prot · GK0948 · 1996-12-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:48Onsdagen den 18 decemberKl. 9.00 - 22.04Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 12 december.2 § Meddelande om val av en om-budsmanAndre vice talmannen meddelade att val av enriksdagens ombudsman skulle ske vid morgondagenssammanträde.3 § LedighetAndre vice talmannen meddelade att () ansökt om fortsatt ledighet den1 januari - 30 april 1997.Kammaren biföll denna ansökan.Andre vice talmannen meddelade att LennartThörnlund (s) skulle fortsätta tjänstgöra som ersättareför § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKulturutskottets betänkande 1996/97:KrU15 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 17 decemberNU1 Anslag inom utgiftsområde 24 NäringslivMom. 1 (verksamheten vid SGU)Utskottets hemställan med godkännande av1. motiveringen i res. 1 (fp, m, kd)Votering:195 för utskottet127 för res. 12 avstod25 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan med godkän-nande av utskottets motiveringPartivis fördelning av rösterna:För utskottet: 152 s, 25 c, 18 vFör res. 1: 73 m, 24 fp, 17 mp, 13 kdAvstod: 1 s, 1 vFrånvarande: 8 s, 7 m, 2 c, 2 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdMom. 2 (anslag m.m. inom utgiftsområde 24 Nä-ringsliv)1. utskottet2. 3 (v)3. res. 4 (mp)Förberedande votering:22 för res. 318 för res. 4285 avstod24 frånvarandeKammaren biträdde res. 3.Huvudvotering:186 för utskottet19 för res. 3119 avstod25 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 154 s, 25 c, 7 fpFör res. 3: 19 vAvstod: 72 m, 17 fp, 17 mp, 13 kdFrånvarande: 7 s, 8 m, 2 c, 2 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdMom. 3 (inriktning av standardiseringsarbetet)1. utskottet2. 5 (c, v)3. res. 6 (mp)Förberedande votering:45 för res. 517 för res. 6263 avstod24 frånvarandeKammaren biträdde res. 5.Huvudvotering:263 för utskottet43 för res. 518 avstod25 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 153 s, 73 m, 24 fp, 13 kdFör res. 5: 25 c, 18 vAvstod: 1 s, 17 mpFrånvarande: 7 s, 7 m, 2 c, 2 fp, 4 v, 1 mp, 2 kdMom. 7 (exportkreditgarantier för trähusexport)1. utskottet2. 9 (v)Votering:304 för utskottet20 för res. 91 avstod24 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 154 s, 72 m, 24 c, 24 fp, 17 mp, 13 kdFör res. 9: 1 c, 19 vAvstod: 1 mFrånvarande: 7 s, 7 m, 2 c, 2 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdLars () anmälde att han avsett att rösta jamen markerats ha avstått att rösta.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.NU2 Anslag inom utgiftsområde 21 EnergiMom. 1Kammaren biföll utskottets hemställan.Mom. 2 (finansiering av verksamheten vid R2-reaktorn vid )1. utskottet2. 1 (m)3. res. 2 (mp)Förberedande votering:77 för res. 117 för res. 2231 avstod24 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:234 för utskottet71 för res. 118 avstod26 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 154 s, 24 c, 24 fp, 19 v, 13 kdFör res. 1: 71 mAvstod: 1 c, 17 mpFrånvarande: 7 s, 9 m, 2 c, 2 fp, 3 v, 1 mp, 2 kdMom. 3 (verksamheten vid svenskakraftnät)1. utskottet2. 3 (mp)Votering:307 för utskottet17 för res. 325 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 154 s, 73 m, 25 c, 24 fp, 18 v, 13 kdFör res. 3: 17 mpFrånvarande: 7 s, 7 m, 2 c, 2 fp, 4 v, 1 mp, 2 kdNU7 Ändringar i lagen om revisorerKammaren biföll utskottets hemställan.Meddelande om samlad voteringAndre vice talmannen meddelade att socialutskot-tets betänkande SoU1 och socialförsäkringsutskottetsbetänkande SfU6 skulle avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt.6 § Budgetpropositionen för . Hälso-vård, sjukvård och social omsorgFöredrogsSocialutskottets betänkande 1996/97:SoU1Budgetpropositionen för , utgiftsområde 9Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop.1996/97:1 delvis)Hälso- och sjukvårdAnf. 1 ():Fru talman! fastställde riksda-gens majoritet de ekonomiska ramarna för 1997.Därigenom faller för tillfället den aktivare hälso- ochsjukvårdspolitik vi förordat i t.ex. motionerna So207,So211, So236, So401 och So6. Man föreslår sammapolitik som - inget nytänkande, trots att vårdenskriker efter ett nytt förhållningssätt. Vi har därförinte deltagit i utskottets beslut.Fru talman! Problemen inom sjukvården är på al-las läppar. Vårdköerna växer, personal bränns ut,klinikchefer slutar. Saknas resurser?Antalet läkare inom landstingen har ökat med448 % och antalet sjuksköterskor med300 %. Enligt ökade sjukvårdens resur-ser reellt, medanbefolkningen ökade . publiceradeuppgifter visar att resurserna inte heller under 90-talethar minskat utan varit i linje med befolkningsföränd-ringarna. Även om vården ändrats borde rimligenresurser finnas.Vi måste då fråga oss: Förmår inte landstingssys-temet utnyttja och samordna de resurser som finns?Förmår det inte stimulera personalen? Det enda somhar vuxit är faktiskt kostnaderna föradministrationen. Undersökningar visar att kostnaderför behandling av samma sjukdom kan skilja 30-40 %mellan kliniker utan säker kvalitetsskillnad. Bara härfinns en kostnadssänkningspotential om 15 miljarderom året. Många andra exempel finns på att vårdensresurser inte nyttjas effektivt i detta politikerstyrdasystem utan konkurrens och prestationsstimulans.Fru talman! Människor känner berättigad oro föratt resurserna inte skall räcka för vård också åt dem.Var finns tryggheten? Vilka alternativ har man närman ställs att vänta i kön? Nästan inga!I utskottets majoritetstext sägs det: "Hälso- ochsjukvården är av grundläggande betydelse för välfär-den och människors trygghet." Det är så sant, men nubryter ju det politiskt styrda systemet ned hälso- ochsjukvården, och Socialdemokraterna tycks vara oför-mögna att tänka nytt. I utskottstexten sägs också: "Enviktig förutsättning för att uppnå detta mål är, somockså framhålls av regeringen, fortsatt gemensamfinansiering av vården genom i första hand skatter. "Inget nytänkande här inte! Det gamla systemet, sominte fungerar bra, skall till varje pris bibehållas. Detenda nya är storlandsting och regionparlament. Hardet aldrig fallit majoriteten in att problemen kanskehänger samman just med landstingsmonopol, stordriftoch skattefinansiering? Kanske kan ett sådant systeminte frigöra resurser som finns i vården, kanske kandet inte samordna samhällets totala vårdresurser?Av protokoll från den 21 novemberdetta år framgår att bara vill se bortomden av landstingen producerade och skattefinansiera-de vården, trots att den misslyckas med sin uppgift attge människor den sjukvård de behöver när de behöverden. Som ett mantra upprepar alla andra partier att rätttill sjukvård efter behov uppnås bäst om sjukvården ärsolidariskt skattefinansierad och att den skall varaoffentligt producerad för att människor skall kännatrygghet.Fru talman! Det finns inget som säger att en soli-dariskt finansierad sjukvård måste vara skattefinansie-rad och producerad på traditionellt sätt. Hela utveck-lingen talar ju emot att offentlig vård ger önskadtrygghet. De flesta borde då dra den slutsatsen attdagens monopolsystem, med landstingen som såvälproducenter som finansiärer, inte förmår utnyttjaresurserna, inte förmår samordna, inte förmår ge per-sonalen rimliga arbetsförhållanden och inte förmår gepatienten ett rimligt inflytande över sin egen vård.Ständiga förändringar, besparingar utan professionensmedverkan, leder till att personalen slits ut utan att fåprestera det den kan, nämligen sjukvård. Finansie-ringen förslår då inte. Det leder till förändringstrött-het. Vården är, med ett modeord, inte stabilt finansie-rad. Även HSU kommer fram till att ett långsiktigtstabilt finansieringssätt måste säkerställas.Den svenska sjukvården befinner sig i kris, inte pågrund av bristande kunskaper eller omotiverad perso-nal utan på grund av det sätt sjukvården byggts uppoch administreras. Vi borde fråga oss: Vad har vigjort och vad gör vi för fel?Fru talman! Kraven på resurser framgent ärmycket stora. Samhällsekonomin borde därför fram-tvinga genomgripande förändringar av sjukvården föratt ta fram de resurser som ligger dåligt utnyttja-de. Sådana förändringar är inte möjliga inom lands-tingsmonopolets ram. Erfarenheten visar att inom denkommer lösningarna på problemen att bli skenlös-ningar: Höj skatten, höj statsbidragen, öka politi-kerinflytandet och ransonera och begränsa tillgångenpå vård. nye ordförande gjorde detta helt klart. Han sade vidförbundets extrakongress enligt Landstingsvärlden:"Regeringen bör ta slutsatserna i HSU 2000 på allvaroch ge landstingen en permanent budgetförstärkninggenom uppräkning av de generella statsbidragen".Något sådant förslag har inte HSU lagt. Effekternaav sådana lösningar visar historien, det visar vårdkö-erna, det visar de desperata neddragningarna. Detvisar personalens ställning, som närmast kan liknasvid en modernare och mjukare variant av livegenskap.För att öka produktiviteten i vården krävs en positivmiljö. Personal kan inte betalas allt sämre. En före-tagskultur där en landstingsanställd ingenting har atthoppas på och ingenting har att sträva efter ger ingengod vård . Varför envisas med att hälla nyttbränsle och nytt smörjmedel i en gammal rostig ma-skin? Vi vet ju att varje gång hostar den till litet ochgår ett par varv, sedan är det för ny påfyllningmed ännu mer olja, och så haltar den runt ett varv till.Fru talman! Man säger att folk är villiga att betalamer skatt för vård. Ja visst, men när folk förstår attderas pengar inte används effektivt, ja ofta inte ens tillvård, finns då den viljan kvar? När Landstingsförbun-dets nye ordförande dels säger att vi tvingas skära nedantalet läkare och sjuksköterskor och minska behand-lingskapaciteten, dels talar varmt för att landstingenskall satsa mer i regional näringspolitik, trafikpolitikm.m., då finns det skäl att fråga sig hur länge folkkommer att vilja betala skatt till en sjukvård som integer den vård som behövs och efterfrågas. Hur kanlandstingsansvariga hota med sämre vård och samti-digt tala för nya satsningar på andra områden?Nya skattepengar hjälper inte - de försenar denödvändiga grundläggande förändringarna. Det ärmöjligt att vården kommer att behövapengar, nya pengar, men då skall de gå till ett välfungerande maskineri, inte ett utslitet.Fru talman! Vilka är då de huvudsakliga bristernai dagens system? Landstingssystemet karakteriserasav oklara spelregler utan mångfald och därmed utanvalfrihet, en politisk detaljstyrning som skaparotrygghet och ineffektivitet, svaga patienter och enmonopolställning som omöjliggör konkurrens menger en myndighetsprägel åt vården. Besparingar skerpå patienter och på personal. I stället för belöning förgott arbete tvingas nya besparingar fram som natur-ligtvis upplevs som bestraffningar. Den livsviktigaspecialistutbildningen vansköts av landstingen. Förkortsiktiga besparingars skull äventyras kvaliteten iden framtida vården. Det finns inga incitament förlandstingen att planera sin verksamhet så att inteonödiga kostnader för t.ex. sjukpenningen drabbarsocialförsäkringen. Tvärtom: En minskad verksamhetsom självklart ökar belastningen på sjukskrivning ochförtidspensionssystem anses vara en besparing. Inomnuvarande monopolsystem kan inte sjukvårdens krishanteras. Vi måste byta system.Fru talman! Vi behöver nu en principiell diskus-sion om vad vi vill med sjukvården och om hur enlångsiktigt uthållig finansiering skapas, en finansie-ring där de goda incitamenten som stimulerar tilloptimalt resursutnyttjande är inbyggda i systemettillsammans med en effektiv kostnadskontroll. Enförsäkringslösning ligger då nära till hands, och Mo-derata samlingspartiet har länge talat för en allmänobligatorisk försäkring.En försäkringslösning har flera fördelar. För detförsta omfattar den alla medborgare, och för det andraerbjuder den ett konkret och verkningsfullt sätt att setill att alla verkligen får den sjukvård de har rätt tilloch att de får den i rätt tid. Alla får vård oavsett eko-nomisk styrka. I en försäkringsmodell följer pengarnapatienten. Hans rättigheter stärks automatiskt.Fru talman! Vi har i vår motion So207 redogjortför hur en sådan allmän försäkring konkret skullekunna utformas. Vi föreslår ett mer samlat grepp omde resurser som har med medborgarnas hälsa att göra.Riksdagen fastställer i demokratisk ordning en för-säkringsavgift, omfattningen av försäkringen och ettminimiinnehåll för vilka behandlingar försäkringenomfattar liksom en minimitaxa för vårdgivare. Alla betalar solidariskt en för-säkringsavgift som varierar efter inkomst. Försäk-ringskassan, eller några stycken kassor i kon-kurrens, sköter administrationen. Eftersom den del avlandstingsskatten som går till sjukvård försvinner ochersätts av en försäkringsavgift försvinner landstingensansvar för sjukvården.Fru talman! Samordningen av merparten av vår-dens resurser, som ersättning till huvudman, läkeme-delsersättning, förtidspensionssystem, landstingsskattoch delar av sjukpenningförsäkringen i ett system ikonkurrens, ger incitament till obrutna vårdkedjor ochfärre förtidspensioner. Det blir klara, enkla regler utanpolitisk detaljstyrning, och makten flyttas från politi-kerna till patienten. I förslaget betonas kostnadskon-trollen. Genom detta system kommer konkurrens attmöjliggöras och valfriheten för patienter och personalatt öka, och optimeras resursutnyttjandet.Fru talman! Det tar med nödvändighet tid att ge-nomföra stora förändringar i vården. Det är inte läng-re försvarbart att vänta med en genomgripande sys-temförändring. Landstingen som finansiärer av vårdenhar överlevt sig själva. Ju snabbare de avvecklas,desto bättre för vården och desto bättre för de sjuka.Anf. 2 ():Fru talman! anser att vård och om-sorg skall ha högsta prioritet. Alla människor måstegaranteras tillgänglighet till vård och omsorg av godkvalitet och på lika villkor - oavsett ålder, bostadsortoch betalningsförmåga. Därför skall vården ocksåvara solidariskt skattefinansierad.Centerpartiet står bakom beslutet om den ekono-miska ramen för utgiftsområde 9 som rör hälsovård,sjukvård och social omsorg och som omfattar23,. Det är en liten del av dentotala kostnaden eftersom det mesta ligger på lands-tingen, drygt 96 miljarder, och på kommunerna föräldre- och handikappomsorgen, ca 53 miljarder.Vården och omsorgen har varit och kommer attvara föremål för betydande förändringar. Medborgar-nas berättigade krav på tillgänglighet och kvalitet,effektiviseringar till följd av försämrade ekonomiskavillkor och samhällsförändringarna i sig ställer storakrav på det pågående förnyelsearbetet. Särskild upp-märksamhet måste riktas mot de förändringar somäger rum när det gäller de äldres, de funktionshindra-des och de psykiskt sjukas medicinska och socialasituation.Sedan 1991 har antalet landstingsanställda mins-kat med 75 000 personer, framför allt omvårdnads-personal. HSU 2000 finner att det kommer att uppståett gap mellan behov och resurser inom sjukvårdensom omkring uppgår till ca 7 miljarderkronor. är också människors, särskilt äldres, oromycket stor för om vi verkligen skall kunna garante-ras en god sjukvård i framtiden.Från olika håll ställs nu krav på mer resurser tillsjukvården. Värnskatten skall enligt riksdagsbeslutförsvinna , men krav har ställts på att den skallbehållas och att den skall döpas om till vårdskatt.Detta krav har inte stöd. Vårdens fi-nansiering är ett större och mer omfattande problemsom inte kan lösas på det sättet.Vi avvisar också förslag att vårdenskall finansieras genom försäkringar. Försäkringslös-ningar är utmärkta för att ge människor försörjnings-och inkomsttrygghet. Vård däremot skall tillhandahål-las utifrån den enskildes behov och inte utifrån vilkeninkomst man har. Hälso- och sjukvård tillhör de kärn-verksamheter som enligt vår uppfattning skall varasolidariskt skattefinansierade.Vi tror inte att besparingar går att åstadkommagenom att man minskar antalet omvårdnadspersonalytterligare utan att kvaliteten på vården blir lidande.Däremot är vi övertygade om att det finns effektivi-seringsmöjligheter inom organisation och administra-tion som kan leda till väsentligt lägre kostnader.Det förebyggande hälsoarbetet har naturligtvis storbetydelse, först och främst för människors livskvalitet,men även för att minska de direkta sjukvårds-kostnaderna. Men det är fel att avgränsa folkhälsofrå-gorna till enbart ett område för hälso- och sjukvården.Inom i stort sett alla samhällsområden fattas beslutsom har konsekvenser på hälsan. Folkhälsoaspekternamåste därför vara viktiga delar även inom utbildning,socialtjänst, arbetsmarknad, miljöarbete, samhällspla-nering osv.Vi anser också att vi bör försöka finna komplette-rande finansieringsformer för att finansiera delar avsjukvården och för att minska vissa riskbeteenden.Det bör vara möjligt att införa "ohälsoavgifter" påvissa produkter som är direkt skadliga för hälsan. Detfinns t.ex. klara samband mellan tobaksrökning ochlungcancer och mellan alkoholkonsumtion och le-verskador. Genom ohälsoavgifter tillförs vården re-surser som konsumtionen av skadliga pro-dukter, och därmed också sjukvårdskostnaderna,minskar.Även trafikskadeförsäkringen kan utgöra ett fi-nansieringsalternativ för de kostnader som uppstårinom sjukvården på grund av trafikskador.En omfattande diskussion måste också komma tillstånd för att ta ställning till samhällets övriga priori-teringar i förhållande till vårdens kommande behov.Den enskilde måste kunna vara trygg i förviss-ningen om att i utsatta situationer vid sjukdom, skadaoch ålderdom få den vård, den omsorg, det bemötan-de och den respekt som kännetecknar ett välfärdssam-hälle. Närhet till vården är också en trygghetsfaktor,liksom att få en vägledare som följer med genom helavårdkedjan. vill skapa större trygghet ivården genom att stärka den näraliggande vården.Närvården skall ha ansvaret för patienten oavsettvårdnivå. Det skall vara närvårdens ansvar att varavägledare genom vårdkedjan och att säkerställa attpatienten får behandling och rehabilitering på rättnivå och på bästa sätt utifrån hans eller hennes behov.Närvården måste bli en respekterad nivå, inte baraen remissinstans till sjukhusens specialistmottagning-ar. upplever många människor att de blir slussa-de mellan olika vårdgivare utan att någon tar hel-hetsansvaret. I närvården skall patienten ses utifrån etthelhetsperspektiv. Det innebär också att den förebyg-gande hälsovården skall ges högre prioritet.Ökad samverkan mellan olika vårdgivare ochsamhällssektorer är nödvändig. Närvården skall ha ettuttalat ansvar för samverkan mellan sjukhus, hem-sjukvård och socialtjänst. Samarbete med försäk-ringskassa och arbetsförmedling måste också utveck-las.Den nya teknik som utvecklats i telemedicinenkommer att ge nya möjligheter att decentralisera denspecialiserade vården och utveckla kompetensen inärvården. Närvården kan enligt vår uppfattning or-ganiseras på olika sätt. Vårdcentralerna kan vara enorganisationsmodell. Men även andra driftsformerkan förekomma med olika utövare i offentlig, koope-rativ och privat regi genom att utövarna eller ägarnatecknar kontrakt med huvudmannen.En av de viktigaste förutsättningarna, fru talman,för att bevara välfärdssamhället och därmed också engod sjukvård, är en god ekonomi. Det är därför Cen-terpartiet har tagit ett så stort ansvar när det gällersaneringen av landets finanser. En annan förutsättningär att vi lyckas med den svåra uppgiften att sättamänniskor i arbete. Arbetslöshet är förödande intebara ekonomiskt utan också psykiskt och fysiskt förden arbetslöse, för omgivningen och i förlängningenför hela välfärdssamhället. Detta ger också tydligautslag inom sjukvården, framför allt inom barn- ochungdomspsykiatrin.Det är en av våra viktigaste uppgifter som politi-ker att se till att skapa förutsättningar för en förbättradarbetsmarknad för att bana väg för arbete, en bättrefolkhälsa och en högre livskvalitet.Anf. 3 () replik:Fru talman! Det skulle vara roligt om KerstinWarnerbring ville förklara sig litet närmare. Honsäger att hon avvisar den moderata försäkringslös-ningen då den inte ger vård till alla utan ger vård efterinkomst. Med förlov sagt, fru talman, är det rent dra-vel.Jag har precis stått och förklarat att vi föreslår enobligatorisk, solidariskt finansierad försäkringslös-ning där avgift tas ut beroende på inkomst. Tjänarman mer betalar man större avgift, tjänar man ingethar man ändå sjukvården. Ingen nekas, alla har rätt attvälja och alla har etableringsrätt som är behöriga attetablera sig. Jag kan inte förstå hur kan få detta till ojämlik sjukvård.Anf. 4 () re-plik:Fru talman! Om försäkringslösningen skall funge-ra på det sätt som nu senast sade, förstårjag icke vad det blir för skillnad mellan att ha enskattefinansierad sjukvård och att ha den försäkrings-lösning han talar om. Enligt den skall ju också alla fåsin sjukvård på samma villkor.Men i sitt anförande sade att det skallfinnas en lista på vilken typ av sjukvård som skallingå i detta. Det kommer ju att innebära att vissa typerav sjukvård inte finns med i försäkringslösningarna.Då kommer vissa människor att stå utanför just densortens sjukvård. Det kan inte vi tolerera. Alla männi-skor måste ha samma tillgång till samma sjukvårdnärhelst de behöver den oavsett var de bor, hur gamlade är och vilken inkomst de har.Anf. 5 () replik:Fru talman! har tydligen interiktigt förstått att vi inte har öronmärkta pengar i ettskattesystem. Det har vi däremot i en försäkringslös-ning. Har vi en avgift, så kan pengarna gå till sjukvår-den. Jag har just stått och talat om att det är litetmagstarkt att vill ha ut merskattemedel till, säger man, sjukvård, och sedan an-vänds pengarna till regional näringspolitik eller annat.Skatter går inte att öronmärka. Folk vet inte om de fårvård för vad de betalar. Med en försäkringsavgift vetde att pengarna går till vård.Sedan har nog inte riktigtförstått det där med att vi bestämmer vad som skallingå. Det gör vi faktiskt också. kan studera prioriteringsutredningen. I den sägsatt man själv får betala för vissa saker, t.ex. kosmetiskkirurgi och andra saker som inte direkt har med sjuk-dom att göra.Det är precis det det gäller här; ingenting annat ändet som faktiskt också avvisas från det som skallbetalas med de solidariskt finansierade medlen. Litetmer studier kanske skulle hjälpa upp det hela.Anf. 6 () re-plik:Fru talman! Jag tror att litet mer precision frånLeif och sida hade hjälpt uppdet hela betydligt mer. När man talar om att de skallfinnas en prioriteringslista för vad som skall ingå iförsäkringslösningarna, finns det naturligtvis ingensom kan inbilla sig att det handlar om att uteslutakosmetiska operationer. Dessutom är de inte uteslutnaöverallt heller.Försäkringslösningar använder man för att tryggainkomster och försörjning vid olika typer av handi-kapp och sjukdomar eller vid arbetslöshet. Men närdet gäller sådant som alla måste ha tillgång till påsamma villkor, så finns det bara ett sätt att klara pro-blematiken, och det är via solidarisk skattefinansie-ring.Däremot måste vi hitta flera nya finansierings-möjligheter när det gäller sjukvården, och dessa harjag redogjort för i mitt anförande.Anf. 7 ():Fru talman! Människors förutsättningar för attväxa och använda de livschanser som står dem tillbuds avgörs i stor utsträckning av deras hälsa ochohälsa. Sjukdom eller handikapp som plötsligt drab-bar eller sakta smyger sig på utgör storabegränsningar av friheten och är en källa till lidande.Arbetet för att förebygga ohälsa, lindra och bota sjuk-dom, samt underlätta för handikapp är alltid en centralliberal politisk uppgift för att främja människors väl-färd och frihet.Alla människor har rätt till sjukvård efter behov.Detta uppnås bäst om sjukvården är solidariskt skat-tefinansierad. Avgifter skall förekomma, men detskall vara på en skälig nivå så att de inte utestängergrupper av människor från att söka vård på grund avotillräckliga resurser.