prot · GK0925 · 1996-11-06 00:00:00 — Detär klart att många som tvekade då röstade som makt-havarna begärde för att slippa denna åtstramning.Sedan blev det åtstramningar i alla fall, och då kändeman sig lurad.Jag tycker att resultatet av folkomröstningar skallrespekteras fullt ut. Inför folkomröstningen om EU-medlemskapet sade man från socialdemokratin gångpå gång att EMU-frågan inte låg på bordet - trots attden fanns med i - utan skulle avgö-ras . Då är det inte alldeles orimligt att tycka attvi i skall göra som man säkert kommer attgöra i ett antal andra EU-länder - folkomrösta omEMU-medlemskapet. Det är en lika stor om inte ännustörre fråga än den om EU-medlemskapet. Det hand-lar om det svenska självbestämmandet, själva grundenför nationen - om vi kan styra oss själva ellerinte. Det är en fundamental fråga att ta upp i en folk-omröstning.Åsbrink försöker smita undan detta ganskagrundläggande krav att svenska folket vid en särskildomröstning skall få ta ställning till en fråga som är såfundamental för nationen fortbestånd. Hansäger att det ställningstagandet skall vi göra i riksda-gen; är ju vald i demokratisk ordning, ochdet vore ju synd om inte fick besluta om dethär. Jag har hört det argumentet, mendet verkar vara fullständigt bakvänt. Det är naturligt-vis inte så att en folkomröstning berövar riksdagendess makt eller demokratiska värde. Naturligtvis ärdet precis tvärtom.Jag tror också att svenska folket känner sig dub-belt lurat om man nu inte får chansen att tala om vadman tycker i den fundamentala EMU-frågan. Omdenna fråga blev inmald i den traditionella valrörelsenskulle det i och för sig gynna oss. skullevinna på att detta blev en fråga inför riksdagsvalet.Om jag vore partiegoist skulle jag alltså tycka att detvore bra att socialdemokraterna inte vill ha en folk-omröstning. Men från demokratisk synpunkt är detmycket mer tillfredsställande med en folkomröstning- då kommer inte partilojaliteten att spela någon stör-re roll, utan då kommer sakfrågan att bli avgörande,och den borde vi diskutera mer.Anf. 40 Finansminister ()replik:Herr talman! Min taletid är mycket knapp. Jag villsäga samma sak till som till JohanLönnroth: Respektera resultatet av folkomröstningenoch odla inte någon dolkstötslegend!Vi är ju överens om att vi fattade beslut om EU-medlemskapet i folkomröstningen. Vi fattade däremotinte beslut i frågan, om skulle vara med ivalutaunionen eller inte. Den frågan är öppen. Detfinns inte någon automatik som säger att även detbeslutet skall fattas genom en folkomröstning. Viavgör hur det beslutet skall fattas. Det skall fattas idemokratiska former, det skall ha djup förankring hossvenska folket. Allt annat är otänkbart enligt minuppfattning.Anf. 41 () replik:Herr talman! Det är också viktigt att man från re-geringskretsen börjar ge besked i de olika sakfrågor-na.Jag frågade i mitt inledningsanförande hur rege-ringen och socialdemokratin ser på konflikten mellanatt dels bekämpa arbetslösheten, dels kunna deltaaktivt i EU-samarbetet - sitta i rådet, sitta med i EMUosv. Att det finns en konflikt här visar Calmforsut-redningen - arbetslösheten blir högre om vi kommermed i . Å andra sidan får regeringskretsen dånaturligtvis möjlighet att i större omfattning påverkabeslutsfattandet i EMU och i EU - vad det nu kanvara värt, när vi är en liten minoritet där. Men härborde ju regeringen och ha något slags upp-fattning om vad som är viktigast och vad som ärmindre viktigt.Detsamma gäller välfärdsfrågan. visar ju tydligt att vi får mindre utrymmeför välfärdsprogrammen, trygghetsprogrammen, denoffentliga sektorns kärnområden skolan, vården, om-sorgen osv. Då måste man väl ha en uppfattning ifrågan, om man är beredd att tumma på dem för att blimed i eller om man inte är det. Sedan kan mankanske ha olika uppfattningar om huruvida EMU-medlemskapet verkligen ger de effekter som just denhär utredningen visar, men då borde i så fall Åsbrinkoch regeringsföreträdarna föra fram det. Men det harinte blivit någonting av det än så länge här i dag.Likadant är det med demokratifrågan. Vad är vik-tigast för socialdemokratin - demokratin eller attregeringskretsen kan sitta med centralt i EU? Är manberedd att acceptera en europeisk centralbank somkommer att stå utanför praktiskt taget allt politisktinflytande, som alltså blir oerhört självständig,mycket mer självständig än de centralbanker vi har iEuropa ? Är regeringen beredd att ta det? Harman någon åsikt i den sakfrågan?Det finns skäl att kommentera också en annan saksom inte har tagits upp. Här har flera borgerliga före-trädare hävdat att räntan skulle gå ned om vi gick medi EMU. I står det inte så. Experter-na kommer fram till att det inte är så säkert att det blirnågon större räntenedgång. Det kan bli en marginellsådan, eller den kan helt utebli. Det beror nämligen påhur stark penningpolitik man kommer att kunna förainom EMU, och det beror på vilka som blir medlem-mar. Den blir i varje fall inte lika stark som den tyska,med . Det är uteslutet. Euron blir natur-ligtvis en svagare valuta än D-marken är, och vikommer inte att få så stora räntedifferenser som vi sermellan kronan och D-marken. Vi kan inte tillgodo-räkna oss en ränteminskning som är lika med denränteskillnad vi har mellan och Tysk-land.Ungefär så resonerar man i . Detborde regeringens företrädare ha något slags uppfatt-ning om. Jag väntar också på den typen av besked idebatten.Anf. 42 () replik:Herr talman! Kärnpunkten i kristdemokraternashållning i den här frågan och i det jag sade i mittanförande är att EMU inte löser ekonomiskaproblem. Mycket riktigt säger också atten valutaunion inte är det man först kommer att tänkapå för att höja den ekonomiska effektiviteten. Dethandlar alltså om inhemska ekonomiska problem somvi själva måste ta tag i.Jag sade till : Ni socialdemokraterhar nu icke mäktat ta itu med dessastrukturella problem. Det som behövs här är inteEMU, utan det är en ny regering, som klarar av detta,som har en analys av vilka näringslivets problem äroch en ideologi för att lösa dessa problem.Då säger följande: Hur skall en så-dan borgerlig regering lösa EMU-frågan? Jag ficknästan nypa mig i armen. Jag trodde att att frågan skall lösas under denna mandatperiod- 1997. Skall jag tolka frågan som att nu ser fram emot att Socialdemokraterna förlo-rar en misstroendeomröstning och tvingas avgå, ochatt det alltså är en ny, borgerlig regering som skall fåta tag i denna fråga? Det kan i och för sig vara ettintressant uppslag att fundera på.Sanningen är ju att det är som harproblem. Det är inte jag. Det är inte . Det är som skallskriva en proposition i EMU-frågan. Hur tänker han samordna sig med i denna fråga? Jag har uppfattat att det finns vissameningsskiljaktigheter mellan er här. Tänker han lutasig mot och , eller kanskerent av mot och ? Jagtycker faktiskt inte att det är jag som har problem,utan det är måste återigen säga att arbetslösheten, som ärdet stora problemet, har ökat sedan ni socialdemokra-ter tog över regeringsmakten, trots det ni lovade ivalrörelsen. behöver inte EMU. Vi behöveren ny regering om arbetslösheten skall ned.Anf. 43 Finansminister ()replik:Herr talman! Jag tycker om att hushålla medknappa resurser. Jag skall nu hushålla med de 31sekunder jag har kvar av min debattid.Jag vill säga till att det var han somefterlyste en ny regering. Jag ser med fasa på vad detskulle innebära för hanteringen av denna viktiga frå-ga. Jag fick förut höra av att det var denfemte propositionen som inte mötte kristdemokrater-nas gillande. Det avgjorde er uppfattning i EMU-frågan. Det var en ganska tunn spik att hänga upp ettställningstagande i denna för landet avgörande frågapå.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag kan naturligtvis respektera omfinansministern har ont om tid, men det jag sade varatt vi vill bygga vårt ställningstagande på en sakliggrund. Vi ville egentligen avvakta Calmforsutred-ningens resultat. Vi visste att en knytning avsvensk penningpolitik till EMU låser de felaktigaekonomiska strukturer vi har, med en så dåligt funge-rande arbetsrätt och med en dålig lönebildning. ErikÅsbrink skriver ju själv i finansplanen om skillnadenmellan referensalternativet, där vi inte klarar arbets-lösheten, och tillväxtalternativet, där vi klarar arbets-lösheten och välfärden och t.o.m. kan öka t.ex. insat-serna för vård och omsorg. Lönebildningen är enfaktor. Ni gör ingenting åt detta. Vi drog slutsatsen attvi inte kan vänta på . Då tog viställning vid vårt riksting.Erik skyller alltid alla problem som upp-kom under förra mandatperioden på den regering somjag och satt i, och som ett stort inflytande på. Alla problem läggs påvåra skuldror.Erik har inte tid att svara, men jag skulleändå vilja fråga honom följande: Vad beror det då påatt ytterligare 80 000 medborgare har blivit arbetslösai detta land sedan blev statsminister?Beror det på regeringens åtgärder, eller är det, somdet står i finansplanen, ett antal faktorer som rege-ringen inte har förmåga att påverka som ligger bak-om? Den nu så aktuella politiska stabiliteten, somåstadkoms genom samarbetet med , haruppenbarligen inte räckt till för att få ned arbetslöshe-ten. Den har t.o.m. ökat under denna period.Jag tycker att rör sig litet väl lättsin-nigt och ovetenskapligt mellan dessa två perspektiv.Under förra mandatperioden var alla problem och alltsom hände den dåvarande regeringens fel. , närarbetslösheten ökar, beror det på faktorer bortomregeringens förmåga. Mot bakgrund av ett sådantresonemang tycker jag att det är naturligt att intelägga ut ytterligare suveränitet vad gäller penningpo-litiken, som är avgörande, på andra faktorer. Vi skallbehålla suveräniteten genom att säga nej till ettsvenskt medlemskap i . 45 ():Herr talman! För oss moderater är ställningsta-gandet för EMU ett klart ja. En stabil gemensamvaluta fördjupar den inre marknaden. Den stärkerkonkurrensen i . Den är bra för . Visäger ja till euron därför att utanförskap har ett prissom vi inte ser något skäl att betala. Vi är inte villigaatt betala för friheten att devalvera.Det är ett klart besked. Jag konstaterar att den de-batt som har förts inte har givit några motsva-rande besked från regeringspartiet . Jag beklagar detta. Vi kommer att fortsätta att idebatten driva , övriga statsråd och densocialdemokratiska partiledningen till besked, som denu smiter undan och därmed visar den brist på ledar-skap som även kännetecknar regeringens politik iandra frågor.Anf. 46 ():Herr talman! Det finns ett antal debattrådar sominte har klarats ut tydligt nog. Låt mig för vår delsäga, när det gäller ansvarsområde, att vihar förordat att valutapolitiken med dess genuinapolitiska laddning och rimligen också ansvarstagandebör ligga hos regeringen. Vi hoppas att det skall bliså.Därefter finns det möjlighet att ta ställning vadgäller oberoende motsvarande fas 2-kraven. Självfallet har vi anledning att låta graden avoberoende för påverkas av om vi harnågon nationell centralbank eller inte. Det liggerockså i sakens natur. En europeisk centralbank iFrankfurt har vi ändå inte särskilt stort inflytandeöver, eftersom den är gemensam. Det är det väl ingensom inbillar sig.Låt mig också klargöra följande när det gällerRiksbankens roll , innan vi har gjort några för-ändringar eller innan vi gjort den mer oberoende. Jaghar självfallet ingenting emot att man utnyttjar denlagfästa yttrandefriheten när man representerar Riks-banken. Det är inte det debatten gäller. Man har an-svaret, och kan efter samråd med regeringen gå int.ex. i , så det är inte någon oviktig roll. Uppträ-der man som debattör får man finna sig i att man blirbehandlad som debattör. Det jag vill varna för ärvarje försök från sida att i förväg låsa enfråga av så genuin politisk karaktär som denna.Jag vill säga några ord om EMU och varför vi harsagt nej från sida. Det är en grundläg-gande fråga som vi har diskuterat vid ett par stämmor.De ekonomiska faktorerna har markerats så tydligt -och de behövs - men det sägs ingenting när det gällerkrav på sysselsättning och än mindre när det gällermiljökrav, som ju tyvärr är ett totalt underordnatområde i EU över huvud taget. Där har debattenkommit ännu kortare bit på vägen än här i ,och det vill inte säga litet. Det borde egentligen finnasbåde sysselsättningskrav och miljökrav för att manskall kunna balansera de olika sakerna mot varandra.Det är självklara utgångspunkter för vår negativa synpå EMU.Är det så att vi i har fundamentala struk-turproblem får vi minsann se till att lösa de problemensjälva. Det har kommenterats i debatten. Vi är inteberedda att använda EMU som en tvångströja somSverige behöver - som någon att skylla på eller någonsom skall göra jobbet åt oss. Det är därför vi har yt-terligare skäl för att säga nej till medlemskap.Skall vi dessutom, som jag sade i mitt inlednings-anförande, riskera vårt deltagande i det europeiskafredsprojektet och kanske hindra det projektets ut-veckling? Det är ett ställningstagande som EMU-arkitekterna borde ha funderat igenom grundligare ände tycks ha gjort. Skall vi skapa ytterligare klyftormellan politik och medborgare? Det gör man lätt medcentralistiska uppifrån-projekt. Det finns ingen annanlösning på sådana problem än beslut som är djuptförankrade hos de svenska medborgarna.Anf. 47 ():Herr talman! hade man prin-ciper för det internationella ekonomiska samarbetetsom byggde på att de enskilda länderna förde en aktivpolitik mot arbetslösheten. När det uppstod under-skott i ett land lånade man solidariskt från andra.År 1975 var världens rikaste och mestjämlika land. bredde nya idéer ut sig. Detvar egoismens idéer. Rädde sig den som kan! Satsa pådig själv!Maastrichtavtalet var ett slags sammanfattning avdessa idéer. Man går kanske litet väl långt när man,som , säger att det var nyliberalis-men inskriven i grundlagen, men det är ändå ganskalångt åt det hållet.Ingvar efterlyste en ny ekonomisk teori.Jag tror att han sökte efter något väsentligt. Eftersomdet talas mycket om ekonomernas roll i detta, vill jagsamtidigt säga att den stora majoriteten av ekonomer-na alltid har ställt sig på maktens sida på det storahela. Det är inte så intressant vad ekonomerna säger iden här frågan. Det viktiga är att vi som är politisktverksamma formar det nödvändiga alternativet till dethögerprojekt som heter . Det är möjligt ochhögst realistiskt att skapa ett sådant alternativ byggtpå nationell självbestämmanderätt, aktiv politik motarbetslösheten och även ett mycket omfattande inter-nationellt samarbete, ett internationellt mellanstatligtsamarbete mot arbetslösheten.Till sist är det nödvändigt och viktigt att fråganavgörs i en folkomröstning. Annars får beslutet aldrigen folklig legitimitet.Anf. 48 ():Herr talman! Den här debatten har visat att Soci-aldemokraterna ännu inte är beredda att gå in i denmer sakliga diskussionen. Vi i beklagardet. Vi behöver debatter om de olika delfrågorna påett helt annat sätt än . Vi måste kunna debatteramotsättningen mellan sysselsättningspolitiken ochEMU-projektet för att kunna fatta beslut med öppnaögon och så att människor får veta vad det egentligenhandlar om.Vi har också fått se hur och Folkpar-tiet ser att det enda alternativet till EMU-medlemskapär att återgå till något slags inflations- och devalve-ringspolitik à la 70- och 80-tal. Det är inte aktuellt.Det finns inte något annat parti som för fram det,utom möjligen . Det är jag litet osäkerpå. Det är ju rätt makabert. När vi nu efter alla även-tyr har lyckats att koppla kronan till andra valutor, tillERM, gått upp på flytande växelkurs och satt upp ettinflationsmål för - och det går mycketbra - varför skall vi då ha så bråttom att överge detta?Det är helt enkelt en fixering i en gammal debatt. Jagkan inte tolka och på någotannat sätt. De är kvar i gamla hjulspår och har mycketsvårt att ta sig an den nya tiden.Det är mycket intressant, eftersom de växandemarknaderna i världen inte finns i utan iNordamerika - och kommer alltmer -och i olika asiatiska områden. har ju varit påtapeten , men det gäller ju också Sydost-asien. Där har faktiskt ett försprång på sinahåll. Om vi jämför oss med de centraleuropeiskaländerna är vi rätt aktiva på många andra håll i värl-den. Vi har mer export och import från dessa områ-den. Där finns en större ekonomisk potential för Sve-rige. Det ser likadant ut om vi tittar österut mot Balti-kum och . Där finns också en mycket storpotential för som ett självständigt friståendeland utan alltför hårda bindningar till en alltmer sam-mangjuten europeisk union. Vi skulle ha mycket stör-re fördelar av att stanna utanför om vi förstår att an-vända de fördelarna och inte gör om de gamla missta-gen.Möjligheterna är mycket större än vad vi självamånga gånger anar. Det är oerhört farligt medtvångstanken att om andra gör någonting måste vigöra likadant. Det är egentligen det som är det poli-tiska huvudargumentet för ett medlemskap i blev väldigt tydligt när Calmforsut-redningen presenterade sitt resultat. Det är just dennaönskan att vara andra till lags, att inte bli ställd utan-för av de andra ledarna i EU och rädsla för de politis-ka påtryckningar som de kan utöva mot . Menvi skall inte vara rädda. Detta kan vi klara mycket braom vi tror på att vi klarar vår egen ekonomi, och detgör vi.Anf. 49 ():Herr talman! Jag är medveten om att finansminis-terns debattid är slut. säger att Social-demokraterna inte vill ta en debatt i sakfrågan. Jag vetinte hur det är med den saken. Men det jag vet och serär att finansministern lämnade kammaren innan debat-ten var slut. Jag tycker att det är ganska anmärknings-värt. Det hade väl varit på sin plats att han hade lyss-nat till debattens slut i denna viktiga fråga, särskiltsom han själv tydligen inte har någon uppfattning iden här frågan. Vi skall kanske tolka hans något tidigaavgång symboliskt - att den förebådar en större av-gång framöver. Vi får väl hoppas på det.Herr talman! Låt oss ändå tillsammans med ge-mensamma krafter gripa oss an verkligaproblem så att vi klarar att lösa arbetslösheten, välfär-den och omsorgen om de gamla och sjuka. EMU löserinte detta problem åt oss. Det måste vi göra själva. Vikristdemokrater hoppas verkligen att vi efter valet1998 skall få en ny riksdagsmajoritet som kan bildaen ny och handlingskraftig regering med både ideo-logi och strategi för att få fart på näringsliv,och därmed också skapa jobb åt landets arbetslösa.Anf. 50 AXEL ():Herr talman! Vi har kommit fram till något somvi kan kalla för avdelningen för personliga bekännel-ser. Trots att vi som tillhör övriga talare har så litentid till vårt förfogande vill jag ändå använda någrasekunder till att protestera mot den tingens ordning.Jag vet inte var den uppfinningen kommer ifrån, mendet ligger väl vi närheten av talmanskonferensen.Det är alldeles för liten tid för att diskutera en såviktig fråga. Nog sagt om det.Jag har lyssnat på debatten från arla morgonstun-den till . Det är många saker som har slagit mig,men en har varit uppenbar. Debatten har nästan ute-slutande har utgått från det nationella perspektivet.Någon gång har talarna kommit in på andra länder,men då mycket snabbt och i jämförande ordalag. Jagskall avge min personliga bekännelse. Menlåt mig först motivera den med följande.Jag har alltsedan diskussionen om ett europeisktsamarbete blev aktuell för svensk del grundat minståndpunkt på roll och den roll vi kan spela iett europeiskt samarbete. Jag har sett positivt på det.Jag har den övertygelsen, och jag vet att de flestaandra delar den, att den internationella utvecklingenhar lett till att många viktiga politiska frågor ickelängre kan lösas nationell basis utan måste lösas igemenskap med andra länder.Jag var positiv till ett svenskt medlemskap i blev medlemmar. Jag hade möjlighet att någrakorta månader i testa vad det varfrågan om. Jag fann att den positiva andan och möj-ligheten som låg i samarbetet faktiskt förelåg. Mittställningstagande till EMU är inte märkvärdigt sett urdet perspektivet.Någon tidigare talare har i debatten efterlyst soci-aldemokratiska ståndpunkter i den här frågan. Mininställning till ett svenskt medlemskap i är po-sitiv. Jag vägrar att acceptera att det är en tvångströjasom vi med böjt huvud skall ikläda oss därför attandra tvingar oss till det. För mig är det en möjlighetatt uträtta någonting gemensamt i en värld som i dagär internationell.Låt mig använda en idrottsterm. Vi politiker börsträva efter att tävla i samma viktklass som det inter-nationella kapitalet, som länge har varit suveränt i denmeningen att det inte har känt nationella gränser.Varje gång ett land, stort eller litet, har försökt attmatcha spekulationer eller andra angrepp har manmisslyckats. gjorde det 1992, och andra län-der har rönt samma öde.För mig är EMU ett instrument, en möjlighet tillatt åstadkomma en gemensam motvikt för att få enpolitisk balans i utvecklingen i vår del av världen.EMU blir vad vi gör den till. En gemensam ekono-misk valutapolitik är för mig den bästa garanten föratt få stabila ekonomier i . Jag vägrar att ac-ceptera - tills jag blir överbevisad - att vi därmedskulle avhända oss all möjlighet att bedriva någonnationell politik.Vi skall gå in ödmjukt i debatten. Min uppfattningär - och den skall jag driva så gott jag kan inom mittparti - att det bästa för är att gå med i deteuropeiska valutasamarbetet. Men vi skall göra detnär vi är redo för det utifrån en stark ekonomisk posi-tion.Anf. 51 ():Herr talman! Låt mig först mot bakgrund av denkritik som vi moderater har riktat mot socialdemokra-ter för att inte ta ställning säga att jag välkomnar AxelAnderssons tydliga ställningstagande. Det är bra, ochjag tror att det är klokt för debatten att det kommerklara och tydliga inlägg i denna.Det fanns ett inlägg i den tidigare debatten somjag med viss skärpa vill ta upp. Det gäller påståendetatt EU hade med freden att göra, men att EMU intehade med detta att göra. Den som kan den europeiskahistorien och minns bakgrunden till katastroferna på30-talet som ledde fram till inseratt det man lärde sig av detta var dels att bevaka fri-handeln, dels att se till att man skapade institutionerför valutasamarbete mellan länderna.Det var en av de absolut viktigaste frågorna manstartade med efter . Det gällde fri-handeln, och allt detta, den europeiska integ-rationen och valutasamarbetet, som länge leddes avUSA . Det är väldigt viktigtatt komma ihåg detta. Det finns mycket bittra erfaren-heter av en oordnad handel och konkurrensdevalve-ringar som lett fram till nationella och europeiskakatastrofer.Om vi skiftar perspektivet till har Sverigegenom sin nyare historia goda erfarenheter av stabilapriser och samarbete på valutaområdet. Vi har haftsnabb välfärdsutveckling och låg arbetslöshet undersådana perioder. Vi behöver bara erinra oss 1950- och1960-talet. Vi har likaledes dåliga erfarenheter av höginflation och ett valutasamarbete som inte har tagitspå allvar. Vi har fått låga reallöner - hör snarttill den fattigaste femtedelen i - och vi harfått arbetslöshetens stålbad.Vår egen nära historia är entydigt negativ när detgäller inflationspolitik och en slapp valutapolitik. Vihade också tre stora externa stör-ningar. Vi hade två oljekriser 1973-1974 och 1978-1979 som innebar väldiga påfrestningar på Sverigesekonomi, och vi hade en omvänd oljekris 1985-1986när oljepriset halverades. Ingen av dessa tre externakriser klarade vi särskilt bra när vi hade en egen valu-tapolitik och en dålig penningpolitik. Argumentet attdet skulle vara så klokt att ha en sådan politik för attklara externa kriser har inget stöd i nyarehistoria.Grunden för motviljan att gå in i en gemensamstabil valuta tror jag ligger i just ordet stabil. All ar-gumentation tar sats i föreställningen att man kan lösasamhällsproblem genom hög inflation. Det skulle pånågot sätt vara en motsatsställning mellan att hålla ettstabilt penningvärde och t.ex. en låg arbetslöshet. Dethar inget stöd i historien. Vi kan inte spåra det i våregen utveckling.Naturligtvis kan man på mycket kort sikt, påsamma sätt som man kan låna upp pengar, släppa iväginflationen och ha det mycket behagligt. Men på me-dellång och lång sikt finns inte detta samband.