prot · GK0944 · 1996-12-12 00:00:00 — Jag får väl låta det varaosagt riktigt hur det är med det, men jag känner ettenormt stöd från de fackliga organisationerna när jagfortsätter att hävda löntagarnas behov av ett starktanställningsskydd. Det leder mig till att ställa tvåfrågor till för den här förändringen är att göra detlättare för småföretag att anställa. På vilket sätt är detsvårt , särskilt när vi ändrar uppsägningsregler-na? En småföretagare måste planera i för-väg. Man anställer, sedan måste man motivera varförman visstidsanställer och innan måste manveta när anställningen tar slut. Vad är det för hinderegentligen?Min andra fråga är: citerar AD:sdom och säger att det är förbjudet att avtala bort före-trädesrätten. Ja, och sänker Socialdemokraternafrån 12 månader till 9. Enligt AD får man inte avtaladen bortre. När är företrädesrätten en företrädesrätt?Är det acceptabelt med en veckas företrädesrätt, fjor-ton dagar eller var sätter gränsen?Anf. 245 () replik:Herr talman! Jag förstod inte riktigt sista fråga. Företrädesrätten kommer att vara 9månader. Man kan i vissa fall avtala bort den på lokalnivå, men jag anser nog inte att man kan avtala bortföreträdesrätten generellt. Det måste finnas motiv. Påsamma sätt som det måste finnas motiv för att göraundantag från turordningsreglerna, som man ocksålokalt oftast förhandlar om. Men detmåste finnas ett skäl till att man gör undantag frånturordningsreglerna. Det går inte att göra som i falletmed flygbolagen, där det ena flygbolagets personalblev ställd helt vid sidan. Man avtalade bort derasanställningsskydd. Det får man inte göra. Det måstefinnas skäl och motiv till att man gör undantag.Jag skulle vilja, om tiden räcker, citera vad jag sa-de när vi debatterade den här frågan : "Vimenar att det inte finns någon anledning att parternapå arbetsmarknaden, som erbjuds ett avgörandeansvar för det fortsatta utredningsarbetet och utveck-lingen på området, skall ges andra utgångspunkter förarbetet i förhållande till det som gällde under nära 20år till ingången av innevarandeår. "Det var ett av de främsta skälen till att vi återställ-de arbetsrätten till exakt det som gällde tidigare. Vitog bort det som hade gällt 1994, med den förvänt-ningen att man i skullekunna komma överens om en ny och bättre arbetsrätt.Jag vill understryka att jag beklagar att det inte kundeske.Anf. 246 () replik:Herr talman! undvek att svara på minfråga. Vad innebär de här förändringarna och hurkommer de att göra det lättare för småföretagare attanställa? Vad är problemet ? Är det att manbehöver motivera och förklara varför det skall vara envisstidsanställning, eller är det att man måste ha enplanering på minst ?När det gäller företrädesrätten upplevde jag attSten använde AD:s dom som ett motiv för attföreträdesrätten även framgent är skyddad. Men mittproblem, , och många av lönta-gares, är att ni sänker antalet månader med företrädes-rätt med motivet att det skall bli lättare att nyanställa.Redan när ni sänker sorterar ni ut storagrupper av bl.a. föräldralediga, som kommer att hasvårt att reellt hävda sin företrädesrätt. Det här är ettbekymmer. På vilket sätt har företrädesrätten varit etthinder för att nyanställa? Det önskar jag att reder ut, så att jag och fler med mig förstår.Den nya formen av överenskommen visstidsan-ställning innebär ju att arbetsgivarna inte behöverförhandla, man behöver inte motivera varför manvisstidsanställer, man behöver inte gå in i dialog. Vibehandlar löntagarna som en just-in-time-produkt somkan hoppa in och ut ur arbetslivet utan något somhelst krav på de arbetsgivare som faktiskt tar männi-skors arbetskraft i anspråk. Är det här en anständigbild, ? I och med att vi tar bort avtal-skravet också, slår vi faktiskt ut förhandlingsinstitutetpå lokal nivå. Är detta anständigt, ?Anf. 247 () replik:Herr talman! Svaret till på fråganvarför man skall ha den överenskomna visstidsan-ställningen är väl att det är en psykologisk spärr somhar funnits och som finns . Visst är det påverkatav skräckpropaganda från visst håll i det här samhäl-let. Det vill jag också påstå. Vi fick enreaktion genom vissa undersökningar som gjordesefter det att förslaget till lagrådsremiss hade lagtsfram. Den gav åtminstone vid handen att många före-tagare tänkte prova att anställa om de fick den härmöjligheten. Är det så får vi prova detta som ett ledatt komma till rätta med arbetslösheten. Det är natur-ligtvis ingenting som har hindrat någon ar-betsgivare från att anställa. Om man tillsvidareanstäl-ler behöver man över huvud taget inte förhandla.Det är min förhoppning att arbetsgivarna nu när defår möjligheten att tillvidareanställa med en uppsäg-ningstid under de första två årenskall våga prova också den möjligheten. Den möjlig-heten kan vi hjälpas åt att sprida kunskap om. Det ären månads uppsägningstid som arbetsgivaren har attiaktta. Därefter är han av med lönekostnaderna förden han har anställt, om nu inte situationen är sådan iföretaget att han kan bevara anställningen.När det sedan gäller niomånadersregeln är det heltklart ett steg tillbaka. Jag har inget annat svar att geIngrid än det som står i propositionen, nämli-gen att det i vissa lägen har gjort att arbetsgivarna intehar börjat anställa så pass snabbt som de borde hakunnat göra.Anf. 248 () re-plik:Herr talman! Det var en sak som jag inte förstod iSten anförande. Han sade någonting om attdet var väldigt avslöjande i motioner attvi skrev att det inte är rimligt att man skall behövaanlita juridisk expertis för att förstå regelsystemen.Det framgick inte vad det avslöjar om oss moderater.Men fick det att låta som om det varnågot väldigt hemskt.Vi lever i Krångelsverige, . Jag harsäkert hundratals gånger hört människor säga: Jagfunderar på att starta eget. Men några anställda skalljag jädrar i mig inte ha! Det är den allmänna inställ-ningen hos människor som går i starta-eget-tankar.Det är så svårt, och det är så krångligt.Jag är själv jurist fast så rysligt gammal att jag re-dan hade tagit min jurkand-examen innan de storaarbetsrättsliga regelkomplexen kom . Närjag började i arbetsmarknadsutskottet och försöktesätta mig in i arbetslagstiftningen - LAS, MBL ochallt det andra - tyckte jag att det kändes hur jag stång-ade min panna blodig. Det är fullständigt obegripligtoch ogenomträngligt för en person som inte har fåttspeciell skolning på området.Tycker och socialdemokraterna attdet är rimligt att ett sådant företag som iGagnef skall behöva lägga halva sin årsomsättning påatt anlita juridisk expertis? Det blir ju dyrt om manråkar göra sig skyldig till en förseelse mot MBL. Detvar fullständigt chockerande för mig som gammalåklagare att upptäcka att om man begår en ringa för-seelse mot en kvinnlig anställd enligt MBL kan detrendera dubbelt så högt skadestånd som en grovvåldtäkt.Anf. 249 () replik:Herr talman! Jag har inga kunskaper om påföljdervid våldtäkt. Men den verklighetsbeskrivning sommoderaterna gör, och som ni har gjort mycket länge,stämmer inte, . Det citat jag an-vände i mitt anförande finns inte i den nuvarandemotionen eller i era reservationer. Det är hämtat fråntidigare framställningar av hur ni ser på arbetsrätten.I grunden tycker ni att det skall vara så enkla reg-ler på arbetsplatsen att vilken arbetsgivare som helstskall praktiskt taget enväldigt kunna använda sig avdet regelverk som finns. Då blir det att man går tillba-ka till 32 § i Svenska Arbetsgivareföreningens stad-gar, dvs. arbetsgivaren som fritt antar och avskedar.Det är min alldeles bestämda övertygelse.Den skräckbild som ni målar upp från moderathåll över hur infernaliska fackliga förtroendemän ochombudsmän ställer till det ute hos våra småföretagareär rent ut sagt en aning lögnaktig, är det i huvudsak inte. Jag har erfarenheter frånfackligt arbete på varven. Var det någonting som vivar överens om så var det att vi behövde varandra.Från avdelningen i har jag den erfaren-heten att det är fler arbetsgivare som ringer och frågarvåra ombudsmän om råd och dåd än vad det är med-lemmar, närapå. Jag vill inte påstå att det är så. Mendet är väldigt många arbetsgivare som ringer till av-delningen och ber om hjälp och råd ute på sina ar-betsplatser, och det får de. Så är relationen i huvud-sak.Anf. 250 () re-plik:Herr talman! Det är alldeles rätt uppfattat, StenÖstlund. Vi moderater tycker faktiskt att regelsyste-met skall vara så enkelt och lättbegripligt att var ochen som i övrigt har kvalifikationer att bli egen företa-gare också skall kunna bli det.Varven i var ganska stora arbetsgivareinnan kostnadsbilden i började raka i höjdenså att människor måste avskedas. Där kunde man hajuridiska staber som löste problemen. Men det kaninte i ha, . Det ärdärför vi har en sådan brist på arbetsgivare i vårt land.Varför är ni socialdemokrater så rädda för indivi-duella avtal? I detta land behöver vi ännu inte frågafacket till råds innan vi ingår äktenskap, börjar hoppafallskärm eller flyga till månen. Varför skall vi då intesjälva kunna förhandla med våra arbetsgivare - varoch en som tycker att han kan eller vill det?Vi har aldrig sagt att vi skall förbjuda . Men däremot vill vi väldigt gärna inkräkta påhans förhandlingsmonopol och därmed förknippadeprivilegier. Vem är det ni kämpar för? I vems intresseär det ni gör det, är det för era medlemmar eller för defackliga organisationerna?Anf. 251 () replik:Herr talman! Det är bara att konstatera att vi be-finner oss ganska långt ifrån varandra och jag i vår syn på hur tillståndet är på densvenska arbetsmarknaden.När det gäller individuella avtal är det inte så attlöntagarna i det här landet påtvingas den fackligaverksamheten och kollektivavtalet som någon form avtvångströja. I allt väsentligt tycker de att facket skullekunna vara betydligt fränare att företräda medlem-marnas intressen än vad det faktiskt är. Det är ett avde stora problemen.Jag vet ett förslag som kanske också Moderaternaomfattar. SAF driver att man skall ordna omröstning-ar på arbetsplatserna om avtalen. Det var ett mycketstringent krav inte minst från vänsterhåll så sent sompå 70-talet och . Jag tror nog att det var föratt man hade den uppfattningen att medlemmarnaville ha mer krut i den fackliga verksamheten än vadman upplevde.Anf. 252 () re-plik:Herr talman! Jag tror att detta är ganska plågsamtför Socialdemokraterna och att det är det som förkla-rar en del uttryck som använde i sittinlägg när han talade om högerpartierna, osv.Jag tror att om de fyra partier som var i regerings-ställning under förra perioden hade lagt fram detförslag som Socialdemokraterna lägger fram , såhade ordalydelsen varit ungefär likadan från StenÖstlunds sida. Socialdemokraterna vill måla upp enklyfta mellan sig och de övriga partierna för att påvisaen skillnad. Att det finns skillnader råder det ingettvivel om. Annars hade vi inte reserverat oss. Men dethandlar ju om att finna en rimlig avvägning mellandet som kan sägas vara den anställdes trygghet ochföretagens möjligheter att expandera och anställa nyamänniskor. I denna avvägning har ju Socialdemokra-terna kommit en bit. Men jag skulle vilja gå ytterliga-re en bit i förhållande till vad vill göra.Sten talar om att han tror att arbetsgivarnaär ansvarstagande och förnuftiga i de delar som hanvill ändra på. När vi säger att vi vill ändra på någon-ting, heter det att vi går arbetsgivarnas ärenden. Jagförstår att mina ord inte väger så tungt för , så jag skall återge vad chefredaktör sagt: Arbetsrätten behöver moderniseras. Lås-ningen i frågan om turordningsreglerna är fullständigtobegriplig. Reglerna måste vara flexibla och anpassa-de efter dagens verklighet. Varför vågar ni inte tasteget och låta arbetsgivarna undanta två nyckelper-soner vid minskning av personalstyrka?Anf. 253 () replik:Herr talman! Det senaste inlägget kan väl barabemötas med att på de punkter som exempelvis LOtrycker hårt på, anställningskyddet och arbetsrätten,står man kvar även efter uppgörelsen med Centerpar-tiet. När det gäller turordningsreglerna, återanställ-ningsrätten och rätten att företräda medlemmarna vidkonflikter vill man inte ha några förändringar. Defrågor som har varit aktuella är vetorättsreglerna,konfliktreglerna och turordningsreglerna. Vi förändrardem inte utan gör ändringar på några andrapunkter.Sedan är det klart att vi gärna hade sett att över-enskommelserna hade blivit bättre. Det är myckettroligt att det hade kunnat bli mycket bättre, om par-terna hade kunnat komma överens i arbetsrättskom-missionens hägn. Men gick inte det. Då är situatio-nen bekymmersam med den höga arbetslösheten sominte vill ge vika. Vi har anledning att tro att en del,särskilt mindre arbetsgivare och enmansföretagaresom skulle kunna anställa, backar inför att ta det ste-get. Därför vill vi underlätta för dem.Anf. 254 () re-plik:Herr talman! Vad jag ville visa på var att utskotteti sitt betänkande säger att man genomför vissa för-ändringar eller, om man så vill, liberaliseringar i ar-betsrätten för att underlätta för företag, för att ge flermänniskor arbete och för att minska arbetslösheten.Det handlar då om att genomföra vissa förändringar.Socialdemokraterna har tagit vissa steg, och jag troratt det blir ytterligare steg . Jag skullevilja se ytterligare åtgärder, eftersom jag tror att det ärnödvändigt för att minska den massarbetslöshet somSverige har drabbats av.Anf. 255 () replik:Herr talman! Ja, , det är väl därgränsen går mellan er och oss.Vi hoppas nu att vi har träffat en överenskommel-se som skall stå sig stabilt över tiden. Det kommer attgöras en utvärdering av den överenskomna visstids-anställningen . Sedan får vi väl se vad somskall göras.Arbetsrätten och lagen om anställningsskydd harbetydelse för sysselsättningen. Som här har sagts avIngrid visar ju forskning och studier på om-rådet att en stark arbetsrätt inte har den negativa bety-delse för sysselsättningen som och de borgerliga partierna brukar fram-hålla.Anf. 256 ():Herr talman! Den nuvarande arbetsrättsliga lag-stiftningen härstammar från första hälften av 70-talet.Lagstiftningen återspeglar förhållanden på och erfa-renheter av arbetsmarknaden på 50- och 60-talen.Med tanke på den enorma förändring som harskett i samhället , inte minst på arbets-marknaden, är det helt naturligt att det finns ett stortbehov av modernisering av den arbetsrättsliga lag-stiftningen. Ett genomgående tema under hela den tidsom arbetsrätten har fungerat är att framför allt små-företagen har upplevt den som svårtillämpad ochkrånglig. Det är ganska naturligt, då den i första handär anpassad till de stora företagens förutsättningar.Fyrklöverregeringen genomförde ett antal förändringar i arbetsrätten.Dessa förändringar var, tycker jag, bra och välmotive-rade. Men efter valet och det därpå följanderegeringsskiftet valde den nyvalda socialdemokratiskaregeringen att med stöd av göra enåterställare även på detta område och den reformeradearbetsrätten återfördes till det gamla. insågdock regeringen behovet av att modernisera arbetsrät-ten. Arbetsmarknadens parter fick därför i uppdrag attsjälva söka finna lösningar på de problem som fanns.Parterna misslyckades att ta detta ansvar och därmedvar frågan tillbaks på det politiska ansvarsområdet.Centern och regeringen har gemensamt utarbetatförslaget till en reformerad arbetsrätt. Jag tycker attförslaget är en bra avvägning av de naturligt motstå-ende intressen som finns på arbetsmarknaden. Arbets-rätten måste ha en ändamålsenlig utformning och varaen rimlig avvägning mellan löntagarnas behov avskydd mot godtyckliga och diskriminerande beslutoch företagens behov av att kontinuerligt kunna an-passa sin organisation och sin arbetsstyrka till föränd-rade förutsättningar och behov. De arbetsrättsligareglerna skall dessutom vara utformade på ett sådantsätt att de inte försvårar för företagen att expanderaeller nystarta.Kritiken mot det nu föreliggande förslaget är hård,både från de fackliga organisationerna och från ar-betsgivarna. Kritiken är också hård från den ytterstahögern representerad av här i dagoch den yttersta vänstern representerad av IngridBurman. Det gör att jag stärks i min uppfattning att vihar lyckats finna en rimlig och bra balanspunkt mellandessa motstående intressen.För har en förändrad och förenkladarbetsrätt inte handlat om att ta ställning för den enaeller andra parten på arbetsmarknaden. Den makt-kamp som främst SAF och LO är inblandade i ärförlamande för chanserna att skapa nya jobb och haralltför länge blockerat förbättringar för småföretagen.I stället har vi vägletts av en ambition att sänkatrösklarna för de arbetslösa, de som står utan jobb, attkomma in på arbetsmarknaden.De viktigaste förändringar som sker i lagen omanställningsskydd är för det första att det blir en rejälförenkling när det gäller att nyanställa genom denöverenskomna s.k. visstidsanställningen. Inte minst ismå, expanderande företag kommer den nya anställ-ningsformen att möjliggöra fler jobb. Företagarna kanutan onödig byråkrati anställa fem personer upp och nya företag upp till 18 månader.För det andra handlar det om ökad flexibilitet förföretagen genom med rätt till återanställ-ning, i stället för tolv. är tolvmåna-dersregeln ett hinder både för företagen och för densom sägs upp på grund av arbetsbrist. Vid förnyatbehov av arbetskraft, men kanske med en annan kom-petens, snabbas nyanställning nu på, och för den ar-betslöse ökar incitamentet att vara aktiv i stället för attkanske vänta på chansen till återanställning.För det tredje handlar det om decentraliserat an-svar och inflytande genom utökad möjlighet att slutalokala kollektivavtal. Den genomgående kommenta-ren från många, både löntagare och företagare, är attom bara samarbetet får hanteras lokalt, så skall detske smidigt. Jag tror därför att disposiviteten i lagen,som ökar, är viktig.För det fjärde innebär förändringarna en kraftfulljämställdhetssatsning genom en stärkt ställning för dedeltidsarbetande och för vikarierna. Det är till över-vägande delen kvinnor som befinner sig i dessa posi-tioner.För det femte innebär detta en stärkt konkurrens-kraft för den äldre arbetskraften genom förändradeuppsägningstider.En förändrad arbetsrätt löser inte de svåra syssel-sättningsproblem vi har i vårt land. Arbetsrätten ärdock en viktig pusselbit för att skapa ett positivt före-tagsklimat, vilket är det enda som i grunden hjälperför att skapa nya arbetstillfällen. Det kan knappastvetenskapligt beläggas vilken betydelse den nya ar-betsrätten får för företagandet och för att få fram flerjobb. Däremot kan jag hänvisa till många kontakterbland både företagare och anställda. Man säger enty-digt att den arbetsrätt vi har haft, har utgjort etthinder för fler jobb.Jag vill också reagera på en del av de väldigtkraftiga överdrifter som har förekommit i debatteninför dagens riksdagsbeslut. Det har varit brev, artik-lar, annonser, tal osv. Jag måste säga att jag väldigtmånga gånger inte känner igen det förslag som liggerpå bord när jag lyssnar på i första handolika fackliga företrädare. Man får ibland intrycket attvi skulle vara på väg att återgå till slaveri i vårt land.I en påkostad tidning från LO kan man t.ex. läsarubriker som: Löneskillnaderna kommer att öka,Daglönearbetet kommer tillbaka, Dåligt blir sämre,Facket behövs inte, säger regeringen osv. I ett brevsom kom från Hotell- och restaurangan-ställdas förbund i uppmanar den lokale om-budsmannen: inte de möjligheter vi har att kräva mänskliga rättigheter på våra arbetsplat-ser! Jag ställer mig onekligen frågan om vi verkligenhar studerat och läst samma förslag till ny lagstiftning.Handelsanställdas förbunds ordförande anser att det bara är han och de övrigacentrala funktionärerna som begriper vad som är braoch dåligt för de enskilda medlemmarna. Därför harhan nu drivit igenom en stadgeändring som innebäratt de lokala fackklubbarna fråntas sin förhandlings-rätt. Så talar maktens arrogans!Jag är för min del övertygad om att människor lo-kalt ute i landet är fullt kapabla att föra sin egen talanoch veta vad som är bäst för dem själva, för arbets-kamraterna och för situationen på det egna företaget.Kenth medger också i en artikel i tid-ningen att den stadgeändring man har ge-nomfört inom är ett försökatt sabotera beslut. Då måste jag säga attjag blir litet bekymrad för hur man ser på den repre-sentativa demokratin. Även en förbundsordförande iHandels måste lära sig att respektera demokratisktfattade beslut i riksdag, oavsett om han gillardem eller inte.Sedan vill jag övergå till huvudkravet i Modera-ternas, och reserva-tion om att vi skall återgå till arbetsrättsligalagstiftning. Ett av de stora problem vi har upplevtunder senare år, är den ständiga återställarpolitiken.Jag och de andra representanterna från den f.d.fyrklöverregeringen, var oerhört kritiska mot Social-demokraternas återställarpolitik efter valet . Viär alla överens om att det är olyckligt att med skiftan-de majoriteter återställa, återställa återställare osv.Därför är det inte särskilt långsiktigt konstruktivt attnu bara kräva en återställare, en återgång till 1994 årsregel.Vi måste i stället se till att hitta de politiska ma-joriteter som finns för att skapa regelverk som kanhålla över tiden, så att parterna på arbetsmarknadenvet vad som gäller. Vi får inte sitta och tjuvhålla ochjäklas med varandra och hoppas att det efter nästa valskall bli en ny majoritet som återställer vad den tidi-gare har åstadkommit. Det är ingen konstruktiv politikinför framtiden. Det är därför vi från sidahar medverkat till att hitta en uppgörelse med rege-ringen kring arbetsrätten. I dessa delar, när det gällerlagen om anställningsskydd, har vi nu en stabil poli-tisk majoritet. vet parterna att det här kommer attgälla för lång tid framöver.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att mo-derniseringen av den arbetsrättsliga lagstiftningen harinriktats på att skapa bättre förutsättningar för flerjobb, lägre trösklar för nyanställning, decentralise-ring, förenkling och en rejäl jämställdhetssatsning.Det är det som kännetecknar den här uppgörelsenmellan och regeringen. Dessutom gyn-nar de allra flesta av förändringarna i första hand desmå och medelstora företagen. Jag tycker, herr tal-man, att det här är ett bra förslag, och jag yrkar därförbifall till arbetsmarknadsutskottets hemställan i detaktuella betänkandet.Anf. 257 () re-plik:Fru talman! Jag hälsade på den förrearbetsmarknadsministern . Han varinte inne i kammaren så värst länge, och det förstårjag. Jag undrar vad han tycker om att hans eget parti,med i spetsen, nu hjälper Social-demokraterna att riva upp mycket av det som han ladened arbete och kraft på under sin period. Man förrå-der de ideal som vi arbetade för tillsammans underden borgerliga regeringsperioden.Jag kan försäkra att vi på den"yttersta högerkanten", som han vill kalla det, ocksåhar som målsättning att det måste finnas en rimligbalans mellan parterna på arbetsmarknaden. Vi ärfullständigt övertygade om att en hållbar ekonomiskutveckling förutsätter ett gott och anständigt samar-betsklimat mellan arbetsgivare och anställda.Men det har ju uppstått en obalans, . på i sattensam som arbetsgivare och företrädde tre anställda.Mot sig hade han ett helt koppel med proffsförhandla-re som skulle tvinga honom att behålla en butiksan-ställd när de i själva verket var en el-installatör bola-get behövde för sin fortsatta överlevnad.Kan ha någon förståelse för atthan tyckte att han blev utsatt för otrygghet och förgodtyckliga och diskriminerande beslut?Anf. 258 () re-plik:Fru talman! Jag har ganska ingående diskuterat dethär förslaget med förrförre arbetsmarknadsministernBörje , så jag vet ganska väl vad han tycker.Christel , vem förråder vad? Modera-terna har ju fullständigt övergett den politik som vi ifyrklöverregeringen stod för när det gällde arbetsrät-ten. heter det att man till nöds kan acceptera dethär som ett litet steg, men sedan skall man vandralångt ut.