prot · GK0917 · 1996-10-23 00:00:00 — I ställetgömmer man sig bakom argumentet att lönebildning-en är parternas ansvar och att det skulle förhindra ossatt ratificera konventionen, även om det faktiskt inne-bär en lönediskriminering i på grund av an-ställningsformen.Om man nu skulle godta det argumentet tvingasman i alla fall konstatera att de andra områdena, dvs.regeln i arbetslöshetsförsäkringen och diskriminering-en av deltidsanställda, är något som vi helt och fulltråder över i riksdag och som borde slopas,med eller utan ILO-konvention.I menar vi att skall ratifice-ra konventionen om deltidsarbete och också vidta deåtgärder som krävs i konventionen. Vi skall lagstiftamot lönediskriminering av deltidsanställda. Vi skallsäkerställa arbetstagarnas inflytande över arbetstidenslängd och förläggning. Vi skall ge deltidsanställdaförtursrätt till fler arbetstimmar, när sådana finnstillgängliga på en arbetsplats, och vi skall slopa be-gränsningsregeln i arbetslöshetsförsäkringen för del-tidsarbetlösa.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 27 ():Fru talman! Det viktiga i konvention är attdiskriminering av deltidsanställda, som till störstadelen är kvinnor, skall förhindras vad gäller ekono-miska förmåner och skydd. Det som gäller för heltids-anställda skall gälla för deltidsanställda.Miljöpartiet begär i sin motion att bör gåföre och ratificera konventionen och begära en offi-ciell tolkning av den svårtolkade artikel 5 om att del-tidsarbetaren skall ha en grundlön som utgår från enheltidslön.Miljöpartiets reservation i betänkandet är en mar-kering till regeringen om att bör gå före ochvisa andra länder som inte har kommit lika långt.Detta bör inte vara en svårighet, tycker Miljöpartiet.Anf. 28 ():Fru talman! Under denna punkt behandlar vi re-geringens skrivelse angående konvention ochrekommendation om deltidsarbete. konventio-ner och rekommendationer skall behandlas av med-lemsstaterna , och resultatet av be-handlingen skall återrapporteras.Regeringen föreslår i sin skrivelse att förnärvarande inte skall ratificera konventionen, ocharbetsmarknadsutskottet instämmer i regeringensförslag. Konventionen innehåller regler som skallgöra att deltidsarbetande och heltidsarbetande skall hasamma villkor på arbetsmarknaden. Det är en inställ-ning och en grundsyn som både regeringen och ut-skottet i allra högsta grad delar. Varför vill vi då inteanta den?Här i var det av arbetskraf-ten som arbetade deltid. Delar man upp det på kvin-nor respektive män ser vi att det av männen endast är11 % som arbetar deltid, medan det bland kvinnornaär . Därför skulle man kunna säga, somIngrid gör, att deltidsfrågan är en kvinnofrågaoch att skrivelsen handlar om kvinnors arbetsvillkor.Diskrimineras deltidsarbetande kvinnor på ar-betsmarknaden? Låt oss titta närmare på de reglersom föreslår och hur vi reglerar dessa frågor i Sverige.1. Garanti om samma skydd när det gäller organi-sations- och förhandlingsrätt, arbetarskydd och dis-kriminering i anställningen. Organisations- och för-handlingsrätten regleras i lagen om medbestämmandei arbetslivet och i lagen om facklig förtroendemansställning. Där görs ingen skillnad på heltids- ochdeltidsarbetande. Arbetarskyddet regleras i arbetsmil-jölagen, och diskriminering i arbetslivet regleras bl.a.i jämställdhetslagen. Inte heller här finns någon skill-nad för heltider och deltider.2. De lagstadgade sociala trygghetssystemen skallanpassas så att likvärdiga villkor gäller för alla an-ställda. Här handlar det bl.a. om pensioner och arbets-löshetsförsäkring. I några avseenden är förmånernahär beroende av vissa lägsta gränser för att över hu-vud taget komma i fråga för förmånen. Det gäller a-kassan och delpensionen. Konventionen tillåter attdeltidsarbetande vars arbetstid understiger vissa spe-cificerade tröskelnivåer undantas från reglerna. Un-dantagen skall i så fall anges i rapporten till ILO.3. Skydd vid havandeskap och barnsbörd, anställ-ningens upphörande, betald semester och ledighet vidsjukdom. Dessa förhållanden regleras i bl.a. semester-lagen, föräldraledighetslagen, lagen om anställnings-skydd och lagen om allmän försäkring. Ingen av dessalagar skiljer på heltidsanställda och deltidsanställda.4. Deltidsanställda skall ha en grundlön som står iproportion till lönen för den jämförbara heltiden. Detär den här punkten som skapar problem för oss attanta konventionen. I har vi en grundmuradtradition att lönefrågor hanteras i avtal mellan parter-na, och det är min bestämda uppfattning att det skallså förbli.Kan inte kollektivavtal godkännas som ett sätt attratificera konventionen? Så kan vi ofta göra med EU-direktiven, men i det här fallet handlar det om enILO-konvention, där det föreskrivs att reglerna skallgälla alla deltidsarbetande. Kollektivavtalen i Sverigetäcker upp en mycket stor del av arbetsmarknaden,ända . Men är inte alla.Utskottet instämmer i regeringens uppfattning, attom vi ratificerar konventionen innebär det att rege-ringen har det yttersta ansvaret för de deltidsanställ-das löner, och det önskar varken regeringen ellerutskottet. Lönefrågorna är och må förbli en fråga förarbetsmarknadens parter att reglera i sina löneavtal.Därför, fru talman, instämmer utskottet i regering-ens bedömning att inte skallratificera konvention om deltidsarbete.Jag yrkar bifall till utskottets förslag.Anf. 29 ():Fru talman! Jag har två frågor att ställa till LailaBjurling. När det gäller a-kassan är det alldeles riktigtatt tillåter undantag för tröskeleffekter och arbe-tade tider, men min fråga är: Tror attäven begränsningsregeln, som är en diskriminerings-regel för deltidsanställda som grupp, skulle tillåtas iILO-konventionen som ett undantag? Jag tror inte det,utan jag tror att den strider mot konventionen. Jag villgärna höra kommentera det.Min andra fråga handlar just om rätten att lönedis-kriminera deltidsanställda, som utskottet och rege-ringen bekräftar när man använder just det argumentetför att inte ratificera konventionen. Jag delar uppfatt-ningen att det är parternas ansvar att stå för lönebild-ningen i - det skall de fortsätta med. Men detär också lagstiftarens ansvar att se till att det rådericke-diskriminering på arbetsmarknaden. Det ansvarethar lagstiftaren tagit inom andra områden. Varför kanvi inte införa en icke-diskriminerande lagstiftning såatt deltidsanställda inte kan lönediskrimineras i Sveri-ge?Anf. 30 ():Fru talman! Vi har i vår arbetslöshetsförsäkring iSverige kommit överens om, med en stor majoritethär i kammare, att det skall vara vissaminiminivåer för att man skall få inträde i a-kassan.Det finns ingenting i konvention som tyder påatt vi inte skall få ha en miniminivå för att man överhuvud taget skall komma med i en försäkring. Det ärmin fasta bedömning, och även utskottets majoritetsbedömning, att det går utmärkt att ha sådana reglersom är förenliga med konvention. antar viinte konvention, så därför är det inte aktuelltöver huvud taget, men vi skall ju rapportera tillbakahur vi hanterar frågan.Anf. 31 ():Fru talman! Jag tror att missuppfat-tade min fråga. Jag talade inte om inträdesvillkorenutan om begränsningsregeln, som innebär att deltids-arbetslösa enbart har rätt att uppbära a-kasseersättningunder , till skillnad från heltidsarbetslösa. Förmig är det självklart att den bestämmelsen strider motILO-konventionen, och jag skulle gärna vilja höraLaila synpunkt på just den bestämmelsen.Sedan kvarstår min fråga: Varför tar inte lagstifta-ren sitt ansvar och inför en icke-diskriminerandelagstiftning, precis som vi har gjort på andra områdennär det gäller att undanröja möjligheten att lönedis-kriminera deltidsanställda? Det ansvaret har lagstifta-ren tagit på andra områden, och vad hindrar det i dettafall?Anf. 32 ():Fru talman! problem med deltidsarbetan-de människor, framför allt kvinnor, är oftast att kvin-norna får jobba mycket mindre än vad de vill göra.Det är i sig en olycklig utveckling som har skett påarbetsmarknaden. Vi jobbar på att hitta en lagstift-ning. Jag tror att vi kan säga att det kommer en pro-position som kommer att ge de deltidsarbe-tande rätt till förtur till mer tid för dem som vill hadet. Det är det stora problemet vi har i Sverige.I många av länderna ute i är inte proble-met att kvinnorna får för få timmar att arbeta, utan därär problemet ofta att kvinnorna inte arbetar över hu-vud taget. Man kan se en ganska tydlig korrelationmellan kvinnornas inträde på arbetsmarknaden ochdet ökade antalet deltidsarbetande på arbetsmarkna-den. När kvinnor går ut på arbetsmarknaden från attha varit traditionella hemmafruar börjar de ofta medett deltidsarbete. Där står många av de europeiskaländerna fortfarande. Kvinnor skall träda ut på ar-betsmarknaden, och kvinnor skall kunna kombineraarbete med hem, barn och andra sysslor som de avtradition har haft. Då är deltidsarbete någonting nyttoch någonting som det är viktigt att reglera.Vi har en lång tradition i av att hantera dehär frågorna, med löner och andra frågor som rördeltidsarbete. Jag vill bestämt hävda att det inte ärnågon diskriminering i , och då finns detingen anledning för oss att överföra ansvaret för del-tidsanställdas löner från parterna till regering ochriksdag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )7 § Fristående skolor m.m.FöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1996/97:UbU4Fristående skolor m.m. (prop. 1995/96:200)Anf. 33 ():Fru talman! är det en sorgens dag för alla de människor somarbetar för mångfald, pluralism, valfrihet och för denlilla människan.Friskolorna har vitaliserat skolväsendet och stimu-lerat lärare och skolpersonal till att pröva olika formerför undervisning och inflytande. Uppenbarligen är detmycket viktigt för socialdemokrater, miljöpartisteroch vänsterpartister att låta planering ochkameral exercis gå före barnens rätt till god under-visning i en miljö som passar det enskilda barnet.Politikens makt är viktigare än makten för föräldraroch elever att välja skola.Men det är en högtidsdag för alla socialdemokra-tiska kommunpolitiker och för den delen också riks-politiker som ogillar friskolor, och det är som vi allavet ganska många. För socialdemokraterna har bådeden garanterade ersättningsnivån, skolpengen, ochframväxten av fristående skolor varit ett rött skynkealltsedan valet . Det är ingen nyhet att Socialde-mokraterna i grund och botten ogillar friskolor, menatt även har ställt in sig i ledet är detmånga som undrar över.Visserligen säger både socialdemokrater och mil-jöpartister att friskolorna skall få samma ekonomiskavillkor och förutsättningar som de offentliga skolorna.Det låter ju bra. Men granskar man propositionen ochbetänkandet framkommer en annan bild. I alla viktigamoment blir det kraftiga försämringar för friskolorna.Sammantaget leder de till ökat kommunalt godtyckeoch kommunalt inflytande. Skolpengen försvinner,kan säga nej till bidrag om etableringen fårpåtagliga negativa effekter för den offentliga skolan,rätten att välja skola minskar, möjligheten för enskola att växa hänger på välvilja, liksomförändringar av värdegrunden i skollagen och infö-randet av insyn för att nämna några exem-pel.Jag måste fråga och , som är arkitekter till förslaget, kan ni på fulltallvar påstå att friskolan med den här typen av förslagkommer att få likvärdiga ekonomiska villkor med dekommunala skolorna?En viktig del i den valfrihetsrevolution som inled-des av den borgerliga regeringen var införandet avklara, förutsägbara och tydliga ekonomiska förutsätt-ningar för de fristående skolorna genom en garanteradlägsta ersättningsnivå, populärt kallad skolpengen.Sedan hösten 1991 har antalet friskolor ökat frånca 70 till dagens 250. Det är över 300 om jag ocksåräknar in dem som finns på den gymnasiala nivån. Detinnebär att över 20 000 elever går i friskolor pågrundskolenivå, vilket motsvarar av allaelever.Den socialdemokratiska oppositionen drev undersamma tid en aggressiv politik mot de friståendeskolorna. Antingen var de för små och hade därmedinget berättigande eller också var de för stora och dåvar de ett hot mot det offentliga skolväsendet. Ettflitigt tema var att de fristående skolorna bidrog tillsegregation i samhället. Sanningen är snarare den attdet är den socialdemokratiska bostadspolitiken som ärorsaken till segregationen.I propositionen och i betänkandet föreslås att bi-dragen till friskolorna skall ges på samma grunder ochenligt samma principer som kommunen tillämpar ifråga om de egna skolorna. Denna fördelningsprincipkan vid en första anblick synas rättvis, men den öpp-nar för ett kommunalt godtycke som kraftigt kommeratt försämra förutsättningarna.Det finns ingen klar beskrivning av de grunder ochde principer som kommunen skall tillämpa när denberäknar resurstilldelningen till den egna skolan. Omkommunen inte klart uttalat vilka principer man harför resurstilldelning till de egna skolorna, vilket van-ligtvis är den rådande ordningen , är friskolornasoch andras möjligheter att bedöma ersättningen ochhur den skall motsvara reglerna liten.Genom att skolpengen försvinner tvingas skolornaförhandla med elevernas hemkommun om nivån pådet ekonomiska stödet. Skolan blir därmed utlämnadtill ett kommunalt godtycke och ett politiskt tyckande.Det är uppenbart att en friskola som verkar i en kom-mun där en majoritet av politikerna av ideologiskaskäl är emot dessa skolor riskerar att hamna i en si-tuation med återkommande förhandlingar och över-klaganden. Även om det står i betänkandet att enskola kan överklaga beslut om man inte är nöjd kandomstolen bara konstatera att ersättningen är för låg,aldrig fastställa en högre ersättningsnivå. Det är lättatt se att friskolorna blir rättslösa.Regeringen framhåller att de föreslagna lagänd-ringarna inte kommer att leda till ökade utgifter fördet offentliga, med andra ord för kommunerna. Mil-jöpartiet har i sin argumentation för att ta bort skol-pengen framhållit att friskolan med de föreslagnaändringarna kommer att få täckning för sinakostnader, inte och inte . Antingen är Mil-jöpartiet naivt eller också har man blivit grundlurad.Är det någon som på fullt allvar tror att socialdemo-kratiska kommunpolitiker kommer att föra över peng-ar från de egna skolorna till friskolorna i kommunen,med ett undantag - ?Även om en skola uppfyller kraven för godkän-nande är det inte säkert att den får ersättning. skall bedöma om skolan lett tillavsevärda negativa följder för kommunen där skolanär belägen. Jag är övertygad om att man i socialistisktstyrda kommuner alltid kommer att hävda att etable-randet av en friskola kommer att innebära negativaeffekter för den kommunala ekonomin. Tror någoninnerst inne på motsatsen?För oss moderater är det självklart att ersättningoch godkännande hör ihop. Om en friskolas verksam-het förändras i sådan utsträckning att det innebärpåtagliga negativa följder för skolväsendet i denkommun där skolan är belägen kan åter-kalla rätten till bidrag. Det innebär att om en skola harbra kvalitet på sin undervisning, attraktiv pedagogikeller profil och därmed lockar många sökande kanSkolverket tillsammans med kommunen dra in rättentill bidrag. Tala om politiskt godtycke! Eller har jagtolkat det fel, och ? Det naturliga är naturligtvis att en friskola skall fåersättning utifrån det antal elever som den har och attden tillåts att växa.Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl är ibehov av extra stöd sätts på undantag. Elevens hem-kommun är inte skyldig att ersätta den mottagandeskolan för de extra kostnader som elevens handikappinnebär. På motsvarande sätt undantas elever medsärskilda behov från kravet att friskolorna skall varaöppna för alla. Det innebär att elever som är dyrare ängenomsnittet inte kommer att kunna välja skola. Detär ett cyniskt sätt att behandla utsatta elever. Alltstorvulet tal om solidaritet som plockas fram ochotid av regeringspartiet är när det kommer till kritanbara tomt prat och innehållslösa fraser. Vi tycker attalla elever skall få välja skola och att skolan skall fåersättning utifrån sitt åtagande.Kommunerna skall ha insyn i frisko-lans verksamhet. Det är inte rimligt att kommunenskall ha det i en verksamhet som den inte är huvud-man för och som i vissa fall är konkurrent till denkommunala skolan. Vi anser att insyn och tillsyn är enuppgift för , samma sak gäller uppföljningoch utvärdering.Friskolorna har ofta lett den pedagogiska förnyel-sen och har engagerat föräldrar som deltar aktivt iarbete och beslut. behöver fler friskolor medalternativ pedagogik, med allmän inriktning och medkonfessionell inriktning, skolor som drivs av skildahuvudmän. Framväxten av friskolor har bidragit positiv utveckling även i den kommunala skolan.Nytänkande är ingenting som man kan kommen-dera fram. Det uppstår bara om skolor tillåts pröva sigfram längs olika vägar. I en sådan atmosfär sprider sigde goda exemplen både till offentliga skolor och tillfriskolor. Det är trist att vissa partier i ett slags miss-riktad och förment jämlikhetsiver vill bromsa ochstoppa utvecklingen. Förlorarna blir alla: elever, för-äldrar, lärare och skolan. Vi behöver i vårt land merav mångfald, alternativ och förnyelse, inte mindre.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillreservation nr 8.Anf. 34 ():Fru talman! De fristående skolorna menar jag ären del av en stark rörelse i samhället där människor påmånga olika sätt visar att de vill ta större ansvar, hastörre möjlighet till egna initiativ och vara mycketmer delaktiga i samhället. Jag tror att det är oerhörtviktigt att vi som är politiker förstår vilken möjlighetdet här är att samspela med mycket starka och nyakrafter och rörelser i samhället. De växer fram pålandsbygd och i storstad. De märks i byarörelsen. Demärks på viljan att ta ansvar i skolan, bland föräldraroch elever som tillsammans med mycket ivriga ochengagerade lärare bygger upp fristående skolor.Jag tycker på något sätt att det är både sorgligt ochtypiskt att socialdemokraterna än en gång visar inte förstår och inte heller förmår att ta vara påen sådan kraft.För drygt ett år sedan diskuterade vi länge fråganom fristående skolor här i kammaren. Då var vi påväg - på länge, skulle jag vilja säga- mot en bred lösning mellan partierna i fråga om defristående skolorna. Jag såg Centerpartietsarbete som ett sätt att inleda ett bredare samarbete.Jag minns så väl hur socialdemokrater och centerpar-tister uttryckligen sade till varandra att vi nu skulleskriva det här så att det också blev möjligt för flerpartier att vara med i en bred uppgörelse i nästa steg.För egen del tänkte jag mycket på situationen iDanmark, där det , såvitt jag förstår,har funnit ett slags självklar politisk enighet kring dehär frågorna. Naturligtvis har det också skapat entrygghet för de fristående skolorna som gjort att justden kraft och det engagemang jag talade om kan få ettsjälvklart utlopp och finnas i trygghet. Det är dentryggheten och den kraften som hotas när man gångpå gång i stället riskerar att slå ned den här viljan. Jagmenar att det är de fristående skolorna som förlorarnär partierna inte kan komma överens.Vi fattade beslutet . vill delvis samma riksdagsmajori-tet genomföra en rad försämringar. Man vill att dengaranterade nivån skall slopas. Men en garanteradnivå står ju inte alls i strid med principen att likabe-handla fristående och kommunala skolor. Tvärtom ärden just en garanti för att inte särbehandlingen skallbli för stor. Det borde vara ett självklart och rimligtkrav.Nu säger socialdemokraterna nej till detta. Dåmåste jag fråga: Vad är det som har hänt sedan förraåret som gör att det nu är fel att ha en garanteradlägsta nivå? Ni beslutade ju om det sedanmed en majoritet här i . Vilka nya fakta,vilka nya bedömningar och vilka nya förhållandenleder fram till en annan slutsats , drygt ett årsenare?De regelförändringar som föreslås kommer ocksåatt innebära att det inte är självklart att ett tillstånd attfå finnas som fristående skola också skall leda tillbidrag. Det, menar jag, strider mot ganska viktigarättsprinciper. Det är också ett av skälen till att så tydligt var emot förslaget i sitt remissyttran-de. Enligt måste ett tillstånd för en fristå-ende skola som uppfyller villkoren för att få finnasockså hänga samman med att den får bidrag. Gör mande regeländringar som föreslås riskerar man i stäl-let att få olika behandling i olika delar av landet. Detkan inte vara rimligt. Dessutom vågar jag påstå att detriskerar att särskilt gå ut över valfriheten för männi-skor på landsbygden och i glesbygd.Det föreslås också att om en skola växer för fort,om det är för många elever som väljer den friståendeskolan, skall den kunna bli av med sitt bidrag. Dettycker jag är en av de mest märkliga och mest stötan-de av de föreslagna regeländringarna.Ovanpå det föreslår man försämringar när detgäller elever med behov av särskilt stöd. För mig, somvar med och införde förbättringar på just den punktenförra året, är det särskilt obegripligt att socialdemo-kraterna gör fullständigt tvärtom på dennapunkt. säger man i stället klart och tydligt att omdet innebär betydande svårigheter för en kommun ärden inte skyldig att ge bidrag för elever med behov avsärskilt stöd. Jag tycker det är stötande, och det för-vånar mig att socialdemokrater ställer upp på en så-dan förändring.Dessa regeländringar, som ser ut attvara på väg att fatta beslut om, kommer delvis attbeslutas av precis samma riksdagsledamöter som förett år sedan tyckte tvärtom. Man måste fråga sig vaddet var som hände på den korta tid under vilken dehär skillnaderna gjordes i ordning. Vi fick, som jagsade, en lagändring som trädde i kraft . Iaugusti hade man en utredning som var beredd attföreslå helt andra förändringar. På en dryg månadhade man alltså fundamentalt ändrat uppfattning. Vadlåg till grund för den ändrade uppfattningen? Vad ärdet som gör att samma riksdagsledamöter nu kommeratt trycka på knapparna här i kammaren för helt andraståndpunkter än tidigare?Från sida har vi ansträngt oss merän andra partier - också mer än de partier som satt ifyrpartiregeringen tillsammans med oss - för att detverkligen skulle bli en bred enighet. Vi ansåg nämli-gen att det skulle vara särskilt viktigt för de friståendeskolorna att detta inte var regler som skulle ändras vidvarje majoritetsskifte här i . Man måstekunna lita på att det finns långsiktiga spelregler somgäller. Det är den tryggheten som hotas.I utskottets behandling har vi kommit fram tillmånga gemensamma reservationer från de partier somingick i fyrpartiregeringen. Det är naturligt, eftersomvi också har varit med och utarbetat reglerna frånbörjan. Jag menar också att det hade varit möjligt attpå den grunden nå en bred enighet. gick inte det.Centerpartiet skiljer sig däremot från de övrigapartierna från fyrpartiregeringen på två punkter, där vihar reserverat oss ensamma.Den ena frågan gäller avgifterna till de friståendeskolorna. Där vill vi ha en regelförändring som går utpå att man ger tillräckligt starka bidrag till de fristå-ende skolorna som man ytterligare begrän-sar möjligheten att ta ut avgifter. Det är rimligt medavgifter som beror på en alldeles särskild profil, menman skall inte öppna för möjligheten att ta ut avgifterpå ett sätt som leder till segregation.Den andra skillnaden gäller att vi inte vill att detskall stå i skollagen att fristående skolor bara"väsentligen" skall motsvara målen för den allmännaskolan. Målen för den allmänna skolan är bl.a. sådantsom demokrati och jämställdhet som jag tror att deallra flesta i ställer upp på. Om man inte ärtydlig på den punkten - att de fristående skolornasjälvklart klarar ribban när det gäller demokrati, jäm-ställdhet och andra sådana områden där svenska fol-ket tycker det är självklart att en skola skall göra det -riskerar man i stället att undergräva de friståendeskolornas ställning. Jag tycker att de övriga partiernafrån fyrpartiregeringen på den punkten har fallit i defristående skolornas kritikers fälla. Det tycker jag ärsynd.Till sist vill jag yrka bifall till reservationerna 2och 8.