prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Jag skall fatta mig kort. Frågorna ikulturutskottets betänkande KrU11 om jämställdidrott m.m. har i stor samstämmighet behandlats avutskottet, och har som synes inte resulterat i någrareservationer.Som utskottsföreträdare anser jag att jämställd-hetsfrågorna inom idrotten är mycket viktiga. Utskot-tet har klargjort detta i föreliggande betänkande, ochäven vid tidigare behandling av dessa frågor.De frågor som tas upp i det särskilda yttrandet omidrottsrörelsens jämställdhetsmål m.m. behandlas iden s.k. , som är ute på remiss.Utskottet anser därför att resultatet av utredningensslutbetänkande inte bör föregripas.Jag yrkar därför bifall till utskottets enhälligahemställan som helhet i betänkandet.Anf. 127 ()Herr talman! Utskottets avslag på motionerna ärinte ett uttryck för att dessa inte är bra, precis somLars sade. De avslogs därför att det var formelltriktigt att göra så, med hänvisning till den praxis somfinns, och med anledning av att frågorna kommer attbehandlas när propositionen, som bygger på Fritid iförändring, kommer.Därmed inte sagt att frågan är mindre viktig.Riksidrottsförbundet har långt kvar innan de fastlagdamålen är uppfyllda. Även om utredningen iförändring är en bra beskrivning av läget, är riskenstor att de ekonomiska frågorna återigen sätter krok-ben för den vilja vi politiker har att få en rättvis för-delning av medel inom idrotten. Fördelningen skallvara rättvis i flera avseenden, t.ex. för män och kvin-nor, invandrare och svenskar, handikappade och ickehandikappade.Det är viktigt att få minoritetsgruppers situationbelyst. I tar man på s. 123 uppinvandrarnas situation. Idrott är ett sätt för de härgrupperna att komma in i det svenska samhället. Attanvända idrotten för att motarbeta främlingsfientlighettror jag är en bra metod. Idrott finns ju nästan överallti världen, och dess språk är universellt. Detta gör attspråk och etnisk bakgrund inte har någon betydelseför den som vill göra sig gällande. Man kan därförgenom idrotten visa att man duger och bli respekteradsom man är. Med anledning av detta avser jag attåterkomma i budgetarbetet med krav på särskildasatsningar på idrott som en hjälp till integration.Jag vill passa på att fråga om någon av de social-demokratiska ledamöterna här vet när den propositionsom skall bygga på betänkandet Fritid i förändringväntas komma. Kanske kan , som har varituppe i debatten, svara på det.Fritidsutredningen kom bl.a. fram till att stat ochkommun satsar mer på idrott än på kultur, mer påanläggningar än på fritidsgårdar och mer på pojkar änpå flickor. Så borde det faktiskt inte vara. Därförföreslår man bl.a. vad gäller statlig verksamhet- att jämställdhet skall vara ett övergripande mål istatens bidrag och övríga styrmedel inom fritidsområ-det och- att riktlinjer för statlig fritidspolitik utformas ochatt denna utgår från jämställdhet.Vad gäller kommunerna föreslår man- att kommunerna skall genomföra kultur- ochfritidsvaneundersökningar,- att jämställdhetskonsekvensanalyser görs vidden kommunala fysiska planeringen vid såväl ny-som om- och tillbyggnation och- att kommunerna prövar självförvaltningsorganför att eftersöka en bred medborgerlig och tvärsekto-riell sammansättning.Herr talman! Listan kan göras lång, och Fritidsut-redningen tar upp många goda förslag till förbättring-ar. Jag vill därför upprepa frågan om när propositio-nen kommer, så att vi verkligen på allvar kan börjaarbeta med de här så viktiga frågorna.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §. )19 § Tilläggsbudget m.m.FöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1995/96:UbU7Tilläggsbudget m.m. (prop. 1995/96:105 delvis)Anf. 128 ()Herr talman! Jag har tillsammans med ledamöterfrån , och Miljöpartietfogat ett särskilt yttrande vid utbildningsutskottetsbetänkande. Bakgrunden till yttrandet vill jag gärnahelt kort redogöra för här i kammaren i dag.Vid utbildningsutskottets sammanträde beslutademajoriteten att uppskjuta behandlingen av de förslagsom gäller anslag under itilläggspropositionen liksom även de motioner somväckts i anslutning till dessa. Ärendet kommer i ställetatt tas upp i tilläggsproposition nr 2, som har aviseratskomma . Beslut i frågan tas inte av riks-dagen förrän i år.Förre statsministern talade i sam-band med regeringsförklaringen om vikten avförutsägbarhet och fasta spelregler för att kunna sä-kerställa en hög och jämn kvalitet och en effektivresursanvändning i en verksamhet.Jag skulle själv vilja göra tillägget att förutsägbar-het också är ett villkor för att de anställda skall kännaden trygghet som är grunden för ett skapande ochkreativt arbete - vilket jag anser att utbildning ochfolkbildning i högsta grad är. Regeringens oklara ochnär det gäller folkhögskolorna rent motsägelsefullabudskap försvårar ett effektivt resursutnyttjande ochgör att planeringen av verksamheten riskerar att bliryckig.Såväl inom högskolan som inom komvux ochfolkbildning har man ansträngt sig för att möta deakuta utbildningsbehov för olika grupper som uppståttsom en följd av det svåra arbetsmarknadsläget. Medstort engagemang och omsorg har man åtagit sig denviktiga uppgiften att bidra till den kompetenshöjningsom enligt samtliga politiska partier är en av de mestbetydelsefulla grundstenarna i kampen mot en alltmerförlamande arbetslöshet. Särskilt folkhögskolorna haransträngt sig till det yttersta för att uppfylla kravenoch ta ett samhällsansvar - och de har lyckats mycketväl med den uppgiften.Jag vill här citera några rader ur tidningen nr 5, som kommit . Där skriver man:"En grundläggande tanke för folkhögskolan är attstärka självförtroendet. är det inte bondpojkarsom behöver få råg i ryggen inför fina pojkar i vitamössor; nu gäller det allt oftare luggslitna och av livettilltufsade arbetslösa och sådana som inte känt sighemma i den vanliga skolan. Att plugga utan självför-troende är hopplöst. Och självkänslan ökar ju merman lär sig och ser att man klarar av. Att stärka själv-förtroendet blir därmed den allra viktigaste pedagogi-ken. "Det är så här folkhögskolan fungerar. Den behövssom ett mycket viktigt komplement till annan vux-enutbildning. Dess värre insåg inte regeringen detta iden tilläggsproposition som vi nu har att behandla.Den föreslog, utan motivering, en 40-procentig ned-skärning av anslagen till extra utbildningsåtgärder,som riktar sig just till de arbetslösa, vilket skulle hainneburit att många folkhögskolor tvingats lägga nedflera av sina kurser.Det blev en veritabel chock för alla folkbildare.Förvirringen ökade när regeringen, nästan , iden s.k. Perssonplanen, utlovade en jättesatsning påvuxenutbildning med 70 000 nya platser.Det är skönt att regeringen nu - och det säger jagmed tacksamhet - tycks ha kommit på andra ochbättre tankar. Genom skolministerns uttalanden ochockså genom det brev som undertecknats av bådeutbildningsutskottets och kulturutskottets ordförandehar vad jag uppfattar som bindande löften givits attminst lika många utbildningsplatser kommer att er-bjudas vuxenutbildningen under /97.Min och de andra ledamöternas kritik gäller alltsåi nuläget inte själva sakfrågan. Vad vi vänder ossemot är den brist på samordning och framförhållningsom regeringen har visat. Detta drabbar utbildnings-anordnarna, särskilt folkhögskolorna, hårt. Dessa ärsmå arbetsplatser med starkt begränsade ekonomiskaresurser, och man har inte råd att chansa vare sig dådet gäller åtaganden för personal eller då det gällerlokaler. Jag kan själv som ordförande i en folkhögsko-lestyrelse bekräfta detta.Jag hoppas nu att vi kan räkna med en förutsägbaroch mer stabil politik inom det här området och attantalet utbildningsplatser kommer att permanentas istörre utsträckning än tidigare.Anf. 129 ()Herr talman! Också jag vill mycket kort motiveravarför vi står bakom det särskilda yttrandet vid detbetänkande från utbildningsutskottet som behand-las.I partiledardebatten räknadestatsministern upp fyra områden som regeringen iförsta hand vill satsa på och prioritera under den härperioden. Det gällde först satsning på utbildning ochkompetensutveckling.Hur ser det då ut i verkligheten? I tilläggsbudgeteni höstas föreslog regeringen kraftiga minskningar avde anslag till folkhögskolor och komvux som harinförts av arbetsmarknadspolitiska skäl, knappast pågrund av att det arbetsmarknadspolitiska läget harförändrats.Utvärderingar visar att regeringen under ett be-kymmersamt arbetsmarknadspolitiskt läge har kunnatlita till utbildningsanordnarnas förmåga att snabbt ochflexibelt kunna anordna utbildningar med särskildaarbetsmarknadsmedel. De har med råge kunnat fyllade platser som de förväntats bidra med. På det sättethar många, både unga och äldre, som annars skulle hagått arbetslösa fått en meningsfull och utvecklandeuppgift.Reaktionerna på nedskärningarna blev därför sto-ra, inte bara här i kammaren - bl.a. från oss kristde-mokrater - utan också bland dem som, om förslagethade genomförts, skulle ha tvingats avbryta sina stu-dier.Det fanns en tydlig risk för att förslaget skulle fåsamma konsekvenser som när regeringen i somrasdrog in barnstödet för studerande med svux ochsvuxa. En stor grupp av framför allt ensamståendemammor tvingades helt enkelt avbryta sina studiermed kort varsel. Många av dem lever på social-bidrag.På grund av de häftiga reaktionerna har regering-en, via majoriteten i utskottet kan man väl säga, dessbättre insett att man var inne på fel väg.Man kan inte ge med ena handen, genom att talaom tiotusentals nya utbildningsplatser, somman med andra handen drar in 10 000 platser för demsom allra bäst behöver det kompetenslyft som rege-ringen talar om och som vi gärna vill vara med ochbidra till.För de studerandes skull är vi kristdemokrater allt-så glada över att förslaget drogs tillbaka. Ett nyttförslag är nu aviserat till vårbudgeten i april.För utbildningsanordnarna som skall hålla lokaleri tillräcklig mängd och som skall ha framförhållningnär det gäller att anställa lärare och annan skolperso-nal orsakar regeringens ryckighet stora problem.Nu förväntar vi oss dels att de planerade neddrag-ningarna inom komvux och folkhögskolorna verkligeninte blir av, dels att långsiktigheten blir bättre i kom-mande förslag. Annars är risken överhängande attkvaliteten på undervisningen blir lidande.Anf. 130 ()Herr talman! När vi nu behandlar det här betän-kandet vill jag först konstatera att utbildningsutskottetär enigt i dessa frågor. Det vi nu har hört berör egent-ligen i huvudsak ett område som hamnar inom kul-turutskottets domäner, nämligen folkbildningen ochanordnarnas situation just nu.Med anledning av det som är sagt skulle jag gärnavilla säga några ord.En stor satsning på utbildning är gjord , och den socialdemokratiska regeringen ochriksdagen går vidare på samma väg, genom att ökautbildningsvolymen. Jag skulle vilja citera några raderur regeringsdeklarationen när det gäller satsningen påutbildning eller det som statsministern kallade dentredje hörnstenen och det livslånga lärandet. Det står:"skall konkurrera med hög kompetens,inte med låga löner. Idén om det livslånga lärandetskall förverkligas. "Och dessutom, litet längre ned:"Ytterligare 100 000 personer skall få möjlighettill reguljär utbildning, varav 70 000 i vuxenutbild-ning. De som har fått minst del av samhälletsutbildningsresurser skall prioriteras. Arbetslösa skallfå möjlighet att skaffa sig en gymnasieutbildning. "Tydligare signal om regeringens ambitioner påutbildningsområdet och starkare markering av utbild-ning, kunskap och kompetens har väl sällan elleraldrig givits.Jag tycker också att det är viktigt att konstatera attbåde de som har arbete och de som saknar arbe-te skall få chansen att stärka både sin attraktivitet påarbetsmarknaden och sin roll som samhällsmedborga-re och få möjlighet till en personlig utveckling.Jag tycker, i samband med det som Britt-MarieDanestig-Olofsson och har sagt, attdet efter regeringens signal om en kompletterandetilläggsbudget är rimligt att vi i utskottet behandlar debägge tilläggsbudgetarna i ett sammanhang.Vi har också i utbildningsutskottets betänkandekonstaterat att regeringen har aviserat ytterligareförslag om medel till extra utbildningsplatserför . Det har också konstaterats i det sär-skilda yttrande som står bakom att så är fallet. Jagtycker att det finns anledning att konstatera att rege-ringen fullföljer sin stora satsning på utbildning.Därmed vill jag yrka bifall till hemställan i ut-bildningsutskottets betänkande.Anf. 131 ()Herr talman! Jag håller med om att det står oerhörtvackra ord i regeringsförklaringen. Men det jag kon-staterar är att de inte stämmer överens med det somhar hänt.Jag vet också att vi skall debattera den här fråganvid ett senare tillfälle, men jag vill ändå markeradetta: I regeringsförklaringen säger man att man skallsatsa på dem som har haft minst tillgång till utbild-ning. Ändå plockar man bort barntillägget så attlågutbildade, ensamstående mammor tvingas avbrytasina studier. Dessutom föreslår man en nedskärningmed 10 000 platser bland de arbetslösa på folkhögsko-lor och komvux. Det rimmar illa med de storslagnaorden i regeringsförklaringen.Jag är som sagt glad att man har dragit tillbaka detsenare förslaget. Jag skulle önska att man gjordesamma sak när det gäller barntillägget.Anf. 132 ()Herr talman! Som är väl medvetenom var situationen efter valet tyvärr den att40 % av statens budget var ofinansierad. EftersomInger satt i den regering som hade huvud-ansvaret för detta är det väl bekant.Det innebär att vi - till skillnad från vad kdshar påstått, både och - inte har ut-rymme för att vara alla goda gåvors givare utan tyvärrhar varit tvingade att vidta besparingsåtgärder inomett stort antal områden. Vi hade gärna sett att vi hadesluppit att vidta dessa åtgärder, och så hade kanskevarit fallet om vi hade varit i ett annat ekonomisktläge än det som vi befinner oss i just nu.Om planeringsläget kan man väl kort säga att detinte är någon ovanlig eller obekant situation att skolorinte alltid har de goda planeringsförutsättningar somman kanske skulle önska. Det hände också under denförra regeringens tid att långsiktiga förslag inte kom ibudgetpropositionen utan i tilläggsbudgeten undervåren, så det är inte något nytt.Däremot skulle jag som folkbildare vilja säga attjag av egen erfarenhet vet att det finns en en mycketstor förmåga till flexibilitet inom folkbildningen ochbland anordnarna som bidrar till att vi åstadkommerdet nationella kompetenslyftet och långsiktigt får enökad satsning på utbildning.Jag tror att den signal som regeringen har gett omytterligare utbildningsplatser säkert har gått fram tillde anordnare som utgör viktiga bidrag i det nationellakompetenslyftet.Anf. 133 ()Herr talman! Det är lätt att alltid hänvisa till denföregående regeringen när man hamnar i trängdalägen, eftersom man då slipper att tala om vad mansjälv gör.Det handlar alltid om prioriteringar när man skallspara. Jag kan bara ge ett exempel på att man kundeha handlat annorlunda i det läge som vi har i dag.Regeringen har föreslagit stipendier för basår på10 till enskilda elever som har genomgåtten basårsutbildning. drar man in barnstödettill framför allt de ensamstående mammorna somläser med svux och svuxa.Det tycker jag är en alldeles felaktig prioritering.Jag vet mycket väl att vi har små ekonomiska resurseroch att vi måste göra noggranna avvägningar. Men detfinns fler sådana exempel, och jag beklagar alltså sparar i utbildningssammanhang på dem somman i ord säger sig vilja värna om.Anf. 134 ()Herr talman! Om och hennes kol-leger ledde regeringen hadegjort andra prioriteringar än de man gjorde hade vårtlands ekonomiska läge inte varit så utsatt som det är idag.Jag är litet förvånad över att de borgerliga partier-na inte hade dessa lösningar när de var i regerings-ställning utan att de kommer med dessa lösningar nu.Det som jag tycker är bra nu är att det finns enstark vilja både från regeringen och, utgår jag ifrån,från att satsa väldigt mycket på utbildning,eftersom behöver det för att öka kompetensenoch för att öka tillväxtkraften och därmed ge underlagför den välfärd som jag utgår från att vi alla vill ha.I detta kärva ekonomiska läge har vi tvingats pri-oritera, och vi har då prioriterat satsningar på utbild-ningsplatser framför de sociala studiesystemen. Mankan alltid diskutera om det är klokt. Men det är denprioritering som vi i detta läge då resurserna interäcker till allt har tvingats att göra.Anf. 135 ()Herr talman! Jag tror att egentligenhåller med mig och att han förstår de svårigheter somden lilla utbildningsanordnaren, i detta fall exemplifi-erat med folkhögskolan, har när den utsätts för såvarierande budskap under en . Detuppstår naturligtvis svårigheter då. Jag tror att JanBjörkman också förstår att förutsägbarhet och trygg-het dels gäller utbildningsanordnaren och dess perso-nal, dels de elever som kommer till folkhögskolor,komvux, osv. De måste känna en sådan trygghet att devet att detta är något som de kan ägna sig åt under ettantal år tills de blir klara med sina studier och att defår det lugn som behövs för att de skall kunna ägnasig åt detta med den kraft som behövs.Jan betonar att det finns en mycket starkvilja. Jag skulle därför vilja ställa en fråga till honom.Kan vi förvänta oss att det i tilläggsproposition 2 blirmindre av tillfälliga lösningar och mer av permanentalösningar? Det är viktigt att det inte sker förändringarnästan varje termin, eller åtminstone varje läsår, så skall kunna bygga upp en långsiktig verksamhet.Det gäller komvux, folkhögskolor och den grundläg-gande utbildningen på högskolan.Anf. 136 ()Herr talman! Jag tror att och jag är överens både om den långsiktigasatsningen på ökad volym när det gäller utbildningenoch att vi förstår de svårigheter som det innebär förolika utbildningsanordnare att de inte får långsiktigabesked. Å andra sidan vet jag att de utbildningsanord-nare som vi har talat om här har en mycket stor flex-ibilitet och förmåga till snabb förändring. Men sam-tidigt kan man säga att om regeringen och vi somrepresenterar majoritetssidan inte hade gett dessasignaler, som också finns fastslagna i betänkandet, attdet kommer förslag om ytterligare medel , såhade vi gett dessa anordnare ett sämre utgångsläge änvi nu gör.Jag kan säga att jag tycker att det är bra om viframöver får långsiktiga och permanenta lösningar.Det ligger också i förslaget om de 100 000 utbild-ningsplatserna att man får en långsiktig planering förutbildningsvolymen. Det tror jag att och jag är överens om är bra för an-ordnarna men framför allt för de människor som skalldelta i utbildningen, eftersom det är det viktigaste.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §.)Anf. 137 TREDJE VICE TALMANNENLåt mig då bara nämna att jag efter överläggning-arna med deltagarna i nästa debatt har anledning atttro att det inte kommer att bli någon votering efter detärendet utan debatten kommer att fortsätta direkt medjordbruksutskottets betänkande. Detta säger jag somen information till deltagarna i debatten om jord-bruksutskottets betänkande Jou17.20 § Ändringar i körkortslagen (prop.1995/96:118)betänkande 1995/96:TU14Ändringar i körkortslagen (prop. 1995/96:118)Anf. 138 ()Herr talman! tog dåvarande Europeis-ka gemenskapen sitt första steg mot en gemensamtransportpolitik genom att införa det s.k. gemenskap-skörkortet. Syftet med detta körkort var tvåfalt. Delsville man öka trafiksäkerheten, dels ville man ökarörligheten för personer som hade bosatt sig i en an-nan stat än där de hade tagit sitt körkort. Det betyddeockså att man fick en fordonskategori som skullegälla inom hela Gemenskapen.Nästa steg i denna harmonisering är det s.k. kör-kortsdirektivet 91/439/EEG som ligger bakom dennaproposition och det betänkande som vi diskuterar . Direktivet skall gälla från , men vihar fått dispens så att vi kan utfärda våra vanligasvenska körkort fram t.o.m. slutet av 1997.Detta direktiv innebär bl.a. att medlemsstaternaskall införa nationella körkort efter en gemen-skapsmall. Körkorten skall också erkännas av staternaömsesidigt. Erkännandet skall gälla oberoende av hurlänge körkortsinnehavaren vistas i medlemsstaterna.Det går inte heller längre att ha mer än ett körkort.Körkortet skall bytas ut när en person begär det. För-utsättningen för bytet skall vara att personen i frågainte längre är bosatt i det land där han eller hon togsitt körkort. Körkortet skall också ange vilka kategori-er av fordon som körkortsinnehavaren får framföra.För detta använder man en bokstavsbeteckning som ärungefär densamma som den vi har i . Jagkommer tillbaka till detta litet . Dessutom finnsdet särskilda underkategorier, så att man successivtkan komma i takt med stigande kompetenskrav.I detta direktiv finns det också generella krav somskall ställas för att ett körkort skall kunna utfärdas närdet gäller fysiska och psykiska krav och när det gälleråldersgränser på körkortsinnehavaren. Däremot får deenskilda medlemsstaterna ha vissa nationella bestäm-melser för körkorten när det gäller begränsning, åter-kallande och giltighet. Man kan också införa sådanabestämmelser på körkort som har utfärdats i en annanstat där körkortsinnehavaren bor.I är det i körkortslagen som de grundläg-gande bestämmelserna för körkort och för hur motor-drivna fordon skall framföras finns. Dessutom har vi ikörkortsförordningen särskilda föreskrifter.Det direktiv som vi diskuterar kommer attpåverka reglerna för förarbehörighet, körkortsålder,förarprov och för att utfärda och godkänna utländskakörkort. Däremot kommer det inte att omfatta kör-kortstillstånd, återkallelse och spärrtid och inte hellerde regler om trafikskola och körkortsregister somfinns i körkortsförordningen.Jag tänkte kortfattat ta upp de förändringar som nukommer att införas. Det är ganska komplicerat, ochjag undrar vem som egentligen skall kunna lära sigdetta på ett bra sätt. Men det är säkert några som ärbättre än jag på detta. Därför vill jag gå igenom kate-gori för kategori.Den första förändringen som införs är att vi får tvåbehörigheter när det gäller motorcyklar. Vi får tvåkategorier, en som heter lätt motorcykel, A1, och ensom heter motorcykel. Detta är en nyhet för Sverige.Tidigare har vi bara tittat på slagvolymen på högst1253 cm, men kommer också motoreffekten in, ochden får inte vara högre än 11 kW, då är det en lättmotorcykel. För denna lätta motorcykel är behörighe-ten , dvs. samma behörighet som gällde för dentidigare klassificeringen A och som gällde enbartmotorcykel.När det gäller personbil införs också litet föränd-rade regler. kommer behörigheten B att gälla förbilar upp till som också har släpfordon eller ettmotorredskap.Det sker alltså en förändring. Den som vill köra enpersonbil som väger måste inneha C-behörighet.Vi moderater anser att de nya reglerna när detgäller lätta motorcyklar är väldigt komplicerade. En-ligt propositionen betyder det att de s.k. skotermope-der som många har skaffat sig kan förasfram med tillståndet B. Detta är väsentligt, eftersomskotermopeden är ett väldigt bra färdmedel. Vi tyckeralltså att man skulle kunna utvidga bestämmelserna såatt B-behörigheten också skulle gälla förandet av lättmotorcykel.Nu sägs det i propositionen och av utskottets ma-joritet att detta inte är möjligt, utan man vill begränsakörkortets giltighet. Vi tycker att det är ett konstigtargument. I går det bra. EG-direktivet läg-ger inga hinder i vägen. Utskottet säger dessutom atttrafiksäkerheten kan vara i fara om man låter demsom innehar B-behörighet framföra lätt motorcykel.Det tror inte vi. Därför har vi tillsammans med Cen-tern en motion i ärendet, men, som sagt, för tids vin-nande yrkar jag inte bifall till den, fast vi står självfal-let bakom den. Vi tror att det finns stora möjligheteratt det är möjligt att man precis som i kanutvidga rätten att framföra lätt motorcykel.Herr talman! Även när det gäller de s.k. D- och E-behörigheterna blir det en viss skillnad. D-behörigheten gäller buss. Förändringen blir nu att detinförs en rätt att också koppla släp till buss.