prot · GK0949 · 1996-12-19 00:00:00 — Jag ärövertygad om att de mål som fastställde år1974 under mycket bred enighet, och just detta fak-tum, har inneburit att de fått ett bättre genomslag änvad de annars skulle ha fått.Vi har därför från utskottet under beredningen avsåväl budgetpropositionen i detta avseende som kul-turpropositionen varit noga med att lyssna på männi-skor och dem som velat uppvakta oss. Det innebär attberedningsprocessen har blivit extra tung när vi hartagit emot uppemot 40 uppvaktningar i anledning avdessa propositioner. Denna öppenhet är för varjepolitiker viktig att visa gentemot de människor påvilkas uppdrag vi arbetar.Men vi har också ett ansvar att lyssna på varandraunder beredningen av ärendet i utskottet. Från Social-demokraternas sida har vi strävat efteratt inom utskot-tet nå lösningar med andra partier. Jag kan säga så häri efterhand att dessa partier också i stor utsträckninghar visat motsvarande öppenhet. Därför har arbetetkunnat bedrivas i en konstruktiv anda. För detta villjag tacka företrädarna för alla partier. Det är bäst attgöra det inledningsvis innan jag börjar att polemisera.Sedan utskottet tog initiativ till har det förts en omfattande diskussion omde kulturpolitiska målen. Utskottet har gjort vissaändringar och kompletteringar av propositionensförslag till mål. Vi har sju mål, och därigenom trorjag att vi täcker in de flesta aspekterna på kulturpoli-tiken.Målen gäller sådant som att värna yttrandefrihe-ten, allas delaktighet till kulturlivet och att främjakulturell mångfald. Ett annat mål är att kulturen skallvara en utmanande och obunden kraft i samhället.Ytterligare ett mål är att kulturpolitiken skall bevaraoch bruka kulturarvet. Det senare målet hör delvisihop med ett annat av målen, nämligen att främjainternationellt kulturutbyte och möten mellan olikakulturer inom landet. Det kan inte ofta nog upprepasatt det inte finns någon motsättning mellan det måletoch att bevara vårt kulturarv. Det är så attdessa båda mål är kommunicerande kärl.Ett av de mål som utskottet har tillfört är just attfrämja bildningssträvanden. remissytt-rande i frågan och de markeringar det gjorde i sittyttrande har i varje fall för min del varit viktigt. I dagtalar vi ofta om utbildning, och då menar vi i de flestafall yrkesutbildning. Men vi behöver inte bara utbild-ning, utan vi behöver också bildning, dvs. ett bredareperspektiv som hjälper oss att orientera oss i tillvaron.Jag sade förut att det ligger ett stort värde i att haen bred politisk enighet om de kulturpolitiska målen.Jag anser att slutresultatet har blivit bra. Men modera-terna har valt att också i kulturpolitiken ställa sig vidsidan om. De yrkar avslag och vill att regeringen, somde tydligen i detta sammanhang har stort förtroendeför, skall återkomma med ett nytt förslag. Moderater-na ogillar framför allt att det i målen talas om attmotverka kommersialismens negativa verkningar.Jag delar uppfattningen att kommersialism inte ärnågot negativt i sig. Vi får inte skapa intrycket attkultur är lika med bidrag eller att det är fult att kultur-arbetare tjänar pengar. Då riskerar vi att tappa bortdet grundläggande, nämligen att ett levande kulturlivsjälvklart förutsätter att det finns en publik.Den fantastiska musikalen från Duvemålaupphör inte att vara kultur och blir kommersiell inegativ mening därför att den blivit en enorm fram-gång både på scen och på skiva. Men genom denformulering som utskottet har fastnat för tycker jagfaktiskt att kunde ha ställt upp. Måletföreslås ju bli att "främja kulturell mångfald, konst-närlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverkakommersialismens negativa verkningar".Är det verkligen nödvändigt att vara så förtjust imarknadskrafterna att inte kan se någraproblem? Är det alltid den stora stygga staten som ärett hot i värld? Som märklig framstårModeraternas reservation om kulturens egenvärde,reservation nr 1, där man understryker att det är frågaom ett värde i relation till enskilda medborgare, somkommer till uttryck genom den enskildes val av kul-turaktivitet. Så långt kan man hänga med, men närman fortsätter med att säga i reservationen: "Att medskattemedel söka styra medborgarnas val mot olikaformer av kulturverksamhet är att underskatta denenskilda människans förmåga till val liksom hennesvärderingar. ", blir det litet konstigare.Om man bortser från ordvalet att "söka styra",som ju ingen vill och säger "stödja och stimulera",som ju alla vill, leder det moderata resonemanget tillatt enbart marknaden skall få avgöra medborgarnasval. Hur skall man då kunna motivera att Operan ochDramaten får ett anslag av skattemedel på närmare430 ? Hur skall man då kunnamotivera de stora satsningar som kommuner, lands-ting och staten gör för att hålla uppe en mångfasette-rad kultur runt om i landet?Detta moderata resonemang i reservationen väljerjag att betrakta som den förhoppningsvis sista kvarle-van av nyliberalismen i svensk politik. Jag tror ocksåatt denna kvarleva kommer att vara förpassad tillhistoriens skräpkammare redan vid nästa kulturdebatt.Många talare har varit inne på frågan om Stock-holm som kulturhuvudstad - var det och likaså . Det ären stor kulturpolitisk händelse som bör glädja allakulturintresserade oavsett var vi bor någonstans. Meddet är lika viktigt att 1998 blir en satsning på kultur ihela landet. Jag vill understryka det som utskottetskriver: "bör genomföras på ett så-dant sätt att det samarbete mellan ochövriga landet som byggs upp lever kvar och ut-vecklas efter 1998. "Jag vill understryka just detta med samarbete. Denmotsättning mellan och övriga landet sommed jämna mellanrum präglar kulturdebatten, inteminst den som förs i , är olycklig. Ingensom engagerar sig i kulturfrågorna kan bestridaStockholms och dess kulturinstitutioners betydelse förhela kulturliv. Men jag skulle önska att mani debatten ibland något oftare lyfte blicken ocksåovanför horisont. Vi har ett vitalt ochspännande kulturliv på många håll i vårt land. Detgäller inte minst i rikets andra stad.För mig är kultur i hela landet en av grunderna isocialdemokratisk kulturpolitik. Det är viktigt attvärna om den principen utan att den ställs mot Stock-holms kulturliv.Ett av de verkligen glädjande inslagen i kulturpo-litiken som vi nu skall besluta om är att förförsta gången får ett arkitekturpolitiskt program just ide kulturpolitiska sammanhangen.Det förslaget initierades av Kulturutredningen.Idén kom alltså därifrån. Det blir nu genom det besluti som vi har framför oss verklighet. I likhetmed Fänrik kan jag säga: "Jo, därom kan jag gebesked, om herrn så vill, ty jag var med. "Personligen gläder jag mig mycket åt detta för-slag. Arkitekturen lyfts in ordentligti en kulturutredning, bl.a. som ett resultat av ett semi-narium vid Arbetets museum i kring dettatema 1994. Arkitekturen hamnar nu i kulturens fin-rum. Det arbete som arkitekten gjor-de när det gäller kulturmagasinet i fårdärmed ett kulturellt erkännande liksom med det länsmuseum som han har skapat iJönköping.Propositionens förslag bygger i huvudsak på . Utskottet har härutöver gjort en deltillägg när det gäller arkitekturavsnittet. hoppasjag att vi i den fortsatta debatten kan föra en merkonsekvent diskussion utifrån en humanistisk dimen-sion när det gäller frågan om hur vi formar vårt kul-turlandskap, städer och byggnader. Kvalitet och skön-het skall inte underställas kortsiktiga ekonomiskaöverväganden. Kvalitets- och skönhetsaspekterna haruppmärksammats i allt för liten grad under de senastedecenniernas byggande. Det är dags nu att ändra pådetta.Man kan också säga att rätten till en boendemiljö,en stadsmiljö, där också skönheten får en chans i höggrad är en fråga om demokrati. Alla skall ha den rät-ten och den möjligheten, inte bara de som har eko-nomiska möjligheter.Världskulturmuseet i kommer vi, det ut-går jag från, att återkomma till mycket snart. Jag villbara göra en kommentar till närhon till säger att hon harblivit förd bakom ljuset. I så fall har antingen jag ellersocialdemokraterna i kulturutskottet fört bakom ljuset eller också är socialdemo-kraterna i kulturutskottet också förda bakom ljuset.Det är inte korrekt och jag tycker att vi skall undvikaatt syssla med sådana här konspirationsteorier somlanseras i de här sammanhangen. Denna fråga kom-mer vi att återkomma till i . Vi får i de sam-manhangen dessutom goda möjligheter att ta ställningtill den frågan ytterligare. Jag tycker att det är en brauppgörelse som Socialdemokraterna och Vänsterpar-tiet har träffat i kulturutskott.Med detta är det, fru talman, för mig en stor glädjeatt yrka bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter.Anf. 25 () replik:Fru talman! När vi pratar om kulturens målsätt-ningar vill jag ställa en fråga till ochknyta den frågan till en liten påminnelse om att helaorkestern till finansierades viaAMS-medel, en s.k. rundgång i systemet. Jag villockså påminna om att Operan i betalar 40miljoner kronor och Dramatiska Teatern 22,5 miljo-ner kronor i hyra till staten, till . Detär också rundgång i systemet.Då undrar jag om inte socialdemokraterna kantänka sig att ha med litet mer om visioner i målen.Man skulle t.ex. kunna tänka sig att man fyllde på dentredje målsättningen, utvidgade den litet grand, ochsade: En långsiktig och hållbar livsstil vill vi verkaför, som utvecklar förmågan att hantera livet medminskat beroende av myndigheter och snävt mark-nadstänkande.Det kan väl ändå vara bra att ha visionerna också!Anf. 26 () replik:Fru talman! Det är alltid bra att ha visioner. Inteminst i kulturella i sammanhang handlar det om detta.En av kulturens viktigaste uppgifter är ju att stå föravantgardismen, att stimulera nytänkande osv.Men jag förstår inte riktigt frågeställningen omvisioner när man diskuterar att Statens fastighetsverkdebiterar hyra för Operan och . Det tillhörju inte de mer visionära delarna av den här diskussio-nen.När det gäller arbetsmarknadspolitikens förhållan-de till kulturpolitiken, som väl var den viktiga frågan,skall jag villigt erkänna att detta är ett problem. Frå-gan är hur man skall hantera dels den strukturellaarbetslösheten, dels den konjunkturellt betonade ar-betslösheten bland kulturarbetarna.Jag tycker att det förslag som Kulturutredningenlade fram i de här sammanhangen, om att försökasärskilja de här sakerna, är sådant som man måstearbeta vidare med. Så vitt jag förstår avser ocksåregeringen att titta vidare på de här frågorna.Anf. 27 () replik:Fru talman! Det låter ju bra. Vi återkommer förövrigt till konstnärernas ekonomiska villkor litet sena-re i ett annat block.Jag ville dock lyfta in det , och jag är ledsen omutskottsordföranden inte förstod logiken i det hela.Det finns olika kulturella ekonomiska rundgångar påfel ställen i systemet. Man använder ett siffermaterialdär man talar om en kostnad för en uppsättning, mendär man glömmer att kanske en tredjedel av kostna-den finansieras på ett annat ställe. När man ger pengartill en budget för en nationell institution glömmer manatt en stor del av budgeten går tillbaka i form av hyraför nationalmonument som kanske skulle finansieras ien annan budget. Men det här kan vi återkomma till.Jag ville i visionen peka på en hållbar livsstil ochförmågan att hantera sitt liv. För visst skall vi välförsöka rensa upp i rundgången, eller hur?Anf. 28 () replik:Fru talman! Jag vidhåller att detta i stor utsträck-ning mer är en byråkratisk fråga än en fråga om hurmycket pengar som går till t.ex. nationalscenerna.Man kan säga att hyra måste vi ändå ha och därförskall den betalas på ett annat sätt. Men då sker mot-svarande minskning av anslaget i det här fallet. Mankan också säga att skådespelare måste vi ändå ha. Deskall ha löner, och då kan man betala dem på ett annatsätt. Men då sker motsvarande minskning av anslaget.Jag är inte säker på att den viktigaste diskussionenatt föra är vilka tekniska lösningar man skall ha i dehär sammanhangen. Jag vill däremot gärna hålla medom och understryka att det är viktigt att ha visioner,både i kulturpolitiken och i den politiska verksamhe-ten över huvud taget. Vi får väl erkänna att vi sompolitiker alltför hamnar i sifferexercisoch sådana saker som inte är riktigt så stimulerande urde synpunkterna.Anf. 29 ()replik:Fru talman! Jag skulle nästan vilja börja med attsäga: Käre !Vi har talat om bildningsmålet. Vi är helt enigaom att det är mycket bra att vi talar om bildning.Bildning är, som sade, det somär kvar när vi har glömt vad vi lärde oss.Men man glömmer inte allting, citerar Fänrik kan jag ta ettannat citat: "han kysste och han slog ihjäl med sammavarma själ." Det är också någonting att komma ihåg,!Jag blev litet förvånad över an-grepp bl.a. när det gällde kultur i hela landet. Ett avmina avsnitt i mitt huvudanförande handlade just omsamarbete med hela landet och om att jag är tacksamöver att dessa förslag nu har kommit på riksdagensbord så att vi kan minska den s.k. Stockholmsfientlig-heten - jag säger den s.k. Stockholmsfient-ligheten. På den punkten är vi alltså eniga, och detfinns inte någon anledning till angrepp.Sedan vill jag gå tillbaka till på-stående att jag älskar marknadskrafter - inte bara jag,utan hela Moderata samlingspartiet. Vi tycker att bramarknadskrafter är bra för oss alla. De ger oss jobboch mycket annat. Men de negativa yttringarna tyckervi inte om. Det märkliga är bara, när vi ser på den härmålsättningen, att i utredningen, där både och jag och flera andra här satt med, var vihelt eniga om att vi skulle ta bort detta mål om nega-tiva marknadskrafter. Vi tyckte inte att det negativaskulle komma med i målen; det var därför borta. Såkom förslagen till departementet, så kom de tillbakaoch har ni ställt upp på det.Det är väl så att ni måste ställa upp. Vi vet ju allaatt en regering regerar, och så får man göra det.Således kan vi stryka det också, tycker jag. Dåtycker jag inte att kritik innehållerså mycket mer än ord.Anf. 30 () replik:Fru talman! Först vill jag tacka för de vänliga or-den från utskottets värderade vice ordförande. Menjag vet uppriktigt sagt inte vad det fanns för anledningför att känna sig träffad av detresonemang som jag förde om debatten i Stockholmoch i övriga landet. Jag gav en allmän skildring av hurjag uppfattar debatten. Jag har inte uppfattat att har deltagit i den debatten på ett sättsom gör att hon har så stor anledning att ta åt sig.Jag diskuterade inte de kulturpolitiska målen i dethär sammanhanget när jag nämnde kommersialismen,utan det var den moderata reservationen. Reservatio-nen säger: "Att med skattemedel söka styra medbor-garnas val mot olika former av kulturverksamhet är attunderskatta den enskilda människans förmåga till valliksom hennes värderingar. "Om man för ett sådant resonemang leder det tillslutsatsen att staten, eller samhället kanske vi skallsäga för att vara vidare, över huvud taget inte skall hanågra former av stöd och stimulans på marknaden. Dåskall man, precis som jag tror det står i Moderaternaspartimotion, acceptera att en biljett på , för attta det som exempel, kostar . Det fanns ju entid här i under den förra mandatperiodennär det fanns företrädare för ett politiskt, nämligennydemokraterna, som sade just detta: Låt marknadensköta detta, vi struntar i det.Moderaterna för dessvärre ett parallellt resone-mang. Men jag hoppas att det bara är ett tillfälligtfeltänkande på den punkten och att det hamnar just ihistoriens skräpkammare, som jag sade förut.Anf. 31 ()replik:Herr talman! Jag sade också i mitt anförande att75 % betalas av enskilda människor, men att statligabidrag definitivt är nödvändiga framför allt till vissainstitutioner och vissa verksamheter. Jag försökte hittadetta i mitt manuskript, men det gjorde jag inte. Detär bara att återgå till protokollet. Statliga bidrag ärnödvändiga och mycket nyttiga för att föra kulturenframåt och stötta, men icke styra. Bidragen skallstödja och framför allt låta de enskilda människornafå del av ett utbud där de tar vad själva känner att devill ha.Anf. 32 () replik:Herr talman! Då vill jag bara säga att jagdelar den uppfattning som förfram nu i sin replik och som möjligen framkom ianförandet. Men som konsekvens därav borde ocksåModeraternas reservation nr 1 ha haft ett helt annatinnehåll.Anf. 33 Kulturminister ():Herr talman! behandling av kulturpro-positionen demonstrerar en mycket bred politiskenighet. I siffror ser enigheten ut så här. Av de 110punkter som utgör kulturutskottets avslutande hem-ställan är 102 punkter en fullständig anslutning till detförslag som läggs fram i kulturpropositionen. Endast8 av dessa 110 punkter skiljer sig något från regering-ens förslag. 3 av dessa 8 punkter är smärre justering-ar, jag vill säga förbättringar, av bibliotekslagen. 2 avde 8 punkterna är synpunkter på utredningsdirektivsom av naturliga skäl inte kunde finnas med i propo-sitionen.Detta är naturligtvis utmärkt. Det finns både ensamsyn om de allmänna grunddragen i svensk kultur-politik och också samsyn i väldigt hög grad om dekonkreta förslag som är ett utflöde av dessa grund-drag.Herr talman! Kulturpolitiken har, genom regering-ens kulturproposition och genom de beslut som kom-mer att fattas här i kammaren, fått mer pengar. Det ärett permanent tillskott på ca perår, vilket är en mycket kraftfull markering i ett lägenär andra statligt finansierade sektorer utsätts förbetydande besparingar. 100 nya miljoner till kulturenär en mycket kraftig markering från regeringen ochfrån riksdagsmajoriteten.Av dessa nya pengar har avsevärda belopp lagtspå två av kulturpolitikens grundbultar. Den ena ärlitteratur, läsande och bibliotek. Den andra handlarom förbättrande av konstnärernas villkor. Konkretinnebär det att vi har kompletterat bibliotekslagenmed ett nytt inköpsstöd för litteratur till folkbibliote-ken. Det är helt enkelt en svensk version av det nors-ka inköpssystemet. Det skall finnas gott om böcker påbiblioteken. Böckerna är basverksamheten för biblio-teken.Dessutom är det så att i 250 av landets 288 kom-muner är folkbiblioteket den enda offentligt finansie-rade kulturinstitutionen. De betyder kolossalt mycketför kulturlivet i hela landet, tillsammans med studie-förbunden kan jag tillägga. Genom denna satsningsätter vi boken i fokus igen efter några problematiskaår, när vi bl.a. har kunnat se förskräckande siffror vadgäller t.ex. utlåningen till barn och ungdomar. Kon-kret föreslås också kraftiga förbättringar av det selek-tiva stödet till konstnärerna och kulturarbetarna.För mig och regeringen är detta det viktigaste ikulturpropositionen. Just detta handlar om den sats-ning på kulturella infrastrukturer som talade om i sitt inlägg. Utan litteraturen, bib-lioteken och språket skrumpnar andra väsentliga delarav vårt kulturliv samman. Jag brukar ofta citera Staf-fan , en numera mycket uppburenteaterman, som beskriver sin vandring till teatern ochmusikteatern på det här sättet: Det började med bo-ken. Det började med biblioteksbussen. Det börjademed läsandet.Det blev sedan hans väg till teatern, och så är detför väldigt många av oss som är "förgiftade" av kul-tur. Det började med ordet. Det började med språket.Det började med boken.Denna infrastruktur måste hävdas och skyddas.Detsamma gäller naturligtvis konstnärerna. Finns detinte konstnärer och kulturarbetare som får en chans attägna sig åt sin profession på heltid, och dessutomgöra det på någorlunda rimliga villkor, får det ocksåytterst allvarliga konsekvenser för kulturlivet, vare sigdet handlar om amatörism eller annat. Vi behöverprofessionella konstnärer som får ägna sig åt detta.Därför har det varit så viktigt att satsa även på dennagrundstruktur.I övrigt präglas kulturpropositionen av krav påtillgänglighet eller kulturell jämlikhet, som jag oftasttalar om. Oberoende av var man bor, vilken socialbakgrund och tillhörighet man har och oberoende avkön och ålder skall alla ges en chans, och helst få enlust väckt inom sig, att uppleva och kanske t.o.m.utöva kultur. Detta är kolossalt viktigt för den kultur-politik som kommer till uttryck i kulturpropositionen.Konkret handlar det naturligtvis om satsningar påkultur i hela landet. Vi ser det i manifestationen attlägga nästan lika mycket pengar på Kulturåret i övrigadelar av landet som på kulturhuvudstaden. Vi ser det iden fortsatta regionaliseringen där konstnärliga ut-tryck som har varit i hög grad koncentreradetill storstadsområdena, dvs. film, dans och bättrestödjepunkter för bildkonsten, lyfts fram i propositio-nen.Man kan säga att vi har lagt ut kulturpolitiska spårför framtiden. De kommer att bära en bra bit fram-över. Men självfallet är kulturpolitik inte ett områdedär man kan säga: har vi grejat den, i och med denhär propositionen. Det måste alla vi som ägnar oss åtkulturpolitik återkomma till, sannolikt redan nästa år.Men jag är följaktligen glad över att propositionenhar mötts av en sådan självklar och stark uppställningfrån kulturutskottet. Jag vill också tacka utskottet fördet jättejobb som det i likhet med Kulturdepartemen-tet har ägnat sig åt under de senaste månaderna.Herr talman! får man inte förledas troatt kulturpolitik skulle vara något som svävar ovanförall annan politik, att den är ideologibefriad eller attden är harmlös. Så är det självfallet inte. Tvärtom ärdet så att ett partis ideologiska själ får kropp och blirsynlig i just kulturpolitiken. Det tycker jag har illust-rerats väldigt väl av den debatt vi har lyssnat till härunder förmiddagen. Det har också illustrerats mycketväl i den debatt som har föregått denna debatt, dvs.den som förts i framför allt medierna under hösten.Det syns självfallet också i de konkreta förslagsom har lagts fram som alternativ till kulturproposi-tionen. Där måste jag särskilt säga någonting omModerata samlingspartiet.Moderaterna vill spara på denrena kulturbudgeten. Dessutom vill de spara 200miljoner kronor på folkbildningsanslaget. ElisabethFleetwood talade just om behovet av bildning ochbildningsmålet, men hon gör uppenbarligen ingensom helst koppling till folkbildningssatsningen. Ipraktiken beklagar alltså att vi har fåttungefär 100 nya miljoner till kulturen. De miljonernatycker och hennes parti inte att viskulle ha använt till litteratur, bibliotek och konstnä-rernas villkor - det är ju så man måste tolka henne -och inte heller till att få i gång ellertill att lyfta bort besparingskraven från Operan ochDramaten, för att bara nämna några exempel på vad vihar använt dessa pengar till.Förutom att hon vill tänka bort de 100 nya miljo-nerna vill att vi därutöver skallspara drygt 60 miljoner ytterligare på kulturen. Härhar varit väldigt pricksäkra. Vad är detde vill spara på? Jo, de vill inte ha litteraturstödet. Devill inte ha fullt stöd för satsningen på lågprisböcker-na inom En bok för alla. De vill att skallupphöra med sin vuxenproduktion. De vill minska depengar som används till länskonstnärer runt om ilandet. De vill inte ha något nationellt uppdrag tillArbetets museum - de vill över huvud taget inte hanågra pengar till museum. De vill inte stå förnågon utsmyckning av boendemiljöer och miljöer därbarn och unga vistas, dvs. den offentliga miljö därmånga människor vistas och påverkas av vad de serrunt omkring sig. De vill ta bort stödet till icke-statliga lokaler för handikappanpassning.Det finns ytterligare punkter att räkna upp. Jagtror att jag stannar där.Pricksäkerheten har alltså varit väldigt god. Mankan också säga att det är en mycket god illustrationtill den moderata kultursynen, som bygger på enkonflikt mellan elit och bredd och som värnar elitensrevirgränser. Det handlar i själva verket om en klass-kamp som förskräcker från ochModeraternas sida.För regeringens del, och som jag har uppfattat detför en majoritet i kulturutskottet, handlar det om attelit och bredd samspelar, om att så många som möj-ligt skall få lust till kultur, om att kultur faktiskt är enkraft som kan förändra både människor och samhälleoch som vi är angelägna att många skall få vara med i.Kulturdebatten har i hög grad präg-lats av det som är en liten del i kulturpropositionen,nämligen det konkreta förslaget om att göra något heltnytt och spännande inom svenskt museiliv.