prot · GK0930 · 1996-11-20 00:00:00 — Undantagna skulle enligt utskottsmajoritetenvara de som inte fyllt då brottet begicks.Villkorlig dom är en allvarlig påföljd även om endel av dem som döms till denna påföljd dess värreinte alltid inser allvaret. Straffvärdet ligger på fängel-senivå. Tanken på att utvidga möjligheten att användastrafföreläggande till att även omfatta villkorlig dom ide fall då det är uppenbart att det skall vara den på-följden, fördes fram i åklagarutred-ningen.Åklagarutredningens förslag behandlades av denförra borgerliga regeringen. I sin proposition Ett ef-fektivare brottmålsförfarande avvisade den dåvaranderegeringen det här förslaget. Motiveringen till avvi-sandet var bl.a. följande, och jag väljer att citera di-rekt ur propositionen: "Villkorlig dom kommer iförsta hand i fråga för förstagångsförbrytare. Ur kri-minalpolitisk synvinkel finns det ett värde i att påfölj-den i dessa fall utdöms av domstol. Det skulle säkertuppfattas som en mindre allvarlig reaktion om påfölj-den bestämdes genom ett strafföreläggande. "Den nuvarande regeringen har på nytt tagit uppåklagarutredningens förslag.Fru talman! Flertalet av dem som kan komma ifråga att få villkorlig dom genom strafföreläggande ärunga människor. För dessa unga är det både pedago-giskt och förebyggande att deras fall tas upp vid endomstolsförhandling. Det är viktigt att den unge i tidinser att han eller hon är inne på farliga vägar. Endomstolsförhandling kan vara det tillfälle då en nega-tiv utveckling bryts. Den typ av brott som det handlarom i de fall där det är aktuellt att införa den nya gång-en är allvarliga, trots att det redan innan domstolsbe-handlingen är uppenbart vilken påföljden skall bli.I det förslag som utskottsmajoriteten har ställt sigbakom görs undantag för gruppen . Dettaär bra, men enligt vår uppfattning är det inte tillräck-ligt. Vår uppfattning är att även de som är mellan 18och skall undantas.Den nuvarande regeringen har redan genomfört,och står i begrepp att genomföra, drastiska besparing-ar på rättsområdet. Jag skall ge några exempel. Poli-sen har redan drabbats mycket hårt, och Domstolsut-redningen arbetar med direktiv om att halvera antalettingsrätter och åstadkomma stora besparingar.Av erfarenhet vet vi att tunga besparingar på poli-sen drabbar även övriga rättsväsendet. Färre poliserleder till färre brottsutredningar, vilket i sin tur ledertill att färre åtal kan väckas. Antalet brottslingar somlagförs vid domstolarna minskar, vilket i sin tur ledertill att antalet intagna på fängelser och häkten minskaroch till att medborgarnas rättstrygghet hotas. Genomde besparingar som lagts har vi fått precis denna ut-veckling inom rättsväsendet.Förslaget att utöka användningen av strafföreläg-gande kommer enligt propositionen att ge besparingarpå . Det är naturligtvis intefel att använda rättsväsendets krympande resurser påett effektivt sätt, men här anser vi moderater att ut-skottsmajoriteten går alldeles för långt i sin spariver.Vikten av att en förstagångsförbrytare, ofta en yngreperson, får konfronteras med domstolsmiljön och dessallvar har för oss moderater en mycket större betydel-se än vissa tänkta rationaliseringsvinster. Den tänktabesparingen kan komma att visa sig bli mycket dyr.I vår kritik får vi stöd av Lagrådet, som skriver attde invändningar och betänkligheter som framfördesav förra regeringen mot förslaget om att utvidga an-vändandet av strafföreläggande i allt väsentligt fortfa-rande är bärkraftiga. Vidare anför Lagrådet att "detfinns anledning att räkna med att en rätt betydande delav 'målgruppen' för den föreslagna reformen kommeratt bestå av lagöverträdare i åldern " och attreformen i vissa hänseenden torde stå i mindre godöverensstämmelse med regleringen i och avsikternabakom de ändringar i lagen med särskilda bestämmel-ser om unga lagöverträdare som vidtogs 1994 (SFS1994:1760).Att Lagrådet, trots denna sin kritik, den här gång-en inte motsätter sig förslaget beror på behovet av attanvända de krympande resurserna så effektivt sommöjligt.Fru talman! Jag har en son som fyller18 år. Även om han då blir myndig och får rösträtt ärhan fortfarande mycket ung - i alla fall i mina ögon,och förmodligen också i kammarledamöternas ögon.Vi moderater anser att förslaget, trots att ungdomarunder undantas, kommer att ge helt fel signalertill våra unga. I vår motion Ju3 framför vi vår upp-fattning. Det är fortfarande av stort värde att ungalagöverträdare, dvs. även de , fårsin sak prövad inför domstol. Prövningen vid domstolvisar på allvaret i samhällets reaktion mot brottet.Detta syfte är viktigt och måste tillmätas stort värdeför den unges fortsatta utveckling.Utskottsmajoritetens förslag ger fel signaler tilldem av våra ungdomar som av en eller annan anled-ning har begått ett brott. Det går inte att bortse frånvikten av att unga, ofta förstagångsförbrytare, kon-fronteras med domstolsmiljön och dess allvar. Dettaanser vi vara viktigare än vissa tänkta ekonomiskarationaliseringsvinster. De tilltänkta vinsterna ätsmångdubbelt upp, om den unge inte inser allvaret i sinsituation utan fortsätter med brottslighet - brottslighetsom leder till fortsatt olycka för den unge, för denunges närmaste och för eventuella framtida brottsof-fer. Det går inte att i ekonomiska termer uppskattavärdet av om en ung människa tar varning av sinsituation och avhåller sig från brott. Detgamla talesättet att det är bättre att stämma i bäckenän i ån är fortfarande högaktuellt.Fru talman! Vi moderater yrkar bifall till reserva-tion 3 och till den lydelse av hemställanspunkt 3 somdär redovisas. Beträffande övriga hemställanspunkterställer vi oss bakom utskottets hemställan.Anf. 100 ():Fru talman! I propositionen föreslås att åklagareskall få möjlighet att utfärda strafföreläggande i defall där det är uppenbart att det kan bli villkorlig domeller där påföljden blir böter. Det skall inte gällamisstänkta som var då brottet begicks.Vi i liberalerna motsätter oss denna re-form av samma skäl som den dåvarande borgerligaregeringen anförde i sin proposition Ett effektivarebrottmålsförfarande. Att den socialdemokratiskaregeringen nu föreslår en reform som skiljer sig fråndet då övervägda förslaget på ett sådant sätt att undan-tag görs för dem som var då brottet be-gicks ändrar inte vår bedömning. Villkorlig dom är enicke frihetsberövande alternativ påföljd till fängelse ide fall där brottets eller den samlade brottslighetensstraffvärde är så högt att påföljden inte bedöms kunnastanna vid böter, som det heter.Enligt 30 kap. 4 § 2 stycket får rättensom skäl för fängelse, utöver brottslighetensstraffvärde och art, beakta om den tilltalade tidigaregjort sig skyldig till brott. Det nu sagda innebär enligträttspraxis i huvudsak att förstagångsförbrytare somsaknar behov av övervakning får förmånen av envillkorlig dom så länge brottets eller den samladebrottslighetens straffvärde inte överstiger ett årsfängelse, om det inte är fråga om vissa typer av brott,t.ex. misshandel som inte är ringa, grovt rattfyllerieller våld mot tjänsteman. Villkorlig dom är alltså enpåföljd för relativt allvarliga brott.Enligt liberalernas uppfattning lederreformen ur ett rent principiellt perspektiv till en ickeönskvärd betydelsefull förskjutning av tyngdpunkten irättsskipningen från domstolarna till åklagarna, dvs.en av parterna i brottmålsprocessen. Från kriminal-politisk synpunkt finns det ett egenvärde i att påfölj-den vid dessa relativt allvarliga brott döms ut av justdomstolen.Vi tror att det uppfattas som en mindre allvarligreaktion på brottsligheten om påföljden bestäms ge-nom att den misstänkte får godkänt strafföreläggande.Detta, tror vi, kan smitta av sig på sådana villkorligadomar som även med den nu föreslagna reformenskulle utdömas av domstolarna. Över huvud taget trorvi att det är en allmän uppfattning att strafföreläggan-de bara används i fråga om inte alltför allvarliga lag-överträdelser.Den föreslagna utvidgningen av åklagarnas möj-lighet att strafförelägga skulle få negativa verkningarnär det gäller medborgarnas syn på allvaret i olikalagstridiga handlingssätt. Därmed skulle det kunnapåverka moralbildningen i samhället.Sedan har vi också konstaterat att man i Lagrådet,där man förra gången det kom ett förslag var tveksam,är tveksam. Men man har sagt att på grundav att det behövs besparingsåtgärder kan det undertvekan godkännas. Vi skall också komma ihåg att JO,, Hovrätten för och samt-liga tingsrätter faktiskt har avstyrkt förslaget, bl.a.med hänvisning till det skäl som också vi hävdar - attförslaget inte kan godkännas från rättssäkerhetssyn-punkt.Beträffande de är det viktigtatt detta vägs mot att ha så god rättssäkerhet som överhuvud taget är möjligt. Vi menar att det inte är ett braförslag att för åsidosätta rättssä-kerheten. Det gör, fru talman, att vi funnit oss tvungnaatt föreslå avslag på propositionen. Jag yrkar alltsåbifall till reservation 1.Anf. 101 ():Fru talman! Jag skall börja med att yrka bifall tillreservation 2. För att spara tid här i kammaren nu närklockan går här skall jag också instämma idet från sade härifrån talar-stolen.Vid strafföreläggande fullgör polis och åklagaresåväl den brottsutredande som den dömande funktio-nen. När det gäller ett utökande av åklagares möjlig-het att använda strafföreläggande till att även gällabrott som kan ge villkorlig dom vill jag säga attVänsterpartiet anser att det finns en gräns för hurlångt man kan gå. Det kan, som sade,innebära en utvidgning till brott där straffvärdet inteöverstiger , där det är förstagångsdömda, däräven ringa misshandel kan ingå. Det kan handla omkvinnovåld, och jag ser det också ur det perspektivet.Fru talman! Kvinnovåldet är utbrett i . Viför en kamp mot den typen av våld. Med det här för-slaget riskerar man att åklagaren använder sig avstrafföreläggande i stället för att låta det gå till dom-stolsprövning när en kvinna harvågat anmäla sin man. Det är viktigt också urbrottsoffrets synpunkt att det blir en domstolspröv-ning, att man inte uppfattar brottet som inte så allvar-ligt och påföljden som lättvindig.Detta är också en rättssäkerhetsfråga. Ett strafföre-läggande från en åklagare kommer att innebära attväldigt många av dem som begår brott och som intehar talets gåva, som inte är så väl utbildade och sominte har så stora möjligheter att föra sin egen talankommer att välja att acceptera den villkorliga domsom strafföreläggandet innebär och allt det som envillkorlig dom för med sig.Samtidigt är jag övertygad om att alla som får denhär möjligheten inte kommer att välja att skriva underett strafföreläggande från åklagaren. Många kommer istället att vilja ha upp sin sak i domstol, för att kunnaförsvara sig och slåss för sin rätt och inte få en vill-korlig dom. Det här kan innebära att vi återigen skju-ter på rättssäkerheten och på likheten inför lagen ochbrottslingarnas lika möjligheter att få sin sak prövad.Vid strafföreläggande fullgör ju polis och åklagaresom sagt såväl den brottsutredande som den dömandefunktionen. anser att vid en så allvarligpåföljd som villkorlig dom bör det vara en domstolsom dömer.Fru talman! JO, och samtliga tings-rätter som har varit remissinstanser har avstyrkt dethär förslaget. Som tidigare sades har också Lagrådetkommit med invändningar när det gäller förslaget.Det gjorde man när det lades fram förra gången, ochman har fortfarande lika stora invändningar, men manär beredd att acceptera förslaget just för att man måstespara. sparar man på det här, menman förskjuter en stor del av den dömande makten.Den besparingen är inte värd ett så högt pris.Fru talman! I likhet med är vi iVänsterpartiet oroade över de stora förändringar somsker inom hela rättsväsendet. Nya förslagkommer ständigt, och det sker snabba förändringar. Idessa besparingstider är vi också oroliga att strafföre-läggandet med de restriktioner som finns kom-mer att visa sig ha just de besparingseffekter som mansäger och att man kommer att se möjligheterna att iframtiden utöka möjligheten till strafföreläggande iännu större utsträckning.Vänsterpartiet anser att gränsen för ett strafföre-läggande går där den går , dvs. att strafföreläg-gande kan förekomma när böter är den aktuella på-följden. För rättssäkerhetens skull skall övriga påfölj-der dömas i domstol.Anf. 102 ANN-MARIEFAGERSTRÖM (s):Fru talman! har att behandla be-tänkandet 1996/97JuU:4, Utökad användning avstrafföreläggande.Tillämpningsområdet för strafföreläggande harvidgats i flera omgångar sedan det tillkom år 1948.Åklagare har utfärdatstrafföreläggande för alla typer av brott där böteringår i straffskalan. Ett föreläggande får också omfat-ta särskild rättsverkan, t.ex. egendoms förverkande,och medgivna enskilda anspråk som avser betalnings-skyldighet samt avgift enligt lagen om brottsoffer-fond.Tidigare gällde att strafföreläggande inte fick ut-färdas om målsäganden begärde att åtal skulle väckas.Denna regel upphävdes då det framstod som tveksamtom målsäganden på detta sätt, oberoende av om hanförde talan eller inte, skulle ha rätt att disponera överprocessformen.Målsägaren skall dock under gällande bestämmel-ser få vissa underrättelser. I 13 B § förundersök-ningskungörelsen stadgas att målsäganden skall till-frågas om han vill bli underrättad om olika beslutunder förundersökningen, bl.a. om förundersökninginte skall inledas eller läggas ned, om åtal inte skallväckas, tidpunkt för huvudförhandling i målet samtdom i målet.Vidare stadgas i 2 § strafföreläggandekungörelsenatt åklagaren, innan strafföreläggande utfärdas, ommöjligt skall tillfråga målsäganden om denne ämnarföra talan om enskilt anspråk med anledning av brot-tet, om denne inte tidigare lämnat besked om detta.Därvid skall målsäganden erinras om att strafföreläg-gande kan komma att utfärdas.Åklagaren skall vid bedömningen av om ett före-läggande skall utfärdas bedöma saken på samma sättsom vid prövning av om åtal skall väckas. Tillräckligaskäl för den misstänktes skuld måste således finnas.Genom sitt godkännande avstår den misstänkte fråndomstolsprövning, och avgörandet blir bindande förhonom eller henne.Om godkännande inte sker skall åtal normaltväckas. Godkännande som sker efter det att åklagarenutfärdat stämning eller stämningsansökan är utanverkan.Godkännande sker genom att den misstänkte medsin namnunderskrift tecknar sitt godkännande påformuläret. Också betalning kan räknas som ett god-kännande om föreläggandet inte avser annat än bötereller böter och avgift enligt lagen om brottsofferfond.Har ett strafföreläggande godkänts och upptäcksdärefter att det förekommit någon uppenbar oriktigheti föreläggandet har åklagaren möjlighet att, undervissa förutsättningar, besluta om rättelse.Fru talman! I propositionen 1996/97:8 föreslår re-geringen att åklagare skall ha möjlighet att utfärdastrafföreläggande i de fall det är uppenbart att rättenskulle döma till villkorlig dom eller sådan påföljd iförening med böter. Möjligheten skall inte omfatta defall då den misstänkte var då brottet be-gicks.En utgångspunkt för reformen är att domstol-sprövningen och därigenom domstolens resurser skallförbehållas sådana mål där parterna inte är ense ellersom avser allvarliga eller komplicerade brott.Med hänsyn till att vissa ADB-anpassningar måstegöras hos åklagare och polis föreslås reformen träda ikraft den 1 juli 1997.Till det här betänkandet har lämnats tre reserva-tioner.Vänstern och yrkar avslag på proposi-tionen med motivering att förslagen inte är godtagba-ra ur rättssäkerhetssynpunkt.Det stora flertalet mindre allvarliga brott beivras utan domstols medverkan. Ett mål med reformar-betet har varit att domstolsprövningen skall förbehål-las sådana mål där parterna inte är ense eller somavser allvarligare och komplicerade brott.Regeringen anför i propositionen att detta synsättäven i fortsättningen bör prägla reformarbetet beträf-fande domstolarna.Erfarenheterna av det tidigare reformarbetet närdet gäller strafföreläggande är positiva, anför rege-ringen. Systemet har, anförs det, förutom att det inne-bär en effektivare användning av resurserna obestrid-liga fördelar för både den misstänkte och målsägaren.Avgörandet kommer snabbt i både ansvarsdelenoch skadeståndsfrågan. Den misstänkte kan ta ställ-ning till det förelagda straffet, och i förekommandefall till yrkat skadestånd, och själv bedöma om detstår i rimlig proportion till gärningen. Han eller honfår direkt kännedom om den samlade reaktionen påbrottet, och de berörda parterna slipper vidare enibland tidskrävande och kostsam inställelse vid dom-stol.Lagrådet motsätter sig inte att förslaget läggs tillgrund för lagstiftning, främst med tanke på behovet aven effektiv användning av befintliga resurser förbrottsbekämpningen samt att ordningen ger möjlighettill snabbare reaktioner på ifrågavarande lagöverträ-delse.Moderaterna yrkar att avslår propositio-nen i den del som avser att strafföreläggande utvidgastill att omfatta personer . ÄvenLagrådet har synpunkter i denna fråga.Regeringen vidhåller i propositionen, trots Lagrå-dets kommentar härvidlag, sitt förslag att undantagetfrån reformen bör begränsas till att gälla ungdomarunder . Regeringen konstaterar att bakgrundentill reform angående unga lagöverträdare varatt lagföring av ungdomar ansågs ställa särskilda kravpå förfarandet och på dem som hanterar det. Dettakrav gör sig, anför regeringen, i högre grad gällandebeträffande den yngsta kategorin, dvs. 15-18-åringarna, och tyngdpunkten reform lågdärför på dessa ungdomar. Bedömningen av frågorom påföljd är också, anförs det, mer grannlaga fördem som inte har fyllt än för den äldre katego-rin. Utskottet delar regeringens bedömning.När det gäller förstagångsförbrytare i allmänhetmåste det, som regeringen anför, vägas in att det fö-religger en möjlighet att företa bl.a. mål av nu aktuellkaraktär till huvudförhandling utan att den tilltalade ärnärvarande. Har så varit fallet är den tilltalades endakontakt med domstolen stämningens kallelse till för-handlingen, det skriftliga exemplaret av domen och enkortfattad beskrivning av innebörden av påföljdenvillkorlig dom.I de fall domen avkunnas i den tilltalades närvarolämnas ofta inte heller någon utförligare beskrivningav vad påföljdsvalet innebär. För den tilltalade måstedärmed skillnaderna mellan de olika formerna förbeivrandet av brottet framstå som obe-tydliga.Till detta kommer att strafföreläggande vid vill-korlig dom enligt vad som förutskickas i propositio-nen skall presenteras vid ett personligt sammanträf-fande mellan åklagaren och den misstänkte och alltsåbli mindre anonymt än vad fallet blir vid ett förfaran-de inför domstol där den tilltalade inte inställt sig tillhuvudförhandlingen. Utskottet har inhämtat att tankenär att bestämmelser härom skall utfärdas i förord-ningsform.Enligt utskottets uppfattning bör dessa bestämmel-ser innebära att sådant sammanträffande alltid skalläga rum när den misstänkte är ,och även i övrigt skall huvudregeln vara att ett sådantsammanträffande skall äga rum.Fru talman! Avslutningsvis vill utskottet uttala attdet ur kriminalpolitisk synpunkt kan vara väl så vik-tigt att samhällets reaktion på den begångna gärningenkommer i så nära anslutning som möjligt till tidpunk-ten för brottet. Detta kan uppnås i större utsträckningmed strafföreläggandeinstitutet än om en huvudför-handling i domstol måste avvaktas och för den skullinte inkräkta på rättssäkerheten.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan och avslag på samtliga reservationer.Anf. 103 () replik:Fru talman! På s. 38 i propositionen återges föl-jande yttrande av Lagrådet: En betydande del av mål-gruppen för den föreslagna reformen kommer attbestå av lagöverträdare i åldern 18-21 år.Fru talman! Jag skulle vilja fråga om skälet till att ni inte kan tänka er att ävende skall undantas, såsom vi mo-derater har föreslagit. Är det så att de besparingar nikänner er tvingade att genomföra på rättsväsendetsområde i så fall inte skulle uppnås? Vi vet ju trots allt- och det tror jag att jag och överens om - att domstolsprövningen har en peda-gogisk och brottsförebyggande inverkan för dessaunga människor.Anf. 104 ()replik:Fru talman! Som jag påpekade i mitt anförande ärdet möjligt att företa mål av nu aktuellkaraktär till huvudförhandling utan att den tilltalade ärnärvarande. Strafföreläggande vid villkorlig domenligt vad som förutskickas i propositionen skallpresenteras vid ett personligt sammanträffande mellanåklagaren och den misstänkte. Alltså blir det mindreanonymt än vad fallet blir vid förfarandet inför dom-stol när den tilltalade inte inställt sig vid huvudför-handlingen.Även om Lagrådet har anfört att de invändningaroch betänkligheter som har förts fram fortfa-rande har bärkraft motsätter sig inte Lagrådet försla-get, främst med tanke på behovet av en effektiv an-vändning av befintliga resurser för brottsbekämpning.Anf. 105 () replik:Fru talman! svarade interiktigt på min fråga, om det är så viktigt att genomförade här besparingarna och om det här verkligen ärnågra besparingar. En besparing åstadkommer man juom man kan få en ung människa att sluta upp med detliv det har slagit in på, ett liv på den brottsliga vägen.Ann-Marie påpekar också att målenkan avgöras i den tilltalades frånvaro. Ja, så är detsäkert i vissa fall. Men i lagen om särskilda bestäm-melser för unga lagöverträdare slås det väl i alla fallfast att det är noga hur man behandlar de unga i dom-stol och att det över huvud taget skall gå snabbt. Ärbesparingarna så viktiga, , såatt ni inte har råd att undanta 18-21-åringarna?Anf. 106 ()replik:Fru talman! Finessen med metoden är att om denmisstänkte godkänner föreläggandet slipper manrättegång. Detta kommer att gälla för mindre allvarli-ga brott, och det får inte råda något tvivel om vilkenpåföljd man tänker använda. Strafföreläggande fårinte användas för minderåriga. Därav ser jag att det ärbra.Anf. 107 (mp):Fru talman! Jag måste gå upp i den här debattenfastän jag inte hade tänkt det, eftersom som företrädare för uppehöll sigväldigt länge vid reservationen om att undanta 18-21-åringar från den här reformen. Men att tala om att vi i utskottet kom överens omatt ändra texten i betänkandet, något som för mig varmycket betydelsefullt. Vi fastställde då i texten attutskottets uppfattning är att för unga människor mel-lan 18 och skall alltid ett sammanträffande medåklagaren vara regel. Det var för mig en viktig änd-ring, eftersom också jag hade synpunkter på det peda-gogiska värdet just i fall med unga lagöverträdare.Men i och med att vi ändrade texten, så står där nuinte samma sak som det här säger.Det har i stället blivit en förstärkning av texten. Somtidigare har sagts här så är det inte säkert att det blirnågot av ett ärende även om det dras inför domstol -om man inte inställer sig där blir det ingenting av det.Men i de fallen blir det nu en förstärkning och enpedagogisk insats.Alice talade om kvinnomisshandel. Men ipropositionen och betänkandet står det tydligt attdetta inte skall gälla allvarligare brott av den karaktä-ren. Det står där uppräknat att det gäller särskilt för-mögenhetsbrott av begränsad omfattning som inteutgör återfall i brott och där gärningsmannen saknarövervakningsbehov, och sedan följer en uppräkningav andra fall: stölder av engångskaraktär, övertrasse-ring av eget konto och försäkringsbedrägerier. Jaguppfattar propositionen och betänkandet som att i fallav allvarliga brott - och dit måste ju kvinnomisshan-del inräknas - kommer inte detta på tal.Om det är självklart vad straffet skall bli och gär-ningsmannen erkänner kan man spara genom dessaenklare förfaranden. Det är bra om vi kan lägga peng-ar på andra angelägna saker inom detta område. Så-dana finns det gott om.Jag vill bara förtydliga med att säga att jag anseratt de farhågor ni har inte kommer att besannas.Anf. 108 () replik:Fru talman! Det är alldeles rätt som säger. Det har blivit en bättre skrivning. De somär skall träffa åklagaren. Men förvår del anser vi att det absolut inte är det samma somen prövning i domstolen. Man kan tänka sig att en delav dessa olyckliga ungdomar har varit i klammeri medrättvisan .