prot · GJ0966 · 1996-03-08 00:00:00 — Detskall man inte göra, och det förefaller inte heller Gö-ran att göra.Men om man nu är envis och målmedveten är detinget fel om man försöker föra en riktig politik ochanvända envisheten och målmedvetenheten i rättriktning. är främst en skattehöjare. Detskapar problem för de personer som är arbetslösa.Långt innan tog plats i riksdagenskammare kritiserade jag de effekter som höga skatterledde till vad gällde hushållens nettoinkomster. En-samstående mammor är ett exempel på det. Arbets-lösheten som skapades av 80-talsspekulationen och70-talsmisstagen måste vi göra någonting åt.Men till skillnad från föreslår vikonkreta åtgärder. Vi talar inte bara om halvering avarbetslösheten. Vi talar om vad som kan göras för attriva hindren för nya jobb. tackade förbeskeden från . Jag hörde inga, ingabesked alls. Hur blir det med besparingar-na? Det finns ytterligare ett antal miljarder, uppemot25, kanske 30 miljarder, som man måste hantera, ochsom inte är hanterade, för att kunna få ned räntan.Det intressanta är vad som händer i vår omvärld.Jämför med utvecklingen av räntorna runt omkringoss, t.ex. skillnaden mot . Då ser GöranPersson att skillnaden är för stor. Intemenar väl att det är bra att vi har rän-tor som är högre än de tyska med en marginal vadgäller obligationer på och korta räntor på 4 %.Så till besparingarna. Ta bort Perssonplanen, setill att det som skapade ytterligare misstroende integenomförs och se till att riva hindren för nya jobb ochtillväxt! Det, fru talman, är någonting som kan bådeskapa förutsättningar för nya jobb och minskad ar-betslöshet och förbättra ensamstående mammorssituation.Anf. 9 Finansminister ()Fru talman! De svenska krist-demokraterna med i spetsen har anled-ning att följa vad deras partikamrat . Men de tyska sitter ju iungefär samma situation som vi gör här i ,trots att de har fört en politik som rimligen liggernärmare vad efterfrågar. Så det finnsanledning att också på den punkten vara litet ödmjuk.Jag beskylls för att vara en skattehöjare. Jag targärna på mig den kritiken. Jag har medverkat tillhöjda skatter i stor omfattning; det är sant. Jag bekla-gar skattehöjningarna. Men tyvärr har jag också fåttgenomföra stora besparingar i trygghetssystemen.De som demonstrerar på gator och torg är faktisktmänniskor som har drabbats av besparingar i a-kassa,i barnbidrag, i bostadsbidrag, i pensioner, - bespa-ringar i de trygghetssystem som faktiskt är sådant sommer än något annat kan förklara bekymren för exem-pelvis de ensamstående mammor som vi nu talar om.De har inte drabbats av skattehöjningarna.Men det är skattehöjningarna som är det som ärLundgrens intresse. Där har vi faktiskt lagt ut bördor-na på de bäst ställda i samhället. Det är höjda kapital-skatter, . Det är inte ensamståendemammor som har aktieutdelningar. Det är en bibehål-len förmögenhetsskatt, . Det är inte en-samstående mammor som är förmögna. Men BoLundgrens retorik är så fastlåst vid det intresse hanföreträder att han när han skall angripa finansminis-tern tar till den grupp i samhället som kanske sittermest i kläm, de ensamstående mammorna, för att fåett argument för att ytterligare pressa ned skatterna förde bäst ställda. Det är moderatpolitik, dålig moderat-politik, och någonting som aldrig någonsin har funge-rat som underlag för en budgetsanering.Budgetsaneringen ligger fast. Den skall genomfö-ras. Vi är på väg åt det hållet att vi får grepp om deoffentliga finanserna. Vi klarar konvergenskriterierna.Det är min övertygelse, fru talman.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1995/96:89 om påföljd fördem som gömmer icke asylbeviljade personerAnf. 10 Statsrådet ()Fru talman! har i en interpellationfrågat mig vilka åtgärder jag är beredd att föreslå isyfte att införa påföljder för dem som utan egen vin-ning gömmer eller hjälper utlänningar som inte fåttasyl att hålla sig undan avvisning.Den som söker asyl i har möjlighet att fö-ra fram sina skäl och få dem ordentligt utredda. Förstefter en noggrann prövning i två oberoende instanseroch om den sökande saknar skäl för att få uppehålls-tillstånd fattas beslut om avvisning. Utlänningslagen(1989:529) förutsätter att den avvisade då lämnarlandet självmant. Tyvärr väljer en del att i stället hållasig undan i den oftast orealistiska förhoppningen attmyndigheterna skall vekna. Många gångerunderstöds detta av svenskar som engagerar sig iärendet och ibland går så långt att de aktivt stöder ettundanhållande.Det är eftersträvansvärt att så många som möjligtintresserar sig för invandrings- och flyktingfrågor.Inte minst är det viktigt att visa deltagande i enskildamänniskoöden. Att ge människor falska förespegling-ar om möjligheten att trots ett avvisningsbeslut fåstanna i är emellertid inte något som hjälperden som fått beslutet att se realistiskt på sin framtid.Vi får i detta sammanhang inte glömma de stora psy-kiska påfrestningar som inte minst barn utsätts för omde hålls gömda. Detta framgår bl.a. av en utredningsom och genomfördeunder rörande förhållandena för gömda barn.I utredningen redovisas fall där t.o.m. mycket småbarn lider av depressioner och långvarig apati, till-stånd som i värsta fall kan leda till självmordsförsök.Den som bidrar till eller uppmuntrar ett undanhållan-de tar således på sig ett stort ansvar.En viktig princip i ett rättssamhälle är att beslutsom fattas i enlighet med de lagar stiftatskall respekteras. I många länder har man av olikaskäl valt att inte försäkra sig om att den som fått ettavvisningsbeslut också lämnar landet. Detta medföratt ett stort antal människor kan dröja sig kvar ochleva illegalt, ofta under mycket svåra sociala förhål-landen och med risk för kriminalitet. Jag tror att vialla kan vara överens om att vi skall undvika sådanaförhållanden i Sverige.Det finns många skäl att vara starkt kritisk motdem som av missriktad välvilja stöder ett undanhål-lande. Min uppfattning är att de handlar fel och att desnarast försvårar situationen för den de avsett atthjälpa.Något generellt förbud att gömma utlänningarfinns inte i utlänningslagen. I stället stadgas straf-fansvar i 10 kap., 3 § för den som genom att dölja enutlänning eller genom annan liknande åtgärd försökerhindra att avvisnings- eller utvisningsbeslut verkställsoch detta sker i vinningssyfte. Den påföljd som kanbli aktuell är fängelse i högst eller böter.Utlänningskommittén föreslog i sitt slutbetänkan-de (Ds A 1981:8) att ett system med påföljderskulle införas, oavsett om vinningssyfte förelåg ellerinte. Kommittén framhöll att underlåtenhet att beivrahandlingar som syftar till att hindra att ett beslutverkställs, skapar ett intryck av att samhället intemenar allvar. I regeringens förslag till ny utlänning-slag (prop. 1981/82:146 s. 57) följande år föreslogsstraffansvar endast i de fall gömmandet skett i vin-ningssyfte. Dåvarande invandrarministern ifrågasatte såväl lämpligheten som värdet avstraffsanktioner mot personer som ingriper på tving-ande medmänskliga bevekelsegrunder för att, som deuppfattar situationen, skydda en medmänniska frånhotande förföljelse i hemlandet. följderegeringens förslag.Den parlamentariska flyktingpolitiska kommitténhar i sitt betänkande (SOU 1995:75) om ny flyk-ting- och invandringspolitik inte föreslagit ändring avstraffansvaret för den som försöker hindra att ett av-visnings- eller utvisningsbeslut verkställs. Detta tolkarjag som att kommittén var till freds med gällandelagstiftning.De människor som agerar utan att ha vinningssyftegör så i konsekvens med sin övertygelse. Ett sådanthandlande bör enligt min mening kriminaliseras förstom det hotar vitala samhällsintressen eller kränkerenskilda individers rättigheter. Verksamheten harännu inte medfört sådana konsekvenser. Den har inteheller nått sådan omfattning att tilltron till myndighe-ternas förmåga att verkställa avvisnings- och utvis-ningsbeslut urholkats. Även om jag anser att verk-samheten är klart olämplig och mycket godtyckligansluter jag mig därför till den uppfattning riksdagensmajoritet hade när nuvarande bestämmelser infördes.Jag har således inte för avsikt att nu föreslå någonändring av den aktuella påföljdsbestämmelsen.Anf. 11 ()Fru talman! Jag tackar för svaret. Min interpella-tion baseras på den fundamentala principen i ett de-mokratiskt samhälle att lagarna skall gälla för alla. Ettsamhälle fungerar inte om vissa personer tillåts brytamot det och tolka lagarna efter eget omdöme.Jag måste säga att jag är ytterst förvånad över attstatsrådet enligt sitt svar tydligen accepterar dentingens ordning som råder. Det kan faktiskt fåkonsekvenser inom andra områden om någon intetycker sig kunna acceptera en viss lag utan bryter motden. Man kan ju då referera till att samhället i andrasammanhang tydligen ser mellan fingrarna när detgäller ett sådant agerande.Sverige har nog i stort varitdet land som bedrivit den mest generösa asyl- ochflyktingpolitiken i . Som bevis för det kannoteras att människor som fått asyl i baseratpå internationella konventioner utgör ett fåtal procent.Övriga har fått asyl baserat på regler som vi i Sverigesjälva åstadkommit och som i många fall saknar mot-svarighet i andra europeiska länder. Trots detta hän-der det att människor får avslag. Det finns inte skälnog, trots vår generella bedömning, för dem att fåstanna i . De flesta lämnar då landet - menalltså inte alla.Vi ser hur det i medierna spelas upp scener i stilmed det som hände uppe i . Men jag vill betona,fru talman, att man aldrig skall kritisera en enskildindivid, utan kritiken mot svensk asylpolitik skallriktas mot de 349 som sitter i riksdag.Statsrådet anser inte att det rör sig om tillräckligtmånga. Men var 7 000 personerefterlysta - personer som skulle lämna landet och sombevisligen inte gjort det. En del av dem finns kvar,gömda här i . Enskilda, organisationer ochKyrkan deltar i den här verksamheten. Detta accepte-ras tydligen, men konsekvenserna kan få en omfatt-ning som vi kanske inte tänkt oss tidigare.De 7 000 som jag nämnde är alltså tydligen intetillräckligt många. Hur många behöver det bli frågaom innan statsrådet är beredd att vidta åtgärder?Till sist: Låt vara att en enskild person tycker attett asylavslag inte är rätt enligt vederbörandes upp-fattning. Men det kan ju finnas fall med andra brottsom människor begår i och där människorinte tycker att domen blir riktig. Skall man då försvarat.ex. en person som gömmer en efterspanad brotts-ling? Ytterst måste det ju bli konsekvensen av denbrist på ställningstagande som statsrådet här harvisat.Anf. 12 Statsrådet ()Fru talman! Jag håller naturligtvis med om att det förhållandet att enskilda och orga-nisationer gömmer personer för att förhindra att av-lägsnandebeslut verkställs är ett problem. Handlingarav det slaget kan lätt undergräva respekten för demo-kratin. Det som jag dock ser som allvarligast i sam-manhanget är att de gömda personerna ofta far väldigtilla. Det gäller inte minst barnen, som ofta visat sig taskada av att leva isolerade, gömda.Jag vill här passa på att erinra om barnkonventio-nen och den senaste tidens debatt om barnets bästa.Jag hävdar naturligtvis att isoleringen av barn i göm-marsituationer aldrig kan vara förenligt med de tankarsom bär upp barnkonventionen.Min strävan när det gäller detta område är att fåslut på den ordning som råder , dvs. att männi-skor som fått besked om att de inte får stanna i Sveri-ge håller sig undan myndigheterna. Vi vet att dessapersoner ofta göms av bl.a. svenska vänner. Det kanvara landsmän, eller olika frivilligorganisa-tioner. Jag tror dock att det kan vara svårt att få buktmed problemet enbart genom en kriminalisering.Som jag tidigare sade finner jag det inte för tillfäl-let angeläget att införa påföljd för den här typen avhandlingar. I första hand måste vi försöka finna andravägar att komma till rätta med problemet. En väg kanvara att försöka bygga upp ett ökat förtroende mellanå ena sidan dem som av övertygelse och medkänslagömmer dessa människor och å andra sidan de myn-digheter som fattar beslut.Jag är väl medveten om att detta inte är en lättuppgift. En förutsättning för att kunna skapa ett för-troende är att människor informeras och får kunskapom hur arbetet bedrivs av våra myndigheter och vadsom ligger till grund för att t.ex. en barnfamilj intetillåts stanna i Sverige.Jag hoppas att den proposition som vi nu arbetarmed inom det flyktingpolitiska området blir ett förstasteg i denna riktning. I propositionen försöker vitydligt förklara och ge en bakgrund till den politiksom vi vill föra. Tydlighet är viktigt. Jag hoppas att vipå ett begripligt sätt kommer att kunna förklara förmänniskor varför inte alla som söker sig till Sverigekan få stanna här, även om de har barn.Som jag nämnde, drivs ofta de människorsom ägnar sig åt denna verksamhet av ett starkt hu-manitärt engagemang. Därför är det tveksamt om enkriminalisering skulle få någon verklig effekt. Resul-tatet kan i stället bli det rakt motsatta, nämligen attden enskilde, som ett led i att uppmärksamma om-givningen på vad som uppfattas som ett inhumantmyndighetsbeslut, gärna tar på sig ett straff.Jag tror alltså att vi i första hand skall försöka fin-na andra lösningar än att kriminalisera dessa hand-lingar. Förutom information är jag övertygad om atten viktig åtgärd är att förkorta handläggningstiderna.Det kanske låter cyniskt, men ju längre en personvistats i , desto mer behjärtansvärt kan detkanske kännas att gömma honom eller henne när ettavslagsbeslut har meddelats. Även om det inte i förstahand är av den anledningen vi strävar efter att få nedhandläggningstiderna, tror jag att det kan ha betydelseockså i den här frågan.Anf. 13 ()Fru talman! Jag kan hålla med statsrådet om attantalet gömda, icke asylbeviljade utlänningar kanskeinte skulle bli mindre om man kriminaliserade dennagärning. Men det här problemet, och det är min fun-damentala kritik mot de nuvarande agerandet, kanskapa andra problem. Människor kan undra varförnågra, när det passar, skall få bryta mot gällandelagstiftning och inte andra?Jag vet att många människor här i , nästande flesta, tycker att det finns någon lag som är felak-tig. Man accepterar dock att den är tillkommen i de-mokratisk ordning, och att man får leva med den. Manfår försöka agera via politiska partier eller via sinaföreträdare för att få en ändring till stånd. Så längelagen gäller, kan man dock inte ta den i egna händer.Där man har försökt detta, har resultatet alltid blivitanarki. Det befrämjar sannerligen inte den demokra-tiska utvecklingen.Det är klart att det är svårt för statsrådet att svarapå min fråga om hur stort antal fall det skulle behövavara fråga om innan man från regeringens sida vidtaråtgärder. Statsrådet svarade inte, och det kan jagkanske förstå. Jag tycker dock att utvecklingen, motbakgrund av vad som gällde 1981, då man diskutera-de det här och en utredning rekommenderade straff-sanktioner, har varit enormt negativ. Det antal somdiskuterades är kanske av det antal som äraktuellt i dag.Jag tror inte att detta är en signal till dem somgömmer sig om att de kan fortsätta. Men tyvärr kandet, fru talman och herr statsråd, bli en signal tillandra. Somliga personer kan tänka att en viss lag-stiftning passar inte mig. Då struntar jag i den. Jagkan peka på, och referera till, andra som har lyckatsmed detta utan att samhället gjort mer än att informe-ra. Vi har ju sett, herr statsråd, att informationen omdenna fråga misslyckats närmast totalt.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1995/96:36 och 132 till utrikesutskottet7 § BordläggningAnmäldes och bordladesKonstitutionsutskottets betänkanden1995/96:KU23 Offentlighet och sekretess1995/96:KU24 Några frågor om sekretessJordbruksutskottets betänkande1995/96:JoU19 Förslag till tilläggsbudget till stats-budgeten för /96Näringsutskottets betänkanden1995/96:NU11 Clearingverksamheten m.m.1995/96:NU17 Kärnavfall m.m.Arbetsmarknadsutskottets betänkande1995/96:AU12 Tilläggsbudget till statsbudgeten /968 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 7 mars1995/96:104 av () till statsrådetYlva JohanssonMöjligheterna att motverka segregation i skolan1995/96:105 av () till finansministernFastighetstaxeringen1995/96:106 av () till statsrådetAnna HedborgDet ökande narkotikamissbruketInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 12 mars.9 § Anmälan om skriftliga frågorAnmäldes att följande skriftliga frågor framställtsden 7 mars1995/96:323 av () till finansminis-ternSkattelagstiftningen och företagandet1995/96:324 av (v) till kul-turministernAvtalet med TV41995/96:325 av () till näringsminis-ternPatentintrång1995/96:326 av () till i Stockholm1995/96:327 av () till närings-ministernExtramedel till biotopskyddFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 12 mars.10 § Kammaren åtskildes kl. 9.54.Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen.