prot · GJ0978 · 1996-03-29 00:00:00 — Man kanske rent av kanfundera över sådant, även om det inte har varit uppe iutskottets diskussion och inte funnits med i någotmotionsyrkande.I en annan reservation, nr 4, vill utvidga kommunernas möjlighet attge ekonomiskt bistånd till kommuner i andra länderockså för andra ändamål än internationell ka-tastrofhjälp, utbildning och rådgivning. Jag kan sym-patisera med den allmänna inriktningen. Men saken ärfaktiskt den att det som egentligen återstår, utöver detsom redan blir möjligt, är egentligen direkt ekono-miskt understöd. Då uppstår ett principiellt problem:Skall skattebetalarnas pengar i svenska kommunerkunna användas för saker som görs i kommuner iandra länder?Det här är ett svårare problem än det är att mananvänder statsskattemedel för insatser i andra länder.Det är ju statens uppgift att föra utrikespolitik och intekommunernas.Jag kan inte se att det finns några problem förkommunala hjälpinsatser, låt oss säga i , medden ordning som gäller. Jag känner själv till åtskilligaexempel på att mycket värdefulla insatser kan göras,så jag kan inte riktigt se behovet av den här utvidg-ningen. Den skapar fler problem än den löser.Det finns också en reservation från ochModeraterna om kommunalt vårdnadsbidrag. Omvårdnadsbidrag kan man tycka olika saker, men detavgörande för oss i är att vi tycker att detär rimligt att man har samma principer för familjepo-litiken i hela landet. Skall man ha vårdnadsbidragskall det beslutas här och gälla för hela landet och intekommunalt.I reservation 7 tycker vi och att ut-skottet gott kunde ha varit tydligare när man avstyrkermotionen från om skatteväx-ling. är som bekant mycket intresserat avatt få en sådan här förändring till stånd nationellt.Men det möter stora problem att frångå principen omlikabehandling av verksamheter i hela landet eller attsläppa principen att huvudregeln för be-skattning ändå skall vara självkostnadsprincipen.Kommuner och landsting bör inte få ta ut högre avgif-ter för tjänster och nyttigheter än vad som motsvararden faktiska kostnaden.Man kan naturligtvis gärna utreda om det går attkomma ur den här knipan på något sätt. Men det ingårinte i direktiven till den utredning som majoritetenhänvisar till. Därför tycker vi att man kunde ha varittydligare i skrivningen.I den åttonde reservationen vill vi, ochMiljöpartiet också vara tydligare än majoriteten, somhär består av socialdemokrater och moderater, när detgäller formerna för verksamhet. Det ärmycket påtagliga problem som motionären ConnySandholm har pekat på i motion 603. De berörsegentligen inte i utskottsmajoritetens text.Problemet är att det finns rent ekonomiska hinderför en kommun att återgå till att bedriva en verksam-het i nämndform i stället för i ett kommunalt bolag.Det är inte heller någon hemlighet att ärstarkt kritiskt till hela systemet med kommunala bo-lag, som försvårar insyn och normal demokratiskkontroll. Vi lär återkomma till den här frågan.Därmed vill jag yrka bifall till reservationerna 1, 7och 8, där är med, och i övrigt till utskot-tets hemställan.Anf. 76 ()Fru talman! I tre fall har vi moderater reserveratoss ensamma eller tillsammans med andra till dettabetänkande. Jag skall kort motivera varför. Låt migförst för tids vinnande kort antyda något om det sär-skilda yttrande vi har, som handlar om kommunalaffärsverksamhet eller bolagisering.Den motion som m.fl. skrevhandlar om att kommunala bolag skulle kunna återfö-ras till vanlig verksamhet. Det kan ligganågot i det, men vi tycker att det är något ofullstän-digt. Har man ett kommunalt bolag kan alternativetockså vara, som vi framhåller i vårt särskilda yttrande,att helt enkelt privatisera verksamheten. Tänk exem-pelvis på ett kommunalt industrifastighetsbolag. Detär också något diskutabelt att införa speciella regleroch särskild lagstiftning beträffande uttagsbeskattningoch stämpelavgifter just för kommunala bolag. Det ärbakgrunden till vårt särskilda yttrande på den punk-ten.Så till reservationerna. Den första reservationengäller kommundelningar.De stora kommunsammanläggningar skedde sombekant i två omgångar - först , ochsedan mellan 1962 och 1974. Genom dessa reformerreducerades antalet lokalpolitiker drastiskt. Mångabekymrade politiker har funderat över hurden gamla direktkontakten mellan väljare och valda,som möjligen i efterhand romantiserats något, skallkunna återupprättas. En del försök som har gjorts föratt öka den lokala demokratin har knappast varit någ-ra framgångar. Dit räknar jag försöken med kommun-delsnämnder som många länge hade stora förhopp-ningar på. Ofta blev effekten emellertid bara att ytter-ligare en politisk och byråkratisk nivå tillkom. Sådanaförändringar har aldrig vare sig ökat den lokala de-mokratin eller väckt någon medborgerlig entusiasm.Sedan 1979 har ett antal kommuner delats efterregeringsbeslut. Den lokala opinionen har ofta varitmycket engagerad för förändringen. , som lämnade sitt slutbetänkade ,skriver visserligen att det är omöjligt att bestämt sägaom de kommundelningar som genomförts medförtbestående fördelar från ekonomisk eller kommunal-demokratisk synpunkt, beroende på att man inte harföljt upp förändringarna kontinuerligt. Men utred-ningen konstaterade i varje fall att de nya småkom-munerna inte har sämre ekonomiska förutsättningar änflertalet andra jämförbara kommuner.Vi tycker att det finns all anledning att se överreglerna i syfte att underlätta kommundelningar. Vis-serligen kan regeringen bevilja att kom-muner delas, men det vore en styrka om riksdagenställde sig bakom principen att en kommundelningsom begärs av invånarna själva också skall genomfö-ras.Kommundelningar kan vara en åtgärd i rätt rikt-ning, men jag tror förstås att de lokaldemokratiskaproblemen också har andra orsaker än kommunernasstorlek. Förmodligen skulle det medborgerliga enga-gemanget i och förtroendet för den lokala politikenvinna på om kommunerna i större utsträckning kon-centrerade sig på sina huvuduppgifter.Som det är nu sysslar kommunerna t.ex. med af-färsverksamhet som skulle skötas bättre av andra ochmycket annat som inte alls kan karakteriseras somkommunal kärnverksamhet. Det är värt att notera attde kommunala åtagandena var mycket mera begrän-sade på småkommunernas tid.En annan moderat reservation gäller skrivningenpå s. 25. Vi instämmer visserligen i utskottsmajorite-tens förslag att avstyrka motionen om kommunalskatteväxling, men, som också föregående talare varinne på, det framstår som litet oprincipiellt att baraskriva att resultatet av Skatteväxlingskommitténsuppdrag bör avvaktas. Det är bättre att hänvisa tillsjälvkostnadsprincipen, som är grundläggande förkommunala avgiftsuttag. En skatteväxling av den typsom miljöpartimotionen antyder är oförenlig meddenna viktiga princip i lagstiftningen.I den tredje moderata reservationen, slutligen, me-nar vi att kommunerna bör ha möjlighet att införa ettkommunalt vårdnadsbidrag. Som bekant beslutaderiksdagen om ett statligt vårdnadsbidrag våren 1994.Det var då för barn mellan ett ålder som inte hade plats i den offentligt fi-nansierade barnomsorgen.När reformen genomförts sökte och fick en storandel av småbarnsföräldrarna detta vårdnadsbidrag,som emellertid nu är avskaffat av den nya vänsterma-joriteten. Jag tycker att det finns minst två goda skälför ett kommunalt vårdnadsbidrag nu när det statligahar försvunnit. För det första är det förstås liksomtidigare en rättvisefråga. De föräldrar som själva tarhand om sina små barn får ändå genom skattenvara med och betala för andra familjers barnomsorg.Anledningen till att en familj avstår från en kommunalbarnomsorgsplats kan vara att den bor i glesbygd ellerhelt enkelt att föräldrarna, just utifrån sin kompetenssom föräldrar, bedömer att det är bäst för de egna småbarnen att de tas om hand i hemmet.Ett monopolistiskt system som det nuvarandemåste av varje oförvillad bedömare uppfattas sommycket orättvist.Det andra argumentet är ekonomiskt. Ett vård-nadsbidrag kan hjälpa kommunerna att klara barnom-sorgsgarantin, dvs. kommunernas skyldighet att er-bjuda alla barn barnomsorg. Omkommunerna fick möjlighet att införa vårdnadsbidragskulle onekligen den kommunala kompetensen vidgasnågot. Jag menar dock att det är betydligt rimligare attkommunerna får en vidgad kompetens på ett områdesom detta än att de t.ex. i ännu större utsträckning får ägna sig åt affärsverksamhet - ett område somi grunden är främmande för dem.Ett kommunalt vårdnadsbidrag bör kompletterasmed motsvarande avdragsrätt för styrkta barntillsyns-kostnader.Den offentliga sektorns äldsta uppgift var myn-dighetsutövning. God myndighetsutövning är ochförblir en väsentlig uppgift för en kommun. Närkommunerna sedan efter hand fått andra uppgifter,t.ex. inom det sociala området, har dessa ocksåkommit att uppfattas som något slags myndighets-utövning. Men den enhetlighet som inte bara är rimligutan direkt önskvärd i fråga om genuin myndighets-utövning passar inte alls för exempelvis barnomsorg.Där borde honnörsorden vara valfrihet och föräld-rainflytande i stället för enhetlighet och konformism.Anf. 77 ()Fru talman! Vi har ett betänkande som heterKommunala frågor här. Jag tycker att man måste sedet som en väldigt viktig omgång av frågor. För densvenska demokratin är kommunerna faktiskt självagrunden och kärnan. Även partierna är uppbyggdautifrån denna kommunala organisationsform. Nästanalla som nyrekryteras - de som har intresse av politikoch börjar engagera sig i ett politiskt parti - börjar iden lokala kommunen, och jobbar med politik där.Att stärka och väcka intresset för politik ären huvuduppgift för den som vill värna demokratin iSverige och få den att växa och fungera bättre i fram-tiden.Vi har från några förslag. En del finnsi detta betänkande. Därför har vi också, eftersommajoriteten inte riktigt ännu håller med oss i dessafrågor - jag tror att man kommer att ändra sig i mångafrågor framöver - varit tvungna att skriva en hel delreservationer.En av dessa reservationer handlar om kommun-delningar. Där har vi faktiskt en hel del andra partiermed oss. Det är inte som har skrivit mo-tionen från början heller.Jag tror att det är viktigt att få ned många avkommunernas storlek. Kommundelningsreformen,som vi fick tidigare, gick alldeles för långt. Man oroarsig för att det inte ekonomiskt går att klara desmå kommunerna. Jag tror att de farhågorna är över-drivna. Om man ser generellt på kommunerna i Sveri-ge är det de allra största kommunernasom har haft de största ekonomiska problemen. Det ärinte de minsta kommunerna. Jag tror att det är fulltmöjligt att klara den kommunala verksamheten även ien relativt liten kommun. Det krävs naturligtvis iblandnya samarbetsformer, kanske mellan små kommuner,för att det skall fungera. Man skall vara öppen försådana lösningar.En annan viktig fråga som vi driver i Miljöpartietär frågan om kommunala folkomröstningar.Här har genomfört ettnytt system som skulle öppna för fler kommunalafolkomröstningar som ett sätt att stärka den lokalademokratin och den lokala demokratiska debatten.Men det var litet grand av ett hafsverk. Reformen blevinte färdig. Det genomfördes ett system som innebäratt man kan samla in namn lokalt och föra upp frågani fullmäktige om man vill ha igenom en folkomröst-ning i en fråga. Men det är sedan fullmäk-tige som beslutar om det skall bli en folkomröstning.Även om man har samlat hälften av kommuninvånar-na eller fler för en folkomröstning hjälper inte det omkommunfullmäktige röstar emot.Det är precis det som har hänt i verkligheten.Kommun-Aktuellt hade en genomgång av detta. Jagvet inte om den var fullständig. Man hade kontrolleratett drygt tjugotal fall runt om i där det visatsig att kommunmedborgarna engagerat sig i en frågaoch samlat in namn för att få till stånd en kommunalfolkomröstning. Men i av fallen säger kommun-fullmäktige nej. Det blir ingen folkomröstning, för härär det vi som bestämmer.Jag tror att det är en katastrof för det demokratiskasystemet lokalt runt om i om man får detbeskedet när man har engagerat sig, vill få i gångdebatten i en fråga och tycker sig ha fått riksdagensstöd för att kunna få fler kommunala folkomröstning-ar men lokalpolitikerna vägrar att släppa ifrån sig ensett uns av makt till människorna själva. Därför krävsdet nu förändringar och en översyn av detta. Det ärtråkigt att majoriteten i riksdag inte bifallerförslaget om en översyn för att stärka systemet och fådet att fungera.En annan intressant fråga som jag tror kommer attbli viktigare och som ingen av de tidigare debattörer-na har tagit upp är om man skall ha rätt att ordnakommunala nyval . Vi vet att det demo-kratiska systemet ute i är litet grand i gung-ning. Det kommer plötsligt till nya partier som kan tarelativt många mandat. Vi har en del sådana fall fråndet senaste valet , när t.ex. Kirunapartiet blevstörsta partiet i och började regera där.Efter sådana snabba förändringar har det varit enhel del fall där det kanske hade varit lämpligt att hamöjligheten att i efterhand kunna ordna med ett nyvalnär människor hoppar av politiken, när det blir tommastolar i organisationen och när de nya snabba föränd-ringarna inte har fungerat riktigt bra. Jag tror att denfrågan kommer att bli viktigare , men jagkan inte säga att det är en akut fråga.Ytterligare en fråga är förslaget om kommunalskatteväxling, som vi har framfört i motioner frånMiljöpartiet. Det skulle innebära ett litet större hand-lingsutrymme för de kommunala politikerna att ageraför att kanske minska skatten på arbete, höja skattenpå andra saker, i större utsträckning styra för att få enmindre miljöförstöring, mindre resursanvändning ochstyra mot ett mer ekologiskt uthålligt samhälle.Det skulle öka den kommunala kompetensen omman skulle tillåta detta. Jag tror inte att det i sig skullevara en revolution. Så mycket kan man inte i dessaaspekter åstadkomma på nivå. Men till-sammans med en statlig skatteväxling och andra mil-jöbeslut i rätt riktning kan det ha en stor betydelse.Till sist tänkte jag ta upp frågan om vårdnadsbi-drag, som framför allt har drivit i konsti-tutionsutskottet. När man nu har misslyckats med attgenomföra vårdnadsbidraget på nationell nivå skallman i stället ha möjlighet att genomföra det på kom-munal nivå. Det kan tyckas vara en vettig lösning.Men för del tycker vi att vi har ett bättreförslag.Vi driver förslaget om möjligheten att vara kom-munal dagbarnvårdare för eget barn. Man skall ha rättatt bli det, och kommunen skall då kunna betala fördet. Det innebär ett starkare skydd för den som ärkommunal dagbarnvårdare. Man är med i de socialasystemen, försäkringssystemet, pensionssystemet ochannat. Därför tror jag att det är ett bättre system.Fru talman! Jag kortade mitt anförande för att viskall kunna bli färdiga . Men jagyrkar åtminstone bifall till reservationerna 2, 3 och 4.Anf. 78 ()replikFru talman! Låt mig först klargöra att jag står bak-om alla de moderata reservationerna men yrkar bifallendast till reservation 5.Till vill jag säga beträffande själv-kostnadsprincipen, som är ett hinder för kommunalskatteväxling, att denna princip är mycket viktig förhela det kommunala systemet. Att tänka sig att mantar bort självkostnadsprincipen innebär att man öpp-nar dörren för mycket verksamhet som inte rymsinom den kommunala kompetensen, affärsverksamhetav olika slag och sådant, som jag inte tror är så lämp-lig för kommunerna att syssla med.Självkostnadsprincipen hör samman med den kan-ske ännu viktigare lilkställighetsprincipen i kommunallagstiftning, dvs. att invånare i kommunen skall be-handlas lika. Jag tror att det vore en alltför drastiskåtgärd att börja rucka på den både i detta samman-hang och i andra.Anf. 79 () replikFru talman! Vad vi begär är egentligen en översynför att se om man kan få till stånd en ändring av regel-systemet där man går in på den här paragrafen menkanske också på en del andra för att möjliggöra enstörre bredd i den kommunala kompetensen för attt.ex. kunna göra en skatteväxling.För den sakens skull behöver man inte ha en sårigid syn som jag tycker att här visar.Det behöver inte handla om antingen eller. Man kantänka sig lösningar som inom vissa områden medgert.ex. taxor för vägar och annat, som man skulle kunnakoppla till vägunderhåll. Det finns hundra möjligheterom man försöker. Men om man inte försöker titta påfrågan med en positiv utgångspunkt kommer manheller aldrig att hitta en lösning, eller hur?Anf. 80 ()replikFru talman! Jag tror att ett borttagande av själv-kostnadsprincipen skulle leda till mycket större kon-sekvenser än föreställer sig. Den ärmycket fundamental i den kommunala lagstiftningen.Principiellt tror jag - och det kan vara en ideolo-gisk fråga att vi där har litet olika åsikt - att det inte ärlämpligt att här utvidga den kommunala kompetensenså pass mycket. Det kanske kan ske på vissa områden.Jag var själv inne på någonting sådant i mitt inlägg.Men den skall inte utvidgas så pass mycket som PeterEriksson vill.Sedan finns det naturligtvis också andra skäl somutskottsmajoriteten anför mot skatteväxling på kom-munal nivå. Det gäller framför allt att de skattebasersom blir aktuella är så olika stora. Men det är en merpraktisk motivering. Både jag och de andra reservan-terna vill mer peka på det principiellt oriktiga i attlämna självkostnadsprincipen.Anf. 81 () replikFru talman! Jag är ändå glad att konstitutionsut-skottet faktiskt inte säger nej till en skatte-växling utan menar att börtitta på frågan. Jag nöjer mig med det i ett första steg.Anf. 82 ()Fru talman! För skrev jag motio-nen om en kommundelningsreform. Det är roligt att seatt den tillsammans med motion har vunnitett brett stöd. Det är roligt att höra här i kammaren attdet finns ett omtänkande hos andra partier. Dess värreräcker det inte den här gången till majoritet. Mensåvitt jag förstår är det så nära det kan bli.Det finns flera anledningar till att motionenskrevs. Själv har jag varit engagerad i debatten omkommundelning hemma i . Det har hand-lat om att ge och egen själv-ständighet.För del genomfördes under den förramandatperioden en utredning av Kommunförbundetsom visade att en kommundelning skulle vara prak-tiskt och ekonomiskt möjligt. Entusiasmen för ensådan var dock ytterst sval hos kommunledningen iNorrköping. Även befolkningen i vardelad. De som var negativa till kommundelningenresonerade ofta som så att man vet vad man har, menman vet inte vad man får.Runt om i landet finns ett intresse för kommun-delningar. Trots detta är det svårt att få till sådana.Det krävs uppenbarligen ett mer samlat synsätt påkommundelningsfrågor. Ett lika samlat synsätt somdet som ledde till kommunsammanslagningarna måstenu till för att vi skall få en kommundelningsreform.Huvudsyftena med kommundelningar är två. Fördet första uppnås ökad effektivititet i form av minskadbyråkrati. Det blir alltså mer lättöverskådligt. För detandra uppnås ökad demokrati med fler förtroendeval-da och förtroendeengagerade. Detta hänger i högstagrad ihop med förtroendemannarollen - att motsvaraväljarnas förtroende genom aktivt deltagande i ut-formningen av hur samhällssystemen fungerar. Dettaskulle högst avsevärt underlättas i mindre kommuner.Det fungerar så.Jag läste i tidningen som utkomi dag vad kulturgeografen säger i debat-ten om kommunsammanslagningarna. Hon menar attmed färre lokala politiker uppstod ett demokratisktvakuum. Detta är vad som har hänt på grund av kom-munsammanslagningarna.Fru talman! Man kan fråga sig var motståndetfinns. Jag skulle vilja svara på den frågan genom attåterge vad skrivit i sin bok ? Han var oerhört skeptisk mot det sätt på vil-ket kommunsammanslagningarna genomfördes. Hanville få till en kommundelningsreform. Men motstån-det var övermäktigt, menade han. Han skriver attproblemen vid en återställande kommundelning ärsmå i jämförelse med det motstånd som kan väntasfrån kommunaltjänstemännen som blivit så många ochså mäktiga och så hopknutna med den statliga byrå-kratin. De kan inte lätt flyttas, och än mindre avske-das. De står i förbund med partiapparaterna och kanofta räkna med understöd från det hållet för sinasärintressen. Det förefaller troligt att syndromet avkommunaltjänstemän och kommunalpolitiker, hemmaoch i , i allmänhet skulle stå emot förslagom en delning av en kommun, som ju är deras makt-fält.Gunnar pekar också på problemen medkommunsammanslagningarna. Jag vill återge tvåmeningar. Han skriver att fjärrstyrningen genom storaapparater högt över människornas huvuden, beman-nade av politiker, parti- och organisationsanställdaoch byråkrater i vårt korporativa samhälle har tagitbort mycket av vår delaktighet i styrandet av våraegna liv, som närkontakterna oss emellankrympts och strypts. Denna utveckling har gjort ossofriare och ensammare, och våra liv fattigare.En annan aspekt som ett färskt forskningsprojektvisar på är att landsbygden är det stora förloraren vidkommunsammanslagningar. Att få till en kommun-delningsreform skulle kunna vara ett sätt för lands-bygden att leva upp igen, och ge ökade möjlighetertill verkligt innehåll för slagordet om att låta helaSverige leva. En kommundelningsreform är aktivregionalpolitik.Jag vill fråga majoritetsföreträdarna i utskottet,socialdemokrater och vänsterpartister, varför ni mot-sätter er att medborgarna skall få ett större inflytandeoch ökade möjligheter att påverka samhällsutveck-lingen. Vilket är motivet till att ni inte vill se enkommundelningsreform?Fru talman! Eftersom vi kristdemokrater inte harnågon ordinarie ledamot i gör vivåra yrkanden direkt här i kammaren. Jag skall be-gränsa mig till att yrka bifall till reservation 1, om attregeringen skall redovisa förutsättningarna för engenomgripande kommundelningsreform.Anf. 83 ()Fru talman! Det finns 29 motionsyrkanden om dekommunala frågorna. De representerar en väldigt storkreativitet och - om man vill tolka det negativt - lustatt reglera kommunerna.Utskottet har under beredningen av betänkandefunderat på var motsvarande kreativitet fanns när dengamla fyrpartiregeringen hade möjlighet att genomfö-ra, eller åtminstone föreslå, ett eller annat av det somman nu motionerar om.Alla dessa motioner avslås inte därför att vi tyckeratt de är dåliga, eller på fel väg. Snarare är det så attvi avslår dem med mycket goda argument. En långrad frågor utreds nämligen fortfarande, bl.a. inomramen för den Kommunala förnyelsekommittén.Kommittén har uppdraget att se över frågor som t.ex.vad demokratiskt underskott innebär för våra politikeri ledningen av den kommunala verksamheten. Varförär det så många som lämnar politiken? Särskilt kvin-nor visar sig ha en förhållandevis hög siffra i statistiköver s.k. avhoppare.Det finns också en uppgift i att se över vad denstora neddragningen av antalet förtroendevalda fak-tiskt innebär. Med hänvisning till arbetet i den och till att vi kommertillbaka till flera av dessa frågor är det en bättre lös-ning att avslå motionerna, och att tillstyrka den fort-sättning vi kommer att se inom den kommunala för-nyelsen.I vissa konkreta frågor, t.ex. kommundelningen,verkar det i motionerna, och även i den reservationsom har fogats till betänkandet, som att det vore för-bjudet att dela kommuner. Så är det inte alls. 19 nyakommuner har bildats . Detgällande regelverket ger möjlighet till en förändradkommunindelning.Kds, som just talade om, går längst idetta avseende och önskar en kommundelningsreform.En sådan innebär att man på gammalt klassiskt topp-styrt maner bestämmer sig för hur kommunerna skallse ut. I den större samlande reservationen av Miljö-partiet, , och , är detlite mer försiktiga ordalag om en mer positiv hållningfrån regeringen.Det finns en möjlighet att dela kommuner. Denmöjligheten används också, och den avslås inte. Vitycker att detta är ett sätt att slå in öppna dörrar, omman nu inte vill gå så långt som Kds vill, dvs. attgenomdriva en kommundelningsreform. Men denidén har fortfarande ett väldigt svagt stöd, mer övergripande frågorna analyseras dock iden kommitté jag tidigare nämnde - den . Där ser man över vad demokra-tifrågorna innebär, och hur en fungerande enhetegentligen ser ut.