en för-troendeläkare kallas in för att göra en bedömningsom, också i strid med vanlig praxis och läkaretik,inte grundar sig på patientens bästa utan på svenskastatens bästa. Den ursprungligen behandlande läkarenkan bli fullständigt överkörd av förtroendeläkaren.Förtroendeläkarsystemet bör avskaffas,och läkarens bedömning utifrån patientens bästamåste gälla också för flyktingar. Eller är det så attflyktingar ha en annan sorts kropp, som kan bedömaspå ett annat sätt?Jag vill också peka på de inslag som särskilt tvät-tar bort Socialdemokraternas solidariska fasad. Atttvångsomhändertagande av barn enligt LVU inte ärskäl nog för att ge ett barn och dess föräldrar uppe-hållstillstånd, vilket borde vara konsekvensen av ser till barnets bästa, är skandalöst. Tvångsom-händertagande enligt LVU är i många fall en sistautväg och en smärtsam åtgärd som genomförs just förbarnets bästa. Vidare rör det sig om en så pass litengrupp människor att utgångsläget inte kan vara prag-matiskt, det kan inte handla om kronor och ören.Snarare måste det - tyvärr - ses som ett utslag av denprincipiella inställningen till icke-svenska barn ochderas bästa.Fru talman! Jag kom till ett solidariskt ,som manifesterade sin avsky för militärkuppen i Chileoch de ansvariga för den. Jag växte upp i ett Sverigesom exporterade vapen till krig efter krig. Jag står iriksdagens talarstol i ett som , samtidigtsom man förstärker murarna utåt, skickar regeringsre-presentanter och statschefen till för att säljavapen till samma militärmakt som en gång fick migoch min familj på flykt till . Det är ett Sverigesom säger nej till invandring och ja till begränsadflyktingmottagning.Var finns logiken i och de långsiktiga konsekven-serna av Socialdemokraternas politik?I detta anförande instämde ().Anf. 157 ():Fru talman! beslutade vihär i kammaren om medlemskapet i den europeiskaunionen. I det betänkandet, UU5, sade socialförsäk-ringsutskottet att man utgick från att kraftfulltskulle verka för en solidarisk och human flyktingpoli-tik inom den europeiska unionen enligt de traditionersom har på området. Utskottet sade också utgick från att regeringen skulle sträva efterbredast möjliga förankring i när det gällerhur skall förhålla sig i samarbetet om asylfrå-gor och migrationsrättsliga frågor.Nu har vi facit. Det är den restriktivaoch hårdnande asylpolitiken i EU som styr utveck-lingen i . Det är inte så märkligt. Även omman fattar många beslut i enighet, har ju ändåbara 4 röster av 87 i ministerrådet. Man har inte hellerenligt min mening visat särskilt stor aktivitet i de härfrågorna - det är åtminstone min erfarenhet från EU-nämnden.Det här handlar ju om länder som har betydligtstörre problem än , länder där det finns politi-ker och partier som bedriver flyktingfientlig politik såatt Ny demokrati skulle framstå som en mild västan-fläkt i jämförelse. Dessa länder driver igenom ökadevisumkrav och stränga visumregler och har en flyk-tingdefinition som inte är förenlig med UNHCR:sbeskrivningar i sin handbok. Man genomdriver etttransportansvar som syftar till att försvåra för männi-skor att ta sig hit och söka asyl.Det blir en harmonisering nedåt. Den här sam-ordningen och harmoniseringen har pågått länge inomunionen. startade det s.k. TREVI-samarbetet, som skulle utveckla polissamarbetet närdet gäller terrorism, radikalism, extremism och inter-nationellt våld. Naturligtvis ansåg man att detta ocksåhade beröring med flyktingpolitiken.1986 startade man i en ad hoc-grupp somskulle arbeta med samordning av immigrationsfrågor.Redan 1985 hade man ju samlats i Schengen för att tafram en avsiktsförklaring om just avskaffandet av deinre gränserna och om vad som skulle hända då. Mandiskuterade då naturligtvis också enhetsakten och denfria rörligheten för människor. Allt detta arbete för-siggick i mycket stor hemlighet. Parlamenten var inteinblandade. Befolkningen var inte inblandad. Någonoffentlig debatt fördes inte. I skrev Le Fi-garo i mitten av 1989 att den franska utrikesministerninte ens hade informerat inrikes- och justititeminstrar-na om vad som pågick. På det sättet kunde samarbe-tet, och senare också , slå rot ochväxa till sig i statsbyråkratierna utan hämmande of-fentlig insyn, utan kritik och utan offentlig debatt.1988 samlades en grupp av koordinatörer, minist-rar och tjänstemän, på , och 1989 upprättademan en tidtabell för harmonisering av flyktingpoliti-ken i . Man ville främst utreda vilka stater somskall vara ansvariga för den första asylansökan, hurman skall bemöta uppenbart ogrundade asylansök-ningar och hur man skall utforma en gemensam vise-ringspolitik. Sedan kom ju , därprincipen för personers fria rörlighet slogs fast. Dåskärptes kraven att så att säga komma till skott meden gemensam politik. Man hade då redan utformatDublinkonventionen, som just talar om hur det härmed första asylland skall fungera, och 1990 fattademan också beslut om tillämpningsavtalet när det gäl-ler Schengen. 1991 kom också den yttre gränskon-trollkonventionen där man har lagt fram förslag omhur man skall samordna kontrollen vid de yttre grän-serna.Det som har präglat detta är ju, som jagsade, en strävan att bygga fästningen , och attockså göra det utan att vi i har kunnat föra enoffentlig debatt och granska det i de nationella parla-menten eller i EU-parlamentet.Sverige har inte visat framfötterna. Man har i stortsett passivt godtagit de förslag till restriktioner somhar kommit fram inom EU. Jag har inte sett någraprotester när man har utökat antalet länder som manmåste ha visum från. När vi diskuterade flyktingbe-greppet, och en resolution antogs om detta där manbestämde sig för en definition av begreppet flykting,innebar det som jag ser det en kraftig urholkning avUNHCR:s regler. avstod från att lägga inveto. Man gjorde en liten förklaring där man sade attförbehöll sig rätten att ha en litet annan tillämpning avden här bestämmelsen i , men inte heller dentillämpningen uppfyller helt och fullt UNHCR:shandboksrekommendationer.Det vi sysslar med här är alltså en anpass-ning till olika EU-beslut som innebär skärpningar ochökad hårdhänthet gentemot flyktingar. Jag menar attdet här undergrävandet av rätten till asyl kommer attfortsätta när vi ratificerar handlar i liten utsträckning om ökadfri rörlighet för människor. Det handlar i stället omkontroll av yttre gränser och om polissamarbete. Un-gefär 4 av 142 artiklar under den här paragrafenhandlar om fri rörlighet, medan 138 handlar om kon-troll av och restriktioner för människor inom EU ochvid dess yttre gränser.I finns inte skyddet av de facto-flyktingar och krigsvägrare. Det har vi också i principplockat bort i harmoniseringens anda. Det finns juinte heller i eller i gränskon-trollkonventionen. Asylansökningar skall i framtidenbara prövas i ett land är det tänkt. Men enligt Genè-vekonventionen har ju varje land skyldighet att geasyl till politiska flyktingar. Det här kommer att ökapressen på att ha samma asylpolitik ytterligare.Visumreglerna används ju, som många har nämnt,som en metod att försvåra eller förhindra flykt frånandra länder. Transportansvaret för flygbolag ochandra transportörer innebär ju att dessa blir ekono-miskt ansvariga - också de som transporterar tillSverige - om de tar med sig personer som inte fårkomma in i landet. De tvingas göra humanitära be-dömningar på flygplatserna runt om i världen.SAS, det svenska, norska och danska flygbolaget,har rekommenderat sin personal att göra språktest, attkolla passen och att särskilt kolla folk från fattigaländer. Då hänvisar man ibland till att det ju går attsöka sig till en ambassad eller ett konsulat för att fåvisum, men att söka asyl är ju inget skäl för att fåvisum. Om man inte kan ta sig till ett europeiskt landsgräns, kan man ju inte heller söka asyl.Är man utan pass måste man dessutom vända sigtill de myndigheter som eventuellt förföljer en, ochdet kan ju inte vara så lätt alla gånger.Det blir också enligt straffbelagtatt passera gränsen på andra ställen än gränsstationer.Enligt min mening strider också det mot Genèvekon-ventionen. Man skall kunna ta sig över gränserna utanatt bli bestraffad.Det kommer att bli ytterligt svårt för flyktingarrunt om i världen att uppfylla alla villkor i , och den debatten kommer vi säkert tillbakatill . I praktiken blir det nästan omöjligtatt söka asyl i de europeiska länderna om man bor iett land långt från Europa.Jag tror, fru talman, att det här byggandet av"fästning ", eller fortress som det ock-så kallas, inte är någon bra säkerhetspolitik. Det skär-per i stället motsättningarna i världen och kommer attutsätta den europeiska unionen för kritik från mångahåll.Fru talman! Jag instämmer i de yrkanden som UllaHoffmann har lagt fram.Anf. 158 ():Fru talman! Det har varit en lång debatt. Den för-stärker också den berättigade oro som finns och somvi kan se bakom alla protester och aktioner mot denflyktingpolitik som har lagts fram här i dag.Mitt inlägg kommer att handla om hur svenskamyndigheter behandlar kurdiska asylsökande i all-mänhet och turkiska kurders situation i synnerhet. Jaggör det särskilt för och hans släktingar,och jag gör det för familjerna skull.