prot · GJ0965 · 1996-03-07 00:00:00 — Det ingick i förutsättning-arna när skattereformen genomfördes.När vi rättar till den underfinansieringen skall viutgå ifrån det som var ett av skattereformens funda-ment, nämligen att den skulle ha en rättvis fördel-ningsprofil. Vi har genomfört ett par stora förändring-ar i skattereformen av fördelningspolitisk karaktär isamband med saneringen av de offentliga finanserna.Vi har försämrat barnbidragen - barnbidragshöjning-arna ingick som en del i skattereformen. Vi har för-sämrat bostadsbidragen - de ingick också som en del iskattereformen. Vi har infört en värnskatt. Det var ettsätt att ovanpå skattereformen lägga en börda på dehögsta inkomsttagarna. försvinner värnskatten.Det innebär inte att fördelningsproblemet är borta. Vimåste nu fundera över hur det tappet skall ersättas. Vikommer att vilja hålla fast vid den 50-procentigaskattesatsen och försöka hitta metoder somriktar sig till den högsta inkomstgruppen som ytterli-gare kan bidra till skattereformens finansiering. Exakthur det hela skall utformas får vi återkomma till i enkonstruktiv dialog. Men det är centralt att få dettasagt.Anf. 128 ()Fru talman! Jag tackar naturligtvis för svaret ochtar fasta på att fördelningspolitiska orättvisor måstehanteras med stort allvar. Det är klart att jag ocksåskulle önska att ansvaret i den här typen av frågorföljer med de politiska partier som medverkar vidreformer av det här slaget.Vi är inte främmande för att ta ansvar. Vi var intemed i just den här reformen, men vi känner att vigärna skulle vilja se ett bredare ansvarstagande på denhär punkten. Är det också finansministerns uppfatt-ning?Anf. 129 Finansminister ()Fru talman! Ja, jag har ingen annan mening. Detvore välgörande om de som stod bakom skatterefor-men också orkade fullfölja både finansiering ochfördelningspolitik.Anf. 130 ()Fru talman! Jag vill fråga finansministern hur ef-fekterna enligt hans mening skiljer sig ifråga om hög-re marginalskatt om man höjer skatten genom sjukför-säkringsavgifter eller genom värnskatt. Enligt minmening är effekterna lika dåliga i båda fallen. Detvore intressant att få höra finansministern säga det-samma.Anf. 131 Finansminister ()Fru talman! Det får inte höra mig säga.Man skall nog vara försiktig med att blanda ihopegenavgifter och skatter. Det vi tänker göra är att höjaavgiftsuttaget för de högsta inkomsttagarna och ocksåeventuellt låta förmånerna följa med. Var man sedanhamnar i slutänden, det återstår att se.Det är ju också på det viset att när det handlar omdem inom den tionde decilen som ligger ovanförbrytpunkten - enkelt uttryckt - kan också deras bidragjusteras med hjälp av grundavdraget för statlig skatt.Det är en metod som en tidigare regering faktiskt haranvänt sig av.Anf. 132 TALMANNENDärmed är dagens frågestund avslutad. Vi tackarregeringens företrädare.8 § Talmannen avtackar statsminister . 133 TALMANNENÄrade kammarledamöter, herr ålderspresident,statsminister tog iTyresö plats som ledamot av Andra kammaren påbänk 39 i riksdag.Det var en för förhållandevis ung leda-mot - - som intog sinplats i parlamentet. Han var ung - men ändå redanförsedd med en betydande politisk erfarenhet, frånregeringskansliet i statsministerns omedelbara närhetoch från uppdraget som ordförande i ungdomsförbun-det.När samme , se-nare, lämnar kammaren efter en de-batt, är det som ålderspresident och landetsstatsminister.Ingvar har under dessa drygt tre decenni-er i samlat i sin person en närmast unikerfarenhet av arbetet i riksdag. Hans uppdragi denna kammare och inom regeringen länkar samman50-talets med 90-talets, historien med vårnutid. Han har förblivit passionerat engagerad i frå-gorna om vår framtid.Historieskrivning bör dock även i avtackningstalvara sann. Den kräver att det erkänns att debut i det parlamentariska arbetet kunde varitmer lyckosam och knappast pekade i den riktning vi så väl hade goda förutsätt-ningar att bli en stor dag i tidigapolitiska liv. Engagerat höll han sitt jungfrutal omvikten av ett aktivt friluftsliv och yrkade följdriktigtpå närmast en fördubbling av avsättningen till fondenför friluftslivets främjande. När det var dags för detavgörande ögonblicket och i Tyresöskulle trycka på sin nej-knapp för reservationen blevmöjligen engagemanget för överväldigande. Fingretslant och till protokollet fogades ett avde mindre kända uttalandena av talman! Jag avsåg att rösta nej, men råkadetrycka på båda knapparna så att voteringsmaskinenmarkerade "avstår".Kanske säger denna händelses slut också något omdet politiska fotarbete och den politiska överlevnads-konst vi lärt känna som . Tillskottettill friluftslivet räddades genom erfarna, av honom välbearbetade, äldre ledamöters mer välriktade knapp-tryckningar. hade därmed vunnit enseger över det mäktiga statsutskottet - något mycketovanligt.Ärade ledamöter, herr statsminister!Ingvar insatser som riksdagsledamot in-om en rad utskott, som utbildningsminister, som bo-stadsminister och som vice statsminister är väl kända.Det låter sig inte göras att ge rättvisa åt bredden ochmångfalden i hans parlamentariska aktiviteter i ett talsom detta - bara rubrikerna om anfö-randen, motioner, frågor och interpellationer fylleråtskilliga sidor i riksdagstrycket.I mars 1986, för ganska exakt , utsågsIngvar till statsminister av och togdärmed på sig ansvaret att leda landet, i ett myckettungt och djupt tragiskt skede.Han har både som statsminister och som opposi-tionsledare ansträngt sig att finna breda lösningar ifrågor av stor betydelse för vårt land.På vägnar vill jag särskilt framhålla tvåutmärkande drag i politiska gärning.Ingvar har alltid visat den största respekt förriksdagen, som det yttersta uttrycket för folkstyret.Han har inte bara nöjt sig med att själv vara mycketaktiv i riksdagsarbetet, i regeringsställning såväl som iopposition. Han har därtill engagerat och uppmuntratandra ledamöter i samma riktning. Detta har inte alltiduteslutit en viss kombination med mer direkt, kraftfullordergivning.Det andra avgörande draget är engagemang för jämställdhet mellan kvinnoroch män. Han har i regeringen, i riksdagsgruppen ochi kretsen av medarbetare, lika systematiskt somsjälvklart och naturligt, sett till att kvinnor anförtrottsviktiga uppdrag.Vi har gått en lång väg , då knappt elvaprocent av ledamöter var kvinnor. I rege-ringen fanns då endast en kvinna - . har världsrekord i kvinnlig parlamenta-risk representation, , och hälften av rege-ringens ledamöter är kvinnor.Ärade ledamöter, herr statsminister!Riksdagen framför ett djupt erkänt tack av sina mest framträdande och respekterade leda-möter, för ett gediget och mycket omfattande arbeteför folkstyret, som därtill utförts med stort engage-mang, humor och inte så litet envishet. Vi vet dock attIngvar , sitt välordnade och korrekta yttre tilltrots, inom sig hyser en mycket angelägen, ja ivrig,personlighet. Så ivrig att han, under sitt uppdrag somålderspresident vid uppropet , i hastig-heten och förledd av trilskande pappersark, råkadeförgripa sig mot riksdagsordningen. Han påtog sig dåockså statschefens uppgift och öppnade 1994/95 årsriksmöte för tidigt.Nu fungerade dock också vid detta till-fälle på sitt sedvanliga lika pragmatiska som korrektasätt. Några diskreta korrigeringar i protokollet gjordedet möjligt för statschefen att öppna samma riksmötenästa dag.Ärade kammarledamöter, herr statsminister!Än en gång, ett stort och varmt tack för ovärderli-ga insatser i riksdagsarbetet. Vi önskar alla IngvarCarlsson ett rikt och spännande liv, också utanfördenna kammare. får , efter att i 31år ha varit instängd i om vårarna, äntligennjuta av den vår som väntar - till skillnad mot oss. Viär kanske avundsjuka men inte missunnsamma. Viönskar många möjligheter att vistas iden natur som han så djupt och innerligt älskar.Jag får nu be ålderspresident, statsmi-nister , att komma fram till tal-manspodiet för att mottaga officiella min-nesgåva. (Applåder)AjourneringKammaren beslöt på förslag av talman-nen att ajournera förhandlingarna i dåinterpellationsdebatten skulle fortsätta.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 15.43.9 § Svar på interpellation 1995/96:74 om varselav lönebidragsanställdaAnf. 134 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! har frågat mig om vil-ka åtgärder jag avser vidta för att statliga arbetsgivareskall erbjuda arbetshandikappade sysselsättning ochinte säga upp lönebidragsanställda även om det rådermedelsbrist.Låt mig först få understryka att det är regeringensuppfattning att personer som har ett funktionshinderskall få ett kraftfullt stöd som hjälper dem ut på ar-betsmarknaden. Detta är också anledningen till att detsatsas på särskilda åtgärder förarbetshandikappade under /96.När det gäller lönebidrag har fortfarandede mest generösa reglerna i världen för detta slagslönesubventioner. Regeringen har också skärpt kravenpå AMS att förbättra uppföljningen av kostnadernaför de enskilda åtgärderna så att resurserna användspå effektivast möjliga sätt. Detta leder till att flerpersoner har möjlighet att ta del av stöden.När det gäller lönebidrag till statliga arbetsgivarevill jag påminna om bakgrunden tillden genomförda förändringen. Tanken bakom infö-randet av systemet med de flexibla lönebidragen den1 är att bidragsnivåerna skulle bestämmasutifrån den sökandes behov och förutsättningar ochinte utifrån arbetsgivarens möjligheter att svara förlönekostnaderna.Detta system innebär att den sökandes egna öns-kemål om arbete kan tillgodoses bättre. Den sombehöver en högre lönesubvention skall inte behövahänvisas till arbetsgivare hos statliga myndighetereller organisationer utan söka sig till en arbetsplatssom är lämplig med hänsyn till hans eller hennesutbildning eller intresse.Det är också därför vid upprepade till-fällen uttalat att fler personer med arbetshandikapphänvisas till arbetsgivare som har större möjlighet fören övergång till ett icke subventionerat arbete.Den 7 december 1995 antog en proposi-tion om anställning med lönebidrag, i vilken det kun-de konstateras att målsättningen med det flexiblalönebidraget inte har kunnat förverkligas. Den sam-mantagna utvecklingen visar att den genomsnittligakostnaden för lönebidraget har ökat. Målsättningen attöka andelen anställningar hos enskilda och kommuna-la arbetsgivare har heller inte kunnat förverkligas.Samtidigt har omfattningen av lönebidragsbeslut ökatdrastiskt i relation till vad som beräknas i anslaget /95.Detta är bakgrunden till de extra insatser somriksdagen har beslutat om för att försöka hävatotalstoppet för nya lönebidragsanställningar i olikadelar av landet. Vidare tillförs tillytterligare utgifter för lönebidrag.Ingrid beskriver i interpellationen ettspecifikt fall från . Jag vill ogärnasom arbetsmarknadsminister kommentera enskildaarbetsgivares beslut. Däremot belyser det aktualisera-de exemplets bakgrund det angelägna i att uppnå enförändring så att låsningar inte sker till statliga ar-betsgivare.Vid Länsarbetsnämnden i har tidigare andel av den totala medelstilldelningen för löne-bidrag gått till en enda arbetsgivare, nämligen . De genomsnittligt höga bidragskostna-derna och det stora antalet lönebidragsanställda harmedfört minskade möjligheter för arbetshandikappadeatt få sysselsättning med hjälp av lönesubventionerhos andra arbetsgivare i länet.Jag vill slutligen också framhålla att löne-bidragsanställda har ett starkare skydd i lagen omanställningsskydd än andra arbetstagare. Det är därförinte givet att en personalinskränkning måste drabbaden enskilde med ett lönebidrag. Om detta ändå skulleinträffa har arbetsförmedlingen uppdraget att med allkraft verka för att försöka hitta ett nytt arbete ellernågon annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Syftet äratt stärka den sökandes konkurrenskraft och möjlighe-ter att få arbete utan höga och långvariga lönesubven-tioner.Med detta anser jag mig ha klargjort ställningsta-gandena i de frågor som framhåller iinterpellationen till mig.Anf. 135 ()Fru talman! Jag vill först tacka arbetsmarknads-ministern för svaret, som på ett korrekt sätt beskriverbakgrunden till beslutet om minskningen av löne-bidragsnivåerna. Jag brukar själv beskriva majorite-tens beslut som att man sänkte nivåerna så att bidra-gen skulle räcka till fler och att tanken var att arbets-givarna skulle ta ett större löneansvar. Det var orim-ligt att anta att en så stor del av de lönebidragsanställ-da hade ett arbetshandikapp som motsvarade 90 %.Man anade en dold lönesubventionering som översteghandikappet.Som ministern är väl medveten om var Vänster-partiet ett av de partier som motsatte sig sänkningenav bidragsnivåerna. Vårt motiv var att det skulle ledatill uppsägningar av lönebidragsanställda - i vart fallhos de arbetsgivare som inte hade lönebärkraft. Vipekade då främst på de ideella organisationerna. Ty-värr fick vi rätt.Vad vi inte trodde, och vad vi inte insåg då - detvar faktiskt inte uppe i debatten speciellt mycket - varatt även stora statliga arbetsgivare som redovisadebudgetöverskott skulle säga upp lönebidragsanställda istor omfattning. Det är just på den punkten som jagskulle vilja att arbetsmarknadsministern utveckladesitt svar.Jag har använt en statlig arbetsgivare som exempeli min interpellation. Det var inte för att arbetsmark-nadsministern skulle kommentera enskilda arbetsgiva-re, utan det var för att peka på behovet av ett förtydli-gande när det gällde beslutet.Den statliga arbetsgivare som jag har använt somexempel har motiverat sina uppsägningar. Det visar att det har funnits utrymme för entolkning när det gäller detta beslut.Man säger: "Beslutet om sänkta lönebidragsnivåerinnebär att statsmakternas arbetsmarknadspolitiskaambitioner kraftigt förändrats och att lika villkor nuskall gälla för den enskilde lönebidragsanställde somför övriga anställda. "Man tolkar alltså in i beslutet att regeringensambition när det gäller arbetshandikappade har för-ändrats.Det här innebär att beslutet kanske inte har fåttden tolkning ute i verksamheter och bland statligaarbetsgivare som man hade tänkt sig i regeringen ochi den majoritet som jag förvisso icke företräder mensom jag har hört lägga fram sina motiv inför beslutet.Man tolkar det alltså som att regeringen inte längretycker att arbetshandikappade har ett särskiltskyddsvärde.Jag skulle gärna vilja höra arbetsmarknadsminis-terns kommentar till detta. Innebar beslutet verkligenatt regeringen har ändrat synsätt, att regeringen intelängre anser att arbetshandikappade har ett särskiltskyddsvärde? Har regeringen infört en annan politikpå området? Det finns många anställda inom denstatliga sektorn för vilka det är helt avgörande hurman tolkar den här frågan.Innebar beslutet att det är rimligt att även statligaarbetsgivare, i vart fall de stora, tar ett utökat löne-kostnadsansvar? Eller skall det ses som att regeringennu ger klartecken till att de statliga arbetsgivarna kansäga upp lönebidragsanställda i stor omfattning?Anf. 136 ()Fru talman! Min mamma har lärt mig att man inteskall säga "vad var det jag sade", men tyvärr har jaganledning att göra det . När vi disku-terade neddragningen av procentsatsen vid löne-bidragsanställning framhöll de här far-hågorna. Både statliga myndigheter och organisatio-ner kan drivas till uppsägningar om inte bidragsnivånbibehålls. Man kan diskutera riktigheten i en vissbidragsnivå, men när den är införd kan det vara svårtatt ändra på den utan att det får konsekvenser för demsom har haft bidrag till en viss nivå.Att med ganska kort varsel ställa om sin budget såatt man kan betala mer ur egen kassa kan vara svårtför både statliga myndigheter och ideella organisatio-ner. Då finns risken att det blir antingen neddragningav arbetstiden för den anställde eller hel uppsägning.För samhället och främst den enskilde är resultatetnegativt. Den som har haft ett arbete och blir arbetslösfår sämre ekonomi och ett sämre liv, och samhälletfår ökade kostnader.En annan faktor som också verkar i negativ rikt-ning är att bristen på medel för lönebidragsanställ-ningar hindrar utslussningen från . Vid ettmöte med företrädare för berät-tade de att detta var en av anledningarna till att ut-slussningen går långsammare än väntat och reserstörre problem . De som har haft anställ-ning hos har ofta ett mycket stort behov avatt få med sig ett lönebidrag, om de i dagens arbets-marknadsläge skall ha ens en liten chans att ta sig utpå den reguljära arbetsmarknaden.Jag undrar om arbetsmarknadsministern har någrasynpunkter på det här, för det är en viktig del i de härfrågorna.Ett annat faktum som man inte heller kan bortsefrån är att många handikappade inte får någon för-bättring av sitt tillstånd genom rehabilitering. Derasfunktionshinder är så beskaffat att det inte går attpåverka. Deras arbetsinsats kan därför aldrig bli bättreän den var när de anställdes. Andra som lider av olikasjukdomar kan tvärtom bli sämre med tiden och där-med behöva få sitt lönebidrag höjt i stället för mins-kat. För de människor som hade från början ärdå den här ändringen en katastrof.Fru talman! De extra 100 miljoner som Centernföreslog i sin motion när förändringarna av lönebidra-gen diskuterades hade kunnat komma till stor nytta förde arbetshandikappade i det här landet. Förslaget vardessutom finansierat.Anf. 137 ()Fru talman! framhöll att rege-ringens uppfattning är att personer som har ett funk-tionshinder skall få ett kraftfullt stöd som hjälper demut på arbetsmarknaden. Tyvärr innebär de här nyareglerna snarare att man slänger ut dem som redanfinns på arbetsmarknaden i arbetslöshet.Uppsala universitet, som togs upp här , tyckerjag har handlat mycket klandervärt. Men det finns juäven arbetsgivare som verkligen värnar om arbets-handikappade men som har tvingats varsla sina an-ställda. Det gäller olika betalningssvaga arbetsgivare,t.ex. ideella organisationer såsom handikappförbun-den, som har tvingats säga upp sina lönebidragstagare.I har handikapporganisationerna tving-ats säga upp bortåt 60 personer. Tyvärr är det arbets-löshet dessa människor går till, människor som harhaft ett meningsfullt arbete och också gjort väldigtstor nytta.Handikappförbunden i har ett hus medmånga anställda. Där har man faktiskt fått hela 3miljoner av Arbetslivsfonden, arvsfonder av olika slagoch för att handikappanpassa ar-betsplatserna, och måste man alltså säga upp såväldigt många människor. Det handlar ju inte omnågon tioprocentig neddragning av arbetsstyrkan, utanav 17 anställda med lönebidrag tvingas man säga upphela 14 stycken. Man får bara 3 stycken kvar. Manhar inte inkomsterna, och man klarar helt enkelt inteav det.Från sida har vi varit väldigt bekym-rade, och vi befarade att de här förändringarna skulleleda till en massiv utslagning från arbetsmarknaden avde lönebidragsanställda handikappade. Vi tyckte attdet var omoraliskt att slå sönder det viktigaste handi-kappstöd som finns för att lösa andra arbetsmarknads-problem. Tyvärr fick vi rätt.Jag skulle vilja fråga: När man nu kan se facit, ärstatsrådet då beredd att ompröva beslutet att dra nedlönebidragsnivån till ?Anf. 138 ()Fru talman! träffade jag folk frånarbetsförmedlingarna och i Öster-götland. De beskrev då samverkansprojekt, bl.a. förrehabilitering. Det handlade om lyckade projekt somgör att långtidssjuka och arbetslösa får möjlighet attjobba igen, även om de på grund av sjukdom ellerhandikapp inte kan jobba fullt ut.Problemet är generellt. För dessa människorfinns det ingen egentlig arbetsmarknad.Från arbetsförmedlingarnas och försäkringskas-sans sida sade man att just lönebidragen har varitutomordentligt bra redskap för att dessa människorskall få fotfäste på arbetsmarknaden. Man kunde inteförstå varför denna möjlighet nu i praktiken försvin-ner, för det är faktiskt det som händer i verkligheten.Pengarna är slut, hävdar man, och det tillskott somministern hänvisar till i sitt interpellationssvar räckerinte till. Det var ett initiativ från arbetsmarknadsut-skottet som gjorde att vi fick åtminstone de pengarna,men det räcker inte.Fru talman! De ideella organisationerna varslar nuom uppsägningar. För hela landet gäller det, enligt enuppgift jag fick från länsarbetsnämnden i förra veck-an, 600 sådana varsel. Det måste i förlängningeninnebära en merkostnad för samhället om man intekan behålla människor i arbete och sysselsättning utanfår försörja dem på annat sätt. Att ha ett arbete äralltså positivt för den enskilde, och det är också bättreför samhällsekonomin än om man inte har detta arbeteoch vi tvingas betala ut passiva bidrag.Fru talman! Jag var också på i . Det är samma budskap där. Man får väldigasvårigheter att få ut människor från i ochmed att möjligheten att använda lönebidraget försäm-ras och stryps.Jag skulle mot bakgrund av den här informationenvilja fråga ministern: ministern inte beredd ändåatt ompröva synen på lönebidragen, att se till att de fåren nivå som gör att ideella organisationer också fort-sättningsvis kan ta emot lönebidragsanställda ochäven totalt titta på vad man kan göra ekonomiskt förden här gruppen, kanske omfördela inom arbetsmark-nadskontot?Arbetsmarknadsutskottet och begärdeockså en redovisning från regeringen omutvecklingen vad gäller lönebidragsanställda. Jag troratt det är angeläget att den redovisningen kommersnart. I det sammanhanget får också ministern enmöjlighet att lägga fram förslag om åtgärder, när mannu ser effekterna av de här besluten. Det är egentligenmin fråga: Är ministern nu beredd att ompröva synenpå detta och återkomma till med förslag iden här riktningen?Anf. 139 ()Herr talman! Jag är mycket bekymrad över ut-vecklingen när det gäller anställda med lönebidrag. Iinterpellationssvaret sägs det att har världensgenerösaste regler för att subventionera lönerna förhandikappade. Det tycker jag är bra. Så vill jag att detskall vara även . Men jag är som sagt varmycket bekymrad när det gäller insatserna för dearbetshandikappade i nuläget.För landet som helhet fanns det i mitten av febru-ari månad varsel om uppsägning av ca 600 anställdamed lönebidrag. Det övervägande flertalet avser an-ställda vid allmännyttiga organisationer. I januari i årvar antalet arbetslösa handikappade 47 200, vilket är5 % fler än . juli1995-januari 1996 har 4 818 personer lämnat sinaanställningar med lönebidrag och av dessa gick 3 314stycken, dvs. , ut i arbetslöshet. Det är en storökning just i år.Isa har redogjort för vad som har häntpå HCK i . Jag vill också ta ett exempel närdet gäller situationen för lönebidragsanställda hosidrottsrörelsen i länet.De har ungefär 300 anställda med lönebidrag. är 50 av dem uppsagda och man väntar att ytterli-gare ett femtiotal skall bli uppsagda. När vi har pratatmed andra representanter för idrottsrörelsen har vi fåtthöra att de tror att om inga ändringar sker kommer påsikt två tredjedelar att mista sina jobb.Jag kan ta ytterligare ett exempel. Det är frånhembygdsföreningen i . De har sju löne-bidragsanställda. De varslar nu tre stycken. Det finnsknappast ett enda ledigt jobb uppe i Ekshärad.Jag vill utifrån detta ställa en fråga till arbets-marknadsministern: arbetsmarknadsministernberedd att ompröva frågan om lönebidragen, att t.ex.ge lönebidragsanställda som är anställda hos ar-betsgivare med svag ekonomi möjlighet att behållasina arbeten i stället för att gå ut i arbetslöshet?Anf. 140 Arbetsmarknadsminister ()Herr talman! Jag börjar med att vända mig tillIngrid och jag skall försöka fatta mig kort såatt jag hinner med alla.Ja, jag vill gärna utveckla min syn på de statligaarbetsgivarna. Jag tycker att det exempel som IngridBurman ger visar att inte alla arbetsgivare tar arbets-givaransvaret fullt ut. Det här är människor som äranställda, de har samma anställningsförhållanden somalla andra människor. Det pågår också förhandlingarom uppsägningarna vid .