prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — TCO tycker att det är bra.Jag vill fråga Biritta om hon är villig attmedverka till att man kan utveckla den privata tjäns-tesektorn.Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Jag har sagt i tidigare repliker till and-ra ledamöter av näringsutskottet att jag tycker atttjänstesektorn är viktig. Den är viktig för samhället.Det är också viktigt att det blir avknoppningar frånstora företag, där den industrirelaterade tjänstesektornockså finns med. Det skall inte bara vara inom offent-lig sektor som vi får fram en tjänstesektor. Den skallkunna finnas på alla områden. Den ena får inte förtaden andra.Anf. 152 ():Fru talman! Företagare driver inte primärt sinverksamhet för att uppfylla Socialdemokraternasönskan om fler nya arbeten. De driver sin verksamhetför att försörja sig, bygga upp ett kapital, förverkligaen idé eller för att det är stimulerande. Vill socialde-mokraterna och övriga politiker att företagen skallväxa är enda möjligheten att förbättra företagsklimatetså att det blir enkelt och naturligt att vilja och kunnaväxa. Vi har en lång rad förslag som möjliggör det ivår partimotion "Företagandets villkor".Denna insikt är dock fjärran från att prägla rege-ringens politik. I teorin är företagarna hjältar; i prak-tiken har de klämts åt med skattehöjningar och regle-ringar. Förståelsen för att arbete, risktagande ochägande måste få löna sig för att den svenska företags-sektorn skall växa och ny välfärd skapas är mycketliten. Om det inte får löna sig att arbeta - om det intefår löna sig att sätta sin egen och familjens ekonomipå spel - är det inte underligt att alltför få är bereddaatt starta och driva företag.Socialdemokraterna har sedan valet vidtagit denena åtgärden efter den andra utan att inse eller ta redapå vilka effekterna blir för företagen och för företa-garnas vardagsvillkor. Eftersom småföretagandehandlar just om det - enskilda människors vilja attskapa och driva företag - är varje åtgärd som tyngeroch som känns onödig i arbetet skadlig för svenskekonomi.Regeringens utgångspunkt är, felaktigt menar jag,att det är politikens rätt och att det är rimligt att denskall disponera och fördela människors och företagensresurser, snarare än att säkerställa ett gott näringskli-mat som gör det möjligt att skapa ny välfärd. Jag troratt vi måste börja här - i synen på politikens roll somden rättvisa resursfördelaren. Den måste ändras för attvi skall kunna öka det privata utrymmet i ekonominoch därmed förbättra grunden för företagandet.Fru talman! Grunden för ekonomiskaproblem är att vi allvarligt tappat i internationell kon-kurrenskraft. Bara föll fråntolfte till fjortonde plats i fråga om konkurrenskraft,sett till ett antal undersökta länder. Ett land som Chileanses numera ha bättre konkurrenskraft än Sverige.Sverige har rasat från tredje till sjuttondeplats i välfärdsliga, mätt som BNPper capita. var ett framgångs-exempel. Så är det inte längre. Det var länge sedandet var så.Efter 1970 har industriproduktionen och produk-tiviteten bara ökat med en fjärdedel av 60-talets till-växttakt. Hade den ekonomiska tillväxten sedan 1970hållit samma nivå i som i övriga skulle det ha inneburit ytterligareatt disponera för en svensk tvåbarnsfamilj.Mellan 1950 och 1992 krympte det privata nä-ringslivet med 200 000 medarbetare. Den offentligasektorn växte med 1,1 miljoner personer.År 1970 arbetade 766 000 människor i offentligsektor. 1994 var det 1 187 000 anställda. Det skeddealltså en ökning med 421 000 personer. Det privatanäringslivet hade drygt 2,7 miljoner anställda 1970.Till år 1994 hade den siffran minskat med 480 000personer.I dessa siffror, fru talman, kan den svenska krisensammanfattas. De står som ett misslyckandets monu-ment över det socialdemokratiska högskattesamhället.En effekt av de återkommande kostnadskriser somden socialdemokratiska modellen gett upphov till ochden genvägslösning man valt i form av devalveringarär att har en alldeles för liten kunskapsinten-siv sektor. Vi har färre i den sektorn än OECD-genomsnittet. Det är allvarligt, inte minst därför där inte i första hand är utsatt för priskonkurrens.Konkurrensmöjligheterna ligger i kvalificerat kun-nande och i kvalitet, i tanken - något som borde passaSverige.Andelen av sysselsättningen i den kunskapsinten-siva sektorn har legat relativt stilla sedan 80-taletsbörjan men ökar stegvis sin andel av industrins föräd-lingsvärde.Devalveringarna har bidragit till att det industriel-la förädlingsvärdet är lägre än om resurser fort-satt hade fått styras över till den kunskapsintensivaindustrin. Det är värt att minnas, inte minst i den såinfekterade EMU-debatten.Devalveringarna ökade kortsiktigt den tunga in-dustrins lönsamhet. Incitamenten att byta arbetsplatsminskade när anställningstryggheten föreföll god.Detta ledde till att resursallokeringen i den svenskaekonomin snedvreds. Vi får betala priset för det i dag.Vi köpte genom devalveringen ett kortsiktigt skyddmot strukturomvandling till priset av fallande köp-kraft.Fru talman! Det finns inga genvägar till ett växan-de näringsliv. Lösningen ligger i att stärka nä-ringsklimatet och nationella konkurrenskraft.Sverige, och vi alla, deltar i en internationell kon-kurrens om att skapa bästa tänkbara förutsättningarför företagande och jobb. Om förutsättningarna ärbättre i andra länder eller andra delar av världen ärdet dit jobben flyttas. Jag tror att väljarna kräver att vipolitiker utgår från detta.Ekonomin har internationaliserats via handel somväxer, och vi har nya tillverkare och nya tillverkarlän-der.Kunskapen har internationaliserats. Ett land somKorea, som var fattigare änSudan, har dubbelt så många högskoleutbildadeper 100 000 invånare som . Vi är inte ensam-ma om kvalificerat kunnande.Konkurrensen tilltar från nya låglöneländer medindustritillverkning men också från tidigare låglöne-länder, som har stigande teknikhöjd i produktio-nen.Teknikutvecklingen går snabbt, och många pro-dukter har korta livslängder. Vi ser det i inteminst på Ericsson.En strukturomvandling pågår, där nya branscherväxer fram. Vi har ett par sådana exempel i ,men vi har alltför dåliga förutsättningar för mångaframtidsbranscher för att det skall se riktigt bra ut förframtiden.En positiv utveckling är att den enskilde medarbe-tarens kompetens blir allt viktigare för företagensutveckling och för möjligheten att tillverka svenskaprodukter med högt förädlingsvärde. Det gäller attsatsa på sina medarbetare.Fru talman! En konsekvens av ekonomins interna-tionalisering är ökad konkurrens. En annan konsek-vens är att de snabbväxande ekonomierna i Östeuropaoch erbjuder nya marknader och exportmöj-ligheter för svenska företag och därmed för ökat väl-stånd för oss alla. Det handlar då om att bygga rela-tioner till de snabbväxande ekonomierna, skapavänorter i och , skapa utbytespro-gram mellan svensk och asiatisk universitetsutbild-ning, som ett led i marknadsbyggande. Här ligger vilångt efter t.ex. . Svenska politiker måste bytaattityd, inte minst till Östasien.Det finns i de snabbväxande enhelt annan inställning än i . Man är i politikenhelt fokuserad på konkurrenskraft. Här är vi fokusera-de på fördelning. Man satsar enormt på utbildning ide här länderna. Man satsar på kunnande och forsk-ning. Man försöker bygga och investera i framtiden.Sverige måste hitta tillbaka till de värden som ladegrunden för vårt välstånd. Det är därför tråkigt attkonstatera att den "aktiva näringspolitik" för arbeteoch företagande som utlovades av Socialdemokrater-na i allmänhet och i synnerhetinför valet har visat sig vara en omskrivning förnäringspolitisk stiltje, kombinerat med företagsfientli-ga skattehöjningar och återställare.Det är i och för sig positivt att man , ett par årefter valet, sätter i gång ett samråd om företagandetsvillkor. Men det var sannerligen inte det som Sund-ström och Socialdemokraterna utlovade i valet 1994.Precis på samma sätt var det när det gällde taletom att det nu skulle bli ordning på förvaltningen av destatliga företagen. Det var en omskrivning för total-stopp i privatiseringsprogrammet.Fru talman! Jag tror att behöver en ny atti-tyd till företag och företagande. Denna attityd efterly-ser jag inte minst hos arbetarrörelsen, som fortfarandebaserar sin politik och sin ideologi på ett 100 årgammalt antagande om evig motsättning mellan arbe-te och kapital.Jag välkomnar en socialdemokratisk omsväng-ning, som antydde, inte minst iinställningen till företagande och företagare. Vi mo-derater välkomnar konkurrens också i näringspoliti-ken.ForskningAnf. 153 ():Fru talman! Jag skall i mitt anförande något beröraforskningsfrågorna inom näringsutskottets ansvarsom-råden.Skall vi i få ett växande näringsliv, vill viha ett kunskapsintensivt näringsliv, vill vi ha ett nä-ringsliv som kan betala hyggliga löner, skall vi ochvill vi ha en hög levnadsstandard här i , ja, dåmåste vi kontinuerligt investera i forskning och ut-veckling, för att få fram nya produkter och nya tjäns-ter, som kan generera höga löner åt oss alla. Då måstevi satsa på verksamhet med högt kunskapsinnehåll,därför att det är det som gör att vi kan ta bra betalt förvåra tjänster.I läggs stora resurser på universitetoch högskolor som framför allt sysslar med grund-forskning. Mycket stora resurser läggs också inomsvenskt näringsliv, framför allt inom de riktigt storaföretagen, inom forskning och utveckling. Där liggerstora delar av resurserna på framför allt utvecklings-sidan.Forskningsstiftelserna, som har debatterats flitigtunder hösten här i kammaren, har gjort stora satsning-ar i områden för att knyta ihop forskning på högskoloroch universitet med industrins behov av utvecklingoch forskning. Här har stiftelserna börjat fylla ett stortbehov. Vi har, fru talman, behov av att få mer avforskningen industrirelaterad. Vi har behov av attknyta ihop forskning och näringsliv på ett bättre sättän vad vi har lyckats med tidigare här i Sverige.Det är den industrirelaterade forskningen och ut-vecklingen i och via som ligger inom nä-ringsutskottets hank och stör. Det är insatser ochforskningsprojekt som framför allt berör de mindreoch medelstora företagen. Här är det bekymmersamtatt se regeringens nonchalans inför forskningsprogramoch utvecklingsprojekt.Det verkar ha varit möjligheten att ta kontroll överforskningsstiftelsernas miljarder som har varit denviktigaste drivkraften för regeringen. Det har varitviktigare än att se till de tusentals forskarna och derasprojekt och de hundratals inblandade företagen ochderas projekt. Det har varit viktigare för regeringenmed kontrollen än med en framgångsrik forskning ochutveckling.Under utskottets hantering av frågorna har rege-ringens tafflighet och oförmåga blivit alltmer uppen-bar. I budgetpropositionen föreslog regeringen skulle dra in och minska anslaget till NUTEKmed - pengar som går tillindustrirelaterade forsknings- och utvecklingspro-gram. De skulle ersättas med stiftelsemedel.Vi moderater föreslog i stället att skullefå mer än vad regeringen före-slagit, för att upprätthålla nivån på forskning ochutveckling som hanteras via NUTEK.Det allvarliga i regeringens förslag om indrag-ningar är kanske att det visar på en oförmåga att förståforskningsprojekt och forskningens villkor. Regering-en tycks tro att projekt och miljoner är utbytbara,oavsett i vilken form eller i vilken organisation dehanteras. Det tycks vara så att man tror att man kanavsluta forskningsprojekt helt abrupt och ändå haforskare och företag kvar i verksamheten. Man harinte förstått att många av de forskningsprojekt sombedrivs via bygger på långsiktiga relationer,där företagen också gör stora uppoffringar och insat-ser och där det är mycket viktigt med stabilitet ochlångsiktighet. Regeringens förslag har drabbat ochkommer att allvarligt drabba den tekniska forskning-en.Det har under hanteringen i utskottet visat sig attanslagen till minskar ,medan regeringen hoppas och tycker sig ta över kon-trollen över stiftelserna nästa åroch kanske få genomslag i styret vid halvårsskiftet.Det visar sig alltså att skulle det sak-nas betydande resurser, det skulle uppstå ett svart håli verksamhet, vilket inte minst redovisat i utskottet.En tröst i bedrövelsen har ändå varit att majorite-ten i utskottet varit beredd att lyssna, fundera ochsända signaler om det förödande i regeringens politik.Vi har fått mycket sent i ärendets hantering signalerom de som kan hanteras för atthjälpligt skyla över missgreppen i regeringens hand-lande, även om det visar att majoriteten också ifråga-sätter regeringens förmåga att hantera de här proble-men.När den allmänna inriktningen diskuterades vadgäller näringsutskottet sade utskottets ordförande litettriumferande att socialdemokratin hade i varje fallinte genomfört förslag som hindrar företagandet. Detär väl vackert så. Tänk om man hade haft en så blyg-sam ambition också vad gäller forskningen, att i varjefall inte hindra och försämra för forskningen. Tyvärrhar inte så varit fallet.Är inte regeringens hantering pinsam, ?Herr talman! Med detta instämmer jag i KarinFalkmers yrkande vad gäller detta betänkande.Anf. 154 ():Herr talman! I det betänkande som vi nu debatte-rar behandlas regeringens proposition 1996/97:1, ochnu gäller det forskningsdelen.Jag vill börja med att yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna. Den teknis-ka forskningen och utvecklingen spelar en avgöranderoll för landets utveckling. De bidrar i hög grad tilllandets välstånd. Därför är det också viktigt att lan-dets totala resurser disponeras på ett så effektivt sättsom möjligt.Anslaget för teknisk forskning och utveckling dis-poneras av . Dess övergripande mål är attbidra till och stimulera näringslivets teknikutvecklingoch att skapa så gynnsamma förutsättningar som möj-ligt för företagen att utveckla en god industriinriktadforskning och utveckling. Det är också viktigt att detskapas förutsättningar som gör att ett svenskt närings-liv kan hålla minst lika god klass som våra viktigastekonkurrentländer.Herr talman! Jag vill peka på fyra nya insatsområ-den som det fattats beslut om. De är de komplexatekniska systemen, mindre företags kompetens- ochteknikförsörjning, tjänsteproduktion och IT-användning samt människa, teknik och organisation.Detta gör jag därför att man skall få klart för sig attdet trots vissa nedskärningar finns nya områden somman satsar på. Jag vill också peka på den förlängningmed som föreslås när det gäller träråvarubase-rad industri. Den beräknas till perår. Det fordonstekniska programmet förlängs med femår med en beräknad kostnad på 30 miljoner kronorper år. Inte minst satsningen på träråvarubaseradindustri har mycket goda förutsättningar att kunnautvecklas i . Här finns förutsättningar att ökaförädlingsgraden avsevärt. Detta skulle också ge godaförutsättningar för en ökad produktion i , ochdärmed också ny sysselsättning.Herr talman! Jag skall kortfattat bemöta några avmotionerna.Moderaternas motion tar upp frågan om minsk-ningarna i anslaget och därmed de effekter som dettafår på konkurrensen, men också risken för att svenskaföretag förlägger sin forskning och utveckling tillandra länder med gynnsammare forskarklimat.Jag vill påskina att svensk forskning befinner sig iden absoluta frontlinjen. har de statligaforskningsanslagen inom teknikområdet ökat med18 %, inom medicin och inom naturveten-skap . Detta är definitivt inte bara en kvanti-tet som bör imponera, det är också den kvalitet somsvensk forskning har. Svensk forskning håller ocksåen erkänt mycket hög standard i ett internationelltperspektiv. Detta visar inte minst en rad utvärderingarsom t.ex. forskningsråd och andra gör av forskninginom olika områden. Sist, men inte minst, tar det siguttryck i de forskningsresultat som framgångsrikt kanutnyttjas av våra företag och samhällslivet i övrigt.När det sedan gäller frågan om medel till uppfin-nare och det innovativa stödet till företag, som tas uppi motionen, kan jag bara konstatera att det inte blirnågra utökningar av detta stöd, men att pengar finnsavsatta både hos och för detta mycketviktiga område.Folkpartiet och vill minska anslagettill teknisk forskning med respek-tive , och Kristde-mokraterna vill öka anslaget med 287 miljoner kronoroch 200 miljoner kronor.De olikheter som framkommer i motionerna ger enbra bild av de olika synsätt som partierna har i dessafrågor. Jag vill dock framhålla att mot bakgrund avnuvarande budgetläge, där inget område förskonatsfrån besparingar, måste den tekniska forskningenockså vara med i dessa besparingar.Herr talman! Jag vill avslutningsvis framhålla denstora betydelse som forskning och utveckling har förutvecklingen av svenskt näringsliv, och det är minförhoppning att vi gemensamt kan stärka dess insat-ser.Jag avslutar med att än en gång yrka bifall till ut-skottets hemställan och avslag på reservationerna.Anf. 155 () replik:Herr talman! Jag delar mycket av det beskriver vad gäller vikten av forskning ochutveckling, framför allt teknisk forskning och utveck-ling. Det är mot den bakgrunden litet förvånande,tycker jag, att regeringen lägger fram förslag om attgöra så pass stora neddragningar av resurserna till dentekniska forskningen och utvecklingen.Det är förvisso så, och det skall vi vara mycketstolta över, att svensk forskning står mycket långtfram vad gäller kvalitet och kvantitet. Men väldigtmycket av den industrirelevanta forskningen skerockså i de mycket stora företagen. Dessutom liggermycket av forskningen på universitet och högskolor,där man har litet svårt att få forskningen industrirela-terad och lämplig att tillämpa inom näringslivet.Här gör mycket stora insatser för attframför allt främja forskningen och utvecklingenkopplat till de små och medelstora företagen, demsom har svårt att klara det på egen hand. Därför tyck-er jag att det är förvånande med regeringens inställ-ning.Jag frågar än en gång: Varför drar man ned påforskningen så mycket som regeringen gör?Anf. 156 () replik:Herr talman! och jag verkar varaganska överens om den betydelse som forskning ochutveckling har för svenskt näringsliv. tarupp frågan om de små företagens möjligheter tillforskning och utveckling. Det finns pengar för dennaverksamhet. Jag har den bestämda uppfattningen attdet inte är bristen på pengar som är problemet, utanframför allt måste samarbetet mellan universitet, hög-skolor och företag förstärkas. Där kan både jag ochOla göra en mycket stor insats för att utökadet samarbetet.Det går inte att komma ifrån att det var den mode-ratledda regeringen som bildade stiftelserna. Vad vinu gör är att se till att samhället får ett inflytande överstiftelserna. Därigenom skall inte forskning och ut-veckling få mindre med pengar, utan det finns storamöjligheter att utöka resurserna för just forskning ochutveckling.Anf. 157 () replik:Herr talman! säger att det inte ärbrist på pengar som är problemet. Lyssnade inte MatsLindberg på när hon i utskottet berät-tade om problemen med att kunna finansiera ungefär1 000 forskartjänster fr.o.m. ombudgetpropositionen skulle gå igenom. Hon berättadeom ett stort antal projekt skulle tvingas att läggas nedom regeringens politik på det här området skulle gåigenom. Det var och är brist på pengar till NUTEKsom skulle vålla de problemen.Mats talar om inflytandet i stiftelserna.Det är en sak, men det är inte bara inflytandet dethandlar om. Det handlar också om de totala resurser-na till den tekniska forskningen. Här drar regeringenoch ned på resurserna. 158 () replik:Herr talman! Jag deklarerade mycket klart i mittinlägg att det är av yttersta vikt att de totala resursernaför forskning och utveckling kan handhas på ett så-dant sätt att de används effektivt. Vi socialdemokrateroch står väldigt långt ifrån varandra närdet gäller de stiftelser som bildades. Vi anser faktisktatt det bör vara enligt en demokratisk process somdessa stiftelser styrs. Jag är helt övertygad om att närde nya styrelserna tillsätts kommer forskning ochutveckling att ha minst lika mycket pengar som manhaft inom området tidigare.Jag har lyssnat på företrädare förNUTEK vad gäller bristen på pengar. I det här speci-fika fallet är det som satt oss i den situa-tionen att stiftelserna inte har stött projekten på ettsådant sätt att forskning har kunnat bedrivas i denutsträckning som har begärt.(forts. )Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgav kam-maren att återstående ärenden på dagens föredrag-ningslista fick avgöras i ett sammanhang vid morgon-dagens arbetsplenum.9 § (forts.) Näringsliv (forts. NU1)HandelspolitikAnf. 159 ():Herr talman! Detta är första gången som närings-utskottet debatterar handelspolitik sedan vonSydow blev handelsminister. Jag hälsar vonSydow hjärtligt välkommen till kammaren. Det är minförhoppning att kommer att visalika stort intresse när näringsutskottet kommer attbehandla sitt betänkande om handelspolitiken senare ivår.Innan jag går in på handelsfrågorna är det en när-liggande fråga inom revir somjag vill aktualisera nu när ministern finns på plats. Jagutgår från att regeringen är medveten om att investe-ringsklimatet i hög grad påverkas av omvärldensuppfattning om vårt land.Ansvaret för att förbättra omvärldens syn på Sve-rige ligger hos regeringen. Om investerare från olikaländer kan övertygas om att vårt land är ett bra inves-teringsland kan det ge både tillväxt och nya jobb.Sedan drygt ett år arbetar med uppgiften attfrämja investeringar i . Det är bra att det arbe-te som den borgerliga regeringen inledde på det härområdet fortsätter i denna nya skepnad.Tack vare vårt medlemskap i har investering-arna från utlandet ökat. Det är bra, men det räckerinte. Och framför allt kan omöjligt lyckas vändainvesteringsströmmen i den utsträckning Sverigebehöver, om den fortsätter attbedriva en politik som uppfattas som socialistisk iutlandet.För mig var det en obehaglig upplevelse när jagfick klart för mig att andra länder betraktar Sverigesom varande ett socialistiskt land. Att tvätta Sverigerent från sådana negativa föreställningar såg den bor-gerliga regeringen som en viktig uppgift.Det som hänt sedan regeringsskiftet har dessvärresnarare förstärkt omvärldens syn på somsocialistiskt än motsatsen. Jag tänker på alla skatte-höjningar som underminerar det enskilda ägandet. Jagtänker på den rigida arbetsrätten, som skrämmer in-vesterare. Jag tänker på AP-fondsförslaget, som inne-bär ägaröverföring från enskilda företagare till storastatliga fonder. Och jag tänker på en regeringsföreträ-dares utfall mot en företagschef i ett av våra mestvälrenommerade företag. Regeringens attityder tillnäringslivet spelar oerhört stor roll för omvärlsbildenav vårt land.Denna bild lider fortfarande av den socialdemo-kratiska inställning till företagande och näringsliv somOlof tydliggjorde vid Metallkongressen 1981,när han kallade deras företrädare för "illviljans kol-portörer".Ännu 1996 tycks illvilja mot näringslivet liggamycket djupt i den socialdemokratiska föreställnings-världen. utfall mot AstrachefenHåkan och vår statsministers uppbackning avdetta angrepp är otäcka yttringar ur en socialistiskföreställningsvärld som dessvärre uppmärksammatsutomlands.Björn : Är regeringen medveten om attomvärldens syn på vårt land påverkar våra möjlighe-ter att få både svenska och utländska investeringar tillvårt land? Delar ministern min uppfattning, att inter-nationaliseringen gör att omvärldens uppfattning omSverige är mer betydelsefull och att detrent av är en nyckelfråga för vår framtida ekonomiskautveckling?Vad gör och regeringen för atttrovärdigt övertyga en mycket kritiskt betraktandeomvärld om att inte är socialistiskt?Så över till handelspolitiken. Det är ingen tvekanom att frihandel skapar välstånd och bidrar till ensäkrare värld. När kommunismen föll och statssocia-lismen övergavs öppnades nya möjligheter att spridafrihandeln globalt.