prot · GK0948 · 1996-12-18 00:00:00 — Men det utgår jag från att jag inte ges möjlig-het att göra, så jag kommer att fatta mig ganska kort.Vi debatterar nu utgiftsområde 9 och är just numitt inne i det som handlar om äldreomsorg och om-sorg om personer med funktionshinder.Jag vill inledningsvis säga att min utgångspunkt äratt alla partier har en absolut ambition att göra detbästa möjliga för de personer som omfattas av dessaomsorger. Om någon påstår någonting annat, så blirjag minst sagt arg - jag får inte använda något annatuttryck på denna plats.Om vi skall klara att ge en bra omsorg för äldreoch för personer med funktionshinder är förutsätt-ningen en ekonomi i balans. Vi behöver ekonomiskaresurser för att kunna ge denna omsorg. Det kommeringa andra pengar någon annstans ifrån än de som viskapar själva i detta land.Utskottet delar regeringens uppfattning att omsor-gen om äldre och personer med funktionshinder skallvara ett prioriterat område i svensk politik. Äldrepersoner med behov av service, omsorg och vård skallfå sina behov tillgodosedda och ges möjlighet attsjälva få bestämma över sin livssituation och det sättvarpå omsorgen ges.Utskottet anser vidare att det är nödvändigt attöverväga en lagreglering om äldres rätt att flytta mel-lan kommuner. Sådant byte av bostadsorter kan varasärskilt väl motiverat när det handlar om äldre sombehöver komma närmare sina anhöriga för att få merkontakt och möjlighet att umgås med nära och kära.Med ÄDEL-reformen gjordes ett viktigt vägval,att den sociala synen på äldrevården skulle träda iförgrunden. Boendet, de sociala kontakterna ochstödet i vardagen ställdes i centrum. ÄDEL-reformenträdde i kraft , vilket innebär attkommunerna fick det samlade ansvaret för de äldresservice, vård och omsorg. Valfrihet, trygghet ochintegritet var nyckelord. har i ett antalrapporter redogjort för resultatet av de utvärderingarsom man har haft i uppdrag att utföra.Fru talman! Många äldre är oroade över hurdet skall bli med vården och omsorgen i framtiden.Genomförda och väntade sparåtgärder visar på bety-dande skillnader mellan behov och tillgängliga resur-ser hos många kommuner och landsting. Det utrymmeför rationaliseringar och effektiviseringar som harfunnits är nog i de flesta fall rejält intecknade.HSU 2000 har presenterat sin bedömning av vilkaresurser som behövs för att klara en bra vård ochomsorg. Siffrorna visar på ett betydande gap mellanbehov och tillgängliga resurser. Det är därför nöd-vändigt att, som regeringen aviserar, ha en hög bered-skap att förbereda åtgärder för att möta de bedömdaökande behoven inom vård och omsorg.Fru talman! Det finns anledning att på-minna om att kvaliteten i äldreomsorgen i allmänhetär mycket god. Det får inte bli så att enskilda fall ochmissgrepp kastar en skugga över all den vård ochomsorg som ges till äldre människor i vårt samhälle.En rad undersökningar och även enkäter bland bruka-re visar att vi allmänt sett har en bra äldreomsorg iSverige. Det finns anledning att lita på att man får denhjälp man behöver. Men där det finns brister skalldessa självfallet rättas till. De insatser som behövsskall också vara möjliga att ge.Fru talman! När det gäller omsorgen om funk-tionshindrade anser utskottet att den generella väl-färdspolitiken skall utgöra en av grundstenarna ävenpå detta politikområde. Principen om alla människorslika värde och rätt är utgångspunkten. För att uppnådetta behövs särskilt riktade insatser och förbättradtillgänglighet. Det finns anledning att särskilt under-stryka detta med anledning av den debatt som pågårom tillämpningen av den lagstiftning som gällerför personlig assistans.Den 23 maj beslutade om åtgärder föratt uppnå bättre kontroll på utgifterna och om omvissa besparingar i den statliga assistansersättningen.Motivet var att försöka att hålla kostnaderna inom denbudgeterade ramen för att på det sättet bidra till sane-ringen av statens finanser.Jag vet mycket väl att för svårt funktionshindradeär reformen om personlig assistans den viktigastereform som har genomförts på handikappområdet.Det är därför lätt att förstå de starka reaktioner som viupplever när det görs förändringar. Men det är vansk-ligt att dra alltför långtgående konsekvenser och slut-satser av de exempel som vi möter. Det är viktigt attvarje analys grundar sig på objektivt underlag. Detfinns uppenbart exempel på enskilda som har råkatilla ut, men det är för den skull inte givet att det ärlagstiftningen som det är fel på.Naturligtvis finns det i flera fall skäl att göra nyabedömningar av omfattningen av personlig assistans.Det går naturligtvis att finna exempel på beviljadeassistanstimmar som är felaktiga, antingen åt det enaeller det andra hållet. I båda fallen måste det alltsårättas till. Men många upplever att handläggarna vidomprövningen avsiktligt lägger sig på en sådan nivåatt brukarna kommer att överklaga. Det är inte rimligtatt handlägga grannlaga bedömningar för svårt funk-tionshindrade på det sättet.Fru talman! Personlig assistent har på flera sätt in-neburit en revolution inom handikappomsorgen.Makten över det stöd och den hjälp som man behöverhar flyttats till den funktionshindrade personligengenom att den funktionshindrade har fått möjlighet attsjälv bestämma vem eller vilka han eller hon vill hasom personlig assistent.Personlig assistans innebär att insatserna direktnår den som har störst behov. Man får helt enkeltmöjlighet att delta i samhället på ett helt annat sätt äntidigare. Man blir delaktig i utvecklingen, får möjlig-het att träffa jämnåriga, umgås och ha kul på ett sättsom vi, som inte är funktionshindrade, ofta ser somnaturligt och självklart. Dessa framsteg och möjlighe-ter till personlig utveckling får inte kullkastas. I vårtsamhälle måste det finnas plats för alla.Fru talman! som jag nu har kvarskall jag försöka att kommentera några av de frågorsom ställdes till mig i de tidigare inläggen.Jag börjar med att vända mig till Moderaterna.Som jag sade inledningsvis har vi alla på de politi-kområden som vi nu diskuterar en gemensam ambi-tion att göra det så bra som möjligt för äldre ochhandikappade. Däremot har vi olika förslag till lös-ningar. Det är bra att är så tydliga ochtalar om att det är försäkringslösning, privatisering,olika former av checkmodeller osv. som man villanvända för att organisera samhället på ett annat sätt.Jag tycker inte att det är ett bra sätt att organiserasamhället på, men det är ett tydligt alternativ. Det ärbra om också i den allmänna debatten ärtydliga på den här punkten, så att vi vet att det ärfråga om olika sätt att lösa samma problem som vidiskuterar. Det är inte så att det blir mer eller mindreresurser om vi gör på det ena eller det andra sättet, förresurserna måste fram och de måste betalas av ossgemensamt.Nu är min taletid slut.Anf. 76 () re-plik:Fru talman! tar upp regeringens be-redskap för att täcka det glapp på ett antal miljarder ivården som har påvisats av HSU 2000. Det skullevara intressant att veta vad det är för beredskapsåt-gärder som man har i bakfickan.Det andra gäller . tar upp attdet finns en del brister i handläggningen. Avser rege-ringssidan att gå ut med information till Socialstyrel-sen, eller för att få rätsida på de brister som man harfunnit? Kanske också några av de frågor som jagställde förut kan besvaras samtidigt.Anf. 77 HANS () replik:Fru talman! Om jag börjar med frågan om resurs-gapet måste jag säga att jag av i huvudsak två skälinte kan ge något detaljerat svar. För det första finnsdet inget svar att ge , och för det andra har jaginte tillgång till de samtal som förs i regeringskansliet.Så mycket kan jag säga att insatser för att möta dettabehov bereds. Vilken konstruktion och teknik somkommer att användas får vi förhoppningsvis de förstaindikationerna om framåt våren - om inte förr så isamband med vårpropositionen. Jag tror att bådeBarbro och jag får ge oss till tåls tilldess.När det gäller och personlig assistans harvi i denna kammare beslutat om vissa åtgärder för atthålla igen kostnadsutvecklingen. Trots att vi hadeambitionen att spara 215 miljoner kan vi notera attkostnaderna i stället bedöms bli ca 400 miljoner hög-re. Oavsett vilka alternativa budgetförslag som finnspå detta område är det inte någon lösning att heltundvika att försöka hålla i kostnadsutvecklingen.Det finns skäl att understryka att det vi sade frånsocialdemokratin och när frågan debat-terades var att vi använde oss av två saker för attuppnå besparingen. För det första skulle vi snäva inbedömningen och dra fler mot mitten. Det innebär attdet blir förändringar i båda riktingarna, som jag sadetidigare. För det andra skulle vi göra gränsen mellanstaten och kommunerna tydligare.Anf. 78 () re-plik:Herr talman! ger jag chansenatt svara på frågan om andra insatser för funktions-hindrade. Det gäller möj-ligheter att lagföra och diskrimineringslagstiftningen.Sedan gäller det jämförelserna mellan olika kommu-ner och hur de arbetar med äldreomsorgen - det därsom Socialministern sade skulle göras mycket snabbttill våren.Anf. 79 HANS () replik:Herr talman! Vi har vid flera olika tillfällen berörtfrågan om diskriminering. Vi vet att det pågår ettberedningsarbete på en del områden, som i en del fallär ganska långt framskridet. Vi får säkert se konkretaförslag inte alltför långt fram i tiden. I andra delardröjer det kanske litet längre. Det pågår ett omfattan-de arbete som, såvitt jag kan se, fångar in merpartenav det som tas upp i utredningen.Samma sak är det med Handikappombudsmannensroll när det gäller att föra process. Den frågan beredsockså, men jag har ingen tidsplan för när det kommerförslag på den punkten.Anf. 80 () re-plik:Herr talman! Jag vill ställa några frågor till HansKarlsson när det gäller äldrevården och möjlighetenatt få vård i hemmet. Tendensen har de senare årenvarit att allt färre äldre får hjälp i hemmet, medan desom verkligen får hjälp, nämligen de mest vårdbehö-vande, får mer hjälp. Det betyder att anhöriga måsteträda till och hjälpa dem som inte får denna hjälp. Hurgår det för dem som är ensamma - de som inte haranhöriga eller inte har den relationen till de anhörigaatt de kan få hjälp av dessa? Jag undrar också överSocialdemokraternas syn på anhörigvårdarna. Är manberedd att ge dem ett större erkännande än de har fåtthittills för att den insats de gör är bra och nödvändig?Sedan har jag en fråga när det gäller assistanser-sättningen. Skrivningen i regeringens proposition varju kraftfullare än vad som blev resultatet när förslagethade gått igenom det kloka socialutskottet. Det varväl bra det. Kommer det ytterligare besparingar pådetta område i samband med handikappreformen?När har Socialdemokraterna för avsikt att ändra 65-årsgränsen? Tycker inte också att detär felaktigt att ha en åldersgräns för sådana insatser?Anf. 81 HANS () replik:Herr talman! Jag har också noterat att det är färresom får hemtjänst. Det finns naturligtvis en kopplingtill det minskade ekonomiska utrymme som kommu-nerna nu har. Ett sätt att möta det är att kommunernafår en bättre ekonomi. Till en viss del, även om detinte räcker, kommer kommunerna att få en bättreekonomi , i och med att regeringen hardelat ut ytterligare 2,6 miljarder. Vi hoppas och trorganska starkt på att den ekonomiska tillväxten blirlitet större än vad vi trodde . Detinnebär ytterligare resurser, genom att skatteunderla-get på det sättet blir större.Jag hoppas att och kd har uppfat-tat vår syn på anhöriga än vid dettatillfälle. Vi har en mycket positiv syn på dem. Detvisar sig inte minst i budgetprospositionen, där rege-ringen anvisar 7 miljoner för att särskilt utveckla ochstödja anhörigverksamheten.Vi kan inte komma ifrån - det hoppas jag attChatrine håller med mig om - att det behövsprofessionell personal vid en stor del av den vård somges i hemmet. Den personalen kan inte ersättas avanhöriga, även om det hade funnits hur stor tillgångpå anhöriga som helst. Det är inte fråga om att detskall vara antingen-eller; det krävs både anhöriginsa-ter och professionella insatser.När det gäller 65-årsgränsen konstaterar jag baraatt vi inte har de pengarna. Jag skulle heller inte troatt kd har de pengarna.Anf. 82 () re-plik:Herr talman! Vi är självfallet alla glada om skatte-underlaget ökar, men det är ett jätteproblem när ar-betslösheten ökar. Ökningarna kan äta upp varandra.Likadant är det med ersättningsnivåer på . Detblir mindre pengar till kommuner och landsting än omman håller sig på en annan ersättningsnivå, specielltom många är arbetslösa eller sjukskrivna.När det gäller anhörigfrågan sade jag också tillHans Karlsson att vi behöver både vårdpersonal ochanhöriga - det är självklart - och att det skulle gåhand i hand. Jag vill också säga att jag är glad för attSocialdemokraterna har lagt över 7 miljoner till an-hörigorganisationerna. Jag tror att mannen som gickut och kraftfullt berättade att han hade vårdat sinhustru var den signal som fick Social-demokraterna att reagera, trots att det har varit så här ijättemånga år. Flera partier i denna kammare harpratat om anhörigvården under många år.Det handlar inte enbart om pengar eller kronoroch ören. Man måste attitydmässigt erkänna de anhö-rigas arbete och stödja dem på olika sätt i form avutbildningsinsatser, ledigheter under vissa tider osv.Det måste finnas människor som kommer in och taröver vårdansvaret. Jag vill inte använda ordet avlast-ning, för jag tycker att det är så betungande för densom är drabbad och sjuk. Man måste erkänna att demänniskor som vårdar anhöriga ,och som är tryggheten för de sjuka, har ett värde. Demåste få sitt behov av ledighet tillgodosett.Anf. 83 HANS () replik:Herr talman! skall jag göra någonting som manegentligen inte borde göra. Jag skall ställa en frågatrots att inte kan svara på den justnu. När har hört att vi Socialdemo-krater har sagt nej till anhörigvård? Jag kan inte erinramig det. Däremot finns det, som både jag och Chatri-ne menar, ingenting som säger att det måstevara antingen anhörigvård eller professionella insat-ser. Det skall finnas både-och. Det behövs mångaprofessionela insatser. Det tror jag att väl känner till med tanke på den profession honhar.Sedan några ord om arbetslösheten. vet att den frågan är nummer 1 på vår dagordning.Vi har inte med traditionella metoder nått de fram-gångar som vi hade hoppats. går vi emellertidvidare. Jag är övertygad, även om det är något risk-fyllt att säga det till riksdagsprotokollet, om att vi medmarginal kommer att klara målsättningen att halveraarbetslösheten . Vi kommer dessutomatt klara den målsättningen innan vi är framme vidsekelskiftet.Ersättningsnivåerna höjer vi den 1 januari 1998till . Det kan vi göra därför att den ekonomiskapolitik som vi för, och har fört, tillsammans medCenterpartiet är så framgångsrik att den nu skapar ettutrymme för vissa insatser. Det gäller då att förbättrapå vissa områden där besparingarna och nedskärning-arna har slagit alltför hårt och fått konsekvenser sominte varit avsedda.Anf. 84 () replik:Herr talman! Det är gott och väl om vi är enigaåtminstone om målet, nämligen en bättre hälso- ochsjukvård för äldre och handikappade. Hans Karlssonsäger att vi inte skall diskutera om det är mer ellermindre i de olika systemen. Men hur skall vi kommafram till målet om vi inte diskuterar vägen dit?För inte så länge sedan var ju Läkarstämman. Inr 38 av tidningen står det om enpunkt på Läkarstämman som gällde kostnadsparadox-en inom vården:"Av samhällets kostnader för reumatism, ryggontoch andra sjukdomar i rörelseorganen går endast tioprocent till sjukvården, enligt hälsoekonom , medicinsk tekno-logi, används till att betala sjukpenning ochförtidspension, och den totala summan är drygt65 miljarder . "Vi måste väl diskutera hur de pengar används somfinns inom vården eller inom försäkringssystemet idess helhet på det här området, om vi över huvudtaget skall kunna komma fram till den sjukvård somjag förmodar att vi båda är intresserade av.Anf. 85 HANS () replik:Herr talman! Om vi diskuterar vad de olika syste-men kostar kan vi naturligtvis hitta delar där sominnebär att man organiserar på det ena eller det andrasättet för att därigenom få högre/lägre kostnader. Vikan också titta på sjukpenningen, sjukförsäkringenoch förtidspensionen. Ett omfattande arbete pågår isyfte att göra de här systemen effektivare. Men ingenfår mig att tro att vi kan trolla bort kostnaderna försjukdom och förtidspension och använda pengarnarakt av exempelvis i sjukvården. Kanske kan vi sparanågra kronor här och några kronor där för att på detsättet få mera resurser, men inte kan vi åstadkommanågra våldsamma besparingar med den metoden ochden inriktningen.Anf. 86 () replik:Herr talman! Är det en rimlig fördelning att, somjag citerade, går till själva vården,medan går till förtidspensionering, sjukpenningosv.? Det är klart att det måste finnas sjukskrivna ochförtidspensionerade, men om de båda procentsatsernaär riktiga kan man verkligen fundera över.Att det finns stora summor att hämta hörde vi fak-tiskt av vår sjukvårdsminister här. Vi fick ju höra atträknar man på ett sätt skulle man kunna spara, trorjag, 6 miljarder. Räknar man på ett annat sätt skulledet bli 20 miljarder dyrare inom ett område inomäldreomsorgen, om det skulle gälla över hela landet.Visst måste man titta närmare på de olika bitarna föratt se hur man skall få pengarna att räcka för vården.Anf. 87 HANS ():Herr talman! Hur vi skall få pengarna att räcka ärväl något som varje regering och riksdag tittar på,men det går inte att trolla. Vi har vissa kostnader. Vihar förtidspensionärer och sjuka, även om dessa i dagär väldigt få och kostnaderna för sjukpenning ochsjukskrivningar är förhållandevis låga.Det går säkert att effektivisera ytterligare. Detta äri och för sig inte vårt område. Jag tror att det går atteffektivisera, men det går inte att göra stora kap. Detär heller inte något som löser våra gemensamma pro-blem eller bristerna inom äldreomsorgen och sjukvår-den. Det handlar i stället om att andra pengar, nyapengar, måste till.Övriga anslagsfrågorAnf. 88 ():Herr talman! Jag kommer i mitt tidsbegränsadeanförande enbart att ta upp frågan om den framtidatandvårdsförsäkringen.1973, när tandvårdsförsäkringen infördes, var detmeningen att den skulle minska de försäkrades avgif-ter för tandvård. Den sänkta avgiften, som faktisktblev av, medförde en stimulans för att efterfråga tand-vård. Många eftersatta vårdbehov kunde tillgodoses,och har nya förebyggande behandlingsme-toder - jag tänker särskilt på fluoranvändningen - påett genomgripande sätt förbättrat den svenska tandhäl-san.Kostnaden för tandvårdsförsäkringen i löpandepriser har, om man jämför , för-ändrats - från till1 . I fast penningvärde har alltsåstatens kostnader för tandvårdsförsäkringen minskatkraftigt. Det är viktigt att ha detta i åtanke när vi dis-kuterar en framtida tandvårdsförsäkring. Man skallockså se att utvecklingen inte har varit helt enhetlig.Ändringarna i tandvårdstaxan vad gäller subventioner,ersättningar till tandläkare osv. har inneburit såvälökade som minskade kostnader för försäkringen.En förbättrad tandhälsa leder inte per automatiktill att tandvårdsbehovet minskar. En allt större andelav befolkningen har nämligen fler tänder kvar i högreålder. Detta i sig innebär ett nytt betydande behov avtandvård. Dels behöver gamla fyllningar göras om,dels finns - med tanke på antalet tänder - risken förkariesangrepp och tandlossningssjukdomar som krä-ver behandling. Till detta kommer direkt kostnadsö-kande faktorer, nya överlägsna behandlingsmetoderoch i vissa fall också amalgamsaneringar.Herr talman! I vårpropositionen 1996 presentera-des ett nytt förslag till tandvårdstaxa, somregeringen aviserade att den hade för avsikt att åter-komma till med förslag om att slopa tand-vårdsförsäkringen, vilket skulle gälla frånden . Den nya tandvårdstaxan trädde ikraft . Det innebär att den i praktiken skallgälla i endast 15 månader. Efter skalldet, såvitt jag begriper, finnas knappt 1 miljard kronorkvar när det gäller tandvårdsförsäkringen.Det är bra att man ser över försäkringen. Gamlalösningar fungerar ju inte i nya tider. Jag är dockkritisk mot det sätt på vilket man från regeringens sidagår till väga. Det lär finnas en arbetsgrupp som skallkomma med en genial lösning på hur den knappamiljarden skall användas. Arbetsgruppen arbetar heltutan insyn från . Bara sammansättningenvisar att man från det regeringsbärande partiets sidauppenbarligen är totalt ointresserad av att få till ståndbreda lösningar i en fråga som jag vet bekymrarmänniskor. Människor frågar sig nämligen : Harjag råd att gå till tandläkaren framöver?Jag skall inte nu kritisera sammansättningen av ar-betsgruppen, men nog är det märkligt att så mångatandläkare ringer och säger: Vi har försökt få till ståndmöten med ansvarigt stadsråd och med statssekretera-ren, men de har inte tid att träffa oss - eller också villde inte träffa oss.Herr talman! Jag tror att man gör en allvarlig fel-bedömning från om man hållerprofessionen - dvs. tandläkarna - och då tänker jag påtjänstetandläkarna, privattandläkarna och branschor-ganisationen - utanför den här utredningen. Ta i stäl-let vara på den kunskap som finns och lyssna på demsom har hand om framtidens tandvårdskonsu-menter, nämligen de patienter som kommer att vara ibehov av ett högkostnadsskydd.När man skall diskutera en utformning av en tand-vårdsförsäkring och ta hänsyn till storakostnadsrestriktioner uppstår det en vårdideologiskkonflikt. Skall subventionerna i första hand inriktasmot förebyggande åtgärder eller mot patienter somhar stora och oförutsedda vårdbehov?Som jag ser det måste ett primärt syfte vara atthjälpa dem som av olika anledningar har fått stora ochkostnadskrävande tandvårdsbehov. vill jagunderstryka att de förebyggande insatserna självfalletär utomordentligt viktiga, men vad får man för denknappa miljarden?Moderata samlingspartiet har i en kommittémotionföreslagit att nuvarande tandvårdsförsäkring skall tasbort. Så långt är vi överens med regeringen, mendessvärre inte längre än så. Om all subventioneringtas bort skall det också vara en friprissättning upp till den summan. Fungerar detta brakan beloppet utökas till . vill viatt ett högkostnadsskydd skall träda in med en sub-vention på 50 %.Om man tar bort subventioneringen upp till 3 000kr kommer man också bort från en krånglig och dyr-bar administrativ hantering. Bl.a. försvinner rappor-teringen till försäkringskassorna. Finns det förrestennågon av kammarens ärade ledamöter som har lyckatsatt begripa sig på en tandvårdsräkning? Själv har jaggjort många tappra försök att tolka en sådan, men jaghar ständigt misslyckats. Inte ens efter kontakt medmin tandläkare har jag blivit klokare. Vi har alltså ettväldigt krångligt administrativt system mednuvarande försäkring.Vi från Moderata samlingspartiet vill också ha ettsystem med fri upphandling av tandtekniska tjänsteroch en avskaffad priskontroll även på detta område.Enbart dessa förslag kommer att leda till en ökadkonkurrens och därmed sjunkande priser.Herr talman! I det här sammanhanget är det ocksåviktigt att framhålla att etableringskontrollen förtandläkare måste avvecklas. måste etable-ringshindret för specialisttandläkare tas bort. Barn-och ungdomstandvården skall också kunna handhasav privattandläkare.Vi vill med andra ord ha ett generellt högkost-nadsskydd som skyddar just dem som råkar ut förstora tandvårdskostnader. Som jag sade tidigare skalldetta träda i kraft med en subvention på vidkostnader som överstiger . Försäkringskassanskall som godkänna behandlingen om kostna-derna beräknas bli eller mer.Vad regeringens förslag kommer att innebära vetvi inte . Men jag misstänker på starka grunder attden knappa miljarden kommer att riktas mot särskildapatientgrupper. Jag tror att detta är en felaktig väg attfå.Om regeringen verkligen menar allvar när man sä-ger att man vill skapa ett system som skyddar demsom har ett stort tandvårdsbehov, då tycker jag skall bjuda in samtliga partier till överläggningari frågan.