prot · GJ0944 · 1996-01-24 00:00:00 — Vi kan nu se tillbaka på ganska av ekonomisk-politiskt samarbete mellanCenterpartiet och Socialdemokraterna, räknat från den25 april då vårbudgeten 1995 lades fram. Samarbetetär litet äldre än så. Vi - och jag -började samtala , men det tog tid attkomma i gång. Det har i avgörande frågor för Sverigeinneburit politisk stabilitet. Det har svensk ekonomimått bra av. Men än har vi inte uppnått ekonomiskstabilitet. Det visar de senaste dagarnas berg- ochdalbana på räntemarknaden.Snabbare och tydligare än de största optimisternahoppades har utvecklingen gått åt rätt håll, trots derecensioner som gjorts i debatten tidigare. Resultatentalar för sig själva. Den långa räntan har pressats nedmed . Kronindex har förstärktsmed . Det är nästan likamånga procent. Räntegapet mot har mins-kat. Vi har alltså varit starkare än under denhär perioden. Budgetunderskottet minskar snabbare änväntat. Det måste det göra, för annars är vi illa ute.Statsskuldens tillväxtkurva planar ut tidigare än vän-tat, än förre statsministern trodde. Desom säger att saneringen är mycket ambitiös ochmycket snabb i förhållande till andra länder har rätt.För var förra vårens ansvarstagandeett naturligt sätt att fullfölja arbetet för ekonomiskbalans från fyrklöverregeringen . Det ärriktigt, för att nyansera debatten mellan ochTobisson, att säga att det var nödvändigt att flyttapolitiken en bit högerut för att just reparera de misstagsom har gjorts i det förflutna. Dessa är inte enbartpolitiska. Vi har haft en oförmåga här i sombl.a. inneburit att vi gjort oss beroende av omvärlden,och då måste man leva efter detta mönster. Tobissonskulle väl aldrig komma på tanken att nämna vårtstora oljeberoende som en viktig orsak till det somhände - oljeprischock 1 och olje-prischock 2 som ingen ville betala för. Därmed var viinne i rutschkanan. Det har fortsatt därefter ända framtills nu när det inte finns någon återvändo.Jag tror att det är viktigt att ha det här långa pers-pektivet. Vi kan konstarera att det saneringsarbetesom påbörjades under förra valperioden inte hannfullföljas och slutföras. Det återstod mycket att göra.Inför valet talade jag om behovet av nationellsamling för att ta ur krisen. Det var och ärallvarligt menat. Att leva med ständig politisk osäker-het till 1998 var helt enkelt inte möjligt. De som för-ordar en fortsatt konfrontation i ända framdit vet inte vad de talar om. I så fall hade Sverigeohjälpligt varit i långivarnas händer och demokratinallvarligt skadats.Jag vill påminna om andra aktörers bidrag tillstabilitet , inte för att mucka gräl utan baraför att konstatera det. blandade samar-betsinviter med krav på nyval, ett nyval som förravåren skulle ha lett till en politisk kris ovanpå denekonomiska och fördjupat, inte löst, ekono-miska problem. Trots att dörren har stått öppen harinte orkat eller velat ta politiskt ansvarefter nyvalskravet. Partiintresset och egen profileringgår för före vad som är bra för Sverige.Jag säger detta därför att det är viktigt att konstate-ra att ett särskilt ansvar egentligen borde ligga på ettparti som i varje fall har höga opinionssiffror. Det ärdet som väljarna kräver. Medborgarna i det här landetkräver att man skall ta ett särskilt ansvar i en sådansituation.När det stod klart för regeringen att samarbetetmed inte medverkade till nödvändigtförtroende och nödvändig stabilitet så kunde sane-ringspolitiken förankras i det politiska mittfältet. Dethar nu gett konkreta resultat i form av kraftigt sänktaräntor.En familj som omsätter ett femårigt villalån på500 hamnar nu väldigt nära i lägremånadskostnad - netto - jämfört med 1991.Lägg därtill den sänkta skatten på maten som gertvåbarnsfamiljen ca över . Det ärden skattesänkning som betyder mest för den somtjänar minst och därmed använder störst andel av sininkomst till mat. Preliminära uppgifter visar att han-deln har sänkt priserna. Konsumenterna har fått merför pengarna. Och jag hoppas att vi får en ytterligarebekräftelse , när skallredovisa resultatet från SCB.I saneringsarbetet har det varit nödvändigt att bådesänka statens utgifter och öka statens inkomster, efter-som det förelåg fara i dröjsmål. Vissa åtgärder är intebara nödvändiga av kortsiktiga besparingsskäl. Vimåste ha en kostym som passar även när nästa lågkon-junktur är över oss. När vi lyckas minska statsbudge-tens underskott, statsskulden, räntan på denna ochvärdet i kronor av valutaskulden så är detta naturligt-vis positivt. Upplåningsbehovet för staten minskarfrån ca 140 miljarder till mindre än hälften mellan1995 och 1996. Tänk om vi enbart skulle skära nedmed 70 miljarder genom beslut i denna riksdag!Den starkt positiva utvecklingen har förlett en delatt tro att det är dags att blåsa faran över. Ju längre tillvänster i politiken, desto tydligare krav på återställareoch nya ekonomiska bidrag. En signal om att faran nuär vore att ödelägga av mödosamt poli-tiskt hantverk.De senaste dagarnas turbulens på en fortfarandenervös marknad talar för att det återstår mycket arbeteinnan svensk ekonomi står med båda benen på fastmark. Skall man se något positivt i ränteoron - förut-satt att den blir hyfsat kortvarig - är det som en var-ningssignal till de mest högljudda ivrarna för en åter-gång till en lättsinnig och för förödande eko-nomisk politik.Överordnat allt är förtroende för och stabilitet isvensk ekonomi. Annars kommer framtida generatio-ner inte att ha några resurser att tala om att fördela.Några viktiga konkreta åtgärder som har kunnatvidtas skulle då inte kunna vidtas.Vi har gemensamt arbetatfram många olika förslag:30 000 nya utbildningsplatser över hela landetHöjd skatt på koldioxidutsläpp, dvs. en konsek-vent hållning till detta, oavsett om det handlar omkärnkraftsavveckling eller någonting annatÅterinförd kvittningsrätt vid nystartande av före-tagInförande av riskkapitalavdrag för företagenFullt utnyttjande av EU:s miljöstöd till jordbru-ketSå här kan man på punkt efter punkt räkna upp ex-empel på konkret handling för att man skall klarauppgifterna framöver och för att - och det är det vik-tiga - skapa fler och bättre förutsättningar för nyajobb. Det är naturligtvis den helt överskuggande upp-giften med sikte på 2000-talet.Centerpartiets och Socialdemokraternas samarbetebetyder inte att vi i skulle ha gett upp kritikenmot sådana storskaliga betongprojekt som Dennispak-tetets motorvägar eller , tvärtom. Denfrågan är minsann inte avgjord. Jag behöver inte sägamera . Jag bara konstaterar detta. Jag tror attregeringen har en och annan huvudvärk i det sam-manhanget.Men detta ingår alltså inte i samarbetet. Jag villbara markera att det inte är absolut nödvändigt attslåss om allting. Det är inte heller nödvändigt attsamarbeta om precis allting. Det har varit vår linje. Vihar ägnat oss åt ekonomin, jobben, försvars- och sä-kerhetspolitiken. Jag hoppas också att vi kan få tillstånd ett samarbete kring energipolitiken. Dessa frå-gor är långsiktiga och kräver stabilitet, och de lämparsig föga för ständiga politiska slagsmål. Svenskafolket har rätt att ställa krav på ansvarstagande när detgäller dessa områden, och det är ett sådant som vieftersträvar.Låt mig bara säga några ord om energipo-litiken.Avveckling av kärnkraften och minskad använd-ning av kol och olja är nödvändigt. Det borde ha varitaktuellt - jag hänvisade till erfarenhe-terna - inte bara för att miljön sättergränser utan som en förpliktelse därför att dennakammare entydigt har fastslagit dessa riktlinjer förenergipolitiken. Förnybar inhemsk energi såsombiobränslen, sol, vatten och vind tillsammans medeffektiviseringar och energisparande lägger grundenför ett långsiktigt hållbart och miljövänligt energisys-tem. Alla partier har varit överens om att detta ärinriktningen.Energipolitikens myt som kärnkraftens vännerodlar är att det går att komma undan omställningen avenergisystemet, i varje fall . Detär fel och just en myt. Ingen kommer undan. En ord-nad och planerad avveckling av kärnkraften är attföredra framför panikavveckling. Ett fortsatt beroendeav en energikälla behäftad med sådana risker att fol-ket vid en olycka skulle kräva snabbstopp med elbristsom följd är oacceptabelt.Det är en politisk paradox att respekt för demo-kratiska beslut, tydliga miljögränser och behovet avlångsiktigt trygghet i energiförsörjningen bespottas idebatten. har ambitionen att medverkatill att Socialdemokraterna och - och ock-så andra partier för den delen - lever upp till löftenafrån 1980. Det är inte vi som har uppgiften att bevisavarför dessa löften skall svikas.(Applåder)Anf. 13 () replikFru talman! säger att han hjälperSocialdemokraterna av omsorg om ekonomi.Varför blir då resultatet av er politik minskande till-växt och fortsatt rekordhög arbetslöshet?Hur kändes det, , att rösta emotövriga borgerliga partiers försök att förhindra för-sämringen av momsuppbörden - en mycket viktigfråga, inte minst för de mindre företagen och därmedför jobben ?Jag ställer dessa frågor därför att det ju är genomer hjälp som Socialdemokraterna kan undvika att taitu med strukturella problem. Om sedanuträkningen är att samarbetet skall underlätta en upp-görelse om en förtida avveckling av kärnkraften, blirdet bara etter värre. Det skulle verkligen förvärraSveriges svårigheter.Anf. 14 () replikFru talman! , jag trodde att den eko-nomiska kunskapen räckte till för att konstatera att viär beroende av en omvärld där tillväxttakten för när-varande sjunker. Det skulle vara etter värre om viSverige inte hade tagit ansvar som vi har gjort underdet gångna året.Angående momsuppbörden vill jag till att börjamed vända på frågan. Jag antar att alla moderater idenna kammare är överens med oss om att det inte ärbra att subventionera företag, inte heller när det gällerlikviditet, dvs. att ge möjligheter att låna av staten ochtill uppskjutande av skatt. Det har varit vår inriktningatt i den reformen se till att ge ett skydd så att dettahar varit möjligt, nämligen att försöka klara företagenmen inte subventionera dem. Det förslag som harbeslutats är långt bättre än det som varpappa till. Det utreddes ju under den förra regeringen,och det hade vi aldrig kunnat acceptera.Sedan används ett retoriskt trick i debatten. Plöts-ligt är allting förtida när det gäller kärnkraften. Varligger den exakta tidpunkten? Vet man det i förväg,? Vi har inte vetat när det skullesmälla i Tjernobyl eller i Harrisburg.Anf. 15 () replikFru talman! Jag skall strax i mitt huvudanförandeåterkomma med några synpunkter på insat-ser i det parlamentariska livet den senaste tiden.Men det är en konkret fråga som jag skulle viljaställa till . Jag lyssnade väldigt noganär han talade om energi i slutet av sitt anförande.Han talade om alla möjliga energiformer. Han taladeom kärnkraft, varnade för kol och olja och talade omsol och vind. Men han nämnde inte ett litet ord, näm-ligen gas. står ju för, såvitt jag förståroch det vill jag ha ett besked om, att som ettled i kärnkraftavvecklingen skall genomföra en stor-skalig gasintroduktion.Jag är inte principiellt emot gas som energikälla.Det vore en ganska spännande tanke om t.ex. oljebe-roendet i storstädernas trafiksystem med bussar ochlastbilar kunde ändras genom en övergång till gasdrift.Det skulle betyda mycket för miljön i storstadsområ-dena. Det är också möjligt att öka användandet av gasi Syd- och , där det redan finns.Men när man ser på statistiken över kol-dioxidutsläpp tycker jag att det är en ganska egen-domlig tanke att det skulle vara någon lösning förSverige att storskaligt introducera en ny energikällasom ger stora koldioxidutsläpp. Problemet är också attom vi gör miljardinvesteringar genom att bygga gas-ledningar och dra fram dem till mängder av fastighe-ter, vilket kostar stora pengar, hur vi då om några årskall kunna förmå dessa fastighetsägare, fabriksägareoch andra att igen byta och övergå till biobränsle, somvi alla hoppas skall kunna bli en långsiktig och realis-tisk energikälla.Centern har ju lagt ned stora an-strängningar på att försöka bli ett trovärdigt miljö-parti. vet jag att man i miljörörelsen ser med storförvåning och skepsis på att har dra-gits in i dessa tankar på en storskalig gassatsning. Dåär min konkreta fråga: Får man tolka det faktum attOlof gled över just ordet gas i sin uppräk-ning så att det tyder på att har insettatt detta är ett stickspår i svensk energipolitik?Anf. 16 () replikFru talman! Eftersom vi har begränsad taletid här skall jag inte ägna mig för mycket åt utbildning, ialla fall inte av elementärt slag.Men jag vill till att börja med tala om för LarsLeijonborg att han har missuppfattat vad jag sade. Dethandlar inte om storskalig satsning på gasintroduk-tion. Vi har gas i . Det finns en ledning längsvästkusten. Det är inte fråga om introduktion, förgasen finns där redan. Vill ni riva upp den, så varså-goda.Vi har alltid sagt att vi skall hålla . Detkräver, utöver de förnybara energikällorna som jagtalade för här, en restpost. Ingen har kunnatvisa att det är möjligt att ersätta kärnkraften fullt ut till2010 utan att ha reservmöjligheten att antingen ökavolymen i den ledning som redan finns på västkusteneller, om eller så önskar, att bygga enledning över . Det är dessutom något som manär intresserad av i EU. Det är klart att det då vore litetmagstarkt om vi i sade: Nej, ni får inte röravårt territorium. Det vore i alla fall dåligt nordisktsamarbete.Detta är alltså inte någon dramatisk fråga. Det ären marginell fråga. Behövs gasen, så är det en rest-post. Behövs den inte, så är ingen gladare än Center-partiet. Det får nämligen inte gå ut över bioenergin.Anf. 17 () replikFru talman! Jag tror att alla kammarens ledamöteroch andra som åhör denna debatt noterade en ganskatydlig reträtt från centerledarens sida: Det här ärmarginellt. Det är inte någonting som kommer atthota bioenergin.Jag är väl medveten om och nämnde själv att viredan nu har gas i Syd- och . De storaplanerna, som gav rubriker,har reducerats till att vi skall använda litet mer gasdär det redan finns och att om några helt andra vill haen ledning så skall vi inte säga nej. Det är positivtmed tanke på det oerhört viktiga, att är med ien global ansträngning för att minska utsläppens kli-matpåverkan. Därför är det oerhört viktigt att Center-partiet är på väg att krypa ur sina storslagna krav påen storskalig gasintroduktion i Sverige.Anf. 18 () replikFru talman! Det är inte fråga om några reträtterhär. Det har aldrig varit vår avsikt att prioritera natur-gas. Alltså är det inte fråga om någon reträtt.Det storskaliga och storslagna hände i , där samtliga partier, inklusive desvenska, rekommenderade regeringarna att börjautreda ett nordiskt naturgasprojekt som måste berörasvenskt territorium. Detta är det storskaliga. Jag sadeatt jag inte har tid att här undervisa om alla detaljer,men detta är en viktig detalj som jag utgår ifrån atthela kammaren är medveten om. Dessutom kan na-turligtvis naturgasen vara en introduktion för biogas.Men det visste redan tidigare, hoppasjag.Anf. 19 () replikFru talman! Jag konstaterade att en hastig beskrivning av partiernas heroiskainsatser vad gäller att sanera statens budget. Jag utgårdå ifrån att han är så pass intellektuellt hederlig atthan förstår att insatser vad gäller bud-getsaneringen har varit blygsamma medan däremotVänsterpartiets insatser varit mycket omfattande. Ipengar räknat låg det runt 14 miljarder. Därefter bi-drog ni på slutet med omkring 3 miljarder. Jag tror attvi är överens om den historieskrivningen, även om jagförstår att inte gärna lyfter fram denhär. Men jag räknar med den intellektuella hederlighe-ten, att vi ändå är överens om detta.Jag skulle vilja ställa två frågor. Den ena gäller detfaktum att ni har ett relativt stort inflytande på rege-ringen just . Det utgår jag ifrån. Framtidsplaner harni väl också. Men vad gör ni när den stora motsätt-ningen kommer när det gäller synen på degenerella välfärdssystemen, ersättningsnivåerna - jagtänker då på omfattningen av sjukförsäkringen - ocher mycket uttalade grundtrygghetsmodell? Är ni be-redda att gå in på den andra linjen eller tänker ni sägaupp bekantskapen med regeringen?Den andra frågan gäller det som jag är mer överens, nämligen synen på energipo-litiken. Det fanns ju ett antal politiska partier somstred tillsammans för att vi förhoppningsvis inteskulle få några kärnkraftverk och sedan för att deskulle avvecklas. Vad tänker ta förinitiativ i frågan? Tydligen är det i korridorerna idepartementen som denna fråga rämnar. Per Kåges-son skall sluta, och det verkar råda allmänt uppror.Det verkar vara läge för ett initiativ, ,så att ni kan visa på att ni kanske åtminstone i denfrågan har haft ett avgörande inflytande på regering-ens politik, dvs. att få i gång avvecklingen. Vad har viatt vänta oss för heroiska inslag?Anf. 20 () replikFru talman! Låt mig helt kort säga att initiativetredan är taget. Det blir partiledaröverläggningar.Initiativtagaren sitter här i kammaren. Jag tycker attinitiativet är bra och självklart. Vi kommer att göra enaktiv insats i det sammanhanget, det kan jag lova. Vitänker inte släppa bordskanten utan vidare. Men viförutsätter naturligtvis prestationer också från andra,inklusive och inklusive Miljöpartiet.Jag har svårt att tänka mig att ni kan hamna på någonannan uppfattning än den som har dekla-rerat, eftersom ni har haft samma uppfattning tidigare.När det gäller historieskrivningen är det viktigt attnämna en del av historien som jag tror var upprinnel-sen till skiftet. Det handlar om trovärdighet. Jag för-stod behovet av återställare till att börja med. fullfölja den politik man gått till val på. Det varlättast att få gehör för detta tillsammans med Vänster-partiet. Vi insåg också att det var nödvändigt att ställaupp på en del av dessa saker - dock inte hela belop-pet, men vi hade andra alternativ. kan mankonstatera att med den politik som ochSocialdemokraterna tillsammans har stått för skapa-des inte trovärdighet. Det tillhör också historieskriv-ningen.Socialförsäkringssystemen har varit föremål för enflera decennier lång diskussion i svensk politik, frånATP och framåt och även ännu tidigare. Jag tycker skall se det här i perspektiv av dels vad man harråd med i systemen, dels vilken inriktning man lång-siktigt strävar efter. Sedan kan man ibland mötas påhalva vägen. Vi har gjort en kompromiss om pensio-nerna, och det finns utrymme även för andra komp-romisser. Men det betyder inte att vi lämnar vår ideo-logiska uppfattning att grundtryggheten är det vikti-gaste. Det är det som staten och samhället först måstestå för. Sedan är det en fråga om vad man har rådmed.Anf. 21 () replikFru talman! Visst är det ofta en fråga om vad manhar råd med! I det här fallet kunde jag se att OlofJohansson i alla fall hade råd med en liten nyanseringav historieskrivningen.Om trovärdigheten i politiken handlar om attCenterpartiet går in och tillsammans med regeringensamlar in 3 miljarder till eller om den ligger i det storasaneringsprogram som och regeringenåstadkom - där kan vi ha olika uppfattningar. Jag troratt det resultat vi nu ser av upphämtningen i ekonominhar att göra med det saneringsprogrammet.Jag får inga svar på hur ni tänker ställa er i de härfrågorna. Tydligen kommer den här frågan i ställetockså att avgöras genom att ni inriktar er på maktfrå-gan, att ni är beredda att lämna er grundtrygghet föratt på det sättet fortfarande kunna vara med vid mak-tens grytor. Vi får väl se.Kärnkraftsfrågan tycker jag att ni hanterar kons-tigt. Vi har ett antal partier i som klart haruttalat sig för en avveckling. Jag kan inte förstå varförpartiledarna skall sätta sig i ett slutet rum i stället föratt föra den diskussionen här. Det är obegripligt förmig, och jag tycker mig se en tendens i politiken attundandra viktiga politiska frågor från offentlighetensljus. Den tendensen tycker jag väldigt illa om, och jagär ledsen över att tycker att det är ettbra sätt.Anf. 22 () replikFru talman! Det är ett nödvändigt sätt, eftersom vihar höjt den här frågan över partierna genom en folk-omröstning 1980 som många människor har förfärligtlätt att glömma. Den är förpliktande.Anf. 23 () replikFru talman! Jag reagerade också som när jag såg ett uttalande från centerledaren omnaturgas, eller fossilgas som det väl egentligen bordeheta. Jag har dock förstått att intemenade så illa.Jag tror vi är överens om att fossilgas eller natur-gas skall användas väldigt försiktigt och att avveck-ling av både fossila bränslen och kärnkraft måste gåhand i hand. Vi är dessutom överens om att vi klarardetta fram - genom effektiveringar, ge-nom biobränslen och genom att bygga ut den vind-kraft som vi kan klara av, till kanske av 29möjliga. Svårare än så är det inte - det är en otroligmassa timmar, en otrolig massa dagar, en otroligmassa år fram till 2010.Jag tycker att har varit framgångsriktpå många områden i sitt samarbete med regeringen.En del har varit bra, ur min synvinkel, en del har varitmindre bra.Jag skulle vilja ställa ett par frågor till . Det är inte i konflikt eller så, men vi kanskekunde hjälpas åt att reda ut ett par saker. Det gäller tillatt börja med den skärpta lagstiftningen beträffandeäganderätten. har varit drivande när detgällt att föra in den i grundlagen. Innebörden är fram-för allt att man skyddar markägarna. Det har lett tillatt även kärnkraftens ägare sitter i ett säkrare bo. Dethär har i varje fall inte ökat möjligheterna att avvecklakärnkraften; möjligtvis har det försvårat eller trasslattill det litet grand. Hur skall vi tillsammans reda ut dehär misstagen?Ett annat misstag som jag tycker att och har gjort är att man redan ivalrörelsen lovade sina intressegrupper att verkaför att handelsgödselavgifterna, som egentligen varmiljöpåverkande avgifter, skulle tas bort. Detta leddetill att handelsgödsel, dvs. kvävegödsel, nu köps mer.Därmed ökar kväveläckagen till haven - kom med en rapport . Det härvar ju inte bra.Hur skall vi kunna åtgärda det här, ? Är det miljön eller intressegrupper somär viktigast, eller kan man möjligtvis hitta en kombi-nation? Det här är ingen konflikt, ,men jag vill ha ett klargörande: Tänker verka för att vi får upp miljöavgifterna även inomjordbruket och även på konstgödsel? Om vi inte fårdet drabbar det haven väldigt hårt.Anf. 24 () replikFru talman! Jag måste tyvärr bli mer och mer kort-fattad i svaren.För att alla skall veta det vill jag säga att naturga-sen släpper ut av övriga fossila bränslens koldi-oxid. Byter man alltså ut olja och kol blir det bättreäven med sådant, och dessutom är det renare. Det ärviktigt att ha med alla komponenter, inklusive trans-portsektorn.Vad gäller den skärpta lagstiftningen för person-ligt ägande är det naturligtvis viktigt i en rättsstat attskydda det personliga ägandet. Det skyddet var tidiga-re otillfredsställande. Kärnkraftens avveckling kanman hantera med andra medel. Sådana har bl.a. disku-terats här i talarstolen . Ett exempel är ekono-miska styrmedel för att pressa ut kärnkraften frånmarknaden. Det är ett mycket enkelt sätt som intestrider mot grundlagen och är fullt användbart.Jag skall så kommentera hanteringen av skadligaämnen inom jordbruket. Om ämnen används förmycket blir de naturligtvis skadliga. Det är en själv-klarhet för en tidigare miljöminister att hålla ögonenpå detta och se till att ökningen inte fortskrider. Detvar ju därför vi t.ex. införde kadmiumavgift. Men detfinns olika komponenter som är skadliga, och detviktiga är att helheten fungerar. Jag tror att det ärnödvändigt att successivt skärpa kadmiumavgiften föratt få bort det - i annat fall förstör vi möjligheterna attodla något över huvud taget.Anf. 25 () replikFru talman! Det är nog sant att koldioxidutsläppenär mindre per enhet från naturgas än från kol och olja.Här blev jag dock litet orolig igen, för nu tar OlofJohansson fram något väldigt positivt med naturgas.Det handlar ju om att lägga investeringssummor påmångmiljardbelopp på naturgas, och de pengarnamåste sedan komma igen på något sätt. Man binderalltså upp sig på naturgas på ett sätt som jag är väldigtorolig för.