prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — Jag började med att uttrycka mig po-sitivt om vårt medlemskap i den europeiska unionen.Men detta har också på en del håll inneburit vissabekymmer. Det finns då ett näraliggande bekymmer,och det gäller framför allt norska gränsen. Genom attSverige är medlem och icke är medlem hargränspassagen mot försvårats på ett ganskapåtagligt sätt. Framför allt gäller det transporter avlivsmedel men också transporter av levande djur övergränsen.Självfallet beror svårigheterna att passera gränsenpå godsets art, men t.ex. för en transportör som harmed sig gods från flera olika avsändare med olikalivsmedel är livsmedelskontrollen och tullhanteringenav detta gods både tidsödande och kostnadskrävande.Det kan ta timmar för en långtradare att komma övergränsen. Detta är inte acceptabelt. Handeln mellanSverige och tar faktiskt skada av ett sådant härkrångligt förfarande. Jag förstår att man har diskuteratfiskefrågor, men det finns också andra frågor som detär önskvärt att man tar upp.Eftersom är ett land med lika stränga mil-jö- och hälsoskyddsbestämmelser som olika EU-länder har, borde man kunna komma fram till uppgö-relser som gör att denna omfattande gränsklareringkunde avskaffas.Tullkontrollen behövs i och för sig för att ta in vis-sa avgifter, men med den moderna datateknikenshjälp borde detta vara möjligt att åstadkomma på ettenklare sätt. Jag vill fråga om detfinns någon möjlighet att agera här, så att man under-lättar passagen mot när det gäller transporter avolika varor.Fru talman! Jag har berört några områden därdet ytterligare går att utveckla handeln med vår om-värld. Jag tror också att det är viktigt för oss alla att vikan fortsätta att liberalisera och undanröja hinder förhandel mellan olika länder. Det tjänar alla på, och inteminst stärker det allas vår välfärd.Anf. 29 Statsrådet ()Fru talman! De frågor som har tagitupp om småföretagen och handelshindren som möterdem är mycket viktiga. Jag har inbjudit till ett runda-bordssamtal med ett antal småföretag somarbetar i bl.a. högteknologibranschen, där man möternya typer av handelshinder och speciella problem, därsamhället kanske kan göra insatser. Vi kommer då attdiskutera en del av de frågor som togupp.Det kommer att vara ett inremarknadsrådsminis-termöte i , där jag kommer att taupp en del av de småföretagsfrågor som var inne på. Där är vi helt överens. Det är viktigtatt nu också inom EU arbeta i den riktning som KjellEricsson angav.Exportrådet har tillsammans med , ALMIoch Handelskammaren satt i gång regionala centra, ditsmåföretag kan vända sig för att få informationshjälpnär det gäller de exportmöjligheter som finns och inteminst de nya EU-programmen, som , som kan vara obekanta för många småföre-tag.Exportrådet skall också enligt sin instruktion pri-oritera stöd till små och medelstora företag. Det ärsjälvklart att det, när EU-marknaden nu har öppnatsfullt ut, kan vara utomordentligt betydande för mångasmåföretag. Det har varit en hämmande pap-persbyråkrati för dem som exporterat över ,men där finns det nu nya möjligheter. Även en litennisch på denna stora marknad kan självfallet varautomordentligt betydelsefull för ett litet företag. Detingår i högsta grad i de prioriteringar som regeringenoch gör. Jag är helt överens med KjellEricsson på den punkten.Jag har velat redovisa litet av det som praktisktpågår i just den frågan. Jag får återkomma till Sydaf-rika i nästa inlägg.Anf. 30 () replikFru talman! Det gläder mig att höra att småföreta-garna har en prioriterad ställning i ,därför att det är nödvändigt. Här i har både desmå och de medelstora företagen en mycket stor bety-delse. De skall kunna födas, växa och utvecklas. Inteminst byråkratin måste minskas, så att man kan fåkontakter med resten av men också med res-ten av världen. Just utbytet med olika länder är en storfördel för oss, och det ger också många nya möjlighe-ter.Det är bra att har fått anvisningen skall hjälpa småföretagen att nå olika marknaderoch få den information som de behöver.Mina frågor om kvarstår. När vi besökteSydafrika hade bl.a. danska småföretagare varit där,och det hade byggts upp ett småföretagsnät mellandanska och sydafrikanska småföretag - något somupplevdes som väldigt positivt. Det fanns också gans-ka mycket verksamhet runt detta. Jag önskar att vi iSverige kunde göra samma sak. Det fanns en sådanönskan i , och vi skulle kunna hjälpa till attbygga upp ett sådant nät mellan svenska och sydafri-kanska småföretag.Min fråga om norska gränsen kvarstår också.Anf. 31 Statsrådet ()Fru talman! Det är riktigt att vi kan öka vårt han-delsutbyte med , jämfört med när vi hadesanktioner mot landet, som är fritt från apartheid.Jag träffade för någon vecka sedan vicepremiärminister i , där vi diskuterade bl.a. hurvi skulle kunna öka vårt handelsutbyte. Vi diskuteradesjälvfallet också politiska frågor, och inte minst detsom är viktigt i detta sammanhang, nämligen densenfärdighet - enligt min och den svenska regeringensuppfattning - med vilken EU har arbetat med detfrihandelsavtal som skall träffas med . Vihoppas nu att det skall bli en snabbare öppning i för-handlingarna i . Det är viktigt förSydafrika, för oss i och för EU att frihan-delsavtalet med verkligen får mera styrfartnär det gäller att öppna dessa förhandlingar.UNCTAD kommer att ha sitt möte i ibörjan på maj, och det ger också möjligheter till in-tensiva kontakter med den sydafrikanska regeringen iden riktning som var inne på.När det gäller och gränsen, har vi ett funge-rande tullsamarbete, som är smidigare och enklare änvad EU har mot något annat tredje land. Det finns enviss misstänksamhet från andra EU-länder om att vidärmed inte uppfyller EU:s krav, men vi hävdar be-stämt att det mer smidiga samarbete vi har är välfungerande och bör kunna fortsätta. Det är då ocksågivet, för att vi skall ha en trovärdighet här, att vi skallkunna garantera att vi är väldigt noggranna, exem-pelvis när det gäller så viktiga saker som sjukdoms-bilden hos djur, risken för smitta etc. Vi gör vad vikan, liksom norrmännen, för att försöka förenkla endel av de problem som tas upp. Sammantaget är sam-arbetet alltså smidigare än på andra håll, men vi börsjälvfallet - det gör vi också - gå igenom de rutinersom har satts i gång . Det blir tyvärrmera hinder där vid kölen än vid ochÖresund, där hindren är borta, men det beror på Nor-ge och inte på oss.Anf. 32 () replikFru talman! Jag tycker att det är positivt att de härSydafrikakontakterna kommer att tas, därför att jagtror att det är en stor fördel att vi kan hjälpa till medatt bygga upp ett nytt fritt Sydafrika.När det gäller är det kanske framför allt detdagliga arbetet som är krångligt, inte minst för t.ex. delångtradarchaufförer som skall komma över gränsenmed livsmedel. Det kan ta att klarera enlångtradarlast för att komma över gränsen.Detta är inte rimligt. Det kostar mycket pengar.Varans värde stiger ju inte på grund av att man hargränsklarering. På något vis måste man hitta ett enkla-re sätt att komma fram. Trots allt är ett EES-land som i stort sett har samma bestämmelser som vinär det gäller t.ex. hälsoskydd och miljö. Man bordekunna hitta en lösning så att vi sluppe den här krång-ligheten. Det är möjligt att man borde förhandla omatt få som yttre gräns. Då vore det här proble-met löst. Jag vet att det är svårt, och det är bara ettframkastat förslag, men jag tror att man på något sättmåste hitta en lösning här. Det som sker just nu är interimligt. Det kostar mycket pengar och fördyrar ocksåhandeln mellan och Norge.Anf. 33 BO ()Fru talman! Det har sagts att den största seger somkan vinnas är den i motståndarnas hjärtan. Om det ärsant kan , , J. A. Gri-penstedt, och andra stora frihandelsföre-språkare fröjda sig i den himmel eller de himlar debefinner sig i.Aldrig förr har frihandelstanken haft så storaframgångar som under det senaste halvseklet och inteminst nu . har det intellektuellamotståndet mot frihandeln och marknadsekonominvarit så svagt som . Alltfler inser att det välståndsom har kunnat byggas upp i västvärlden, och som nubyggs upp i allt fler delar av världen, inte skulle kun-nat bli av om varje land behållit höga murar mot and-ra länders varor och tjänster.De nämnda frihandelsförespråkarna skulle nogockså ha glatt sig mycket om de hade fått höra enförespråkare för den moderna demokratiska socialis-men som handelsministern sjunga frihandelns Högavisa eller en företrädare för den moderna konserva-tismen som använda språkbruk som"protektionismens fula tryne".Drygt två seklers debatt och erfarenheter av såvälprotektionism som frihandel har tydliggjort att vägentill välstånd går över marknadsekonomi i det egnalandet och en fri handel med andra länder.Men som vi gläder oss över framgång-arna får vi aldrig glömma bort att en sådan kamp somfrihandelns aldrig är vunnen permanent. Det uttalademotståndet mot frihandeln som idé är visserligensvagt och representeras i vår del av världen kanskefrämst av den fransk-engelske miljardären . Men hotet kommer främst inte från dessatydligt framförda tankar om att skydda de rika länder-na mot konkurrens från de fattiga länderna utan fråndem som i teorin ansluter sig till frihandeln men ipraktiken agerar emot.Det ständiga hotet mot frihandeln kommer frånalla dem som vill skydda det egna företaget, den egnanäringen, den egna orten eller det egna landet frånkonkurrens. Det hotet är ofta lika starkt från dem sompå kongresser och vid dukade middagsbord hyllarmarknadsekonomin som idé som från dem som äraktiva i fackföreningar och ibland bär på ett socialis-tiskt idéarv.Om någon tror att dessa hot hör till det förflutna ärdet bara att se på förekomsten av näringslivskarteller iVästeuropa eller på den amerikanska fackföreningsrö-relsens kamp mot bildandet av det nord-amerikanska frihandelsområdet . I vårt landhar vi relativt färska exempel på hur olika partierförsökt - och länge lyckats - hindra en friare handelmed mat och kläder.Som alltid är det lättare att föra kampen mot demsom är emot frihandelsidén än mot alla dem somsäger att frihandel visserligen är bra, men... Ännusvårare är det att föra kampen mot dem som hyllarfrihandelstanken för att sedan låsa in sig med demsom borde vara deras konkurrenter och fixa priser ochdela upp marknader.För dem av oss som hyllar frihandeln både somidé och praktik gäller att kampen behöver förasöverallt och alltid. Till denna grupp räknar jag han-delsministern. Jag har fått intrycket att han, nästanlika mycket som jag själv och liberalerna,hyser en stark tilltro till frihandelns välsignelsebring-ande effekter. Något orolig blev jag dock när jag nysshörde debattörer tala om att miljö och arbetsvillkor pånågot vis skulle inkräkta på frihandeln. Något lättadblev jag när jag hörde svaret till . Heltlugnad är jag väl inte på den punkten, men vi får kan-ske höra mer om detta.Fru talman! De europeiska gemenskapernas fort-gående utvidgning sedan de bildades för 40 år sedanhar förstås varit av stor betydelse för förbättrade vill-kor för en friare handel. Om den stora regeringskonfe-rensen som påbörjas i i slutet av nästa månadframgångsrikt klarar av att lägga grunden för att län-derna i och samtCypern och skall kunna bli medlemmar inomden närmaste tioårsperioden bildas en inre marknadmed bortemot 500 miljoner invånare.När vi liberaler så länge arbetat för ett svensktmedlemskap i det som kallas EU var det inte föratt få delta i byggandet av en europeisk fästning medhöga murar utåt utan för att stärka fred ochfrihet och för att arbeta för så små hinder som möjligtmot den övriga världen.Vi visste att inte alla länder och alla krafter inomEU älskade frihandeln. På vissa håll var - och är -mer populär än . Men vi troddeatt ett svenskt medlemskap skulle stärka de krafterinom EU som är frihandelsvänliga.Efter det att , och nuvarit medlemmar går det redan att fastslåatt EU blivit mer frihandelsvänligt . Detförefaller också uppenbart att det frihandelsvänligaSverige kan göra mer nytta för en friare världshandelsom en aktiv medlem i en gemenskap med370 miljoner invånare än vad vi skulle kunna göraensamma.Den stora framgången för en friare handel på se-nare år är förstås den stora GATT-överenskommelsenmed dess planerade minskningar av tullarna. Det finnsanledning att hålla tummarna för att den nya världs-handelsorganisationen skall lyckas hålla frihan-delns fana högt under de kommande åren.EU är inte det enda regionala handelsblocket. Iandra världsdelar växer andra block upp. Jag harredan nämnt det nordamerikanska frihandelsområdetNAFTA, och handelsministern och harnämnt andra organisationer som är på gång i andradelar av världen.Det finns självfallet utrymme för diskussion omtillskapandet av regionala block är till fördel eller tillnackdel för en friare världshandel. Det kan hävdas attdenna framväxt visserligen ökar frihandeln inomrespektive block, men att handeln mellan länder iolika block riskerar att bromsas och att risken förhandelskrig ökar. I tredje världen finns det de som serpå det europeiska samarbetet och fruktar att Colbertskall vinna över trots denna berättigade oro finns det anled-ning att tro att den ökade frihandeln inom världensolika regioner skall kunna förenas med en friarevärldshandel. Det kommer förstås att kräva hårt arbeteav alla dem som är för detta höga mål.Fru talman! Vår uppgift inom det handelspolitiskasamarbetet inom EU är att verka för att EU:s handels-politik blir så präglad av frihandelstanken som möj-ligt. Vår uppgift att arbeta för en friare handel gällerdock inte bara EU:s relationer med omvärlden utanockså i hög grad inom EU. Detta kan låta onödigt i ettläge där en av EU:s främsta framgångar är tillskapan-det av den inre marknaden . Mendet är tyvärr nödvändigt, eftersom så mycket ännuåterstår i kampen för en riktigt fri marknad inom EU.De krafter, fru talman, som jag talade om inlednings-vis och som motarbetar fri konkurrens och en friarehandel är i praktiken mycket starka.En del av arbetet handlar om att se till att de reglersom finns tillämpas. Ett mycket stort problem är dekarteller och liknande samarbete som drivs mellanföretag för att den fria konkurrensen inte skall fågenomslag för de egna produkterna. TidskriftenVeckans Affärer hade några intressanta exempelhäromveckan. Två skräckexempel ärde 33 cementföretag som tillskapat en priskartell ochavslöjats och de 19 skogsföretag som ordnat en pris-kartell för kartongmarknaden. I den senare kartelleningick bl.a. tre stora svenska företag.Jag har redan nämnt namn någragånger. När man tar del av sådana här uppgifter omhur konkurrensen undermineras eller elimineras är detnära till att erinra sig hans dystra iakttagelse från hansegen tid om att man varhelst man ser två bagare isamspråk kan misstänka en konspiration mot denallmänna välfärden, dvs. prisöverenskommelser.Ett annat område där reglerna också finns, mendär arbetet går trögt, är den offentliga upphandlingen.Det rör sig här om en mycket stor marknad där det påde flesta håll varit så att leverantörer i det egna landethaft stora försteg eller t.o.m. nästan monopol på leve-ranser till det egna landets organ och myndigheter.Ett tredje problemkomplex gäller att så många sto-ra områden fortfarande inte alls eller bara delvis om-fattas av fri konkurrens och fri handel inom unionen.Några sådana områden är energin, bankerna, tele-kommunikationerna, läkemedelsområdet och flyget.Ett fjärde område är de hinder som olika nationel-la normer sätter för import av varor från andra med-lemsländer. Här finns många trista exempel. Från vårtland kan nämnas dörrföretaget i som hade lästi tidningen eller möjligen sett på TV att nuvar medlem i EU och att det där existerade en inremarknad.När företaget ville försöka sälja sina dörrar i en avde tyska delstaterna fick företaget beskedet att detsvenska godkännandet inte räknades utan att det kräv-des ett från den egna delstaten. Till yttermera vissoframkom att ett sådant inte skulle gälla i hela För-bundsrepubliken utan bara i delstaten. Sedanfinns det som bekant 15 delstater till. Detta exempeltog jag upp med den ansvarige kommissionären vidhans besök i för några månader sedan.Samma problem har också drabbat företagetNerell Ventilation i som förhindras sälja sinabrandstopp om det inte utöver det svenska godkän-nandet skaffar sig ett från det tyska institutet förbyggteknik.Fru talman! Även om de allra flesta i vårt land be-känner sig till frihandelsidén lär vi också i dagensdebatt få höra exempel på hur verbal acceptans avfrihandeln kopplas till konkreta krav på inskränkning-ar. Sådana krav kopplas sällan i de principiella debat-terna till egenintressen av olika slag utan till högreoch ädlare mål.Fru talman! Jag gav i inledningen en eloge tillhandelsministern för hans engagemang för frihandeln.Det gäller i första hand hans arbete inom EU för attstärka de frihandelsvänliga krafterna vid formandet avEU:s gemensamma handelspolitik. Vi i Folkpartietliberalerna skulle gärna se samma engagemang i arbe-tet med att bryta ned hindren inom EU för en friarehandel. Det är möjligt att det finns. Det skulle i så fallvara värdefullt om handelsministern nu hann kom-mentera något av vad regeringen gör konkret inomEU för att motarbeta den typ av brister som jag i daghar gett ett antal exempel på. Han kan vara säker påatt han har vårt stöd i ett arbete för att få den friahandeln att fungera.Anf. 34 Statsrådet ()Fru talman! Jag håller med om hotenmot frihandeln och om spöke. hademånga förtjänster i andra avseenden, men jag hållerverkligen med om att hotet är verkligt.Jag är inte säker på hur glada ochAdam är i sina respektive himlar. Möjligenborde vara gladare än . Jag tänker dåpå att hade en förståelse för att frihandel ocksåkan behöva kopplas med starka samhällsstrukturer.Adam var inte alls motståndare till starka sam-hällsstrukturer i länderna.Det som är viktigt - det sade jag i mitt anförandeförut - är att frihandeln, inte minst nu när den är meroch mer global, också kopplas till robusta starka sam-hällsstrukturer hemma för att det skall gå bra och intedrabba regioner och grupper av människor med högarbetslöshet.Nyliberalismen har ju ett annat budskap. Man hartidigare både i och i uppma-nat till att kombinera en öppnare handel med att av-skaffa de statliga strukturerna. Det har kunnat bliganska förfärande effekter av detta med mjuka svagastater, maffior, militära grupper som tar för sig etc.Jag är övertygad om att vi är överens om att detinte är den kopplingen till frihandel vi önskar, utan attdet är frihandel kombinerad med starka samhällsstruk-turer.Vi i har haft den uppfattningen under långtid. Det är ett ganska intressant upplägg som den nyaLabourledaren har gjort i Storbritannien.Han talar om att gå från "the shareholder society" till"the stakeholder society" med det budskapet, dvs. jatill frihandel och stark samhällsstruktur hemma.Anf. 35 BO () replikFru talman! Jag blev inte riktigt klar över den avhandelsministern antydda motsatsställningen mellanAdam och den av mig inte nämnda JohnStuart , men jag förstod i alla fall det han sadesedan. Han vill förutom frihandel runt om i världen sesamhällen där det finns goda strukturer. Jag kan lättinstämma med honom på den punkten.Jag blev inte heller riktigt klar över vilket syftehans polemik mot nyliberalismen hade i en replik tillmig. Om den hade något syfte över huvud taget trorjag att det är första gången jag har drabbats av den.Jag skall med nöje ge mig in i en diskussion om dettaom det var så handelsministern hade tänkt, men så vardet kanske inte.Jag vill bara påminna om en fråga jag antydde,nämligen frågan om vad den görför att se till de många brister som finns inom detstora EU-området vad gäller frihandeln. Kan jag få enkommentar på den punkten?Anf. 36 Statsrådet ()Fru talman! Självfallet kan få det. Jagtrodde att min taletid var ute.Vi arbetar med detta som en högprioriterad frågaoch i många avseenden. Det gäller tullen. Vi menaratt det tullsamarabete som finns inom EU, där manskall harmonisera tullen, också skall handla om attmodernisera och förenkla tullen. Det är också ett svartill . Det heter 2000. Vi arbetaraktivt för en förenkling.Vi arbetar inte minst med kommissionären det gäller frågan om statlig upphandling. Där finnsmycket kvar att göra, och det finns det också vadgäller frågan om handelshinder som småföretagenmöter. Jag nämnde det inre marknadsrådetsmötet. Jagkommer att ta upp en del av dessa frågor i islutet av februari. Vi har tagit upp den typ av frågorsom både och tar upp somhögt prioriterade frågor. Inom handelsavdelningen ärdet en uppgift som många av mina medarbetare läggerned stort arbete på. Det är, precis som är sagt av erbägge, väsentligt. Jag vill just ta fram det som ocksåBo Könberg nämner. är i många avseendenett land med en positiv handelspolitik, men det räckerinte att avskaffa handelshindren på förbundsnivå. Detfinns rader av exempel på hur delstater sätter upphinder som man har avskaffat på statlig nivå i andraländer. Subventioner lämnas till företag - subventio-ner som är förbjudna för stater att lämna. Också i vårtbilaterala förhållande till ett land som har vialla skäl att arbeta med de frågor som tarupp. Jag delar hans uppfattning att det är viktiga frå-gor för oss.Anf. 37 BO () replikFru talman! Jag vill tacka handelsministern försvaret. Det pekar åt rätt håll. Jag tror ändå att det finnsmycket mer att göra på området, men jag nöjer migför dagen förstås med det konstaterande som han-delsministern gjorde om att de frågor jag räknade uppvad gäller den inre marknadens bristande funktion ärhögt prioriterade för den . Jagräknar med att skall vara lika aktiv idessa frågor som han har varit vad gäller frihandelnmellan EU om omvärlden. Jag hoppas att man inomkort skall kunna ge litet mer positiva besked till ettdörrföretag i eller ett företag som tillverkarbrandspjäll i så att de kan konkurrera på sammavillkor som gäller för exempelvis de tyska företagar-na.Anf. 38 ()Fru talman! Handelsministern säger i inledningenav sitt anförande att utrikeshandeln under efterkrigsti-den har utvecklats till en allt starkare drivkraft förekonomisk utveckling. Jag skulle vilja ifrågasätta det.Det är litet för förenklat. Det kan vara sant om vi tittarpå flera av de nyindustrialiserade länderna i Sydosta-sien, men jag tror inte att man kan säga att det gällerutvecklingen i och sedan ungefär1980. Snarare ser man en tendens till stagnation närdet gäller utrikeshandelns andel av bruttonationalpro-dukten.Varför får vi denna stagnation? Det finns flerafaktorer. En faktor är att tjänstesektorn blir allt störrepå bekostnad av varuproduktionen. är detframför allt inom varubranscherna som utrikeshandelnär stor.En annan faktor är den nya informationsteknolo-gin. Det är kanske ännu så länge litet grand av enframtidsutopi, men det börjar visa sig exempel på exempelvis kan skicka en ritning via Internet istället för att skicka en produkt.Det finns också en ökande kritik både i Europaoch i mot den överdimensionerade bilismen. Detmåste göras något åt de miljöproblem som följerframför allt av de stora transporterna, så att bilismenbär sina egna kostnader.Det betyder att övertron på den exportledda till-växten faktiskt är på tillbakagång - i alla fall i detmest avancerade tänkandet i och . Det ärden typ av mycket förenklade tänkande som finnst.ex. i Delorsplanen och som delvis ocksåfinns i regeringen tänkande i , och somhar kritiserats.Jag skulle vilja ge handelsministern ett lästips. Detär möjligt att han har läst bok somöversattes till svenska . Den heter Valser omvälfärd på svenska. Han har ett särskilt kapitel somhan kallar för Handelsstrategerna, som är en mycketförödande kritik av detta förenklade exportledda till-växttänkande.Ett annat lästips - som jag inte har så stor för-hoppning om att handelsministern skall hinna läsa - ärett litet vänsterblad som ges ut i och som heterVeckobladet. Där står att vår representant i , , har träf-fat . gav tydligen i ettsamtal uttryck för att trenden nu har vänt. har manbörjat förstå att tiden är ute för de orimligt stora in-frastrukturinvesteringarna, motorlederna och alltannat.