prot · GK0913 · 1996-10-10 00:00:00 — hölls ett extra mötemed i . representera-des av mig och statssekreterare vid toppmötet i förutsågs attett extra möte skulle bli nödvändigt. Detuttalade syftet med det extra mötet var att söka ge enpolitisk impuls till regeringskonferensen för att lyftafram prioriteringar och för att skynda på processen,och för att slå fast målsättningen att konferensen skallvara klar till i i juni 1997.Den enkla och kortfattade sammanfattningen frånmötet i är att vi har givit en sådan impuls.Det råder stor enighet om att substansfrågornaskall prioriteras. Först skall enhet nås om dem. Sedanskall vi gripa oss an de institutionella frågorna.Arbetstempot i regeringskonferensen är gott. Ord-förandeskapet bedömer att ett nytt fördragsutkastkommer att kunna presenteras till det ordinariemötet med i . Detär stor enighet mellan medlemsländerna ombehovet att nå ett avslut i regeringskonferensen tillnästa sommar. Detta är i enlighet med svenska intres-sen. Vi har drivit frågan om unionens utvidgningmycket hårt. Utvidgningen är tidsmässigt knuten tillatt regeringskonferensen blir klar.Det intressanta med Dublinmötet är inte bara den-na avsiktsförklaring när det gäller tidtabellen för re-geringskonferensen. Det intressanta är att de sakfrå-gor vi diskuterade så väl stämmer med svenska intres-sen.Fru talman! Detta är den övergripande samman-fattningen av mötet. Jag vill nu gå in något mer idetalj.Dublinmötet ledde inte, som de ordinarie toppmö-tena, till några skrivna slutsatser. Det var helt i enlig-het med planen. Mötet var av informell karaktär ochhade ingen fast dagordning - detta just för att ge stats-och regeringscheferna tillfälle till en så bred diskus-sion som möjligt utan att tyngasav de förhandlingar om slutsatser som äger rum underett vanligt toppmöte.Det irländska ordförandeskapet höll en presskon-ferens vid mötets slut, där ordföranden muntligt re-dovisade hur mötet förlupit. Denna sammanfattninghar vi all anledning att vara nöjda med.Den irländske premiärministern sade isammanfattningen bl.a.: är tillför att förbereda unionen för utvidgningen. Det vardet första. Det andra var att konferensen även i fort-sättningen skall ha en bred dagordning. Det är viktigt,för det handlar inte bara om institutionsfrågorna. Dettredje var att sakfrågorna kommer först - substansen -och därefter de institutionella förändringarna. Det varBrutons sammanfattning.Låt oss börja med utvidgningen. Det var en all-varlig och viktig debatt om den saken. Jag hade redanföre mötet sammanfattat den synpå utvidgningens centrala roll. Det finns i den allmän-na debatten ibland en uppfattning att vi skulle stårelativt ensamma i denna vår uppfattning. En av demånga signaler om att så inte är fallet är att Tysklandskansler under mötet sade att utvidgningen är en histo-risk uppgift för Europeiska unionen. Ju fler som sägerdetta, och ju fler som inser detta, desto bättre förEuropa.Utvidgningen gör också vissa av regeringskonfe-rensens mera komplicerade ämnen begripliga. Det ärlätt att inse att EU måste anpassas till nya förhållan-den när det nu står tolv nya länder i kö för medlem-skap.Även om alla dessa länder inte kommer att blimedlemmar vid samma tillfälle, innebär utvidgningensjälvklara krav på effektivisering av beslutsfattandet.Det är genom den kopplingen som frågan om föränd-ring av institutionerna kan göras giltig för medborgar-na. En utvidgning av EU kräver alltså förändringar iinstitutionerna.Men institutionernas förändring kan inte motiverasom man inte också har en saklig förändring av EU,alltså en utvidgning. De som vill förändring av insti-tutionerna måste inse att det i sin tur måste baseras påen utvidgning. De som vill en utvidgning måste förståatt institutionerna behöver förändras. Denna dubblakoppling är politiskt oerhört viktig att göra.Framgång på sysselsättningsområdet var någon-ting som bland många i an-sågs som en hopplös tanke. Men är vi där. Vi seren utbredd acceptans för det svenska förslaget att förain ett sysselsättningskapitel i fördraget. Det finns enkvardröjande skepsis hos vissa, men vi har anledningatt vara optimistiska.Den exakta utformningen i sluttexten är naturligt-vis inte klar. har lagt fram ett förslag. Detkommer att vara föremål för förhandling, förmodligentiden ut för regeringskonferensen. Men vi har sattfrågan på dagordningen. Kampen mot arbetslöshetenoch åtgärder för att trygga sysselsättningen kommeratt återfinnas i det nya fördraget. Detta kan jämförasmed den något överseende, ibland nästan hånfulla tonoch kommentar som ägnades initia-tiv när han tog upp denna fråga. Detvar en hopplös tanke, sades det. är vi snart där.Påverkan på politiken i EU får man som resultatav hårt arbete, goda idéer, goda argument och genomatt bygga allianser. Vi skall fortsätta att utveckla vårakontakter med de andra medlemsländerna - medpartier, politiker, tjänstemän och påtryckargrupper.Det är med detta nätverksarbete - att ständigt utförligtförklara vad vi vill åstadkomma, varför vi vill åstad-komma det och bemöta motargumenten - vi lyckas.Detta återspeglar också hur EU lever i en dialogmed sin omvärld. De flesta länder har prövat skildalösningar. En del har haft framgång, andra har miss-lyckats. Vi kan lära av varandra.Nu skall vi arbeta tillsammans, koordinera våraansträngningar, intensifiera vårt erfarenhetsutbyte isträvan mot gemensamma mål. Detta leder inte en-samt till minskad arbetslöshet, men det är en förut-sättning för framsteg och en viktig grund för att nå detav oss alla önskade resultatet.Det irländska ordförandeskapet kommer i den pe-riod som börjar nu och pågår fram till det andra, ordi-narie, toppmötet att arbeta fram ett kon-kret textutkast till det nya fördraget. Detta blir detförsta sammanhållna fördragsförslaget. Detta förstautkast gör det lättare för både allmänhet och politikeratt överblicka vad regeringskonferensen egentligenhandlar om. Det underlättar debatten och främjartydligheten. Det är bra.Men förhandlingarna är naturligtvis inte färdiga ioch med detta första textförslag. Vi kommer att seflera utkastversioner som följer,fram . Stats- och regeringschefernakommer att fr.o.m. nu vara mer involverade i för-handlingarna än under det inledande skedet av rege-ringskonferensen. Det var en annan klar signal frånDublinmötet.Nästa steg är alltså det ordinarie, formella, topp-mötet i i mitten av december.Fru talman! Bland övriga ämnen vid Dublinmötetvill jag nämna följande:Flera regeringschefer i länder som för närvarandeinte kvalificerar sig för deltagande i EMU:s tredjesteg betonade att deras länder med kraft strävade efteratt nå upp till konvergenskriterierna. I övrigt diskute-rades inte den ekonomiska och monetära unionen.Men det är slående hur länder som har och har haft enbesvärlig statsfinansiell situation för trovärdigheten isin ekonomiska politik mycket klart och tydligt anslu-ter sig till konvergenskriterierna. En debatt som vi iSverige utifrån trovärdighetsperspektivet rimligen harbakom oss just därför att vi har klarat av att hanteravåra offentliga finanser.Den aktuella situationen i togs ocksåupp under Europeiska rådets extramöte. Den diskute-rades dels av utrikesministrarna vid deras separatalunch, dels av stats- och regeringscheferna undersjälva mötessessionen. Vi enades om att utri-kesminister , som representant för EU,skulle resa till för att överlämna ettbudskap till parterna från unionen. Detta besök trorjag ägde rum redan dagen efter.Budskapet till parterna är i korthet detta:- Det är av central betydelse för fredsprocessen attsamtalen återupptas, och att framsteg sker i ge-nomförandet av de åtgärder om vilka överens-kommelse mellan parterna redan finns.- Mötet i var ett viktigt första steg.- Samtalen som börjat i Erez måste på ett målmed-vetet sätt leda till verkliga förhandlingar.- Det är legitimt att värna om säkerhet, men säker-het kan inte uppnås med ökat våld.- En varaktig lösning av konflikten kan endast base-ras på den av parterna redan accepterade principenom land för fred, och självbestämmande för detpalestinska folket. Enbart en rättvis och varaktigfred kan skapa den säkerhet som befolkningen iregionen har rätt att kräva.Utrikesministrarna fick dessutom i uppdrag att vidnästa utrikesministermöte fortsätta diskussionen omen EU-representant för att följa den vidare förso-ningsprocessen och då särskilt den ekonomiska ut-vecklingen i och på Västbanken.Detta, fru talman, var i korthet en rapport frånmötet som hölls i . 80 BO ():Fru talman! Det var intressant att få lyssna tillstatsministerns berättelse. Det är utmärkt att hankommer så snabbt till kammaren efter att ha varit iDublin.Innehållsmässigt vill jag uttrycka min och mittpartis stora tillfredsställelse med det tydliga budskapsom , sedan någon dryg vecka tillbaka, gesfrån regeringens och statsministerns sida om klimatetför utvidgningen, för att se till att ochCentraleuropas länder har möjlighet att bli medlem-mar, liksom att detta kopplas samman med en insiktom att denna utveckling inte kan äga rum utan att detsker förändringar i EU:s institutioner som påverkarinstitutionerna och deras sätt att samarbeta. Det ärockså särskilt glädjande eftersom det bara är någraveckor sedan statsministerns chefsförhandlare ochmedresenär till hade svårt att i EU-nämndenklara ut om östutvidgningen verkligen var viktigare änen sysselsättningskommitté inom EU.Vi är i kort sammanfattning, fru talman, mycketglada över den här delen av budskapet.Jag skulle vilja testa om statsministerns förmågatill nytänkande har nått sin gräns i och med uttalande-na om eller om det finns möjlighet attkomma längre. Då tänker jag på miljöfrågorna. Vi harflera gånger från mitt partis sida och från flertaletpartiers sida i velat få regeringen att kommafram till ståndpunkten att de ekonomiska styrmedlenför att förbättra vår gemensamma miljö i Europamåste kunna användas utan att ett enstaka land kanlägga in vetorätt. Detta har regeringen riktat ett enve-tet motstånd mot, och jag tror nästan att det letts avstatsministern själv.Nu har danskarna lagt fram ett förslag som innebäratt de ekonomiska styrmedlen skulle kunna användas.Det skulle kunna hjälpa miljön i . Det skullekunna hjälpa det svenska näringslivet, som har en avvärldens högsta koldioxidskatter. Min fråga tillstatsministern är om hans kansli och han själv haranalyserat det danska förslaget och om han är bereddtill nytänkande även på den här punkten.Anf. 81 Statsminister ():Fru talman! är alldeles för vänlignär han beskriver mitt enkla tal som ettuttryck för nytänkande. Det var ingenting annat än engammal och klassisk socialdemokratisk EU-uppfattning, visserligen i litet snyggare förpackningoch samlat. Jag tror nog att skall följadiskussionen litet närmare så ser han ungefär hurpositionerna utvecklas.Det var viktigt för mig att stryka under utvidg-ningen. Budskapet var lika mycket sänt till oss härhemma i som till våra samvetspartner ute iEuropa. Utvidgningen är en historisk möjlighet. Detär självklart att vi skall gå i spetsen i den processen.Den behöver inte ställas mot sysselsättningen. Manklarar att göra två saker samtidigt.Miljöfrågan är en annan av alla dessa målkonflik-ter som finns i EU-politiken. En målkonflikt är densom pekar på. En utvidgning leder framtill krav på effektivisering av institutionerna. Det i sintur kan mycket väl leda fram till en konflikt där småländer får släppa en del av sitt inflytande. Det kanfinnas en sådan målkonflikt. Det vet vi inte förrän viär framme vid förhandlingens slutskede.Ja, vi har hållit emot i miljöfrågan, inte därför attvi vill motverka gemensamma stränga miljöregler,utan därför att de ekonomiska styrmedlen av och till isammanhanget har varit miljöskatter.När det handlar om skatter är vi oerhört försiktigamed att släppa fram en princip om majoritetsbeslut iEU. Skall vi fatta beslut med majoritet om miljöskat-ter, då får vi nämligen snart också majoritetsbeslut omexempelvis indirekt beskattning, moms. Och skall viha majoritetsbeslut om moms har grunden för den typav välfärdssamhälle som representerar i prak-tiken ryckts undan.Det är alltså egentligen inte miljöfrågan som ärhindret, utan det är vår egen beslutanderätt över vårteget skatteuttag det handlar om. Det är en större ochviktigare princip, och då får vi försöka hitta andraframkomstvägar. Finner danskarna sådana fram-komstvägar kommer vi inte att stoppa det från Sveri-ges sida.Anf. 82 BO ():Fru talman! Det finns inte så ofta anledning att be-römma statsministern och regeringen, så de gångerdet gör det vill jag gärna ta dem till vara. Jag tyckteatt det fanns en god anledning den här gången, efter-som jag och troligen många andra bedömare gjordeanalysen att det faktiskt var nytänkande på den centra-la punkten att en utvidgning kommer att kräva för-ändringar som vi kanske inte är överens om i alladelar. Men jag kan ju inte hindra statsministern frånatt värja sig mot beröm om han nu vill göra det.Frågan om de ekonomiska styrmedlen har vi dis-kuterat . Jag hade nog trott att det skulleske någonting medan månaderna gick, dvs. att manfrån regeringens och statsministerns sida tog sig sam-man och försökte klara den här målkonflikten ochkomma fram till om det går att ha miljöskatter påkoldioxid utan att det också gäller marginalskatterna.Jag skulle bli mycket förvånad om inte detta var möj-ligt. Men gång på gång har regeringen och statsminis-tern upprepat att detta inte går. Den fråga som dåinfinner sig är om man verkligen bryr sig tillräckligtmycket om miljön, när man inte är beredd att försökaklara den här målkonflikten.Anf. 83 Statsminister ():Fru talman! Jag tackar naturligtvis för allt berömjag kan få, , och suger i mig det mesta.Det behövs i en grå och trist vardag. Men när beröm-met baserar sig på bräcklig grund måste man hållahuvudet kallt och se hur verkligheten ser ut.När det gäller miljöskatterna handlar det, som BoKönberg själv säger, om beslut om skattesystemet.Naturligtvis är det populärt att driva miljökraven. Detär också angeläget, och även vi vill det - men inte tillpriset av att hamna i ett läge där vi börjar släppa efternär det gäller nationell beslutanderätt för skatteuttag.Inte minst det sakområde som en gångfick hantera - den sociala försäkringssektorn - skullelida ohyggligt mycket om man började harmoniseraeuropeiska avgifts- och skatteuttag. Då skulle vi ha etthelt annat i sikte, och det vill vi inte ha. Viskall klara miljökampen på annat sätt.Anf. 84 ():Fru talman! Även jag vill utsätta vissa risker genom att ge beröm för att vi får denhär informationen i . Det är välkommet. Jagvill också understryka att jag och stårbakom regeringen på flera av de områden som härnämndes - utvidgningen och de nödvändiga institu-tionella förändringarna, sysselsättningsfrågorna ochöppenheten. På EMU-området skiljs däremot våravägar, som vet.De frågor jag har i sammanhanget gäller för detförsta om det kan lämnas någon information i förväginför nästa toppmöte i ochinför slutomgången i . Vi är tacksammaöver att få information i efterhand, men vi skullenaturligtvis vara ännu gladare om vi fick den i riksda-gen innan regeringsrepresentanterna åker till dessatoppmöten.För det andra har jag en fråga om ett speciellt mendesto viktigare område, nämligen barnens rättigheter.Vi har haft en sådan diskussion tidigare här i riksda-gen. har givit regeringen i uppdrag att föraupp frågan om barnens rättigheter högt på agendanunder regeringskonferensen. Jag vet att utri-kesminister har försökt föra upp frågan ikretsen av utrikesministrar men inte fått stöd av övri-ga länders utrikesministrar. Därför vill jag fråga Gö-ran : Har frågan om hur man skall implemen-tera , komma till ett handlings-program för att stärka barnens rättigheter samt föra inen paragraf härom i varit uppe tilldiskussion i ? Om inte, kommerregeringen på annat sätt att försöka driva de frågornaframåt?Anf. 85 Statsminister ():Fru talman! De var inte uppe i . Dock ärregeringskonferensen i ett skede då vi naturligtvishela tiden lyfter in frågor och försöker få utrymme försvenska ståndpunkter. Det här är i allra högsta grad ensvensk ståndpunkt; är ju ensvensk skapelse. Vi får se hur vi kan bygga alliansersom gör att vi kan få utrymme för detta i fördragstex-ten. När och hur det sker kan jag inte svara på ,men det är i , , som vitroligen knyter ihop det hela definitivt. Jag får väntamed svaret tills vi vet litet mer.Information lämnas regelmässigt efter toppmötentill på detta sätt. Toppmötesresan förberedsregelmässigt i när det handlar om ordi-narie toppmöten. Vid informella toppmöten utandagordning lämnas ingen information till innan vi reser, eftersom vi då inte vet vadsom kommer att komma upp. Här är det fråga om enallmän, öppen diskussion. Inför den diskussionengjorde jag vid det här tillfället en svensk positionsbe-stämning i ett linjetal i ett allmänt forum, i ABF:slokaler i vi kanske har anledning att diskutera införframtiden är möjligen hur vi skall hantera informatio-nen från regeringen till i ett större per-spektiv och hur dessa organ skall arbeta mer effektivttillsammans. Det får inte vara så att EU-nämndenuppmärksammas som mest när t.ex. statsministernuteblir. Då tycker jag att man har hamnat i ett konstigtläge.Anf. 86 ():Fru talman! Då finns det desto större anledning förstatsministern att lämna den här informationen i riks-dagen, så att fler än medlemmar kan tadel av den och också skicka med synpunkter, även omdagordningen inte är fullt fastlagd. Det var en syn-punkt på den sista frågan.När det gäller min fråga om barnens rättigheter -kan jag uppfatta det som ett löfte från de här frågorna kommer att föras fram och attSverige kommer att försöka få upp dem högt på rege-ringskonferensens agenda, antingen till i de-cember eller inför slutmötet i ?Anf. 87 Statsminister ():Fru talman! I den frågan gör vi vad vi kan ochbygger de allianser vi kan. Den irländske utrikesmi-nistern är naturligtvis en stor tillgång för oss i detsammanhanget. Irländarna spelar en oerhört viktigroll i det här skedet. Det är också en person som jaghar nära till i och med att han finns med i sammainternationella politiska gemenskap som jag själv.Sedan kan vi kanske ha delade meningar om varman skall lämna information om EU-frågor. För migär det viktigt att föra diskussionen även utanför riks-dagen och utskott. För mig som socialde-mokratisk partiordförande är det naturligt att av ochtill hålla viktiga tal - i Folkets park, i Folkets hus ochi . Den rätten förbehåller vi oss också ifortsättningen.Anf. 88 ():Fru talman! Jag vill tacka statsministern för denhär mycket fylliga redovisningen från Dublinmötet.Jag vill också tacka för att den skedde här, på dennaalldeles utomordentligt offentliga arena - inte för attjag har något emot att den sker på andra arenor också.Jag uppskattar mycket det som statsministern hadeatt rapportera beträffande utbildningsfrågan. Detkänns betryggande att alla inser att detta är den frågasom ligger över, under och i allting annat och att manskall se sysselsättningsfrågor och annat just i detperspektivet.Statsministern säger att mötet gav impulser till re-geringskonferensen. Jag vill då fråga: Tror statsminis-tern att det blir litet bättre tempo i förhandlingarna ,och kanske också en bättre fokusering? Vi som följerdet här kontinuerligt, genom statssekreterare alldeles utmärkta kontakter med oss i , vet ju att det har tagit litet tid mellan var-ven.Anf. 89 Statsminister ():Fru talman! Vad gäller tempot är det ju så att dethär är en förhandlingsprocess, och förhandlingspro-cesser har en tendens att dra mot den yttersta tids-marginalen. Det är i undersenvåren -97 som det definitivt skall sättas punkt fördetta. De som har genomlevt fler sådana här rege-ringskonferenser, exempelvis våra danska vänner,säger att det inte händer någonting de första 15 måna-derna av en regeringskonferens - allt händer . Det är deras erfarenhet. Om det ärsant avviker den här regeringskonferensen något. Vitycker att vi har kommit en bra bit på väg.Sammankomsten i inleddes ju med attDick Spring, den irländske utrikesministern, gav ensammanfattning av arbetsläget just . Det var densammanfattningen, med sysselsättningsfrågan, öppen-heten, miljöfrågorna och utvidgningen - allt det vitycker är viktigt - som sedan låg till grund för detinformella utbytet av åsikter. Det fanns ingenting somsedan, i nästa sammanfattning - som gjordes av denirländske premiärministern - som pånågot sätt gav anledning att tro att arbetsinriktningenskulle ändras. Tvärtom tror jag att I-mötetmycket väl kan komma att betraktas som det mötesom gav den där lilla extra skjutsen och legitimitetenåt förhandlingsprocessen, och det kommer att göra attirländarna kan få fram ett första ordentligt utkast tillfördrag i . Så jag är optimist.Som säger är naturligtvis utvidg-ningsfrågan gigantisk. Vi kommer attfå diskutera jordbrukspolitik, regionalpolitik ochsjälva institutionerna - hur vi fattar beslut - och vi vetvad detta betyder i EU-sammanhang. Visst blir detsvårt och tungt och stort, men det är historiskt viktigt,och det är därför vi håller på med det.Anf. 90 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att vi åtmins-tone i efterhand får höra litet om vad som har hänt påtoppmötet och vad som händer på högsta nivå i EU.Men det är litet alarmerande att höra statsministernsinställning till kontakterna med riksdagen.Det kan väl hända att man kanske inteklarar att komma till ett möte med , menatt man sedan refererar till allt detta och talar om "deninformation som regeringen har att ge till "stämmer inte med vad som står i den lagstiftning somvi har arbetat fram inför detta. Där står det om sam-råd, och det är någonting helt annat. Men vi kanskeskulle behöva ha nya överläggningar eller kanske enkurs för regeringen i vad det här egentligen bordeinnebära.När man talar om IGC och de svenska initiativendär tycker jag att det verkar som om har fåttgehör på ett par områden. Det svenska initiativet iförsvarsfrågan, t.ex. att EU skall kunna bli en militärmakt , finns det gehör för i dag.Den andra stora frågan som gärnaberömmer sig av är sysselsättningsfrågan. Där tyckshan ha satsat all prestige. Men fick vi som sitteri papper om hur det går med offentlig-hetsprincipen och öppenhetsfrågorna. I de senastetexterna säger ordförandelandet att alla skall hatillgång till dokument från , rådet ochkommissionen i den utsträckning som dessa institu-tioner själva bestämmer. Jag tycker att det verkar hablivit platt fall och fiasko. Är det också statsminis-terns intryck?Anf. 91 Statsminister ():Fru talman! Först vill jag kommentera detta att in-formationen lämnas i efterhand. fårfaktiskt hålla isär när man har samråd före möten ochnär det gäller möten som är av informell karaktär. Detfanns ingen dagordning för detta Dublinmöte. Jag görprecis som mina föregångare har gjort. Inför informel-la möten av detta slag sker ingen överläggning medEU-nämnden, därför att vi inte vet vad som kommerupp. I stället driver vi den allmänna politik som rege-ringen står för, och så tänker vi fortsätta att göra. Iefterhand är det viktigt att rapportera av, svara påfrågor och ha en öppenhet, både efter ett informelltmöte och efter ett formellt möte med det europeiskarådet.Jag tycker att är onödigt propa-gandistisk när han talar om att har gjort EUtill en krigsorganisation, eller hur han fick till det,därför att vi har tagit upp frågan om den koppling somvi tycker det är angeläget finns mellan EU och VEUnär vi deltar i fredsbevarande insatser i . Den-na koppling skall ge oss möjlighet att också påverkahur exempelvis svenska soldater och svensk personalbehandlas när de deltar i den typen av uppgifter. Jaghar svårt att förstå att det skulle vara någonting somskadar och ett avsteg från vår klassiska linjeatt vi vill ha ett ord med i laget när svenska flickoroch pojkar är ute för att bevara freden i världen. Mil-jöpartiets sätt att beskriva detta som en krigsorganisa-tion är rätt avslöjande för det propagandistiska syftet.Öppenheten går inte framåt lika snabbt som vi hartrott. Vi fortsätter att kämpa och har ingen annanuppfattning än tidigare.Anf. 92 ():Fru talman!