prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — Både under den tidigare regering-en och den nuvarande regeringen har det pumpats inett antal miljarder för utbildningsinsatser så att maninte skall säga upp människor i landsting och kommu-ner. Den beskrivning som gör är interiktigt rätt.Den springande punkten är att var och en har sinkommunala självbestämmanderätt, landsting ellerkommuner.Det kan inte vara så att man ute i kommunernabygger upp verksamheter och sedan skickar räkningentill staten. Man måste väl i rimlighetens namn självanpassa sin verksamhet till de skatteintäkter man har irespektive kommun.Jag frågade naturligtvis hur många kommuner manskulle ha med i projektverksamheten. Varför skullebara de 100 som anmält intresse vara med, undradeDan . Varför skulle inte alla kommuner fåvara med?Om det skall vara en försöksverksamhet så måsteantalet kommuner vara begränsat. De bör representeraolika delar av landet och ha olika förutsättningar. Medutgångspunkt från detta kan man pröva verksamheten.Det finns ingenting här som hindrar att man startar enbetydligt större verksamhet, om regeringen landar påde förslag som lagts fram av den arbetsmarknadspoli-tiska kommittén. Då kan man utvidga verksamhetentill fler kommuner.Anf. 182 () replikHerr talman! Det sista som sadevar, om jag hörde rätt, ett halvt löfte om att dettasnabbt kommer att utvidgas utöver försökskommu-nerna. Det är bra, men då kunde man lika gärna ta detsteget på en gång och på så sätt backa upp den entusi-asm som finns ute på fältet för att jobba konkret medde här frågorna.Men drar man en våt filt över väldigt mångakommuner som inte får möjlighet att arbeta enligtdessa intentioner. Men kan alltsåbekräfta att det mycket blir betydligt fler kom-muner i verksamheten.Min beskrivning av de kommunalt anställda somnu tvingas bort ifrån verksamheterna, som varslas ochblir uppsagda, var korrekt. Det är ju faktiskt ni somhar sett till att undanröja länsarbetsnämndernas möj-lighet att sluta avtal med kommuner och landsting omkompetensutveckling och utbildning, just för att se tillatt man inte får fler personer i den öppna arbetslöshet-skön.Det är verkligheten. Så ser det ut hemma i Öster-götland. socialdemokratiska parti-kamrater där är upprörda över att ni för denna politik.De undrar, precis som jag, varför man skall öka påden öppna arbetslöshetskön - som ni säger er viljabekämpa - när man med de åtgärder som funnits ändåhar kunna begränsa effekterna.Den frågan kvarstår, eftersom jag inte fick någotsvar på den. Varför har ni gjort på det här sättet?Anf. 183 () replikHerr talman! Jag kan inte erinra mig något besluthär i som har inneburit att vi begränsatmöjligheterna för en länsarbetsnämnd att göra uppmed kommuner eller landsting om kompetensutveck-ling.Men också dessa pengar måste tas från de arbets-politiska medlen. Frågan är hur mycket man skall tafrån de arbetsmarknadspolitiska medlen, som egentli-gen skall gå till åtgärder för dem som redan är arbets-lösa, för att förhindra ytterligare uppsägningar.Den bedömningen görs i varje län. får göra en bedömning av hur mycket mankan föra över för att i stället satsa på kompetensut-veckling.Jag tror inte att det dras någon våt filt över dessakommuner. Jag har själv varit ute i både mindre ochstörre kommuner, och det finns en oerhörd entusiasmför att driva den här verksamheten.När jag har sagt att det bara finns möjlighet för ettvisst antal kommuner, har man inte uppfattat rege-ringens förslag som att en våt filt läggs över dem. Dehar nog alla möjligheter att bedriva verksamhet, oav-sett om de är bland de tio försökskommunerna ellerinte.Det största hindret för att bedriva den här verk-samheten är ju den byråkrati och det regelverk somalla regeringar och alla majoriteter här i harvarit med om att skapa genom att låsa in allting i olikaåtgärdsanslag. Man har inte kunnat hantera detta ute ikommunerna.Om detta försvinner ser jag inga hinder för att manskulle kunna föra en dialog mellan kommuner ocharbetsförmedling, oavsett om det handlar om tio, elvaeller tolv kommuner. Möjligheten att föra en dialogfinns i alla kommuner.Anf. 184 ()Herr talman! Det är inte så lätt att ta till orda somsiste deltagare i denna debatt. Det allra mesta äregentligen redan sagt, och debatten har också visat attdet finns en stor samsyn i dessa frågor, i alla fall i denövergripande, principiella delen.Man är överens om att vi inte löser sysselsätt-ningsproblemen med arbetsmarknadspolitik. Det ärandra åtgärder, inom näringspolitik, inom skatteom-rådet, inom miljöpolitiken osv., som är de viktiganyckelfaktorerna för att vi skall klara sysselsättningenframöver. Dessa åtgärder får vi återkomma till i andradebatter.Efter att ha lyssnat på debatten tycker jag också attdet finns en stor samstämmighet i synen att vi måstehitta mer flexibilitet, fler lokala lösningar och mersamverkan mellan olika offentliga organ för att skapade förutsättningar som krävs utifrån det lokala pers-pektivet för att arbetsmarknadspolitiken skall fungeraså bra som möjligt.För min del betraktar jag den försöksverksamhetsom vi nu diskuterar som ett första steg. Vi slår nu inpå en väg som i sin huvudriktning är oåterkallelig. Vimåste hitta just de lokala lösningarna, samverkanmellan kommuner och annat. Under resans gång kanvi behöva justera detaljer i regelverk, men färdrikt-ningen är för de allra flesta helt klar.Detta är egentligen ganska självklart. Det rör sig islutänden om samma kassa, oavsett om det är arbets-marknadspolitiska anslag, pengar,kommunens pengar, a-kassepengar osv. Det är ändåskattepengar det handlar om. Därför måste vi se till attriva sektorsgränser och skapa flexibla regelverk, så attdessa medel kan användas så effektivt som möjligt.Det är också självklart att verkligheten och förut-sättningarna ser helt olika ut på olika håll i landet.Därför fungerar inte centralt fastställda, väldigt striktaregler. Det måste finnas möjligheter att anpassa demtill lokala förutsättningar.Jag noterar med tillfredsställelse om att vi inte behöver avvakta en utvärde-ring av hela försöksverksamheten innan vi tar vidaresteg i denna riktningen. De erfarenheter som vinnskan man tillgodogöra sig successivt i arbetet. Dettatycker jag är riktigt.Jag tycker också att det är bra att utskottet nu harlättat på den väldigt rigida skrivning som fanns i pro-positionen angående hur många kommuner som skullefå delta i försöksverksamheten. I propositionen talademan om cirka tio.Det är ju inte så att det finns för många goda idéeroch förslag till lösningar på hur vi skall attackeraproblemet. Det är kvaliteten i försöksverksamhetensom skall avgöra om det skall bli en försöksverksam-het eller inte, och inte ett i förväg fixerat antal.Därför tycker jag att det är bra att utskottet nu i si-na skrivningar öppnat detta och sagt att det kan bliväsentligt fler kommuner än de föreslagna tio. Jaghoppas avslutningsvis att regeringen verkligen tar tillsig just dessa skrivningar när man skall omvandladetta riksdagsbeslut till praktisk verksamhet.Anf. 185 ()Herr talman! Jag vill bara upplysa om att det inte är min eller Socialdemokraternasförtjänst att vi skrev att det skall ske en löpande ut-värdering. Det finns en total majoritet i utskottet fördet. Jag tackar för berömmet, men hela utskottet hargått med på detta.Överläggningen var därmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § betänkande 1995/96:AU11ArbetslöshetsförsäkringAnf. 186 ()Herr talman! Dagens betänkande om arbetslös-hetsförsäkringen bygger på 13 motionsyrkanden frånden allmänna motionstiden . Jag villbörja med att yrka bifall till utskottets hemställan.Jag vill uppmärksamma herr talmannen på att detfaktiskt inte finns några reservationer vid betänkandet.Det är kanske en aning märkligt att vi skall ta uppkammarens tid med att diskutera ett betänkande utannågon reservation eller över huvud taget avvikandemening. Men det finns ett intresse för att diskuteradenna fråga, och då måste vi naturligtvis göra det.Frågan om hur en arbetslöshetsförsäkring skall ut-formas utreds, som jag tror att alla här ärmedvetna om, av en enmansutredare,vars slutbetänkande beräknas komma iseptember. Fram till dess menar ett enigt utskott attdet inte finns anledning att vidta några drastiska åt-gärder med anledning av de motioner som finns.Jag tror att det är oerhört viktigt att man verkligenlägger ned stor omsorg på att utforma framtidensarbetslöshetsförsäkringar. Det har tidigare lagts framstora utredningar om arbetslöshetsförsäkringen somkanske i sista hand har stupat på att den för tillfälletsittande regeringen inte haft mod att lägga fram för-slag till en arbetslöshetsförsäkring med bärighet överstörre majoriteter än vad som blev fallet med dengamla försäkringen.Naturligtvis måste ett regelverk vara utformat såatt det inte på något vis stöter ut folk från samhälletsskyddsnät. Med tanke på enmansutredarens bakgrundoch den entusiasm med vilken hon nu tar sig an dethär uppdraget tror jag faktiskt att det kommer attutmynna i ett bra förslag till en kommande arbetslös-hetsförsäkring.Det är oerhört viktigt att man verkligen försökeråstadkomma detta. Det främsta målet, herr talman,måste naturligtvis vara att det ordnas jobb för männi-skorna, men man måste garantera någonform av trygghet för de människor som hamnar utan-för systemet.Som jag inledningsvis sade yrkar jag bifall till ut-skottets hemställan, och jag ser med spänning framemot de stora ord som skall komma från denna talar-stol med anledning av ett betänkande som inte föran-lett några reservationer.Anf. 187 ()Herr talman! Det faktum som utskottets värderadeordförande pekar på, att det intefinns några reservationer vid betänkandet, kan möj-ligtvis leda någon in på den tankebanan att vi är heltsams om synen på arbetslöshetsförsäkringen, och såär inte fallet. Det är mera formella skäl - att vi befin-ner oss i ett visst skede i processen med utredningaroch annat - till att det inte finns några reserva-tioner. Det får, som sagt, inte tolkas så att det skulleråda en samsyn i sakfrågan. Jag har begärt ordet förett kort inlägg för att peka på att vi från sida,trots att våra partimotioner avstyrks i betänkandet, haraccepterat synsättet att man med tanke på att det nysshar kommit ett delbetänkande bör avvakta att utred-ningsarbetet görs färdigt och att förslag framläggsinnan man går in i sakbehandlingen.Men det finns ändå anledning att bara med någrafå ord kommentera sakfrågan. Delbetänkandet för intelänge sedan från den utredning som innehåller flera väldigt intressanta slutsatseroch ståndpunkter, som jag för min del hoppas attregeringen tar till sig i det pågående beredningsarbe-tet.Det handlar t.ex. om att arbetslöshetsförsäkringenskall ges en tydligare roll av en omställningsförsäk-ring. Det handlar i det sammanhanget om att sätta ettbortre parentestecken för ersättningarna. Det handlarom att inrätta en fristående a-kassa. Det finns flerintressanta förslag i det här delbetänkandet.Många av förslagen liknar också på principielltintressanta punkter de regeringsförslag och beslut somtogs under den förra mandatperioden men som densocialdemokratiska regeringen nu undanröjer med denolyckliga återställarpolitik som man ägnade sig åtunder hösten 1994.Jag vill också särskilt peka på företagarnas situa-tion. Deras läge är mycket otillfredsställande.Man måste som företagare i princip avveckla sittföretag för att kunna få ersättning från en a-kassa.Detta medverkar definitivt inte till att småföretagenskall kunna utvecklas liksom inte heller till nyföreta-gande eller till nya jobb. Jag tycker att det är oerhörtviktigt att man i fortsättningen i beredningsarbetetsnabbt får en bra lösning, som gör att även företagar-na omfattas av ett acceptabelt socialt skyddsnät.Anf. 188 ()Herr talman! Utskottets värderade ordförandetyckte att det var märkligt att vi skulle ha en debatt ianslutning till ett betänkande som inte har några re-servationer. Hans förvåning var inte att ta miste på.Men är det väl så, som sade, attdet här är oppositionens möjlighet att sända hälsning-ar till regeringen, som hade sitt sändebud här en kortstund. Det går naturligtvis också att läsa in från proto-kollet vilka synpunkter vi har. Med tanke på den tillittill den förra regeringen som visadei sin deklaration har jag gott hopp om att Centernskall kunna medverka till att det styrs åt rätt håll.Vi lever, som sagts, i väntans tider. Den stora pro-position som är på gång under våren och sommarenskall bygga på beredningar och utredningar - såmånga, herr talman, att det delvis har varit ett be-kymmer med samordningen. Den arbetslöshetsför-säkring som skall växa fram kommer i avmassarbetslöshet, som är överraskande för oss, efter-som vi ett bra tag har levt i en högkonjunktur. Det ärviktigt att framtidens a-kassa blir ett väldigt robustsystem. Det gäller både regelverket och försäkringensekonomiska inkråm, som skall orka bära en iblandhög arbetslöshet.Det andra som jag skulle vilja säga är att denfrämsta fronten mot arbetslöshet är nyajobb. Det har väckts motioner här - jag tänkersärskilt på folkpartimotionen med anledning av pro-position nr 150 - som ger en rad exempel på hur vikan häva arbetslöshet och minska behov av a-kassa.Jag tror att det är viktigt att detta finns med när vi nudiskuterar försäkringssystemet.I eftermiddags var den gröne partiledaren uppe och apostroferade nämnde politiker inte kan replikera, vill jagsäga att jag tycker att det är intressant att en sentidapolitiker som tar fasta på vad framgångsrikaliberaler historiskt har sagt.Jag skulle bara vilja göra en liten kommentar tillBirger , som beklagade sig över att det krävsmer produktion, som om detta vore något förfärligt.Är det inte egentligen det som vi behöver? Globaltsett produceras det inte för mycket. Det saknas kunskap, teknik och miljöinsatser.Det är alltså mer jobb som behövs, som i sin förläng-ning innebär mindre behov av a-kassa, det som vi nudiskuterar.Tillväxt är alltså något positivt. Visst finns dettillväxt som man kan kalla för rovdrift och som ärförstörande, men det är ju vår plikt att se till att till-växten har både förvaltande och förnyande inslag.Man kan se att länder med svag tillväxt ofta har endålig miljöpolitik.Jag skulle i debatten om arbetslöshetsförsäkringenvilja säga att vi som nation inte arbetar för mycket.Arbete är något positivt, och vi lever med den storaparadoxen att arbetslöshet inte beror på arbetsbrist.Det är i stället tre andra brister - brist på lönsamhet,brist på pengar i offentliga kassor och brist i vår fan-tasi att organisera arbetslivet.För Socialdemokraternas del har det varit enolycklig period genom att man blev valretorikernasfånge och tvingades återställa det som jag tror att manegentligen inte önskade. Man avskaffade den allmän-na arbetslöshetsförsäkringen, som den förra regering-en införde, vilken var en bra försäkring. Den var merfinmaskig än det nät vi nu har. Arbetsmarknadsstyrel-sen gav den beröm, Länsarbetsnämnderna tyckte omden och ute på arbetsförmedlingarna sade man att denvar ett gott komplement. Därför var det, fru talman, såolyckligt att den perioden blev så kort. Återställarnaslog till.Nu tror jag att Socialdemokraterna och regeringenhar behövt denna inkubationstid med tanke på dealltför långtgående krav som man reste i valrörelsenoch sedan tvingades att förverkliga. talar ju John-ny väl om t.ex. , som förvisso har många goda förslag, därman också kan tänka sig ett bortre parentestecken.Man talar mycket om de nya företagen. Som jag självpåstod är de något av en förstahandslinje när det gäl-ler att förhindra arbetslöshet och därmed att en arbets-löshetskassa skall komma till alltför stor användning.Det har visserligen varit som kan betraktassom förlorad. Men jag tror att det dogmatiska tänkan-det är på väg att trängas bort till förmån för en öppen-het inför att den framtida a-kassan skall komma till sålitet användning som möjligt på grund av att, som jagsade, nya riktiga jobb kommer till. Men de som om-fattas av a-kassa som skyddsnät behöver hjälp medomställning till ett nytt jobb, och ett eget arbete är judet värdefullaste som vi politiker kan medverka till.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i betän-kandet. Men jag uppmanar också regeringen att tafasta på det som har sagts i denna debatt.Anf. 189 () replikFru talman! Jag instämmer i mycket av det somElver sade. Det är oerhört viktigt att man fårfram en arbetslöshetsförsäkring som haren större bärighet än både den arbetslöshetsförsäkringsom finns och den som konstruerades under denborgerliga regeringsperioden. För en bra arbetslös-hetsförsäkring fordras det faktiskt ett det finns ettbrett underlag i parlamentet.Som jag sade har man i en utredning varit överensom en viss sorts arbetslöshetsförsäkring. Jag tror attdet var . I denna utredning sattElver med. Utredningen gjorde ett bra arbete,och man var totalt överens med både parterna ochmed alla partier. Men problemet var att den folkpar-tistiska regeringen inte vågade lägga fram förslaget.Annars kanske vi hade haft en arbetslöshetsförsäkringi dag som hade haft bredare förankring i parlamentetän den som finns.Jag tror att det är viktigt att ta fasta på att det är ettnytt läge , där det finns grupper som normalt settinte omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. Därförmåste man kanske i stället söka andra former av lös-ningar för dessa människor.Sedan, , var väl inte förslaget somlades fram under förra perioden, om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring så mycket annorlunda än denarbetslöshetsförsäkring som vi har . Om manskulle ha levt upp till de kvalifikationsregler somfanns i förslaget, tror jag inte att någon budget hadeklarat av att bära kostnaderna.Anf. 190 ()Fru talman! säger att det förslagsom fanns inte kunde fullföljas. Jag trorinte att det handlade så mycket om att man inte våga-de, men jag kan medge att jag tror att underlaget intevar sådant att man orkade med att genomföra försla-get.Nu säger att vi behöver en ny ochbättre a-kassa. Jag kan naturligtvis inte polemiseramot detta utan tycker att det är bra. Om den t.o.m. kanöverträffa den försäkringsform som vi hade underförra mandatperiodens slutskede så är det alldelesutomordentligt, för jag vidhåller fortfarande att denhade förtjänster som var ytterst värdefulla.Men, fru talman, jag noterar ändå att det, precissom flera har sagt här, råder en öppenhet i debatten.Jag tycker att inlägget från utskottets ordförande är ettkvitto på att det som regeringen har att ta fasta på äratt riksdag är beredd att medverka till enarbetslöshetsförsäkring som hjälper människor i ensvår situation. Den bör i första hand inriktas på attunderlätta för människor att snabbt få ett nytt egetjobb.Anf. 191 HANS ()Fru talman! undrade vad debattenmåhända skulle handla om, när det inte finns någrareservationer. , tillväxt - det går anatt ta till det mesta, fick vi lära oss av allt skulle det handla om arbetslöshetsförsäk-ringen.Vänsterpartiet har i ett särskilt yttrande anfört endel skäl till att vi är misstänksamma mot regeringen,vilket inte är så konstigt. Låt mig bara ta upp någrasaker.Det har genomförts en serie för-ändringar, alltid försämringar, av a-kassesystemet. Dehar ibland varit drastiska. Det har skett utan att ut-redningen har fått göras klar. Vi har, ofta med social-demokraternas stöd men ibland utan deras stöd, krävtatt man skall ha ett utredningsunderlag innan beslutfattas om en försäkring som berör så många ochtryggheten hos så många och som dessutom natur-ligtvis är som en krutdurk. Detta är nämligen inte enfråga vilken som helst, utan detta är en fråga som äravgörande för de arbetande, för de arbetslösa, förfackföreningsrörelsen, för lönebildningen och för del av maktförhållanden i vårt samhälle. Så harfrågan alltid drivits och så står den . Det är därförden är en så konfliktfylld fråga. Just i den här frågan,, är det inte så mycket samförstånd,åtminstone inte när vi är inblandade i debatten.De ändringar som har genomförts har gjorts raskt.De har ofta varit dåligt grundade med usla regerings-underlag och dåliga propositioner. Utskottet och desspersonal har jobbat och slitit, kanske i första ledet, föratt försöka få någon hyfs på lagtexterna. Människorhar drabbats med två veckors varsel. De har kommittillbaks och funnit att nu fanns den bortreparentesen. Starten kom med de deltidsarbetslösa. Dethar ständigt varit oerhörda protester från hela densamlade fackföreningsrörelsen. Det är litet grand enskammens historia över hur arbetslöshetsförsäkringenhar behandlats , först av den borgerli-ga regeringen och till stor del - inte i varje läge - avden socialdemokratiska regeringen.Såvitt jag förstår är vi på väg att fortsätta på dettasätt. Vi har inte sett några förslag, men Arbetsmark-nadsdepartementet skickade ut ett press-meddelande, i vilket man sade att saken var biff meden avindexering. Jag skall inte dra hela den diskussio-nen, men det är ju klart att det är rena lurendrejerietatt höja procentsatsen med den ena handen och sänkabasen med den andra för att sedan se om det överhuvud taget blir någon nettoeffekt.Men jag skall inte diskutera sakförslaget utan justdet faktum att genomgripande förändringar avseskomma innan vi har diskuterat i utredningen. Jag ärmycket tacksam, därför att jag tolkade det faktiskt såatt i sitt inledningsanförande sade: Viväntar på utredningen som lägger sitt förslag i sep-tember, och sedan får vi se.Det tycker jag var mycket bra. Allt som gäller re-gelförändringar bör ske i ett samlat grepp. Procentni-våer är egentligen fråga om kostnader. De kan manlösa budgetmässigt. Men regelförändringar är sådantsom skall diskuteras noggrant. Jag förutsätter att deinte bara skall diskuteras på isolerade hearings påArbetsmarknadsdepartementet utan i en rejäl remis-somgång.I vårt särskilda yttrande säger vi att de frågor somi dag diskuteras är rundgångsproblematik, en bortregräns i försäkringen, nivåer, deltider och vad manskall kräva geografiskt, yrkesmässigt och lönemässigtnär det gäller att stå till arbetsmarknadens förfogande,hur man skall kunna återkvalificera sig till försäkring-en och vilket samspel det skall vara mellan den aktivaarbetsmarknadspolitiken och a-kassan.Det är sådana frågor som är helt avgörande för dearbetslösa, för ekonomi och för arbetslinjen ipolitiken. Det är helt avgörande för ,men också för alla fackliga organisationer.Jag förutsätter att den diskussion som JohnnyAhlqvist skall ha kommer att handla om sådana frå-gor, och att den skall föras inom ramen för arbetarrö-relsen, de fackliga organisationerna och den vänstersom alltid har försvarat denna försäkring. Jag förutsät-ter att det inte kommer att bli någon slags gott-köpspolitik där man gör upp bakom dörren med mit-tenpartierna för att hanka sig fram i ett regeringshan-terande som ibland, tycker jag, lämnar mycket övrigtatt önska.Det är förklaringen till särskildayttrande. När det gäller det avslagsyrkande till motio-nerna som bifall till utskottsbetänkandet innebär harvi ingen annan mening än majoriteten och vi stårdärför bakom detta.Anf. 192 ()Fru talman! Jag blir litet förvånad. Hans Anders-son och jag kommer nära i kontakt med varandra. Vihar samma uppfattning i en del frågor här , ochdet är inte det som har präglat vårt samarbete sedan1994. Men det kanske beror på att det är dagen efterförsta maj och på att vi äntligen har lyckats övertalaPer att gå antingen till ellertill . Det var ju det som diskuterades närvi tog upp det förra betänkandet.Först vill jag ta upp uppfattningom att fasta spelregler inte bara skall gälla för företa-gen och för alla andra på arbetsmarknaden. Natur-ligtvis måste det också finnas fasta spelregler för dearbetslösa.När jag i mitt inledningsanförande sade att jagförutsätter att man kommer med ett totalt förslag efteratt a-kassseutredningen är slutförd så menade jagfaktiskt det, .