prot · GK0925 · 1996-11-06 00:00:00 — När vi i samband med folkomröstning-en tog upp att vi var på väg mot förenta stateroch att det skulle bli en gemensam monetär union,mötte i alla fall jag moderater i debatten som påstodatt det visst inte var fallet, att vi skulle besluta omdetta senare och att det inte alls stod så i ,trots att det i folkomröstningen handlade om ja ellernej till och EMU finns med i . Så visst har vi påpekat detta tidigare.Jag kan inte förstå vad det är som har förändrats i denbemärkelsen.Vad som har förändrats är att plöts-ligt konstaterar att vi hade rätt och att ni hade fel.Resultatet skulle alltså vara att vi, som hade rätt ifolkomröstningen och som då blev nedskällda för attvi tyckte som vi gjorde, nu har hamnat på motsattsida. Då tycker ni att vi hade rätt då, men att vi har felnu när det gäller den europeiska monetära unionenoch det gemensamma Europa.Anf. 95 () re-plik:Herr talman! Det är förödande när man som gör påstår något som inte är rätt ochsedan gör angrepp i debatten som om det vore rätt.Jag vill fördjupa Tolgfors fråga en aning. Hur ärdet i praktiken?EU består av 15 nationer, 15 fria nationer,15 parlament och 15 regeringar, som möts i Brysselför att diskutera gränsöverskridande frågor. Var finnstendensen till ett ? Var finnsden i praktiken?Anf. 96 ()replik:Herr talman! Det var visst litet grand att trampa påömma tår att ta upp detta med förenta stateroch frågan om var de finns. Men de finns ju just i deneuropeiska monetära unionen. Statsministern har jut.ex. påpekat att det är ett betydligt större steg att gåmed i den monetära unionen än det steg som vi tognär vi fattade beslut om medlemskap i . Det ärsjälvklart så att om man tar bort de nationella eko-nomiska styrmedlen och flyttar över dem till ett ge-mensamt styrmedel inom den europeiska förenadestatsunionen, så kommer den nationella handlingsfri-heten att försvinna. Som det har sagts häri debatten kan vi inte devalvera om vi såskulle önska. Devalveringsinstrumentet är inte någotsärskilt bra instrument och bör naturligtvis inte an-vändas. Men att förbjuda möjligheten att över huvudtaget använda detta instrument innebär ju att man tarbort hela den nationella handlingsfriheten.Anf. 97 () re-plik:Herr talman! Jag vänder mig just emot debattekni-ken, där man drar allt över en kam. talar nu om hela den nationella handlingsfrihe-ten.Jag kan hålla med om att EMU-steget är stort.Medlemskapet och EMU kan i och för sig jämföras,men det är ju inte säkert att vi är på väg mot någotslags bara därför att EMU är ettlika stort beslut som beslutet om EU-medlemskapetvar. I grunden handlar det fortfarande om att det ärfria stater som samverkar. Man kan inte påstå någon-ting annat. Det måste ju finnas litet verklighets-förankring.Var finns beviset på att vi är på väg mot ett Euro-pas förenta stater? Var finns presidenten? Var finns de institut som behövs för ettEuropas förenta stater? Tala om var de finns!Anf. 98 ()replik:Herr talman! ställde frågan varpresidenten och kongressen finns. Det är klart attdetta blir nästa steg i . Politisktarbetar man just utifrån att man vill öka makten. Närdet gäller t.ex. utrikes- och säkerhetspolitiken talarman i IGC om att man skall ha en Mr eller innebär det? Jo, en gemensam utrikesminister.Varför skall man ha en sådan om man talar om natio-nellt självbestämmande? I så fall finns det väl ingenanledning att ha en gemensam utrikesminister. Nästasteg blir väl förmodligen att man också vill ha engemensam statsminister eller president eller vad mannu vill kalla det. Men om besluten flyttas måste manju också ha litet ordning på vem som fattar beslutenoch hur besluten fattas. De konstitutionella föränd-ringarna kommer ju då att bli en följd av detta. Tyvärrkommer jag nog att få rätt.Anf. 99 HANS ():Herr talman! Under denna ganska långa debatt ärdet många som har talat för ett mjukt nej. Det förefal-ler vara ett väldigt klokt och logiskt förhållningssätt.Men när man talar om ett mjukt nej finns det samti-digt skäl att understryka att vi inte behöver bestämmaoss . Vi skall använda den tid som finns till vårtförfogande för att analysera och diskutera denna frågasom har en väldigt bred och djup betydelse för helasvenska folket och för det internationella samarbetet.Vi kan konstatera att det socialdemokratiska par-tiet är delat i synen på EMU likväl som i synen påEU. Ja, alla, eller åtminstone deflesta, politiska partier är delade. Det understrykeregentligen att det finns skäl att ta till vara den tid somvi har för att diskutera och analysera.Vi vet också, vilket finansministern underströk ti-digare , att vi har erfarenheter av avgörandensom vi mycket snabbt har fällt på väldigt stora ochvittomfattande områden utan att ha haft tid att grund-ligt analysera resultatet. Erfarenheterna är nästangenomgående nedslående. Stora och avgörande beslutsom fattas utan att man har tagit sig tid till att diskute-ra och väga för och emot blir väldigt ofta felaktiga.Om man säger nej , kan man då säga ja senare?Det kan man självfallet. Men jag tycker inte att man,såsom utredningen förespråkar, behöver bestämma signu. Om vi bestämmer oss för att inte gå med i EMUfrån början, kan vi senare bestämma oss för om viöver huvud taget skall ansluta oss. Naturligtvis skallde faktorer som har betydelse för beslutet vägas in,nämligen vad som händer med sysselsättningen, vadsom händer med den offentliga sektorn och med våramöjligheter att föra en egen arbetsmarknadspolitikoch en egen socialpolitik.Leder EMU till ökad arbetslöshet och till ytterli-gare neddragningar i våra gemensamma åtaganden, ärdet naturligtvis dåligt. Då skall vi avvisa förslaget ominträde. Men leder EMU till en positiv utveckling,skall vi naturligtvis ta till oss den . Men vibehöver inte bestämma oss . Vi behöver inte hellerbestämma oss för om vi skall förändra vårt förhåll-ningssätt i ett senare skede.Vid några tillfällen under denna debatt har vi kun-nat lyssna till påståenden från moderat håll om att allasom är tveksamma eller negativa skulle ha intagitdetta förhållningssätt på grundval av att man vill kun-na devalvera eller kunna föra en oansvarig och vid-lyftig ekonomisk politik.Jag har väldigt svårt att förstå vilka skäl Modera-terna har för att anföra det argumentet och för att göradet påståendet. Om man tittar på historien visar detsig faktiskt att vi i under de senaste 25 årenhar genererat stora underskott när vi har haft modera-ta regeringar eller regeringar där moderater ingåtteller varit en del av regeringsunderlaget.Jag har roat mig med att titta litet grand rent sta-tistiskt på det här, och jag kan konstatera att under desenaste 25 åren har varit i regeringeneller tillhört regeringsunderlaget . Det ärungefär en tredjedel av tiden. Under denna tredjedelav tiden har av underskottet genererats. Däravtycker jag att det är väldigt enkelt att se vilka partieroch vilka politiker det är som är oansvariga när detgäller den ekonomiska politiken.Anf. 100 () replik:Herr talman! Detta var ännu ett av dessa social-demokratiska inlägg som sammanfattar vad andra harsagt och vad utredningarna har sagt. Det är litet väntaoch se över det hela - det snuddar ibland vid väntaoch verka. Det får ta den tid det tar. Vi skall användatiden till att diskutera. Men se till och gör det då! Detär precis vad vi begär av regeringen och av Socialde-mokraterna. Ta debatten med dem somsäger nej, och ta debatten med dem som säger ja. Taställning!När det gällde EU-frågan väntade Hans Karlssonpersonligen innan folkomröstning-en innan ha tog ställning. Det är möjligt att det dröjerlika länge i den här frågan, men det skulle ju underlät-ta en debatt om folk faktiskt tyckte något.Anf. 101 HANS () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag blir oerhörtöverraskad och förvånad över förhåll-ningssätt. Jag trodde att det låg ett värde i att vi taross tid att analysera, begrunda och även diskuterainnan vi bestämmer oss. Det kan väl inte vara fel attse till att man har bra på fötterna innan man skenar iväg och fattar ett mycket avgörande och långtgåendebeslut.Som jag tidigare konstaterat, och som också fi-nansministern konstaterade , har vifattat ett antal mycket långtgående beslut i dennakammare utan att ta oss tid att noggrant analyserakonsekvenserna. Det har nästan undantagslöst visatsig att det har varit felaktiga beslut som har fått ödes-digra konsekvenser. Självklart skall vi ta den tid vibehöver, och självklart skall vi ge svenska folkettillfälle att sätta sig in i frågan, diskutera den, vändaoch vrida på den och sedan bestämma sig.Anf. 102 () replik:Herr talman! Inledningsvis tror jag att både desom säger ja och de som säger nej tycker att de harhyfsat bra på fötterna. Det är just därför de har tagitställning.Hans Karlsson företräder i andra sammanhangockså LO. I de sammanhangen är han negativ till snartsagt varenda strukturförändring av svensk ekonomisom är nödvändig för att vi skall klara konkurrensenoch konvergenskriterierna, och för att vi skulle kunnaklara ett medlemskap i vill jag ställa en fråga till . Ombesluten för att vi skall uppfylla konvergenskriteriernaändå måste fram, vilka är då vinsterna med att viställer oss utanför? Vi måste uppfylla konvergenskri-terierna, men vi får inte del av fördelarna med engemensam valuta.Anf. 103 HANS () replik:Herr talman! Tolgfors återkommer till detta att viinte skall få tid att pröva argumenten, innehållet ochkonsekvenserna. Sedan blandar han in mitt fackligaengagemang i denna fråga och påstår att jag på snartsagt varje område har sagt nej till förändringar. Jagtror att har anledning att läsa de artiklarjag har skrivit och riksdagsprotokollen och att se överhur jag har röstat i olika frågor i denna kammare. Dåkommer han att kunna konstatera att han är fullstän-digt fel ute. I den här frågan skall vi inte rasa i väg,utan vi skall ta oss den tid som finns.Jag vill avsluta mitt sista replikskifte med att sägaatt om vi kommer fram till att vi skall ansöka ommedlemskap, så bör frågan innan den slutgiltigt av-görs underställas svenska folkets beslut i en folkom-röstning.Anf. 104 ():Herr talman! Skall gå med i den gemen-samma valutaunionen EMU? I den allmänna debattenuttalar sig ofta bara ett toppskikt bestående av vissapartiföreträdare och personer från näringslivet omfördelarna med och vikten av EMU, om att EMU ärbra och om att det i princip bara är att säga ja. Andrapartiföreträdare har en bestämd uppfattning om att viskall säga nej. Någon gör det kanske utifrån att detligger i tiden att säga nej - åtminstone vad gäller EU-frågorna.Skall de använda samma ordval i debatten med demånga medlemmar i deras egna partier eller med deinom näringslivet som är frågande om vad EMUegentligen betyder, om huruvida vi bör säga ja ellernej och om vilken tidpunkt vi bör göra det vid? Enavvaktande, prövande och allsidigt fördjupad upp-lysning vore hälsosam när det gäller EMU-frågan,inte minst av respekt för det svenska folket. Dennaståndpunkt borde vinna större gehör än vad dagensdebatt har givit uttryck för.Professor utredning ochEMU bör ges en seriös behandling där mycket viktigafrågor ställs i fokus. Socialdemokratin har tillsam-mans med genomfört ett mycket omfattandesaneringsprogram för att få ordning på landets eko-nomi. Detta saneringsprogram har varit framgångs-rikt. Inriktningen har också varit att kunna uppfyllakriterierna för ett eventuellt inträde i EMU. Kommernedskärningarna att sättas i samband med EMU, ökarnaturligtvis inte förståelsen för ett svenskt deltagande.Herr talman! En av fördelarna med EMU är att vislipper oron på valutamarknaden och de stora pro-blem denna för med sig. Men uppväger den fördelenden minskade självständighet som ett medlemskaputan tvivel innebär? Kommermänniskor att känna ökad misstro? ärdetta ett växande demokratiskt problem i de enskildamedlemsstaterna. Skall vi med öppna ögon gå in inågot som riskerar att ytterligare öka misstron?Vad kommer denna samordning att betyda för till-växten, utvecklingen av , sysselsättningen ochsjälvständigheten i finanspolitiken och den ekonomis-ka politiken? Vilket inflytande får riksdagoch riksbank? Vilka konsekvenser kommerett inrättande av en gemensam europeisk centralbank iFrankfurt att få? Kommer vi att styras av starkatjänstemän som det är svårt att påverka? Eller är Sve-rige redan så pass integrerat i den internationella världvi lever i att vi inte kan stå utanför? Vilken roll kanSverige spela i ett som behöver utvidgas? Detär en annan viktig fråga.Frågan om skall gå med i den gemensam-ma valutaunionen är en av de största vi har haft att taställning till i modern tid. Därför behövs det en bredoch saklig debatt. Det får inte bli så att vi skall disku-tera färgen på sedlarna och namnet på valutan ellerdet faktum att vi slipper växlingsavgiften. Det handlarom det också, men det är en stor skam av de debattö-rer som väljer detta lågvatten i sakdiskussionerna.I valet gällande EU debatterades jordgubbarnasstorlek och böjningsprocenten på gurkorna i alltförstor utsträckning. Med detta vill jag ha sagt att med-borgarna måste få tillgång till information som bely-ser alla aspekter. Detta har jag krävt tidigare i enriksdagsfråga . När vi i tarställning skall vi göra det i förvissningom att frågan har debatterats grundligt.Vi politiker avkrävs alltför ofta tvärsäkra svar. Änså länge finns det ingen som helst anledning att tvär-säkert vara vare sig för eller mot EMU. Det är mycketrimligt med en stor folklig debatt i vilken staten tar ettansvar för upplysningsinformationen och inte baraöverlämnar detta till den massmediala bevakningen.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 31 oktober.3 § Anmälan om kompletteringsval till Krigsde-legationenTredje vice talmannen meddelade att på grund avuppkommen vakans hade riksdags-grupp anmält som ledamot i efter vice talmannen förklarade vald tillledamot i (v)4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1996/97:45 till skatteutskottet1996/97:46 till lagutskottet1996/97:47 till näringsutskottetBeslut om samlad voteringKammaren medgav att be-tänkanden KU3, KU6 och KU8, lagutskottets betän-kande LU1 samt trafikutskottets betänkande TU6 fickavgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.5 § Lag om statsbudgetenFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU3Lag om statsbudgeten (prop. 1995/96:220)Anf. 105 ():Herr talman! Det finns många undersökningar somvisar att budgetprocessens utformning har betydelseför budgetutfallet. Om man vill undvika underskottbör budgeten vara, som det heter med ett modeord,genomskinlig, dvs. heltäckande och lätt att läsa. Detmåste också finnas regler som gör att fackutskotteninte kan rösta fram större utgifter än regeringen harföreslagit.Den nya budgetprocessen i innebär avse-värda förbättringar i jämförelse med tidigare. EnligtModerata samlingspartiets uppfattning är det docklämpligt med ytterligare några förändringar för att viskall få en tillräckligt god budgetdisciplin.Till att börja med menar vi att det skulle ge enstörre stadga åt budgetprocessen om regeringen alltidvar skyldig att lägga fram utgiftstak och utgiftsramar.Enligt förslaget till budgetlag är däremot bestämmel-serna fakultativa, dvs. frivilliga.Vidare menar vi att någon s.k. budgeteringsmargi-nal inte bör räknas in i utgiftstaket. Det kan visserli-gen vara svårt att budgetera rätt framåt, mennär det gäller utgiftstaket för budgeten 1998 respekti-ve 1999 har ju regeringen möjligheten att återkommamed en reviderad bedömning. Om däremot utgiftsta-ket överskrids under ett pågående budgetår skall re-geringen återkomma till för ett nytt beslutsom kan innebära att godtar överskridandeteller beslutar om motsvarande utgiftsminskning. Nå-gon budgeteringsmarginal behövs alltså inte, den ärenbart skadlig eftersom redan förekomsten av enmarginal kan verka normupplösande.Utgiftstaket bör också kompletteras med ett tak förden statliga upplåningen. Om t.ex. lånebehovet blirhögre genom att skatteintäkterna har blivit lägre änberäknat skulle regeringen i så fall bli tvungen att gåtill för ett nytt beslut.Alla dessa förslag innebär alltså att riksdagenskontrollmöjligheter ökar, vilket borde leda till enmera disciplinerad budgetprocess.Låt mig kortfattat nämna två andra moderatförslagsom är inspirerade av exemplet , somman kan läsa många lärorika böcker om eller rent avstudera på plats. Det senare är väl då kanske att före-dra. Det ena förslaget gäller en utredning av det sommed den speciella budgetjargongen kallas att budgete-ra "uppifrån och ned". Detta innebär att varje myn-dighet, varje utgiftsställe, från början skall veta om-fattningen av sina anslag och rätta sig därefter.I det andra förslaget slutligen förespråkas en över-gång till en kostnadsmässig redovisning. En kost-nadsmässig redovisning innebär att det blir klarare,mera "genomskinligt", vad en viss åtgärd verkligenkostar, eftersom alla kostnader, inklusive kapitalkost-nader tas upp i redovisningen somde uppstår och inte då pengarna flyttasmellan kontona. Också har före-språkat detta redovisningssystem framför det somkallas kassamässig redovisning.Sammantaget skulle alla dessa åtgärder som jaghär har försökt beskriva kortfattat och utan att mer ännödvändigt förlora mig i budgettekniska detaljer in-nebära att hela budgetprocessen blir ännu stramare,inte minst genom att kontrollerande funk-tion förbättras.Den nya budgetprocessen innebär som sagt en storförbättring, men den behöver utvecklas ytterligare.Att politikerna så säkert som möjligt kan beräknaeffekterna av de åtgärder som de fattar beslut omborde alla uppskatta. Oväntade och oplanerade under-skott borde däremot inte ligga i någons intresse.Till detta betänkande är också en flerpartireserva-tion av en något annan karaktär fogad. Den handlarom önskvärdheten av att privatiseringen av statligaföretag skall fortsätta. Argumenten är välkända -ägarrollen blir tydligare, företagen fungerar bättre,statskassan får ett tillskott och aktieägandet sprids tillnya grupper.Herr talman! För tids vinnande nöjer jag mig medatt yrka bifall till reservation 8 även om jag givetvisstår bakom alla de moderata reservationerna.Anf. 106 ():Herr talman! När den nyliberala ideologin börjadeslå igenom i landet var det bl.a. en sak som man villeåt, nämligen möjligheter att påverka denekonomiska politiken. Idén var att man skulle införaen sorts budgetprocess som minskade riksdagensmöjligheter, dvs. den folkvalda och som man dåtänkte av folket påverkbara möjligheter attändra i anslagsposter och liknande som regeringenföreslår. Man ville att den ekonomiska politikenskulle vara styrd av ett fåtal. Det visar också heladenna process - tankarna bakom därriksbankschefer skall ha en avgörande makt, ochsärskilt då en central europeisk riksbankschef somskall vara opåverkad av politiska beslut. Hela debat-ten om att man skall ha t.ex. en oberoende riksbank ärockså ett led i samma process där man vill minimerariksdagens, och därmed i sista hand väljarnas, möjlig-heter att göra sin stämma hörd och därmed påverkapolitikens innehåll. Man vill alltså låsa upp politiken.Man vill mer eller mindre göra nedskärningspolitikentill lag och se till att en politik som skulle kunna mötauppkommande situationer och framför allt folkligaopinioner skulle motverkas.När vi nu i praktiken börjar möta den nya budget-processen, tror jag att flera av ledamöterser hur låst arbete börjar bli, hur relativtenkelt det är för regeringen att trumfa igenom sinvilja, eftersom det kräver så att säga en sorts besvärli-ga politiska konstellationer och överenskommelser isak som inte är riktigt möjliga på grund av den poli-tiska sammansättningen av oppositionen. Här gällerdet att först enas i sak om en budgetram. Därefterskall man fylla denna ram med ett innehåll. Men närramen redan har antagits är många av dess bestånds-delar redan fastlåsta utan att de egentligen är genom-diskuterade. På detta sätt avskaffar meddenna process mycket av sitt eget inflytande överpolitiken.Något problem har detta egentligen inte löst, efter-som något problem inte förelåg. riksdag varinte präglad av ett ekonomiskt lättsinne före dennareform. Den överskred eller ändrade regeringsförslagbara i andelar av någon procent innan den här refor-men börjar stadfästas och som den här lagen är ettuttryck för.Men vad som åstadkoms är ju att riksdagenshandlingsmöjligheter och därmed också folkopinio-nens möjligheter att påverka politikens innehållkringskärs och att som förutsätts vara meropinionskänslig skall få det svårare att påverka. Vi fårdärmed alltmer en elitstyrd politik.Moderaterna vill nu gå ännu längre än den före-slagna lagen. Vi hörde också föregående talare talaom att han vill ha ett system som innebär att det äromöjligt för fackutskotten att rösta fram större anslagän regeringen har föreslagit. Han vill i stället ha ettsystem där kontrollmöjlighet ökar.Men enligt gammal svensk tradition är det riksda-gen som inte bara stiftar lag utan också bestämmerstatens inkomster och utgifter. Svenska folkets rätt attsig själv beskatta utövas av allena, stod deti regeringsform, och det skall ju också varariksdagen som fattar beslut om statens utgifter. Menmed det nya systemet - och vill alltså gåännu längre i den riktningen - blir det i allt högregrad regeringen, exekutiven, den som skall utförariksdagens beslut, som har den makten.Den kanske viktigaste delen i förslaget innebär vill lägga en sorts skenbart objektivt motiveratutgiftstak på politiken, som en restriktion. Det ärnaturligtvis ett led i anpassningen av politiken till denyliberala eller högerpolitiska krav som har blivit sådominanta i samhället, men det är också ett sätt attlåsa fast politiken, att försöka att under alla omstän-digheter tvinga fram en sorts social nedskärningspoli-tik.Regeringen föreslår dessutom att detta utgiftstakläggs inte bara på utgifter utan på hela denoffentliga sektorn, dvs. även på den kommunala ochlandstingskommunala sektorn. Detta torde på ett av-görande sätt strida mot den kommunala självstyrelsesom vi har här i landet.Detta berörs, herr talman, i reservation nr 7, somvi har fogat till betänkandet och till vilken jag härmedyrkar bifall.Det finns ytterligare några saker i sammanhangetsom bör påpekas helt kort. Det finns en anslagstypsom kallas förslagsanslag. Det rör sig ofta om anslagtill verksamheter som inte riktigt kan förutsägas, sompå grund av realiteterna i samhället kan förändras. Detkan vara a-kassa, pensioner osv. Den här anslagstypenskall nu avskaffas. Också detta innebär en press pånedskärningar. Anslagen skall ha ett tak som inte fåröverskridas, sedan må det vara hur det vill med sam-hällsutvecklingen. Skall anslagen ändras måste alltsåhela den tröga processen upprepas och ärendet gåigenom hela maskineriet igen. Vi menar att den häranslagstypen, förslagsanslag, borde finnas kvar, efter-som den behövs på en rad olika områden.Det finns vidare i betänkandet ett förslag om re-geringens rätt att avstå från att använda anslagsmedel.Om anslår medel till en verksamhet skallregeringen alltså, om man uppfattar prognoser på ettför verksamheten negativt sätt, kunna förbjuda attanslagen kommer till användning. Regeringen fåralltså ökade befogenheter att upphäva riksdagensbeslut. Också detta strider ju egentligen mot andeme-ningen i den svenska författningen, som säger att denfolkvalda skall vara folkets främsta företrä-dare i staten.Utskottet vill också öka regeringens befogenheteratt utan att fråga sälja ut större minori-tetsposter av statliga aktier i företag, trots att också enminoritetspost kan innebära att man har ett betydandeinflytande i företaget. Vi menar att detta är en felaktigåtgärd, som sammantaget pekar i precis samma rikt-ning - makt flyttas från folket, från den folkvaldariksdagen, över till högre instanser, som är mer oåt-komliga för folket.Detta är, herr talman, en utomordentligt oroandeutveckling, och jag yrkar därmed bifall till reservatio-nerna 2, 4, 5 och 7 till betänkandet.Anf. 107 ()replik:Herr talman! Det är uppenbart att vi har litet olikasyn på hur budgetprocessen skall vara utformad.