prot · GJ0956 · 1996-02-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:56Torsdagen den 15 februariKl. 12.00 16.36Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 9 februari.2 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1995/96:79Till riksdagenInterpellation 1995/96:79 av omTaiwan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den5 mars 1996.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 12 februari 1996Lena Hjelm-WallénInterpellation 1995/96:59Till riksdagenInterpellation 1995/96:59 av omsparkrav på statliga myndigheter.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 22 februari 1996.Skälet till dröjsmålet är sjukdom i familjen.Stockholm den 14 februari 1996Ingela Thalén3 § Svar på interpellation 1995/96:73 om ettbilligare och effektivare polisväsendeAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder som jag är beredd att vidta för att förverkligamitt tidigare uttalade mål att få en billigare och effek-tivare polis.Att upprätthålla respekten för lag och ordning ären av de viktigaste uppgifterna för en demokratiskrättsstat. Polisväsendet är ett av de kärnområden inomrättsväsendet som har en central roll i denna uppgift.Därför ser jag det som en av mina viktigaste upp-gifter att förse polisen med goda möjligheter ocheffektiva instrument för att förbättra det brottsföre-byggande och brottsbekämpande arbetet. Det är motden bakgrunden den kraftfulla satsningen på metodut-veckling, närpolisverksamhet samt modern teknik ochsamverkan både hemma och i internationella sam-manhang skall ses. Det problemorienterade arbetssät-tet liksom närpolisarbetet och den kvalificeradebrottsutredningsverksamheten införs ihela landet. Ett flertal utredningar har till uppdrag attundersöka möjligheten att förse polisen med nödvän-diga hjälpmedel för dessa nya arbetsformer. Det na-tionella brottsförebyggande program som regeringenhar aviserat kommer också att ge värdefulla bidrag tillpolisarbetet.Slutligen vill jag framhålla att en effektiv svenskpolis inte är tillräcklig. Vi måste också ha ett interna-tionellt samarbete som resulterar i effektiva gemen-samma åtgärder på det internationella planet.Att förlita sig på att nya resurser är lösningen ärbåde oriktigt och alltför inskränkt. Den metoden harprövats tidigare, utan synbara resultat. Många andrajämförbara länder har dragit samma slutsats och följ-aktligen i stället satsat på ny metoder för att förebyggaoch bekämpa brott. Men jag vill ändå framhålla attbesparingskraven på polisen har varit begränsadejämfört med annan offentlig verksamhet.Som jag nämnde arbetar polisen med att förändraoch rationalisera sin verksamhet. Närpolisen skallvara basen i polisarbetet, och vid sidan om den skallden kvalificerade brottsutredningsverksamheten ut-vecklas. Därutöver finns också ett antal specialfunk-tioner. All polis skall arbeta problemorienterat, dvs.samla in, systematisera och utvärdera den kunskapsom finns om de förhållanden som påverkar brottslig-heten. Utifrån detta skall problemen analyseras ochförslag till lösningar tas fram tillsammans med demsom berörs av brottsligheten och dem som kan hjälpatill att förebygga och förhindra brott. Närpolisverk-samheten innebär också att polisen utvecklar en bredkontakt med människor där polisen verkar.För att skapa bättre förutsättningar för samverkanmed andra delar av samhällslivet har omfattandeorganisatoriska förändringar genomförts. Närpoli-sverksamhet är nu en verklighet på många håll i lan-det. På vissa håll är verksamheten fullt genomförd, påandra håll befinner man sig i ett inledningsskede. Attgenomföra närpolisverksamheten är en av polisensabsolut viktigaste uppgifter just nu.Rolf anför i sin interpellation attRiksåklagaren har kritiska synpunkter på den nyord-ning som införts inom polisen.Jag är väl medveten om att det nya arbetssättet iflera avseenden påverkar åklagarnas arbetssituation,och det är viktigt att också åklagarkåren kan stödjaoch känna sig delaktig i omorganisationsprocessen.Därför fick Riksåklagaren i uppdrag av regeringenatt undersöka effekterna för åklagarväsendet av poli-sens omorganisation. Av Riksåklagarens redovisning,som lämnades , framgår attRiksåklagaren hyst oro över effekterna av de senasteårens verksamhetsförändringar inom polisen men atthan också har goda förhoppningar vadgäller utredningsverksamheten. Det framgår också atthan är övertygad om att de svårigheter som över-gångsvis kan finnas kommer att kunna lösas på ett brasätt inom en väl fungerande närpolisverksamhet. Menhan understryker att närpolisverksamheten måstekombineras med en satsning på utveckling av denkvalificerade kriminalpolisverksamheten. Jag in-stämmer helt i Riksåklagarens bedömning.Riksåklagaren framhåller vidare att det med nyalednings- och organisationsformer inom polis ochåklagare krävs en fördjupad analys av hur polis ochåklagare skall kunna uppnå de kriminalpolitiska må-len. Ett sådant arbete bedrivs inom Riksåklagarenskansli, och Riksåklagaren har bl.a. tillsatt en utredningom förbättrad operativ samverkan i län.All förändring innebär risker för omställningssvå-righeter, men det är min bestämda övertygelse att desvårigheter som kan finnas är av övergångsnatur.Utvecklingen måste givetvis följas noga, och där-för ser regeringen till att hålla sig väl underrättad omhur förändrings- och rationaliseringsarbetet fortskri-der för att ha beredskap för att snabbt kunna vidtakorrigerande åtgärder:Rikspolisstyrelsen kommer att till re-geringen lämna en halvårsrapport om verksamhetsut-vecklingen. Rapporten skall redovisa hur närpoli-sverksamheten, den kvalificerade brottsutrednings-verksamheten och rationaliseringsarbetet utvecklats.Den skall också redovisa hur polisen har arbetat medde prioriterade områdena våldsbrott, ekobrott ochnarkotikabrott.Förra månaden gav regeringen i uppdrag att identifiera väsentliga hinderför ett effektivare resursutnyttjande inom polisen. Endelrapport skall lämnas till regeringen den 15 apriloch en slutrapport den 1 november 1996.Utredningen samlad resultatredovisning förrättsväsendet (SAMRED) lämnade förraåret förslag som syftar till att klarlägga möjligheternaatt identifiera, analysera och vidta åtgärder som sam-lat bedöms vara effektivast i förhållande till rättsvä-sendets mål och resurser. Förslagen skall remissbe-handlas. Regeringen avser att med remiss-förfarandet starta ett försök med en samlad resultatre-dovisning, detta för att snabbare få en bättre bild avvar insatser och resurser är mest verkningsfulla.När det gäller litet lösrycktauttalande om 6 000 ekobrottsärenden i balans vill jagframhålla att antalet oavslutade ekobrottsutredningarinte beror på besparingar hos polisen. I det samman-hanget har regeringen tvärtom tillskjutit extra medel.Sammanfattningsvis: Jag är alltså medveten om attomorganisationen på sina håll inte har varit oproble-matisk, och arbetet är på intet sätt fullbordat. Tvärtomär vi i början på en lång omställningsprocess, som jagär övertygad om kommer att leda till en mindre kost-sam och mer effektiv polis.Anf. 2 ()Fru talman! Jag vill först tacka justitieministernför svaret.En sak gläder mig, och det är att svaret den härgången har en annan ton än det svar justitieministernlämnade vid en interpellationsdebatt . Då blevjag både överraskad och smått orolig över svaret, ochdet förekom också att man reagerade inom polisen dåman läste snabbprotokollet från vår debatt. Jag kanhänvisa till ett brev från ett av polisdistrikten hemma iDalarna. Polisfacket i sade sig inte känna igenden verklighet som statsrådet redogjorde för i debat-ten. Statsrådet talade i debatten om en utvecklinginom polisen som var både "hoppingivande och posi-tiv".Låt oss nu dra ett streck över vad som sades dåoch se framåt. Min oro kvarstår dock, och jag tyckeratt det är befogat att vara orolig. Det är ingen oro somjag grundar på att jag ser få poliser ute, utan min orogrundar sig i redogörelser, diskussioner och informa-tion i ärendet. Jag gjorde helt enkelt som justitieminis-tern sade och rekommenderade mig den gången. Jaghar ägnat en hel del tid åt polisfrågorna både lokaltoch regionalt, helt enligt rekommendationen. Ochdessa studier har gjort att jag följer upp höstens debattmed dagens interpellation.Jag återkommer till min oro. Jag vet att höga po-lischefer gått ut och sagt att omstöpningen av polisor-ganisationen i landet har bromsat upp jakten påbrottslingar. Statistik från visar ocksåatt brottmålen minskade . Pre-liminära siffror från avslöjaratt färre hamnar i fängelse. Men vi skall också sedessa siffror i kombination med att Brottsförebyggan-de rådet meddelade att brottsligheten ökatmed till ca 1,1 miljoner brott. Det är kombinatio-nen av de siffrorna som oroar.Jag tycker att det är ärligt av attgå ut och säga att det på kort sikt är ofrånkomligt attvissa negativa effekter uppkommer. Det är ärligt attsäga så, det inger inte heller några falska förhopp-ningar. Ärlighet brukar vinna i längden.En annan oro som finns över nedskärningarna äratt det är äldre, erfarna poliser som lämnar sinatjänster. 500 polismän har lämnat jobbetoch ytterligare 100 skall lämna sina tjänster enligtplanerna . Detta betyder att mycket erfarenhetlämnar poliskåren, som inga nya poliser tasin. Det är i många fall rutinerade kriminalare somlämnar sina jobb, i vissa fall för att öppna egna detek-tivbyråer. Jag såg ett färskt exempel i veckan.Det går att göra så här till en viss gräns, men detgår inte att driva det hur långt som helst. Regeringengjorde tidigt klart att det skulle skäras inom polisvä-sendet, och man kunde snabbt räkna ut vad de kraftigabesparingarna skulle betyda län för län. Då man stårhär i talarstolen kan det låta litet att säga att det skullebetyda 50 tjänster i mitt hemlän , men i sitträtta sammanhang är det stora siffror, som självklartpåverkar den dagliga verksamheten.Den brist på poliser som socialdemokraterna läm-nade efter sig åtgärdades av den borgerliga regering-en. Men är vi inne i ett nytt svårt läge. Jag är dock,som jag inledde med, glad över den nya ton som stats-rådet håller i det svar jag fick . Där talas det omatt omorganisationen på sina håll inte har varitoproblematisk.Jag vill ställa en liten följdfråga till justitieminis-tern: Anser statsrådet att det är ett problem och enförsvagning av polisväsendet i att så mångarutinerade poliser lämnar jobbet som vakan-ser uppstår och inga nya poliser tas in?Anf. 3 Justitieminister ()Fru talman! Det som jag försökte uttrycka i mittsvar var nog precis det som jag också sade ihöstas, att utvecklingen är hoppingivande och positivinom polisen. Det grundar jag på den utveckling somhar skett inte minst . Det ärden tid som gått sedan vi senast talade om den härfrågan i kammaren.Låt mig återge det en länskriminalchef i internainformationen inom , som ju ärstorstadsområde och särskilt problematiskt i de härsammanhangen, säger just om hur brottsutrednings-verksamheten fortskrider: Det kan ibland uppfattassom om utredningsverksamheten inte fungerar ellerlider av stora brister. Så är inte fallet. Övergången förändrad polisroll för med naturlighet med sig atttempot i alla avseenden inte kan vara lika högt, mendet innebär inte att kvaliteten med automatik sjunker.Kritiken mot polisens ekobrottsbekämpning är inte enspegel av nuvarande förhållanden. Statsmakternaskraftfulla satsning mot ekobrottslighet har börjatge effekt.Jag tycker också att det finns anledning att beröraden totala ärendemängden och s.k. balanser. Faktumär att det inte råder någon krissituation. Balansernahar visserligen ökat, men kraftfulla insatser har ocksåsatts in för att klara av situationen. Det gäller bådeökade utredningsåtgärder och rationellare hantering,initierad då anmälan tas upp.Frågan om polisbrist är den fråga som särskilt vill uppmärksamma, på grund av deåtgärder som vidtas inom polisen, inte bara på grundav besparingskraven, utan på grund av den omfördel-ning av resurser som sker inom polismyndigheterna ilandet till följd av beslut om attanpassa resurserna efter behoven i landet. Poliskom-missarie Per , som är närpolischef i Johan-nes närpolisområde, säger att det sompolis, varav 15 som kriminalpolis, känns som ommöjligheten att i realiteten påverka brottsutvecklingenaldrig har varit större än den är nu.Det är inte någon brist på poliser, säger han. Detfinns tillräckligt stort antal. Felet är i stället att detinte finns tillräckligt många poliser i tjänst när de behövs som bäst. gjorda under-sökningar har visat att avvissa läns poliser är i tjänst då brottsligheten är somvärst och då flest ungdomar och andra människor ärute. Genom införande av periodplanerad arbetstid föralla poliser, ett problemorienterat synsätt och störreflexibilitet skulle mängder av poliser kunna tjänstgörapå de tider och de platser där de behövs bäst.Det är det här synsättet som grundar sig på de åt-gärder som regeringen har vidtagit. Det är nämligendags att säga att det inte är fråga om att lösa de pro-blem vi har - för de är stora när det gäller att bekäm-pa brottsligheten - med att tillföra nya resurser, utanatt se till att de resurser vi har används på bästa tänk-bara sätt. Där finns en hel del att göra och det arbetetär i gång. Jag känner att jag har gensvar hos polisor-ganisationerna i vårt land i denna strävan.Anf. 4 ()Fru talman! Jag vill återkomma till det faktum attdå vi var i regeringsställning minskade stöldbrottslig-heten, men ökar den igen. Vi vet också, och det ärsjälvklart också något som oroar, att det till stor del ärunga människor som står för stöldbrottsligheten i vårtsamhälle. Om man gör sig skyldig till ett brott, måstevi ge tydliga och snabba signaler och reaktioner.Jag skrev i en riksdagsmotion att jagtyckte att det var orealistiska besparingskrav sompolisväsendet fick sig ålagda. Jag tycker det fortfa-rande. Självklart måste så drastiska besparingar genegativa följder, även om jag tror att det finns effek-tiviseringar att göra. Jag har inget emot effektivise-ringar, inte heller inom den statliga verksamheten.Då det gäller inriktningen på närpolisverksamhe-ten skrev jag i motionen bl.a. att närpoli-sverksamheten i första hand borde inriktas på brotts-förebyggande och problemorienterat polisarbete. Enviktig del är att närpoliserna lär känna sitt område,sina ungdomar. Vi vet att försöksverksamhet finns och har givit bra resultat.I arbetet tycker jag också att skolan skall kopplasin, liksom idrottsrörelsen och andra ideella organisa-tioner, och självklart måste föräldrarna ta sin del avansvaret.Men det finns ett men. Uppbyggnaden av närpoli-sverksamheten kommer i då även kraftiga be-sparingar skall göras. Den kombinationen är inte heltbra, den är t.o.m. svår att genomföra utan negativaresultat. Som jag sade i mitt förra inlägg måste detvara ett stort problem att de mest erfarna, de mestkvalificerade nu lämnar sina tjänster och attdet inte tas in några nya.Det är också en ekonomisk realitet att ut-bildningen eftersätts och att det avsatts för lite pengartill ADB-området. Det har jag lärt mig efter de studierjag fick rekommendation om förra gången vi debatte-rade frågan. Jag skall inte gå så långt som att säga attjag har bevis för att utvecklingen kan bli sådan somman pekade på i ett brev från polisfacket förra gång-en. Man pratade om att rättssäkerheten kunde påver-kas på ett negativt sätt. Men jag tar riksåklagarens ordpå största allvar, de måste vara tunga. Han sade nyli-gen i en intervju att polisutredningarna har blivit säm-re, att bristen på erfarna polisutredare är allvarlig ochatt närpolisverksamheten har orsakat lednings-problem. Han konstaterade också att antalet ärendensom kommit till polisen ökat under 12 må-nader, som ärendena som lämnat polisenoch gått till åklagare minskat . Problemenhänvisades till pågående omorganisation.Men kanske är vi mer överens den här gången änförra. Justitieministern sade i slutet av sitt svar att detinte varit oproblematiskt. Jag tror att vi kanske t.o.m.kan vara överens om att det inte är oproblematiskt.Anf. 5 Justitieminister ()Fru talman! Att göra så stora förändringar av en såstor och central organisation som polisen kan aldrigvara oproblematiskt. Inte för att jag vill ge mig in inågon sifferexercis, jag tror att det är det mest me-ningslösa man kan hålla på med, men eftersom RolfGunnarsson pekar på att stöldbrottsligheten har ökatunder den socialdemokratiska regeringen - det är dentypen av argumentering jag reagerar mot - skulle jagkunna svara med att våldsbrottsligheten i stället hargått ned. Men det göra jag inte, för det är inte dentypen av argumentering som är meningsfull.Men det är alldeles rätt att närpoliserna har noteraten ökning av anmälan av bl.a. stöldbrottslighet. När-poliserna själva anser att det är en konsekvens avderas nya sätt att arbeta. De har nämligen en mycketbättre kontaktyta i samhället, och det finns fler männi-skor som känner det meningsfullt att anmäla brott.Man skulle alltså kunna tolka den ökningen som enpositiv utveckling när det gäller samhällets möjlighe-ter att ta tag i brottsligheten. Det är en positiv konsek-vens av att närpolisverksamheten börjar att fungera påett effektivt sätt.När det gäller frågan om hur mycket av detta somsedan går vidare till åklagare, och om det går att näm-na några procentsiffror, är situationen den att om mantittar bara är det intesämre än det var för t.ex. . Siffran fluktue-rar nämligen just . Attåberopa den förändringen från det ena året till detandra säger alltså ingenting.Detta är en fråga som måste ses i ett längre per-spektiv. Då är vi framme vid ett grundläggande pro-blem som är en av orsakerna till den stora förändringsom vi gör av polisarbetet: har vi haft en stigande kurva när detgäller anmälda brott, men vi har en praktiskt tagetstillastående kurva när det gäller lagförda brott, dettatrots att polisen tillförts mycketnya resurser. Man har också försökt utveckla verk-samheten. Det är bara att konstatera att vi inte haruppnått de resultat vi anser är nödvändiga. Det liggerbakom den kraftsamling som pågår inom helapolisväsendet och som berör resten av rättsväsendet,inte minst åklagarna.Det är mot den bakgrunden riksåklagaren har fåttdet uppdrag han har fått. I sin rapport pekar han på desvårigheter som finns, men han räknar också upp deåtgärder han vidtar. Det är det arbetet som skall ledatill ett bättre samarbete mellan polis och åklagare ochen bättre utveckling av utredningskapaciteten hospolisen. Det krävs ett bättre samarbete mellan olikadelar inom rättsväsendet. Allt detta ingår i den redo-visning jag lämnade i mitt svar.Anf. 6 ()Fru talman! Jag hoppas självklart att justitieminis-tern har rätt då hon säger att ett ökat antal anmälning-ar är ett positivt tecken på brottets himmel. Det kan-ske finns anledning att återkomma med en uppfölj-ning i den tron och tendensen. Tills dess får jag fort-sätta mina fältstudier och kanske återkomma i ären-det.Anf. 7 Justitieminister ()Fru talman! Jag tycker att hartagit denna fråga på allvar, och det gläder mig. Ävenom den interpellation jag läste gav intryck av att RolfGunnarsson hade utgått ifrån vissa uttalanden i pres-sen - den typ av lösryckta, skandalinriktade reportagesom sker på detta område - kan jag nu konstatera attså inte är fallet, och det är jag tacksam för. Låt ossfortsätta vår konstruktiva dialog.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1995/96:47 om irans-ka flyktingars situation i TurkietAnf. 8 Utrikesminister ()Fru talman! har frågat mig vad jagavser göra för att påverka den turkiska regeringen attge de iranska flyktingarna på Förenade socialistparti-ets kontor i en anständig och mänsklig be-handling. Jag har också fått frågan vad jag avser göraför att UNHCR i skall behandla dessa flyk-tingar i överensstämmelse med FN:s och Europarå-dets deklarationer och resolutionen om mänskligarättigheter. Slutligen har jag tillfrågats vad jag avsergöra inom EU för att påverka i riktning motförbättrad respekt för de mänskliga rättigheterna.Bakgrunden till fråga är följande:I början av augusti 1994 samlades en grupp iranier påFörenade i i pro-test mot att de vägrats asyl i . Beslutet om attinte bevilja dem asyl grundade sig på att UNHCR,efter mycket noggrann prövning, bedömt att inte nå-gon i gruppen haft tillräckliga skäl för att få flyk-tingstatus. Gruppens storlek har successivt ökat ge-nom att andra asylsökande från anslutit sig, ochden omfattar omkring 100 personer.För vissa av dessa har de turkiska myndigheternaredan fattat beslut om utvisning. Besluten träder ikraft när de asylsökandes tillfälliga uppehållstillståndupphör att gälla.Den turkiska regeringen har bett de protesterandeatt lämna högkvarteret, men tills vidare valt att inteingripa mot gruppen. Ett undantag är den familj somarresterades utanför partihögkvarteretsområde men som släpptes efter två dagar.Fru talman! UNHCR i har efter noggrannprövning i flera omgångar funnit att inte någon av depersoner som ingår i gruppen på partihögkvarteretuppfyller kriterierna för flyktingskap enligt 1951 årsflyktingkonvention och protokoll.När jag talar om UNHCR:s prövning vill jag un-derstryka att det rör sig om UNHCR:s egen procedur.Denna procedur innebär att asylskälen granskas obe-roende av att enbart åtagit sig att följa flyk-tingkonventionen för sökande från . UNHCR:sbedömning att deltagarna i gruppen saknar flyk-tingskäl har således inte påverkats av den turkiskageografiska begränsningen, utan är ett resultat av ennoggrann och oberoende prövning i enlighet med deinternationella reglerna på området. UNHCR i Genè-ve har gått igenom ärendet och till fullo ställt sigbakom Ankarakontorets bedömning.När det sedan gäller de humanitära villkoren förmanifestationens deltagare vill jag framhålla attUNHCR har hjälpt och hjälper gruppen med bl.a. matoch medicin.Fru talman! På fråga om hur re-geringen avser att inom EU påverka i riktningmot förbättrad respekt för de mänskliga rättigheternavill jag svara att tar aktiv del i utformningenav EU:s politiska dialog med Turkiet.De politiska mötena mellan och regelbundet och på olika plan - från regerings-chefsnivå till tjänstemanna- och expertnivå. EU är viddessa möten ofta representerat av trojkan, dvs. ordfö-rande samt föregående och kommande ordförande.Inriktningen på samtalen läggs ändå fast vid mötenmed hela EU-kretsen såsom det allmänna rådets mö-ten, polchefsmöten, rådsarbetsgruppsmöten osv. Viddessa möten arbetar för att påverka dialogensinnehåll så att den överensstämmer med vår syn påsituationen för mänskliga rättigheter i Turkiet.Anf. 9 ()Fru talman! Jag vill tacka utrikesministern för sva-ret på min interpellation.I svaret ingick viss beskrivning av bakgrunden tillinterpellationen. Jag vill i det sammanhanget göranågra förtydliganden, därför att jag tror att det ärväsentligt att vi i bakgrunden lyfter in den situationsom råder för människor i både och Turkiet.I inget av dessa länder kan man påstå att det råderdemokrati i dess verkliga betydelse. De som tillhöroppositionspartier av olika slag i har mycketsvårt att verka. De flesta oppositionspartier är för-bjudna. I är situationen inte mycket bättre. Vivet och har i olika sammanhang tagit upp hur parla-mentariker, bl.a. , har fängslats och fortfa-rande sitter fängslade.När därför flyktingar väljer att resa till föratt där begära asyl är det ju inte utifrån att det är ettland där man hyser respekt för mänskliga rättigheter,utan att det är den enda utväg de har sett.I bakgrundsbeskrivningen lyfter utrikesministernfram att flyktingarna befinner sig i , men den informationjag har fått var . Det är illa nog.Beskrivningen av hur stort antalet personer ärstämmer inte riktigt. Från början var det drygt 170personer och den gruppen har successivt minskat fråndenna stora mängd till omkring drygt 100 personer .