prot · GJ0944 · 1996-01-24 00:00:00 — Jag hoppas verkligen att inte gör upp i korridorerna omnågon större satsning på fossilgas. Det vore väldigtolyckligt.Det där med kadmium är nog bra, men det varfaktiskt kväveläckaget jag talade om. Jag tycker fort-farande att det vore väldigt bra om togavstånd från sin gamla politik att sänka eller plockabort miljöavgifterna på konstgödsel och handelsgödseloch i stället insåg att skatteväxling också bör gällasådant som drabbar jordbruket.Anf. 26 () replikFru talman! I grunden för avgifter ligger priser,och priset på handelsgödsel går upp. Det här måsteman beakta och se som en helhet, och det var det jagförsökte eftersträva när det gäller kombinationenkonstgödsel i övrigt och kadmium i konstgödsel. Manmåste ha med alla komponenter, och när det gällerkadmium måste vi skärpa avgifterna. I annat fall gårdet illa med våra odlingsjordar.Det var inte fråga om att försöka försköna natur-gasen. Det är ett missförstånd, . Jagsäger bara det som är fakta. Om man ersätter olja ochkol den vägen är det klart att det är en vinst. I förhål-lande till kärnkraften är det från den synpunkten enförlust. Men det är inte det avgörande; där handlar detom att försöka frigöra kommande generationer fråntusentals ton med avfall, som skall vaktas i alla gene-rationer.Anf. 27 () replikFru talman! Vi har naturligtvis litet till mans följtalliansen mellan och kanske inte minst noterat när centerpartisternasjälva betygsatt den. Det var inte så länge sedan somjag läste vad partisekreteraren tyckte.Han sade att sällan utövat ett så stortinflytande över de faktiska besluten som under 1995.Per-Ola sade: har kunnat rege-ra från opposition.Det är då inte så underligt, fru talman, att det bliren hel del repliker till kom , och vilyssnade självfallet med spänt intresse på hur Center-partiet, som regerar från opposition, skulle ta emotden. Den som först var ute på plan var, icke heltoväntat, , som svalde den med hulloch hår. därefter fångade man -vilket inte alltid är så enkelt; kanske för mediernamen inte för oss andra - och han sade att han intekunde se något där som var till för samarbetet.Han svalde den också.I dag är det och skickas fram - eller träder fram; vad vet jag? Nuställs det krav, får vi veta i Ekot. Det är krav om all-män arbetslöshetsförsäkring. Det är ju ettkänt fyrpartikrav och beslut som repeteras. Det ärkrav om sänkta arbetsgivaravgifter. Det finns inteheller olika uppfattningar när det gäller att ta itu medarbetslösheten. ställer alltså krav.I dag har - och vem hade väntatsig något annat? - dragit i gång igen mot Dennispake-tet och bron. Han säger: Vi har sannerligen inte skro-tat några krav i det avseendet, utan vi håller fast viddetta. Det är för oss ideologiska frågor etc.Men det är en fråga som man numera inte hör ettmutter och inte ett knyst om från er sida, . Jag har lyssnat mycket väl på , från1970-, 1980- och 1990-tal, och jag har i varje valrö-relse under dessa decennier hört ochandra företrädare tala om vårdnadsbidraget. Mensedan alliansen med Socialdemokraterna började hardet ordet, såvitt jag har kunnat notera, inte funnits i encenterpartistisk mun, i varje fall inte på den här höganivån.Jag vill då veta: Har ni tagit upp dettamed Socialdemokraterna? Har ni försöktfå dem att förstå det som ni har drivit i valrörelse eftervalrörelse, som ni då har sagt att ni inte skulle skrotaoch att det var en ideologisk fråga? Det berodde intepå de 2 000, 3 000 eller , utan på attdet var en valfrihetsreform.Jag skulle kunna citera när han tartill de starka verbala tonerna och talar om vårdnadsbi-draget. Därför skulle det vara utomordentligt sällsamtom här kunde redovisa eller redogöraför ett rejält meningsutbyte med ochandra i den här frågan. Kan vi få höra litet om resulta-tet? Jag vill inte misstro , utan jag troratt han har tagit upp detta. Vad skall hans väljareannars tycka?(Applåder)Anf. 28 () replikFru talman! Det är bra att frågan ställs. Vi samar-betar med den socialdemokratiska regeringen omsaneringen av svensk ekonomi och om försvars- ochsäkerhetspolitiken. Vi hoppas att vi kan samarbetaockså om energipolitiken. Förutsättningarna för skall kunna genomföra någonting över huvudtaget av reformer är, i den här ekonomiska situatio-nen, att man skapar stabilitet.Vårt alternativ är barnkonto. Jag trodde att AlfSvensson hade inhämtat det under den förra valrörel-sen.Anf. 29 () replikFru talman! Jo, jag har inhämtat att Centerpartiethar lovat att barnkonto skulle införas från den 1 janu-ari 1996. Därför bordevi kunna få veta i vad mån har drivitdetta krav i relationerna, som blir allt fastare, medSocialdemokraterna.Sedan hänger sig åt ett trick, vilketjag inte trodde att han skulle göra. Eller har OlofJohansson så till den grad tillgodogjort sig IngvarCarlssons och andras argumentering att han vill göragällande att det inte skulle vara att sanera Sverigesekonomi att införa vårdnadsbidrag? Socialdemokra-terna säger innerst inne inte nej av ekonomiska skäl,utan av ideologiska skäl.Jag trodde inte att skulle backaoch backa från sin ideologiska kamp och låta IngvarCarlsson stå kvar vid sina förlegade, doktrinära, ideo-logiska bastioner i den här frågan.Jag vågar med bestämdhet påstå - det vet - att vårdnadsbidraget var ett paretokriteri-um, som man talar om inom nationalekonomin, sominnebar att en del fick favörer utan att andra fick nå-gon försämring. Därför borde visa enhelt annan takt än att försöka dribbla bort det med attsäga att det inte gick att ta upp därför att det skulleförsämra ekonomin. Det hade förbättrat ekonomin.Anf. 30 () replikFru talman! Jag hänvisar till vad jag tidigare sadeom vilka samarbetsområden vi har ägnat oss åt. Dethandlar alltså om den ekonomiska saneringen i förstahand. Dessutom har väljarnasagt sitt 1994, och jag känner stor ödmjukhet införväljarutslag.Det innebär inte att vi släpper våra krav, utan viarbetar naturligtvis vidare för att just kunna införa ettbarnkonto, en beskattad ersättning. Men det får intevara vilken ersättningsnivå som helst. Då är den eko-nomiska saneringen viktig, för att man skall kunnagöra det här till en fullgod ersättare för den rad avsystem som det handlar om att ersätta, nämligenvårdnadsbidraget, som vi hade tidigare, föräldraför-säkringen, barnbidraget och flerbarnstillägget, somnumera är avskaffat.Anf. 31 ()Fru talman! Detta är sista parti-ledardebatt. Jag vill gärna, på och minaegna vägnar, tacka honom för hans gärning i svensktsamhällsliv och framåt. en rad personliga egenskaper som det är lätt attkänna sympati för. För att nämna en enda, har han vidmöten i mindre kretsar en humor, som kanske inte såofta kommer fram i det offentliga livet men som hargjort många partiledaröverläggningar, som jag hardeltagit i, betydligt mera uthärdliga än de annarsskulle ha varit. Och även om vi tycker olika om detmesta har jag inga svårigheter att hitta politiska områ-den där vi liberaler från våra utgångspunkter uppskat-tar insatser, t.ex. när det gällde attsäkra ett svenskt EU-medlemskap och att främjajämställdhet mellan kvinnor och män.Men jag tror inte att vill bli i förväg eller önskar att den här debattenbara blir en tack- och avskedsföreställning. Sju veck-or är dessutom i det kritiska skedeSverige befinner sig i, så jag tror att det är viktigt attvi också diskuterar de problem vårt land stårinför.För mig känns det nödvändigt att också i den härdebatten framför allt lägga tonvikten vid arbetslöshe-ten.Frågan är hur vi får fram en sådan politik som gernya jobb. Från min utgångspunkt är det ett grundläg-gande problem att valutslaget blev sådant att social-demokraterna, om de själva vill, har lätt att hitta ma-joriteter för en politik som definitivt inte skapar dy-namik, tillväxt och nya jobb i den sektor där jobbenmåste komma, nämligen den privata.Vår förhoppning efter valet var att de s.k.förnyarna inom socialdemokratin skulle ha fått ensådan ställning att partiledningen kunde utnyttja detöppna mandat som man talade om till en del om-prövningar i liberal riktning. Så blev det inte. I ställetfick vi först en period med rödgrön röra och sedanskedet med samverkan med , och den se-naste veckan har vi åsett LO:s inträde på den centralapolitiska scenen. Samverkan åt mitten fick i och försig en lugnande inverkan på räntan, men i övrigt ärdet för mig ganska uppenbart att ingen av dessa kon-stellationer varit särskilt lämpad att föra en politiksom ger nya jobb.Formerna för den fortsatta samverkan mellan har diskuterats här. Detär naturligtvis någonting som vi utomstående inte harnågon inblick i. Av det jag redan har sagt framgår attjag inte har något principiellt emot samverkan överblockgränsen, men det helt avgörande är vilken politiksom blir resultatet. Utifrån det vill jag säga några ordbåde till och till Socialdemokraterna.Till vill jag säga rent ut att jag inte tyckeratt ni har fått ut tillräckligt av samverkan. Nihar också, liksom de andra tre partierna, ett ansvar föratt förvalta arvet från den förra regeringsperioden. Dååstadkom vi ändå tillsammans mycket som är värt attförsvara. Det kan väl inte vara er uppgift att baralegitimera återställarpolitiken. Det är möjligen lovan-de att talar med , för jagtänkte just fråga om några skattefrågor. Men OlofJohansson föredrar visst att prata med en moderat.Olof ! Jag har en fråga, om han kan priori-tera mig före . Jag tänktejust fråga om ett par skattefrågor från den förra rege-ringen. Hur blir det med dubbelbeskattningen? Hurblir det med arbetsgivaravgifterna? Blir det någonsänkning? Och hur blir det med arbetsrätten? Jagtycker att har fått ut för litet av det här sam-arbetet.När vi fick beskedet från IngvarCarlsson att någon kursomläggning i liberal riktninginte var att vänta, bedömde vi att det bästa vi kundegöra för att främja en bra utveckling både var att driva en så effektiv oppositions-politik som möjligt. Vi vet i vårt parti ända sedanBertil Ohlins dagar att socialdemokratin kan påverkasockså från oppositionsbänken. Jag tänkte formulera enfråga som både och andra kammarle-damöter kan fundera på. Det är en kunskapsfrågaapropå det paket som presenteradehäromdagen. Vilket parti har i denna kammare i åratalförespråkat som högsta marginalskatt och 80 %som lägsta ersättning i socialförsäkringarna? Ni skallfå två ledtrådar, om ni funderar. Den ena ledtråden äratt det inte är , för det är för högre marginal-skatter och lägre ersättningsnivåer, även om de somgick på den där förhandsinformationen som de fickmöjligen hade glömt det. Den andra ledtråden är attdet här är ett parti som av alla ledarskribenter anseshelt isolerat och avskuret från allt inflytande. Det ärkanske något att fundera på.Till Socialdemokraterna skulle jag vilja säga såhär: Även om svensk politik efter alla regeringsskiftenoch krisuppgörelser hit och dit är ett sammelsuriumav ingångna och uppsagda pakter, och anklagelsernaom svikna avtal korsar varandra, tror jag att det ärviktigt för och för jobben att några av deområden där och Socialdemokraternakommit till en samsyn hålls så oanfrätta som möjligtav ert nuvarande samarbetsprojekt i parlamentet.Folkpartiet har som bekant ingen som helst önskan attbli ett stödparti åt regeringen som inriktningen nublivit, men tre områden känns så viktiga för framtidenatt det vore synd om helt andra hänsyn fick förstörasådant som uppnåtts.Jag syftar på skattereformen, som visserligen ärsvårt sargad och som förstörs ytterligare om regering-en börjar använda de egenavgifter som vi infört ge-mensamt för att smyghöja skatterna, men som måsteförsvaras så långt som möjligt. Jag tänker på energin,där jag tror att vi, Socialdemokraterna och Folkpartiettillsammans, är bättre lämpade att uttolka hur Linje2:s "avveckling med förnuft" skall gå till än OlofJohansson, som ju långa perioder stått för en ganskaoförnuftig energipolitik. Slutligen tänker jag på dengenerella välfärdspolitiken som har berörts här tidiga-re. Den utreds nu i Sjuk- och arbetsskadekommittén.När det här snedsteget som ni gjorde er-sättning, alltså ett snedsteg åt grundtrygghetshållet, nutydligen är på väg att rättas till, tror jag att det finnsgoda möjligheter att enas om en robust utformning avframtidens välfärdssystem.För att återvända till arbetslösheten tror jag att detfinns anledning att känna en djup oro över de socialaeffekterna av att så många svenskar har hamnat utan-för arbetslivet. Många julkalas i svenska hem förnågra veckor sedan fördystrades av att någon ellernågra bland släktingarna och vännerna saknade arbe-te. Arbetslösheten finns överallt. Men det strider motallt sunt förnuft att massor av duktiga människor gåromkring och gör ingenting, när vi har så stort behovav deras insatser.Det som egentligen oroar mig allra mest är att såfå i toppen, så få som skulle kunna göra någonting åtdet, egentligen bryr sig. Det anordnas inga demon-strationer, och det skrivs inte särskilt många artiklar.Regeringspartiet är fullt upptaget med sina internaaffärer och konflikter.Förra veckan var vi då det äntli-gen var dags att syna Socialdemokraternas löfte omarbetslösheten . framställdedet här så att nu var det dags att ta itu med den uppgif-ten, men så lät det inte före valet. Före valet sade niatt med er politik skulle den öppna arbetslösheten1995 vara . Tolkar man det välvilligt kanman säga att ni syftade . Statistikenför december kom , och den visar attden öppna arbetslösheten var . Skillnadenmellan och , som det var, motsvarar120 000 människor, människor av kött och blod, somär öppet arbetslösa för att det här vallöftet inte infria-des.Arbetslösheten är högre nu än ochhögre än , då sade här iriksdagen att den skulle pressas tillbaka tiondel förtiondel.Jag måste säga att det vittnar om en kallblodighetatt Socialdemokraterna, samma vecka som dennastatistik kommer, presenterar ett nytt löfte som omingenting har hänt och talar om utan att detegentligen presenteras några konkreta åtgärder för attde nya jobben på marknaden skall tillkomma.Folkpartiet är ett parti med en stolt historia av re-former, från folkskolan och folkpensionen över röst-rätten till jämställdhetslagen och handikappreformen.Det går en rak linje från ställningstagan-de för judiska flyktingar till kamp mot rasism och MariaLeissners reaktion på den nya hårdheten i flykting-politiken. Men mycket av det öppna, toleranta väl-färdssamhälle vi varit med att forma hotas nu av mas-sarbetslösheten. Segregationen växer och vård ochutbildning drabbas av nedskärningar. måstehitta en väg ut ur arbetslösheten.Alla som tittar på svensk samhällsekonomi, utommöjligen extrema traditionalister på socialdemokra-tins vänsterflygel, ser att det uppstått enobalans på det sättet att det finns för få jobb i denprivata sektorn. Den privata sektor vi har är inte till-räcklig för att finansiera den offentliga sektor vi villha, om inte skattetrycket skall bli helt orimligt.Den viktigaste sociala reform som står på dag-ordningen är att knäcka massarbetslösheten. Folkpar-tiets politik sammanfattades med or-den "sociala reformer utan socialism". Det är egentli-gen en sammanfattning också av det jag vill säga här idag.Eftersom uppgiften är att få fram jobb på markna-den kan det aldrig ske med socialistiska metoder. Ochmed "socialism" menar jag då inte förstatligande avbefintliga företag, som var den gamla betydelsen. Detfinns ett slags nysocialism som handlar om att komp-romissa sig samman med de olika flyglarna om litethögre skatter, litet fler regleringar, litet mer subven-tioner, litet fler monopol, osv.Det kan inte vara lätt att lyckas med den uppgif-ten. Det är ju många politiska mål som skall tillgodo-ses , t.ex. att hålla kvar , fåin och få ned i ettoch samma grepp. Då blir det sådant som presenterade . Även om det finnsnågra enskilda inslag som jag sympatiserar med ärhelheten ändå väldigt typisk: en ståtlig, centralt beslu-tad målsättning, höjda skatter, höjda bidrag, höjdastatsutgifter - och inte ett ord om det helt avgörande,nämligen de mekanismer som gör att nya jobb upp-står.Det som kan knäcka massarbetslösheten är en vågav nyföretagande och ett lyft för de småföretag somredan finns, framför allt i tjänstesektorn. Men verk-ligheten är att nyföretagandet sjunker - minus 13 %förra året!Uppgiften är alltså att skapa ett sådant klimat attmånga fler entreprenörer vågar sätta i gång nya pro-jekt. Och här finns faktiskt en ljusglimt: Där ute blandmänniskorna sprudlar det av idéer och initiativ. Folk-partiet har låtit ett opinionsinstitut fråga ett urval ursvenska folket om de har funderat på att starta egetoch om de har någon affärsidé. Resultatet är på ett sättmycket uppmuntrande men på ett annat sätt deprime-rande. Det uppmuntrande är att hundratusentals män-niskor har idéer och lust att starta eget. Det deprime-rande är att alldeles för få har vågat språnget.Det är detta som är den stora utmaningen. Vi skallgöra det lättare, inte svårare, att starta företag. Viskall sänka, inte höja skatterna på företagande. Viskall ha färre, inte fler, regleringar. Vi skall ha merkonkurrens, inte mindre.Till sist, fru talman: Jag har mest talat om kampenmot arbetslösheten och satt in det som behövergöras i en liberal reformtradition - jag tror att det ärdär det hör hemma. Men ännu ett skäl att påminna omhistorien är att jag vill ympa in något av den optimismsom präglat tidigare reformarbete i den nu aktuellasvenska debatten om arbetslöshet. Jag tycker att jagmöter alldeles för mycket uppgivenhet. Alldeles förmånga av dem jag träffar säger: Det här får vi vänjaoss vid - om det inte blir ännu värre. Även här ikammaren finns det partier som är mycket mer intres-serade av hur vi kan dela på de jobb som redan finnsän hur vi kan skapa nya.Det är oförnuftigt att vi som vi behöverresurser tillåter att resurser inte utnyttjas, och oförnuftskall vi gå till storms mot. Gamla tiders samhällsre-formatörer mötte också skepsis men gav oss mångaexempel på att oförnuftiga samhällsförhållanden fak-tiskt kan rättas till. Kan vi släppa loss entreprenörsan-dan hos svenska folket och få många fler i arbete harvi kommit mycket närmare lösningen på många avvårt lands problem.(Applåder)Anf. 32 Statsminister () replikFru talman! I min regeringsdeklaration uttaladejag förhoppningen att vi skulle få ett bra samar-betsklimat här i kammaren. Jag tycker att tog ett steg i den riktningen genom att angetre viktiga områden: skattereformen, energin och dengenerella välfärdspolitiken.När det gäller skattereformen har det sagts en delunder julhelgen. På den punkten vill jag bara sägaföljande. Det var en stor men också en svår reform försocialdemokratin. Vi hade en intern diskussion i frå-gan, om den var rimlig eller inte, men det var en nöd-vändig reform. Jag lovade då att vi skulle följa upp defördelningspolitiska effekterna. När det kommer enrapport som visar att den tiondel som har de högstainkomsterna inte har burit sin börda fullt ut tar jagallvarligt på det. Det är inte att svika skattereformen -det är att stå för skattereformen.När det gäller energin tycker jag att det var bra attFolkpartiet, och Socialdemokraterna komöverens 1991. Grundtanken var att vi skulle avvecklakärnkraften i den takt som vi kunde tillföra ny energi.Jag tror också att det skulle vara bra om vi kundefortsätta samtalen, grundade på den nya energikom-missionen, och få till stånd ett samarbete över block-gränsen. Men jag vill gärna säga att jag tycker att detär en klar fördel om samarbetet med Centerpartietockså kan fortsätta.Den generella välfärdspolitiken står vi fast vid.Den är viktig. Vi sänkte inte från till avnågra ideologiska skäl utan därför att vi inte hadepengar. Den uppgörelse vi träffade med Centerpartietom detta var enligt min uppfattning absolut en bidra-gande orsak till att vi nu har fått ned räntorna. Jagtycker att man måste se detta pragmatiskt.Jag tycker att det är bra att togupp arbetslösheten. Först några ord om det förflutna.Lars åberopade . Då lade vifram en rad förslag som skulle kunna föra ned arbets-lösheten enligt vad vi fick fram när viräknade på det. Sedan kom, som kommer ihåg, uttalanden ochräntechockerna, och vi fick mycket större skuldräntor.Det har onekligen fördröjt också arbetslöshetsbe-kämpningen. Men det skall inte skymma det faktumatt antalet tillkommande platser är drygt60 000, vilket är ungefär dubbelt så mycket som ge-nomsnittet i EU.Vi skall emellertid nu sätta in stora krafter på attpressa ned arbetslösheten tiondel för tiondel. Jag troratt de flesta människor vet att vi verkligen menarallvar, och den vetskapen grundar de på erfarenhet avvad socialdemokratin har gjort mot arbetslöshetenunder årtionden. Det handlar om att gå vidare ochstimulera näringslivet, mot bakgrund av en industriin-vesteringsökning på . , LarsLeijonborg!Det absolut viktigaste är då att pressa ned räntorna- för att de små företagen skall våga och kunna inves-tera. Det handlar naturligtvis också om att den vägenstimulera byggsektorn, och det handlar om att stimu-lera också den privata konsumtionen och efterfrågan.Den sänkta matmomsen är en väldigt viktig del idetta.I mitt huvudanförande skall jag återkomma till vadvi vill göra för att främja sysselsättningen, eller, rätta-re sagt, för att se till att vi inte får ytterligare avske-danden när det gäller kommunerna - djärva satsningarpå utbildningsområdet för att därmed se till, inte attskapa dåliga arbeten utan effektiva arbeten.Anf. 33 () replikFru talman! Jag tror att många människor minnsatt en grundbult i skattereformen var "hälften kvar";marginalskatten skulle vara högst 50 %.Vidare minns många att politikerna dyrt och heligtlovade att vi nu hade fått ett robust system som verk-ligen skulle ligga fast. Då är det illavarslande att manganska efter det att reformen har satts i sjönoch börjat verka tar en mycket speciell period i endjup lågkonjunktur och med hög arbetslöshet till in-täkt för att börja fingra på fundamentala delar avreformen.Jag är glad över att man tar bort värnskatten, mendet är mycket olustigt att man ersätter den genom enmanipulation med egenavgifterna - med samma ef-fekt. Resultatet riskerar - som någon veckotidningskrev - att bli t.ex. att vi får svårare attklara det kunskapslyft som behöver. En heldel kvalificerad arbetskraft väljer att flytta utomlands,för att bara ta ett enda exempel.Jag tycker att vi skall vara mycket intresserade avfördelningspolitik. Det är en av de absolut viktigastefrågorna - den näst viktigaste, skulle jag vilja säga.Den viktigaste frågan är hur vi skaffar resurser, menden näst viktigaste är hur vi fördelar dem.Det finns så mycket annat som Socialdemokrater-na borde fundera mycket på. Det finns t.ex. en djuporo bland de handikappade för vad som skall händamed handikappreform. Systemetmed de personliga assistenterna har betytt en frihets-revolution för många svårt handikappade människor.Socialministern, som också snart skall avgå, har vis-serligen utlovat att en del av de framlagda besparings-förslagen inte skall genomföras, men fortfarande kanman verkligen fundera på vad det ligger för fördel-ningspolitik i att ge sig på just denna grupp.Många har funderat på vilka de djupaste motivenär för den hårdnande flyktingpolitik vi nu har settflera exempel på.Ingvar nämnde matmomsen, efter att habörjat med att tala om att det var nödvändigt att göranågonting av fördelningspolitiska skäl. Jag tror attmånga TV-tittare har väldigt svårt att följa med isvängarna. som matmomsen sänktessänktes nämligen också bidragen till sjuka och bidra-gen till arbetslösa. Ett antal sociala försämringar ge-nomfördes här i landet. Kan det vara rimligt att låtadetta drabba sjuka och arbetslösa och låta oss som hararbete och är friska få vinsten? Jag tycker inte attSocialdemokraterna har någonting att yvas över närdet gäller fördelningspolitik.Anf. 34 Statsminister () replikFru talman! Det är litet magstarkt, , att efter att ha suttit i en regering som har tre-dubblat statsskulden och försatt i en akutkrissituation anklaga oss som gått in och städat uppefter detta för att vi tvingas skära i socialförsäkrings-systemen. Jag tror att det räcker att säga detta.Jag skulle också kunna ta upp en diskussion omFolkpartiets flyktingpolitik.