prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — EU är ensammanslutning av suveräna, demokratiska stater tillvilken medlemsstaterna i vissa fördragsmässigt nog-grant definierade fall överför beslutsbefogenheter föratt uppnå gemensamma mål - lösa gränsöverskridan-de problem, om man så vill. Starka, effektiva ochoberoende institutioner är nödvändiga för beslut ochverkställighet såsom ministerråd, kommission ochparlament.Kommissionen spelar en avgörande roll som mo-tor i maskineriet. Den måste vara effektiv. Den tarinitiativ till en beslutsprocess men beslutar inte. Par-lamentet kan också anmoda kommissionen att läggafram vissa förslag. Någon risk för att kommissionenskulle bli den nya överstatliga regeringen föreliggerinte, vilket förmodas i reservation 1. Rådet är dencentralt beslutande instansen och blir kommissionensmotvikt som värnar de nationella intressena. Dessabåda institutioner balanserar varandra.Regeringens skrivelse lyfter fram två hjärtefrågorsom hela är ense om att vi skall driva: ökadinsyn i och kontroll av EU:s institutioner samt de småstaternas fortsatta möjligheter att hävda sina intressen.Det är ett starkt svenskt intresse att tillgodosemedborgarnas växande och berättigade krav på öp-penhet, heter det i skrivelsen. Regeringen avser attverka för att grundläggande principer om offentlighetinom EU:s institutioner skrivs in i . Vi iSverige har en lång rättslig tradition på detta områdemed en tryckfrihetsförordning som har sina rötter i1700-talet. Vi är det land som har kommit längst vadgäller offentlighet. I har vi sedan vårt inträde iEU gjort om utrikessekretessen så att presumtion föroffentlighet gäller. En i EU sekretessbelagd handlingkan i bli offentlig, om Justitiedepartementetbedömer att det inte kan orsaka allvarlig skada attuppgiften röjs.Unionsländerna har inbördes helt olika lagstiftningur offentlighetssynpunkt. och t.ex.har mycket slutna myndigheter. Vår meddelarfrihetsom innebär att en tjänsteman inom myndighetsområ-det straffritt kan lämna ut sekretessbelagda uppgifterför publicering ter sig nog svårsmält.Varje land följer sina egna lagar på området.I EU har förbättringar ägt rum - unionen rör sig iriktning mot öppenhet, heter det. Parlamentets plenar-och utskottssammanträden är offentliga, likaså kom-missionens förslag till beslut och rådsmötenas om-röstningsprotokoll. Rådsmötena bör i större utsträck-ning än öppnas för allmänhet och press.Vi instämmer i att fördragstexterna bör göras meröverskådliga och begripliga. Det är i sig en demokra-tifråga att tillgängligheten för en intresserad allmänhetökar.En annan angelägen demokratifråga är att om skydd för de mänskliga rättigheter-na och de grundläggande friheterna antas av EU sominstitution.Det är av vikt för att vårt inflytande inteminskar och att balansen mellan stora och små staterinte undermineras, säger regeringen. Naturligtvis harutgångspunkten att hålla fast vid nuvarande röstvikt-ning fulla stöd. Alla länder, oavsett stor-lek, bör få utse en kommissionär.KU har i sitt remissyttrande uppnått god sam-stämmighet i väsentliga frågor. På några områdenfinns det från majoriteten avvikande uppfattning somföljs upp i reservationer i betänkandet. Den s.k.gummiparagrafen, artikel 235, innehåller ett bemyn-digande att rådet om det är enhälligt, på förslag avkommissionen och efter att parlamentet hörts, fårvidta de åtgärder som behövs för att förverkliga målinom den gemensamma marknaden. Åtgärden skallvara nödvändig för att förverkliga gemenskapens mål,heter det. Nya gemensamma områden, forskning,utbildning och kultur, har därmed tillkommit - hittillsinte till någons nackdel, förmodar jag. Rådets enhäl-lighet är en tillräcklig garanti för att inte artikel 235missbrukas.Att ange någon exakt kompetenskatalog för EU:sverksamhetsområde tror jag blir alltför fyrkantigt. Detfinns sammanställningar över de områdendär EG har beslutsbefogenheter. EU:s eller kanskehellre EG:s tillkomst har i sig uppmuntrat starkarenaturliga regioner och bidragit till decentralisering.Subsidiaritetens gränser är omöjliga att inringa ochlagreglera, eftersom medlemsländernas uppfattningskiljer sig åt om vilka frågor som skall regleras påEU-, nationell, regional eller nivå. Subsi-diariteten växlar också från sakområde till sakområde.EU-maskineriet har kritiserats för sin tröghet - attförhandspröva ett lagförslag ur subsidiaritetssynpunktskulle vara den verkliga bromsklossen.EU-parlamentet har undan för undan fått utökadebefogenheter och stärkt sin ställning. Parlamentet ärockså det enda forum där medlemsländernas direkt-valda ledamöter agerar. Enligt regeringsskrivelsen börparlamentet spela en mer framskjutande roll inom deträttsliga och inrikes samarbetet.Den demokratiska legitimiteten och den folkligaförankringen i beslutsfattandet kan inte nog under-strykas. De nationella parlamentens roll är självklartviktig. Parlamentet skall fungera som samrådspartneroch kontrollorgan inför rådsmötena. I finnsmöjlighet att väcka misstroendevotum mot statsrådsom driver en annan handlingslinje i rådet än denmajoriteten i har förordat. De nationellaparlamenten bör också i större utsträckning få insyn ikommissionens förberedelser av lagstiftning via grön-böcker - detta på ett så tidigt stadium som möjligt.Vänstern och har försökt att skrämmaupp svenska folket med att vårt land även mot sinvilja skulle vara för evigt inlemmat i EU. Fördragetinnehåller nämligen ingen formell utträdesparagraf.Detta är nonsens och det borde även dessa partierinse. Naturligtvis föreligger möjligheten att snyggtoch prydligt förhandla sig ut ur gemenskapen - omviljan finns. Enligt , som trädde ikraft , kan en part frånträda ett traktat med allaparters samtycke och efter samråd med övriga för-dragsslutande stater.Sverige menade naturligtvis allvar med sin ansö-kan om medlemskap. Det gagnar som land attvara medlem. Att efter ett drygt år i EU i förhandling-arna driva frågan om en utträdesparagraf är bådeotaktiskt och felaktigt.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan.Anf. 228 () replikHerr talman! sade att mitt in-ledningsanförande var en orgie i populism. Jag skullegärna vilja få tre exempel på populism i mitt inled-ningsanförande. Det vore mycket intressant.Catarina Rönnung säger också att vi skrämmerupp svenska folket. Nej, jag tror att det ärmedlemskapet i sig som har skrämt upp svenska fol-ket. Dessutom står det uttryckligen att ett medlemskapi EMU är oåterkalleligt. Skall vi ta fördragen på allvarfår vi göra det. Då är ett medlemskap i oåterkal-leligt.Catarina Rönnung säger också att vi väl om vikommer på andra tankar och vill gå ur kan förhandlaoss ur på något sätt. Jo, men det är det vi tycker är sårimligt, att man har en utträdesparagraf som visar hurman skall ta sig ur, hur spelreglerna ser ut. Är det såsvårt att förstå. har också ställt sigbakom den tanken. Det är inte bara ,och här i , utanEU-parlamentets majoritet har ställt sig bakom dennarekommendation.Orgie i populism - sådana uttryck tar man gärnatill när argumenten tryter, och jag tror att argumententryter för socialdemokraterna.De krav jag tog upp inför regeringsförhandlingar-na var att skulle arbeta för miljöskatter, attvetorätten skulle vara kvar, att rätten att gå före ochställa hårdare miljökrav skulle lagfästas, att vi skulleha en uträdesparagraf och se till att de ansökarländersom vill bli medlemmar i också har chansen att hanärvaro- och yttranderätt under regeringskonferensen.Vad är populism? Populism kan möjligtvis varadet som socialdemokrater, moderater och folkpartisterägnade sig åt innan folkomröstningen, när ni lovade,lovade och lovade.Anf. 229 () re-plikHerr talman! Tycker verkligen attdet nu är angeläget inför denna regeringskonferens attföra fram ett förslag om uträdesparagraf när vi harvarit medlemmar i under ett enda år, när vi tyckeratt själva EU-konceptet är bra, när vill varamed, när det gagnar och när vi är absolutövertygade om att om den dagen skulle komma när viverkligen ville utträda skulle alla möjligheter förelig-ga för detta utan att det finns någon formell utträ-desparagraf i fördragstexten?Jag föredrar att glömma bort alla de populistiskarallarsvingar som jag har hört kommamed här . Han sade någonting om den "galna"EU-unionen. Det tyckte jag angav tonen för hansanförande och indikerar den litet föraktfulla ton hanhar använt mot sina meddebattörer här i kväll.Anf. 230 () replikHerr talman! Jag vet inte riktigt hur Socialdemo-kraterna tänker. Är det så att också ,som också tycker att det är rimligt med en utträdespa-ragraf, är väldigt populistiskt? Jag tror inte att anser det.Socialdemokraterna tycker att EU-konceptet ärbra och att det tydligen skall vara bra även i fortsätt-ningen. Men det finns en majoritet av svenska folketsom inte tycker att det är bra. "Galna EU"-sjukan - ja, just det. Jag travesteradepå "galna ko"-sjukan. En av de saker som jag tyckteär litet "galna EU"-sjukan är att man inte har rätten attlagstifta ens om ursprungsmärkning av kött. Jag tyck-er att det är märkligt att man på en överstatlig nivåskall förhindra enskilda länder som vill ge full infor-mation till konsumenterna att ha den rätten.Anf. 231 () replikHerr talman! Jag får vänta till dess är klar. Det är ingen mening att jag ställer enfråga när hon står och snackar med någon annan. Kaninte lugna sig litet nu? Vihåller på med ett replikskifte. Jag struntar i det här.Anf. 232 () replikHerr talman! är disponibelför ett replikskifte, eller också har hon fått instruktion,vad vet jag.Catarina Rönnung gav en ganska idylliserandebild över EU. Hon anmärkte på att det i en av reser-vationerna förekom, menade hon, en sorts likställighetmellan kommissionen och regeringen och utroparförtjust i sitt anförande att kommissionen och rådetbalanserar varandra.Kommissionen liknar ganska mycket en regering.Kommissionen har, vilket däremot inte regeringenhar, förslagsmonopol. Den hardessbättre inte monopol på att ställa förslag. Riks-dagsmän kan också motionera, som bekant. har nära nog monopol på förslags-ställning inom EU. Den är verkställare av besluten,och den är dessutom övervakare av de beslut denverkställer. Den har i många stycken en starkareställning än vad en regering har inom ett land.Rådet, som består av ledamöter från ländernas re-geringar, kan jämställas med en sorts lagstiftandeinstans eller en sorts parlament. Då blir den svenskaregeringen ett litet minoritetsparti vars styrka snarastär svagare än t.o.m. Vänsterpartiets.Att säga att kommissionen och ett antal ämbets-män balanserar varandra på ett positivt sätt är som attvi i utskott skulle säga att vi parlamentari-ker gudskelov balanserar det politiska inflytande somämbetsmännen har. Jag tror att vi ur demokratisksynpunkt skulle tycka att det är ytterst otillfredsstäl-lande lösning.När det gäller frågan om utträdesparagraf ansluterjag mig helt till det har sagt.Anf. 233 () re-plikHerr talman! Först skall jag be om ursäkt för attjag inte hörde vad sade. Sedan skalljag säga till att jag uppskattar hansanförande och att han på ett mer seriöst sätt talade omvad hade för farhågor när det gälldeEU-unionen och samarbetet där.Bl.a. talade mycket om överstatlig-heten i unionen. Men själva unionen måste bestå avbåde ett överstatligt och ett mellanstatligt inslag föratt över huvud taget kunna fungera. Det behövs ettöverstatligt inslag för att man skall kunna lösa degränsöverskridande frågor som unionen delvis är tillför.Man har kritiserat EU-arbetet för tröghet och föratt det händer för litet saker. Tala om för mig hur manskulle kunna lösa problemen utan att man har enkommission som i vissa fall tillsammans med parla-mentet förbereder och inleder en lagstiftningsprocessdär rådet har det yttersta avgörandetoch utslaget?Hur skall man kunna få hela organisationen attfungera om man inte löser frågorna på ett praktisktsätt? Hur skall man kunna få unionen att fungera omman skall utvidga antalet stater från 15 till 25? Manmåste ju se litet praktiskt på livet också, KennethKvist.Anf. 234 () replikHerr talman! Det är säkert inget fel i att se prak-tiskt på livet. Det kan vi vara överens om. Men vimåste nog se realistiskt på EU också.Överstatlighet är inte villkoret för att lösa gräns-överskridande problem, . Det finnsmånga internationella organisationer som inte harelement av överstatlighet i sig och som löser storaproblem. FN är t.ex. inte någon överstatlig organisa-tion utan en mellanstatlig organisation. FN har löstmånga stora internationella problem, och det har intekrävt överstatlighet. Det ena är inte en förutsättningför det andra.När det gäller förslagsrätt kan förslag komma frambåde genom att ministerrådet har initiativrätt eller attde nationella parlamenten har initiativrätt. Det kräveri sig inte en kommission. Det är klart att man sedanbehöver en sorts ämbetsmannaorganisation som bere-der rådets sammanträden och liknande. Det är inte detvi invänder emot. Kommissionen har en unik makt-ställning för att vara en ämbetsmannaorganisation.Det gör att vi med fog kan säga att den är mäktig ochatt byråkratin har en väldigt makt inom EU.Visst finns det konkreta alternativ, och de försla-gen har vi lagt fram i våra motioner till idessa frågor.Anf. 235 () re-plikHerr talman! Visserligen är det bra att FN finns.Men FN som organisation har om man ser historisktpå det hela kanske inte varit ett underverk av effek-tivitet utan snarare förlamats av destora supermakterna. FN har ekonomiskasvårigheter. Det är bra att FN existerar som organisa-tion. Men det kan i varje fall inte jämföras med EU,som skall lösa praktiska frågor och samverkansfrågorpå det europeiska planet och som ytterst är en garantför freden i Europa.Jag tycker att EU är ett koncept som vi skall varaglada för att vara medlemmar i. Med regeringskonfe-rensen kanske det blir ändå bättre.Anf. 236 ()Herr talman! Jag var i och ficklära mig att emun är ett heligt djur för urinvånarna.Man bör inte avbilda djuret. Det har stor makt, mendet verkar i skymundan.Det är inte bara djuret som EMU-processen på-minner om. Man kan tänka sig det hela som en super-tanker som ångar på över världshaven. På överstadäck pågår regeringskonferensen och nere i maskin-rummet sitter riksbankscheferna och finansministrarnaoch en och annan höjdare från det privata näringslivetoch sköter själva ruljangsen.Jag hoppas att det inte bara är för att jag är upp-fostrad i den gamla marxistiska traditionen med basoch överbyggnad som jag har svårt att låta bli atttänka på det sättet.Regeringen säger att man inte vill ta ställning tillEMU. Man vill ge handlingsfrihet att såsmåningom fatta beslut i frågan. Vi skall uppfylla allakonvergenskrav för att kunna säga ja. Jag skulle viljaveta vad regeringen gör för att skall kunnasäga nej.I arbetar man för brinnande livet, harvi fått höra i finansutskottet. Det är ju något av demonetäristiska ekonomernas livsprojekt. Man jobbarför att förbereda för inträdet i EMU.Vi fick också höra att man på de stora bankernaredan har börjat arbeta med planeringen inför EMU-inträdet. Man diskuterade t.o.m. möjligheten att ban-kerna skulle kunna utkräva skadestånd om de hinnerinvestera mycket i förberedelser och sedansäger nej.Jag vill, liksom komplimenterastatsrådet för den oerhörda kondition somhan visat genom att sitta kvar här under hela debatten.Jag skulle vilja fråga statsrådet hurmycket man kan man tänkas ha investerat i form avmänsklig arbetskraft och annat i närriksdagen en gång skall ta ställning. Finns det inte enrisk att vi får något liknande kärnkraftsdebatten så attvi kommer att få höra att nu har vi redan byggt fastoss så hårt att vi kan säga nej?I skall finansministrar och riksbankscheferden diskutera dels relationerna mellan deEU-länder som är med och de som inte skall vara medi EMU dels den s.k. stabiliseringspakten som harföreslagits av Waigel.Där kommer man att diskutera olika förslag somskall binda även de länder som inte är med i tillEMU-villkoren. Det finns förslag om starka sanktio-ner och böter för de länder som inte anpassar sig tillEMU.Kommer regeringen i de överläggningarna, alltsåutanför regeringskonferensen, att binda upp Sverigetill sådana villkor att det i praktiken blir meningslöstför oss som inte vill att skall vara med i EMUatt hävda det? Om måste göra allt som krävsav en EMU-medlem, men sedan inte får vara med ochbestämma om EMU, inser jag också att det är ganskapoänglöst att förelägga förslaget att säganej till EMU.Varför är vänstern emot EMU nu när vi dessutomhar fått förslaget om en sysselsättningsunion? IVänsterpartiet är vi ju inte motståndare till internatio-nellt samarbete, speciellt inte till internationellt sam-arbete mot arbetslösheten.Låt mig återvända till liknelsen med supertankern,eller en båt. Det hjälper inte att sätta upp en stor skyltovanför rodret där det står babord, om man samtidigtlåser fast själva rodret vid en strikt styrbordskurs. Ipraktiken handlar det om vilka order man ger tillrodret. Det har sagts tidigare i debatten att Essen-villkoren kan tolkas både moderat och socialdemo-kratiskt. Det är riktigt. Man kan plocka ut vissa vill-kor och säga att det är socialdemokratisk politik. Mankan välja andra, flexibilitet t.ex., och säga att det ärmoderat politik.EMU-villkoren, de grundläggande dragen i Ma-astricht-villkoren, kan man inte kalla någonting annatän högerns gamla klassiska politik. Den är visserligeninte så klassisk i just den här utformningen. Det ärbara som högern har drivitde normpolitiska monetäristiska krav som Maastrichtinnebär.Det var en politisk linje, en ekonomisk politiskdoktrin som bekämpades med all kraft, även av . Läs t.ex. hans uppsatser från början av1980-talet, där han angriper monetärismen och MiltonFriedman. avvisade faktiskt desocialdemokratiska reservanterna med en kraftfullargumentation frågan om friståendeställning etc.Ni kan inte rimligen hävda att detta är socialde-mokratisk politik.Det är, , inte ens liberal politik. Det ärinte liberalism att säga att , den nya cent-ralbanken, inte skall få lyssna på politiker när deställer förslag om penningpolitiken. Det är snarare enåterkomst för den gamla klassiska högerdoktrinen:Folk vet inte sitt eget bästa. Det är bäst att överlåtabeslutsfattandet till klokare herrar som är skyddadefrån alla inflytelser från demokratiska val och vadvanligt folk eller vad politiker och förtroendevaldatycker.Det är en gammal god hederlig liberal princip skall ha rätt att byta åsikt. Jag antar att vi alla häri kammaren då och då har tvingats byta åsikt ochkonstatera att världen har förändrats. Det är möjligtatt ni socialdemokrater har ändrat er . Nihar drabbats av insikten att de globala kapitalmarkna-derna har blivit så starka att ni måste köpa högernsgamla normpolitiska monetäristiska projekt. Jag gillardet inte, men jag kan acceptera er rätt att byta åsikt.Jag kan däremot inte förstå varför ni är motstånda-re till att försöka ta upp detta mycket avgörande pro-jekt på regeringskonferensens dagordning och få detgenomdiskuterat. Åtminstone frågan om relationenmellan dem som skall vara med och dem som inteskall vara med i måste väl rimligtvis vara en avde konstitutionella frågor som tillhör regeringskonfe-rensen. Den har ett djupgående inflytande på alla defrågor som skall diskuteras på regeringskonferensen.Jag kan inte heller förstå varför vi inte skulle kun-na ha en folkomröstning om medlemskapet i som har varitordförande i har försökt arrangera olika debatter kringEU-frågan inför regeringskonferensen. Jag har förståttatt det ibland har varit svårt. Frågan om engage-manget har ju också diskuterats här tidigare. Varförkänner sig inte folk engagerade? Varför röstade så få iEU-valet?Det kan ju faktiskt vara så att folk är så kloka attde på något sätt känner i ryggraden att de stora,grundläggande frågorna i den ekonomiska basen överhuvud taget inte finns med i denna debatt. De skallinte diskuteras på regeringskonferensen. Folk kännerkanske att denna, i och för sig mycket intressanta,djuplodande juridiska och statsvetenskapliga debattsom pågår om olika konstitutionella former är något -för att återvända till - för mycket tillhörig dennågot luftiga överbyggnaden.Jag skulle gärna vilja ha svar från på denna fråga: Varför kan inte svenska folketsengagemang få sitt uttryck i en folkomröstning iEMU-frågan?Anf. 237 Statsrådet ()Herr talman! I denna sena timme försöker JohanLönnroth få till stånd en EMU-debatt. Jag får begrän-sa svaret från regeringens sida till det som är klarlagtav flera statsråd. När det gäller EMU kommer Sverigeoch riksdag att ställas inför en valmöjlighetom tillträdet i tredje steget.Nu har toppmötet i uppdragit åt kommis-sionen att genomföra studier kring alternativa valuta-system för dem som eventuellt inte kan komma in idet tredje steget. Utredningen pågår, och detta är ettuppdrag som har getts också med medverkan av dendåvarande svenska statsministern . Vihar haft rika tillfällen att återkomma och diskuteraEMU ur svenskt perspektiv.Som svar på sista fråga om möj-ligheten att ta upp detta vill jag säga att det naturligt-vis finns möjlighet för alla de 15 regeringarna ochstaterna att ta upp detta. Frågan kommer emellertid iverkligheten att drivas parallellt med regeringskonfe-rensen. Det finns många bedömare som gör iakttagel-sen att , eller , kom-mer att ställas inför en beslutssituationpå båda punkterna, eller kanske fler punkter samti-digt.Emellertid är detta naturligtvis i grund och bottenpolitiska bedömningar, där de flesta stater, regeringaroch parlament får ha sista ordet med i laget.Anf. 238 () replikHerr talman! Det är bra att man diskuterar alter-nativa valutasystem. Det är också nödvändigt att förade diskussioner som pågår på Ekofinmötena, kringarrangemang som knyter samman de länder som skallvara med i med dem som inte skall vara med.Dessa frågor handlar t.ex. om vilken valutaregimvi skall ha här i om vi inte blir medlemmar iEMU. Vilka krav skall ställas på budgetba-lans om vi inte skall vara med i ? Vilka sanktio-ner kan tänkas utgå, om inte uppfyller de kravsom förmodligen kommer att sättas upp enbart av deländer som är med i ?Mina frågor till är: Varför harinte dessa frågor den dignitet som borde göra detsjälvklart att de fick spela en mycket framträdanderoll på regeringskonferensen? Varför förlägger mandetta parallellt, och i en sådan ordning att det blir enmycket liten debatt kring de avgörande saker somhåller på att hända redan nu? Varför för man detta åtsidan, och för diskussionerna i mycket mer slutna rumän regeringskonferensen?Anf. 239 Statsrådet ()Herr talman! Nog är det en överdrift att säga attsituationen i karakteriseras av en sorts tystnadeller hemlighetsmakeri när det gäller EMU och dettredje steget.I nation efter nation är den offentliga debatten om-fattande, inte minst i . Här i har viCalmfors utredning och expertrapporter, som ocksåkommer att behandla EU-96 och önskemålen om attbelysa en sysselsättningsunion. Resultaten kommer attläggas fram omkring . Därefter kommer detatt finnas stora möjligheter för en diskussion. Den kanbli lika bra som jag tycker den som vi har lyckats få igång på några av våra punkter som togs upp i EU-96är. Detta gällde också EMU. Det finns alltså rikatillfällen för ett bra offentligt samtal kring EMU.Anf. 240 () replikHerr talman! Det är också bra att vi får rapporterfrån Calmfors och kompani, och att vi skall få disku-tera detta senare.Men problemet är, än en gång, att det pågår ettmycket intensivt förberedelsearbete i , i destora bankerna och i hela det ekonomiska systemet.Detta håller på att låsa fast på ett sätt som göratt det blir svårare och svårare för som gåratt motivera ett nej. Vi kommer att hålla fast vid ettnej, men det vore rimligt att få upp denna fråga på enhögre nivå i den allmänna debatten.Nu har inte fler repliker, så jagskall inte ställa någon fråga. Men min oro handlar omatt regeringen via finansministern och riksbanksche-fen kommer att binda vid sådana beslut, t.ex. isamband med stabiliseringspakten, att det ytterligareförsvåras för oss här i att fatta något beslutunder fullt handlingsutrymme.Anf. 241 ()Herr talman!