prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — Det är inte ett bra sätt.Man skall över huvud taget inte ha pälsar från djursom behöver födas upp i bur. Framför allt är det justsådana djur som inte får en chans att leva ett normaltliv, hur man än ordnar det. Det går inte att skapa såstora utrymmen att djuren skulle kunna leva ett nor-malt liv.Den tredje reservation som vi har handlar om eld-ressyr av hundar. Där finns ett förslag på gång frånregeringen. Jag tycker att det är synd att man intekunde snabba på med det här. I den utredning somgjordes ganska föreslogs lagändringar somgör det möjligt att förbjuda användning av el somdressyrmetod. Den frågan är ny på ett sätt och inte nypå ett annat sätt. Vi har haft en diskussion i utskottettidigare. har diskuterat frågan om kodres-sörer, som också innebär användning av elektricitetför att få fram ett önskat beteende. Det är inte fören-ligt med god djuromsorg att använda det, varken påkor eller på hundar.Jag skulle vilja säga att en som inte utan att an-vända el kan få en hund att göra så som man vill inteskall ha hund. Det är inte rimligt att man skall gåsådana genvägar. Det visar på en brist på kunskap omhur djur beter sig. Vi har därför valt att reservera osspå denna punkt, även om jag vet att man kan hoppaspå att det skall komma ett lagförslag som innebär attmotionen och vår reservation tillgodoses.Vi har också reserverat oss till förmån för enmycket bra s-motion om handel med utrotningshotadedjur. Det hade varit mycket enkelt att i få enbehandling likvärdig med den som förekommer iandra länder genom att skärpa straffen. Jag stödjerverkligen innehållet i denna motion, som vi tillsam-mans med har reserverat oss för.Vi har också ett antal reservationer som handlarom djurfrågor i EU. Eftersom de frågorna just nubehandlas i samband med den skrivelse som skallavges inför regeringskonferensen, kommer vi inte attyrka bifall till dem i detta sammanhang, och jag skallinte heller gå närmare in på dem. Jag vill till slut heltkort yrka bifall till reservation nr 2 om pälsdjursupp-födning.Anf. 159 ()Herr talman! Också detta betänkande behandlarmotioner som har väckts. För är djur-skyddsfrågorna oerhört viktiga. Det handlar om enrespekt för livet, som också måste innefatta djuren.Därvidlag är vi i på många områden långtframme. Det betyder inte att djurskyddsarbetet intekan drivas ännu längre framåt. Det finns mångadjur som har det illa, och vi måste på de punkternakunna fortsätta att driva utvecklingen framåt.Det som jag främst tänker på är de djur som leveri burar. Vi kan säga att det nu börjar ske en viss för-ändring på den punkten. Man har i alla fall ändraträvhållningen så, att räven skall ha möjlighet att grä-va. Det sätt som man har haft för att hålla djur i burstrider egentligen totalt mot 4 § djurskyddslagen, somsäger att djur skall ha möjlighet att bete sig naturligt.Det är inte naturligt för en räv att sitta i en bur. Det ärabsolut inte naturligt för den att inte kunna gräva ochinte heller att vara så passiv som den blir i en bur.Vi kan här se vissa förändringar som väl i varjefall är till det bättre, men frågan är om vi över huvudtaget skall ha räv i bur. I det sammanhanget är Sveri-ge faktiskt inte ett föregångsland. I är det förbjudet att ha räv ibur. Det är där också förbjudet att ha mink i bur.I finns fortfarande ungefär 50 000 rävarpå pälsfarmer. Antalet minskar fortlöpande, och anta-let pälsfarmer har minskat från 650 till 250 på tio år.Vi tycker att det är bra. Måste man hålla djur på ettsådant här sätt, skall vi kanske fundera på om vi verk-ligen måste använda dessa djurs pälsar. Vi i Miljöpar-tiet anser att det inte är så. Vi anser denna typ avdjuruppfödning inte är värdig ett samhälle som sägersig sätta djurskyddet högt.Det finns fortfarande 2,2 miljoner minkar i bur iSverige. De finns i burar som är , 0,35 mbreda - vilket inte är speciellt mycket - och 0,4 mhöga. I en sådan bur har man 3 minkar.En mink beter sig i naturen definitivt inte som enmink i bur. En mink är ett djur som är beroende avvatten och som tillbringar av sin aktiva tidunder vatten. Skall man här se till att mink kan betesig naturligt, borde den ha tillgång till vatten.Man har i också dragit konsekvensen avdetta, där ett par måste ha 6 kvadratmeters utrymmeoch tillgång vatten. måstealltså ha tillgång till vatten.Detta är oerhört väsentligt, inte bara därför attminken måste kunna bete sig naturligt utan ocksådärför att vistelsen i vatten är ett sätt för attreglera temperaturen.Vi borde verkligen fundera på om det är vettigt attha 2,2 miljoner minkar i bur i . Vi måste kan-ske överväga om ett burförbud för mink vore likaangeläget som burförbud när det gäller höns. Skallman föda upp dessa djur, skall man göra det på ett fördjuret vettigt sätt.Det blir då också naturligt att säga att vi inte skallimportera pälsar från länder som har en sådan upp-födning av dessa djur som vi själva inte accepterar.Skall vi importera, måste man föda upp djuren på ettsätt som vi tycker är vettigt.Jag yrkar bifall till reservation 2.I reservation 1 talar vi litet grand om det faktumatt det fortfarande ute i världen diskuteras om manskall få fånga djur med bensax eller inte, trots att manvet att detta är ett av de mest grymma sätten att fångadjur. Många sitter fast i bensaxfällor.Många lider också så mycket att de biter av sig benetför att komma loss. Det är ingen diskussion om attdetta är det absolut mest plågsamma sättet att fångadjur. Ändå diskuterar man fortfarande i internationellaforum hurdan standarden skall vara, och vi kommerinte till skott internationellt.Dessutom stöter vi på problem genom att vi enligtWTO-reglerna inte kan gå före på miljöområdet. Vikan alltså egentligen inte förbjuda import av päls frånsaxfångade djur. Vi menar i reservation 8 att det äroerhört viktigt att man utformar frihandelsreglerna såatt djurskyddsaspekterna får ett mycket större ge-nomslag och så att det också blir möjligt att säga nejtack till länder som t.ex. tar fram pälsar på ett sätt somvi inte själva vill tillämpa här.Jag yrkar bifall till reservation 8.Vi i för i betänkandet inte så mycketdiskussioner om EU och djurskyddet, utan vi har valtatt ta upp dem i andra sammanhang. Vi tar ändå upplitet grand om djurtransporter. har fått undan-tag för transport av högdräktiga och nyförlösta djur.Enligt vår uppfattning måste man göra allt för attpermanenta den övergångsbestämmelsen. Jag vet attvi har en samsyn, och vi måste försöka driva det härtillsammans.Jag vill också kort kommentera den motion somUrban har väckt och där det anförs att straffetför handel med utrotningshotade djur borde skärpas.Det ligger mycket pengar i döda falkar och ör-nar. Många människor tar mycket stora risker för attkomma över t.ex. dessa fåglar. Straffets längd är dånaturligtvis något som man kalkylerar med. Är straf-fet som i , får man en mindre påföljd äni , där straffet är . Man väljer självfallethellre att försöka i än i , där effekten avatt åka fast blir större.Det skulle vara oerhört bra om man kunde sam-ordna lagstiftningen på detta område inom . Vihar likartade arter och samma hot mot dessa arter. Jagstödjer verkligen denna reservation.Detta betänkande är mycket viktigt, och det är braatt samsynen i är så stor. Jag hoppas att vi kankomma till skott när det gäller burar för rävar ochmink, framför allt vad beträffar mink, där vi har enbra bit kvar. Om man nu skall hålla dessa djur i bur,skall de enligt 4 § ha möjlighet att bete sig naturligt.Anf. 160 ()Herr talman! Återigen behandlar vi ett betänkandedär samsynen om grundinställningen är mycket tydligvad gäller omsorgen om djurskyddsfrågorna och omatt plågsamhet vid t.ex. djurförsök eller vid fångst avdjur till varje pris måste undvikas.Detta betänkande har föregåtts av en ganska gedi-gen hantering i utskottet. Bl.a. har vi gjort studiebesökoch haft andra aktiviteter för att få information omdjurskyddsfrågor och om hantering av djur. Det ärviktigt att säga att den samstämmighet som finns i storutsträckning förlitar sig på det arbete som regeringenbedriver, den lagstiftning som finns i och detengagemang som visar i det europeiska arbe-tet.Herr talman! Jag kan säga att också i det senarefallet har en samstämmighet varit mycket tydlig.Utskottet säger nu i yttrande över materialet införregeringskonferensen mycket tydligt att frågor omdjuromsorg bör skrivas in i EU:s grunddokument.Herr talman! De reservationer som finns i betän-kandet redovisar en ambition att skynda på, och attredan i dag fatta beslut som leder till åtgärder på fleraav dessa viktiga områden. Vi menar att detta nu ärregeringens ansvar, både nationellt och internationellt.Jag tror att den ambition som reservanterna visarär angelägen. har vi i utskottsmajoritetenvalt att peka på den nationella samstämmigheten ochenigheten i det internationella uppträdandet.Herr talman! Vi får säkert anledning att återkom-ma till dessa frågor i många omgångar, när vi behand-lar EU-material såväl som nationella frågor. Undertiden yrkar jag bifall till utskottets hemställan i jord-bruksutskottets betänkande nr 14.Anf. 161 ANN-KRISTINEJOHANSSON (s)Herr talman! Vi konsumenter har under senare årblivit alltmer nyfikna, kunniga och krävande. Vi frå-gar inte bara efter priset på matvarorna - vi vill ocksåveta varifrån maten kommer, hur säden till mjölet ärodlat och hur djuren är uppfödda. Dagens konsumen-ter ställer krav på hög kvalitet, god miljö och en goddjuromsorg.Sverige har som medlem i EU såväl möjlighetsom skyldighet att agera för att förbättra djurskyddetinom gemenskapen. Vi har en betydligt högre mål-sättning än EU när det gäller att skapa en god djurmil-jö. Vår svenska djurskyddslagstiftning omfattar alladjurslag i fångenskap. Den säger uttryckligen att djur-hållningen skall vara utformad så att djuren skyddasmot sjukdom och att deras hälsa främjas. Några såda-na krav finns vare sig i Europakonventionerna, i EU:sdirektiv eller i de enskilda EU-länderna.Den socialdemokratiska regeringen har efter EU-inträdet fört en offensiv politik för att skärpa kravenpå bl.a. djurtransporter. EG:s direktiv om skydd avdjur under transport är, till skillnad mot övriga djur-skyddsdirektiv, totalharmoniserat. Regeringen har nåttvissa framgångar med att skärpa för kravpå fordonens utformning och utbildningen av förarna.Men det finns fortfarande mycket kvar att göra för attuppnå en acceptabel standard på djurtransporternainom EU. Regeringen får fortsätta sitt arbete med attdriva detta.Sveriges höga djurskyddskrav gäller inte baramjölk- och köttdjur, utan även pälsdjur. Djurskydds-lagen ställer höga krav på att djuren skall hållas i engod miljö som ger dem möjlighet att bete sig natur-ligt. Utgångspunkten för djurhållningen skall varaanpassad till varje djurarts beteende och behov avrörelsefrihet.Under senare år har föreskrifterskärpts, och kraven för uppfödning av pälsdjur harhöjts. Speciellt långtgående är kraven för hållandet avräv. Ändringarna innebär bl.a. att rävar bara får hållaspå sådant sätt att deras behov av att vara tillsammansmed andra rävar, av att röra sig och av att gräva till-godoses.Herr talman! EU:s inre marknad innebär att varoroch tjänster fritt skall kunna föras över gränsernamellan medlemsländerna. Den inre marknaden inne-bär inte att djur och djurprodukter skall kunna förasöver gränserna hur som helst.EU har utvecklat enhetliga djurhälso-krav och riskbedömningar när det gäller djursjukdo-mar. En förutsättning för att den inre marknaden skallkunna uppnås för handeln med djur och animaliepro-dukter är att det finns en gemensam syn på djurhälsa,smittsamma djursjukdomar och en gemensam be-kämpningsstrategi.EU:s mål på området skiljer sig alltså inte från detsvenska målet - att hindra smittspridning för att skyd-da djurs och människors hälsa. Skillnaden liggeregentligen i stället i de metoder som används.Sverige har varit relativt förskonat fråndjursjukdomar. Vårt EU-medlemskap kan därförmedföra ökade risker för vissa djursjukdomar. Djur-hälsoarbetet och smittskyddsarbetet skall därför in-tensifieras. Det handlar om ökad utbildning, diagnos-tiskt utvecklingsarbete och träning för att kunna byggaupp en effektiv beredskap att upptäcka sjukdomsut-brott i tid.Dessutom bör verka för hur ett programför bekämpning av djursjukdomar skall utarbetas.EU:s regler skall vi vidare diskutera i skrivelsen omregeringskonferensen.Även bin drabbas av sjukdomar. I påträf-fades varroakvalstret på Gotland1987. gjordes de första fynden på fastlan-det, och sedan har kvalstret spritt sig över delar avsödra . Bekämpningen av varroakvalstret,liksom av andra smittsamma bisjukdomar, reglerasframför allt i bisjukdomslagen och i bisjukdomsför-ordningen. Ansvarig myndighet är Jordbruksverket.Dessutom ligger det inom länsstyrelsernas ansvarsom-råde att regionalt biträda vid be-kämpningen.Det kan finnas anledning att ytterligarepröva vilka bekämpningsinsatser som kan behövas föratt på lång sikt trygga den svenska binäringen. Be-kämpningen av varroakvalster åligger dock i förstahand ansvarig myndighet. Jag förutsätter alltså attJordbruksverket, länsstyrelserna och regeringen upp-märksamt följer frågan och vidtar de åtgärder sombehövs.Herr talman! Som jag sade inledningsvis ställer vikonsumenter högre krav på den mat vi köper. Vi ärinte bara intresserade av varans pris - vi vill veta vadsom händer med maten under hela produktionskedjanfrån uppfödning till transport, slakt, förpackning ochslutligen återvinning. Konsumenten har rätt att krävalivsmedel av hög kvalitet.Hög kvalitet innebär för mig att det kött vi äterkommer från djur som fått leva ett naturligt liv i engod miljö, och att det som växer på våra åkrar är odlatmed så litet kemikalier och bekämpningsmedel sommöjligt. Därför måste vi förstärka konsumentperspek-tivet och även ställa höga krav på djurhäl-sa och djurskydd.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan i betänkandet och avslag på samtligareservationer.Anf. 162 () re-plikHerr talman! blir jag tvungen att ge mig in i enbidiskussion, vilket jag inte hade tänkt mig.Jag börjar med att tala om mink. Jag undrar omAnn-Kristine verkligen menar att minkar,med tanke på hur de föds upp , har möjlighet tillett naturligt beteende. Många socialdemokrater, bl.a.Birgitta Gidblom, motionerar också om burförbud viduppfödning av pälsdjur. Finns det i det socialdemo-kratiska partiet något stöd för hennes tankar om attinföra ett förbud, eller talar hon för döva öron? Detskulle vara mycket intressant att få ett svar på detta.Jag håller med om att det naturligtvis är viktigt attvi får sådana djurskyddsregler att djuren har en chansatt bete sig naturligt. Jag förmodar att vi är överensom att inte kan bete sig naturligt med de för-hållanden som finns i dag.Jag skall kort kommentera min reservation ombin. Vi har diskuterat varroakvalstret iSverige. Låt mig bara konstatera att sjukdomen spri-der sig, herr talman. Den har kommit även tillAnn-Kristine landskap, . Mangör mycket litet i för att hindra spridningenoch mycket litet för att bekämpa sjukdomen i bisam-hällena.Dessutom står nu nästa bisjukdom för dörren,nämligen trakékvalstret. EU har nämligen sagt att detskall vara möjligt att fritt flytta bisamhällen mellanländerna. Vi i menar att enda chansen attkomma till rätta med denna tragiska situation är attinföra bin under epizootilagen. Det gör man genom attkalla dem för vad de är, nämligen husdjur.Anf. 163 ()replikHerr talman! tar i sin replik uppfrågan om mink- och rävfarmar. Förhållandena förrävarna har förändrats en hel del för rävarna. De harfått möjlighet att gräva och bete sig mer naturligt.Minkarna är fortfarande kvar i burar, men ocksådär har det hänt litet grand. Jag tror också att det ärviktigt att konsumenterna trycker på, och inte köperpälsar. Om vi inte gör det kommer lönsamheten förminkfarmarna att bli dålig, och de kommer att läggasned.Gudrun tog också upp frågan om varro-akvalstret. Jag tycker inte att kan göra såmycket åt detta - det är som skallhandha frågan. Jag tycker inte att bin skall klassassom djur. Jag tycker att de är insekter. De skall alltsåinte hamna under epizootilagen.Anf. 164 () re-plikHerr talman! Det som har hänt på rävområdet ärmycket bra. Det är också mycket bra att jordbruks-ministern såg till att det förslag som uppfödarna hadeinte gick igenom. Det innebar att man skulle få harävar i bur innan man slaktardem för att få en snygg och fin päls. Jag uppskattardet mycket. Där har det skett bra saker.När det gäller mink tror jag tyvärr att om vi skallvänta på konsumenttrycket lär de 2,2 miljoner min-karna få sitta i bur mycket . Det krävs nog enlagstiftning där för att vi skall få en annan tingensordning. Jag hoppas att vi kan hitta ett sättatt lagstifta om det, t.ex. som har gjort. Dåkan vi se till att vi även håller mink på ett sådant sättatt de har en chans till ett naturligt beteende. Det går iSchweiz, och det skulle kunna gå här.Som biolog och biologilärare blir jag litet förvå-nad när påstår att insekterinte är djur. Man kan möjligen diskutera detta när detgäller lägre stående arter, men när det gäller insektervill jag påstå att de absolut är djur i alla andra sam-manhang, utom när det gäller epizootilagen. Då är välbin något annat - växter möjligen. Det är ju växteroch djur vi hanterar. Jag tycker att detta är mycketmärkligt.Skulle vi säga att bin faktiskt är djur - det låter juinte klokt det här - skulle de omfattas av epizootila-gen. Det skulle räcka med ett tillkännagivande frånriksdagen att vi anser att bin skall klassas som djuroch därmed hamna under epizootilagen för att detskulle börja hända saker i . Då skulle vi näm-ligen få i gång en bekämpning av varroan. Då skulledet vara lag på att bekämpningen skulle komma igång. Skall vi kunna stoppa varroan , vilketskulle bli svårt även med hjälp av epizootilagen,måste vi kräva att bisamhällen som har varroa omin-tetgörs, annars sprids sjukdomen.Jag och mitt parti ser med viss förskräckelse påden dag då vi också har trakékvalster. Trakéer är desystem som bin andas med. När den dagen kommerhar vi ytterligare ett problem. Effekten av detta, , är att många biodlare tar till ke-mikalier. I vet man att de hamnar i honung-en. Jag tror inte att de små odlarna eller fruktodlarnasom behöver bina är speciellt betjänta av detta. Det ärstorodlarna som inte vill att bina skall omfattas avepizootilagen och inte småodlarna. Vi stöder småod-larna i det här fallet.Anf. 165 ()replikHerr talman! säger att Schweizhar ett förbud för minkfarmare att ha djuren i bur. Detvet jag ingenting om. Men de har också förbud att hahöns i bur. Där har man klätt in näbbarna på hönsen,och jag vet inte om det är så mycket bättre. Jag vetinte hur det ser ut på minksidan.När det gäller frågan om bin är djur eller intemåste jag säga att jag tyvärr inte är biolog utan enenkel lantarbetare. Jag har inte den kunskapen att jagkan avgöra om de är djur eller inte. Men som jag serdet är bin inte djur.Anf. 166 ()Herr talman! antog en nylag om åtgärder beträffande djur och växter som till-hör skyddade arter.Den antagna lagstiftningen innebar att man samla-de alla regler om nationell och internationell handelsamt övrig hantering och förvaring av vilt levandedjur och växter under en lag. Härigenom skulle eneffektivare kontroll av reglernas efterlevnad på dettaområde möjliggöras. Man framhöll särskilt att dennya lagen bör kunna förbättra möjligheterna att på-verka den illegala handeln med hotade vilda djur ochväxter. Lagens ansvarsbestämmelser omfattar bötereller fängelse . Vid grova brottkan man dömas till fängelse i högst två år.Tyvärr kan alla dessa goda intentioner gå om intetpå grund av de i alltför låga straffen för han-del med utrotningshotade djur. Straffet för dessa brottär som ni hörde högst fängelse.Vårt västliga grannland har en betydligtsträngare lagstiftning där dessa brott kan ge upp fängelse. Utöver detta har även engeneralklausul för dessa typer av brott. Detta lederofelbart till att bl.a. äggplockarna och fågeltjuvarnasöker sig till med sin avskyvärda verksamhet.Örn och falk är begärliga bidrag till denillegala djurhandeln. En jakttränad kungsörn betingarett pris på ca . En jaktfalk betalas medhälften.I den illegala importen till dominerarkräldjuren. En svensk man lyckades smugglain 6 700 reptiler till ett marknadsvärde på 20 miljonerkronor. Mannen dömdes till fem månaders fängelse.De enorma pengar som figurerar i detta sammanhanggör att man faktiskt kan jämföra det med narkotika-handeln.Enligt egen utredningsmanKaj , som har utrett den illegala handelnsomfattning, finns det tecken på att denna brottslighet,som förr utövades av enstaka knäppskallar med någotmaniskt samlarbeteende, alltmer har fått formenav organiserad kriminalitet. De låga straffsatserna ochde stora pengarna gör den illegala handeln förmånlig ijämförelse med annan brottslighet. Detta måste upp-höra.För att undvika att svenska utrotningshotade djurdödas eller infångas och att blir ett transitlandför denna snuskiga trafik måste straffskalan höjas tillnorsk nivå. Dessutom borde polisen efter norsk mo-dell inrätta en central enhet med kunnande om dennahandel och operativa enheter ute på fältet.Jag vill inte besvära kammaren med att begäravotering om min motion, men jag lovar att återkommai ärendet.Anf. 167 ()Herr talman! Jag har begärt ordet med anledningav en motion 1994/95:Jo518. Den handlar omsvanskupering på hundar. Jag har tillsammans med enkollega väckt den förut. Resultatet harblivit ungefär det samma som , herr talman. Jagkommer inte att yrka bifall till min motion. Jag vet attdet är fåfängt. Däremot kan jag inte underlåta att säganågra ord om motionen.Den är naturligtvis väckt ur djurskyddssynpunkt.Vi vet, trots det säger i sin utredning,att det finns hundar som skadas mycket svårt på grundav att man inte får kupera deras svansar. Det gällermest jakthundar. De som kan bevisa detta, och somhar talat om det för mig personligen när jag har settderas hundar, är ofta bönder som har jakthundar somde jagar med. De är inte några nöjesjägare. De skötersin jakt precis så som jakt skall bedrivas. De tycker attdet är tråkigt att deras hundar blir skadade och att manså småningom blir tvungen att amputera deras svan-sar.Men det finns också en annan aspekt som jagtycker är minst lika viktig. Det är de genetiska förhål-landena. När man inte kan få in avelshundar utifrånoch inte, i viss utsträckning för vissa raser, kan an-vända svenska hundar för avel utomlands minskar jumöjligheterna att berika raserna. Då ökar riskerna förgenetiska skador. Jag tycker att detta är något som vimåste ta fasta på. Jag känner till att det finns svenskahundägare som har flyttat utanför gränser föratt kunna fortsätta sin avel. De är - och det vill jagpåpeka - inte bara avelsdjurägare. De är också i hög-sta grad intresserade av sina hundars hälsa. De ärdjurälskare i ordets rättaste bemärkelse.Herr talman! Därför kommer jag att återkomma iannat sammanhang.Anf. 168 () replikHerr talman! Jag tycker att detta är en mycket an-gelägen fråga. Eftersom jag själv är uppfödare och harkennelnamn har jag kommit i kontakt med den härfrågan på olika sätt.Det finns framför allt tre raser där man fortfarandehar problem med att uppfödare vill kupera svansar.Det är rottweiler, och vorsteh. Av dessajagar man bara med vorsteh. Problemet är egentligenstörst hos rottweiler.Det är helt fel när säger inte kan bedriva avel med hundar som har kupe-rade svansar. Det går alldeles utmärkt! Man kan im-portera från de länder man vill med de karantänsbe-stämmelser som finns. Det man inte kan göra är attställa ut. Att ställa ut innebär att man får avelsmeriterpå sin hund. Tar man in en hund som redan haravelsmeriter går det alldeles utmärka att avla. Föraveln är det alltså inget problem.Man kan också mycket väl exportera hundar. Detär heller inget som helst problem.När det gäller rottweiler har rasklubben som tur ärtagit tag i det här. förekommer det en del illegalkupering, och den är fruktansvärt obehaglig.