prot · GJ09108 · 1996-06-10 00:00:00 — Det är absolut nödvändigt att Sverigekräver att fria och oberoende val skall genomföras.Det är själva grunden för demokratin att man kan göradetta. Det är den demokratiska utgångspunkten som ärförutsättningen för att man skall ha ett äkta medlem-skap i Europarådet.Det politiska utskottet i kommer attsammanträda i nu . Jag kommersjälv att delta i detta möte. Det är givet att frågan omutvecklingen i kommer att vara en huvud-fråga vid det mötet. Självklart måste vi kräva att friaoch oberoende val genomförs i korrekta former. Dethär kan naturligtvis inte accepteras. Frågan om med-lemskapet för får man bedöma.Den första reaktionen är väl att man utesluter ettland som inte uppfyller sina förpliktelser. Det skalldock erkännas att det finns kritik även mot andraländer i Europarådskretsen när det gäller mänskligarättigheter. Det rör sig t.ex. om Turkiet.En diskussion som ibland förekommer handlar omi vad mån landet trots allt kommer att respektera deutslag som gör. Det är en möjlighetatt man kan suspendera delegationen från ett land frånatt delta i möten utan att man utesluterdet. Det skulle innebära att landets medborgare harmöjlighet att vädja till , och att lan-det sedan är skyldigt att verkställa besluten.Visar det sig att det inte finns förutsättningar föratt domstolens beslut verkställs i ett medlemsland såfinns det ju ingen annan åtgärd att vidta än att uteslutalandet. Jag har ingen klar uppfattning om huru-vida man i första hand skall gå på suspension av derasrepresentation i eller om det finns an-ledning att mer direkt gå på ett uteslutande av Albani-en.Anf. 30 ()Fru talman! Det är alltid en svår avvägning mellanatt ha länder med, och på det sättet kunna påverka idemokratisk riktning, eller att i stället utesluta dem.Jag är glad att kommer att agera på olika sätt.Jag vill bara understryka vikten av att göra något åthur det är i i dag.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Verksamheten inom Europeiska unionenunder 1995FöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1995/96:UU25Verksamheten inom Europeiska unionen (skr. 1995/96:190)Anf. 31 ()Fru talman! Det betänkande som vi nu skall be-handla är en redogörelse för första år sommedlem i Europeiska unionen. har snabbtkommit in i samarbetet inom EU. Vi har påverkat,trots att vi är ett litet land. Vi har också i stor ut-sträckning haft förväntningar på oss att vi skall påver-ka. Förväntningarna på oss har framför allt gällt attSverige skall ge ett bidrag till den ökande öppenheteninom Europeiska unionen, framför allt när det gällerrådets arbete.Vi har kunnat påverka när det gäller frågorna omen aktiv arbetsmarknadspolitiks ställning i EU-arbetet. Vi har påverkat när det gäller frågor om djur-skydd och djurhållning och när det gäller miljöpolitik.Vi har också varit, och är, pådrivande i regeringskon-ferensens diskussioner om en utvidgning av unionenösterut.Vi har påverkat, och vi har låtit oss påverkas.Detta är en återkommande fråga i den kritik frånVänsterpartiet och som också har uppre-pats i det särskilda yttrandet, nämligen att regeringeninte tillräckligt mycket erkänner att vi också har låtitoss påverkas. Detta anser jag vara fullständigt själv-klart. Ett samarbete som man ingår innebär naturligt-vis att man tar och att man ger, att man lyssnar och argumenterar. Det är själva essensen i samarbe-tet. Man skulle kunna likna det vid att ingå ett äkten-skap där den ena parten är fast besluten om att pådyv-la motparten alla sina åsikter och uppfattningar utanatt i något ta intryck av den andra. Ett sådant äkten-skap varar inte särskilt länge, och vi vill att vårt med-lemskap i Europeiska unionen skall vara fruktbart ochatt det skall vara . I tider av ökande beroendenoch gränsöverskridande hot är endast gemensammalösningar baserade på samråd och kompromisser detsom gäller och det som kan vara varaktigt.I sitt särskilda yttrande har ochVänsterpartiet sagt att makten har flyttats från riksdagtill regering i och med medlemskapet. Detta tillbaka-visar utskottet. Men självklart är det på det sättet attvi har flyttat över de frågor som vilar under förstapelaren till gemensamt beslutsfattande inom unionen.Det var också detta som det gick ut på. Däremot me-nar jag att har fått ett utökat inflytande överfrågor på utrikes- och säkerhetspolitikens område.Många frågor som tidigare endast behandlades inomUtrikesdepartementet tas till och blirföremål för samråd, ett samråd som inte sällan ocksåleder till att regeringen tar med sig synpunkter ochagerar som önskar.I det särskilda yttrandet skriver man också att re-geringen har underlåtit att framhålla sig själv och sittagerande när det gäller de franska kärnvapenproven.Detta får väl ses som en blygsamhet som i så fall ärsmickrande för regeringen. Beträffande de franskakärnvapenproven var regeringen oerhört aktiv trots attdet inte var en fråga på ministerrådets agenda. MenSverige agerade aktivt och fick också med sig andramedlemsländer, inte minst gällde det när en resolutionskulle antas i FN i denna fråga.En annan återkommande kritik som framför alltMiljöpartiet tar upp är att medlemskapet skulle varamycket negativt för profil när det gällermöjligheten att bedriva en självständig utrikespolitik.Men jag ber kammaren att lyssna på detta: En själv-ständig utrikespolitik. Vad är det? Kan en självständigutrikespolitik någonsin vara framgångsrik? Byggerinte dessa frågor ytterst på att man vinner fler för sinaåsikter och därigenom en majoritet för att förändra?Inte skulle någonsin genom att självständigtdriva en udda fråga kunna påverka någonting överhuvud taget? Det innebär att en självständig utrikes-politik inte ens är ett mål för utrikessamarbetet. Istället är det så att vi vill vara med och påverka i denriktning som vi anser vara bäst, att argumentera, geoch ta. Vi anser också att vi har lyckats ganska välmed detta.Vi tillbakavisar den kritik som säger att vi harhållit en låg profil i FN. års generalför-samling var oerhört aktivt, inte minst när detgällde resolutionsskrivningen om och Frankri-kes kärnprovsprängningar. Vi samordnade som tidiga-re en resolution mot kränkningar av demänskliga rättigheterna. var mycket aktivt iFN:s världskonferenser. När det gällde konferensenom kvinnor och utveckling fick EU-ländernamed sig i väldigt många av de uppfattningar somSverige ansåg viktiga att driva.FN:s världskonferens om social utveckling var ettannat forum där var oerhört aktivt, och vi haralltjämt även som EU-medlemmar varit bland de allrafrämsta bidragsgivarna till , ,, , m.fl.Vad jag vill säga är att EU-medlemskap kontra enhög profil globalt inte är en fråga om antingen eller.EU-medlemskapet förstärker i stället våra möjligheteratt hålla en hög profil.Fru talman! Detta är ett nästan enigt betänkande.Det finns inga reservationer i det. Det väcktes tvåmotioner när skrivelsen presenterades. Behandlingenav dessa motioner har lett fram till ett gemensamtsärskilt yttrande. Jag hoppas att det innebär att detäntligen är slut på ja- och nejsidan, den uppdelningsom har varit alltför länge förhärskande i svensk EU-politik. Jag hoppas att vi alla nu konstruktivt skallsamarbeta för att göra medlemskapet i Europeiskaunionen så bra som möjligt.Så här i examenstiden skulle jag vilja tilldela re-geringen betyget väl godkänt för arbetet i unionenunder det första medlemsåret.Fru talman! deltar i debatten ikammaren här , och det är sannolikt sista gångensom vi får se här i talarstolen. Jag villta detta tillfälle i akt och tacka , somkanske mer än någon annan förknippas med EU-medlemskapet och skulle göra skäl för namnet MrEU. engagerade och kunniga fram-trädanden här i kammaren under hela den tid somledde fram till medlemskapet kan aldrig glömmas borteller förringas av oss. Att vi i utrikesutskottet underde också har fått hjälp av MatsHellström i dessa frågor känner vi som oerhört värde-fullt. Vi tackar för den tid och detarbete som han har lagt ned, inte minst för arbetet förSveriges medlemskap i unionen, ochönskar honom lycka till i det kommande viktiga arbe-tet som ambassadör i . I den egenskapen hoppasvi att vi också får glädje och nytta av MatsHellströms kunnande.Anf. 32 ()Fru talman! liknade medlemska-pet i Europeiska unionen vid ett äktenskap. Jag tyckeratt det är en ganska bra liknelse. Men då kan man intesamtidigt påstå att är ungkarl. Omman har gift sig så är man gift. Resonemanget att helatiden hävda att vi är en suverän nation helt och fullttycker jag känns litet konstigt. Det reagerar man påockså inom Europeiska unionen. Det är klart att suve-räniteten finns kvar när det gäller vissa frågor, t.ex. istor utsträckning utrikes- och säkerhetspolitiken, tackvare vetorätten. Men den håller man för närvarandepå att lösa upp.Att man i betänkandet ger intrycket av att någonmakt inte har flyttats från riksdag till regering, ärockså en egendomlig vinkling som nyanserade. Det står för övrigt i EU-nämndensyttrande till att det är just dettasom har skett. Vi måste ha en gemensam beskrivningav detta om vi skall kunna jobba med det.Sverige har självklart deltagit i debatten och på-verkat politiken inom unionen. Det vore ju förfärligtom ingen lyssnade på oss, men ingen har väl föreställtsig att det skulle vara på det sättet.Sedan kan man undra. Åtminstone socialdemo-kratiska politiker hade tidigare väldigt stark kritik motdelar av unionens ekonomiska politik. Men när manförsöker ta reda på hur försöken sker att påverka EU:suppläggning av den långsiktiga ekonomiska politikenfinns det inte många tecken på att några sådana an-strängningar gjorts.Vi i vårt parti har i olika sammanhang - dels då vihade diskussionen om själva medlemskapet, dels isamband med skrivelsen inför IGC - redovisat vårasynpunkter. Vi kommer att göra det också när KU såsmåningom fäster på papper hur man vill att riksda-gens roll i EU-arbetet skall förstärkas.På något vis finns det nog en grundläggande skill-nad i synen på unionen som en del av denna värld. Vitillhör ju den femtedel av världen som är allra rikastoch som förmodligen förbrukar mer än hälften avjordens naturresurser. Men i EU finns det bortemot20 miljoner arbetslösa och 50 miljoner som är fattiga.Situationen är sådan att man skulle önska att politi-kerna i unionen vore mera medvetna om förhållande-na.Man planerar och diskuterar nu t.ex. ett betänkan-de från kommissionen - jag har läst om detta. Dethandlar om hur unionens oljeförsörjning i framtidenskall säkras. Med nuvarande förbrukning av oljeresur-ser kommer de kända förråden att räcka , tror man. Naturligtvis pekar man då på Kauka-sien, och norra som resursrikaområden som det resursfattiga skallkunna få försörjning från. Förbrukningen av olja ochfossila bränslen beräknas dessutom öka.Detta rimmar, tycker jag, väldigt illa med mål-sättningen att få ned koldioxidutsläppen, vilket juutfästs. Det rimmar också illa med målsättningen att iframtiden någorlunda rättvist fördela jordens resurser.Jag menar att det är fråga om en grundläggandesäkerhetspolitisk diskussion. De flesta krig som startatunder detta århundrade har ju grundats på förmentakonflikter om just råvarutillgångar. Många av dekonflikter som pågår i såväl som Kau-kasien har också en anknytning till nämnda tillgångar.Det gäller även andra råvaruresurser - fisket i haven,mineraler m.m.Detta orättvisa förfogande över resurserna i da-gens värld är något som unionen ibland naturligtvis ärmedveten om. Å andra sidan för unionen en politiksom kan verka ganska provocerande.Inte heller kan det, om man förbinder sig att ställaupp på militära åtgärder som syftar till en fredsfram-tvingande politik, uteslutas att det ocksåfinns en sida som är ett led i skyddet av stormaktsin-tressen i världen. Det är detta som är grunden till attvi menar att måste vara mycket återhållsamtnär det gäller att släppa på den nuvarande vetorätten iden nuvarande utrikes- och säkerhetspolitiken och attinte dras in i konflikter på ett sätt som är allt annat änönskvärt. Vi efterlyser även en vidgad säkerhetspoli-tisk analys av situationen, särskilt i unionens omvärld.Till bilden av unionen hör också vapenexportentill krisområden där krig och konflikter hotar. I betän-kandet hänvisas det till att har slagitfast att någon förändring av det svenska regelverketavseende krigsmaterielexporten inte är aktuell. Mensamtidigt går , sekreterare på , ut och säger att en anpassning tillunionen är att vänta. Tecknen hopar sig således i skynnär det gäller hur det här regelverket kommer attförändras i en mera liberaliserande riktning för att,naturligtvis, stödja europeisk/svensk export på det härområdet.Utrikeshandelspolitikens protektionistiska karak-tär hör också till bilden. Svenska handelspartner utan-för EU har drabbats av högre tullar. Importlicenser,importkvoter och antidumpningåtgärder har genommedlemskapet blivit en del av svensk utrikeshandels-politik.Det försvagade biståndet, eller i varje fall tillba-kahållandet av biståndet, till den fattiga världen ochen mera restriktiv flyktingpolitik har gjort att Sverigeupplevs som en mera dämpad röst för rättvisa ochsolidaritet i världen. De utrikespolitiska perspektivenhotar att krympa ihop till ett europeiskt perspektiv.Det sägs, och det är vi kanske överens om, attSverige inte är en stat med full suveränitet. Jag skullevilja säga att under de senaste veckor-na, förmodligen med viss insyn, har insett att nationeninte är speciellt suverän, i varje fall inte när det gällernötköttsexport. Det är naturligtvis sant.Inte ens en reglerad utträdesmöjlighet finns i för-draget. Det uppnådda regelverket skall i praktikenförsvaras och vidareutvecklas enligt Maastrichtför-draget, och unionsbygget är garanterat att gå vidare.Det kan vi inte ändra på genom allmänna val i Sveri-ge, utan det regelverket ligger fast och byggs på.Besluten i ministerrådet fattas inte inför offentlig-heten. Protokoll och förklaringar i anslutning tillbesluten kan hemligstämplas. Flertalet beslut fattas iCoreper. Många av dem som fattar beslut i minister-rådet är ofta inte heller folkvalda politiker som ställstill svars inför folket direkt i allmänna val.Samrådet i kan naturligtvis inte er-sätta en beslutsmakt som tidigare legat på ,utan det är fråga om en rådgivande funktion. Be-slutsunderlaget är alltför ofta ganska torftigt. Dethandlar om några få meningar som har sammman-ställts av tjänstemän i regeringen. Hela beslutsunder-laget kan det vara svårt att över huvud få tag på. Inteheller finns det alltid på svenska. Frågorna har nor-malt inte beretts i fackutskotten. Nämndens ledamöterhar i verkligheten mycket små möjligheter att inta envälgrundad position.Jag tycker att det fortfarande finns fog att säga attEU-nämnden är en sorts demokratisk fasad för attlugna de kritiker som, med all rätt, hävdar att bristenpå demokrati i beslutssystemet inom EU är allvarlig.Inte heller jag kan göra annat än yrka bifall tillhemställan i betänkandet. Jag noterar att våra avvi-kande åsikter har presenterats i ett särskilt yttrande.Anf. 33 () replikFru talman! Den här debatten skulle handla omSveriges medlemskap . I den skrivelse somregeringen har gett har san-nolikt inte funnit särskilt mycket att kritisera, eftersomdet bara resulterat i ett särskilt yttrande. I stället hållerBengt här ett traditionellt nej-till-EU-anförande som spänner över en lång rad frågor.Jag vill ändå bemöta några av frå-gor och börja med frågan om att bedriva en själv-ständig politik eller att samordna sig och låta sig på-verkas. sade att inte kan påståsvara ungkarl längre. I varje fall borde vi inte agerasom om var ungkarl. Jag skulle vilja säga attmoder visserligen väldigt länge var ungmö menhar nu inträtt i det äkta ståndet. Som i ett moderntäktenskap är det naturligtvis så att man agerar somjämställda och självständiga parter. Så är det också iEU-arbetet.Bengt säger vidare att EU måste göra envidgad säkerhetspolitisk analys, och det håller jagabsolut med om. Det berörs inte i redogörelsen, mendet finns ingen som helst tvekan om att utrikesutskot-tet har ägnat en stor del av sitt arbete åt attjust poängtera det vidgade säkerhetsbegreppet.Så till frågan om EU:s solidaritet med världenutanför. Det mesta av det vi har behandlat i utrikesut-skottet som gäller EU har gällt EU:s rela-tioner till världen utanför. har stora möjlighe-ter att påverka där. Kampen mot fattigdomen finns förövrigt starkt inskriven som en prioriterad fråga i Ma-astrichtfördraget. av västvärldens bistånd gårvia EU. och EU har alldeles i enmycket aktuell fråga varit framgångsrika och drivitfrågan om ett gott boende i i Istanbul- den har just avslutats. Jag tror att svenskt arbeteinom Europeiska unionen kommer att vara fram-gångsrikt framöver, vare sig det gäller i unionsfrågoreller frågor som rör samarbetet med länder utanförunionen.Anf. 34 () replikFru talman! Biståndet från EU till den fattiga värl-den var i parlamentet - jag var själv där när det be-handlades - en ganska pinsam historia. Man hadeväntat sig att det skulle öka mycket när det kom trenya medlemsländer. Men så blev inte fallet. Den ök-ning som har skett av biståndet gäller det som går tillÖsteuropa och . De länderna hardet visserligen besvärligt, men de kan inte jämförasmed de länder som är de allra fattigaste.Jag vill något ytterligare kommentera säkerhets-politiken. I kommissionens yttrande till IGC sägerman så här: Den europeiska unionens gemensammasäkerhet och försvar skall byggas på industriell basmed trovärdig kapacitet. För detta krävs en bättreintegration av vapenindustrisektorn i avtalets generel-la regelverk med förnyad solidaritet och samarbetesom leder till ett skapande av ett verk för samordningav vapenindustrin och en samstämmig hållning i frågaom extern handel.Det visar hur man ser på utrikes- och försvarspo-litiken. Man ser den som en del av den industriellaverksamheten. Skulle det genomföras skulle det ledatill en betydande liberalisering av svensk vapenex-port, med de följder det har: ökad risk för krig ochkonflikter och ökade flyktingströmmar.Anf. 35 () replikFru talman! Låt mig börja där sluta-de, nämligen med krigsmaterielfrågorna. säkert till att de frågorna är undantagna arbetetinom unionen. Det är varje medlemslands nationellaregler som gäller för krigsmaterielexport. Eftersom vibehandlar en redogörelse och det inte finnsnågonting att kritisera i den säger att omett sådant scenario ändå skulle bli verklighet, med engemensam vapenhandel, utrikes- och försvarspolitik,så skulle det vara förskräckligt. Det är möjligt, dettycker jag också. Men det finns ingen anledning atttro att på något sätt skulle bidra till detta. Viskall naturligtvis göra allt för att minska vapenhandeloch reglera den samt behålla våra strikta riktlinjer ifrågan. Det finns ingenting i EU-samarbetet som sägeratt krigsmaterielexporten skulle påtvingas oss som engemensam fråga.Återigen till frågan om biståndssamarbetet: Det ärriktigt som säger att det inte har gjortsså enorma satsningar på fattigdomsbekämpning somdet utlovades i . Men jag vet attdet från svensk sida finns planer på att gå till offensivoch med en ordentlig strategi för fattigdomsinriktatbistånd försöka påverka EU:s inriktning på biståndet.Lyckas vi med det har vi lyckats med långt mer än detringa bistånd som kan ge för fattigdomsin-riktning. EU:s bistånd totalt sett har ökat med 75 %mellan 1990 och 1993, så det är ingen oväsentligandel som ändå kommer tredje världens utvecklings-länder till del.Anf. 36 () replikFru talman! Jag får tacksamt notera att det tydli-gen ännu inte finns några planer bland politikerna påatt luckra upp vapenexporten. Men det är noterat,såvitt jag förstår, att inte tagit upp attregeln att vi själva skall bestämma skall finnas kvar.Det finns ingen sådan notering i IGC-materialet. Detfinns inte heller noterat i den här skrivelsen. Hannämnde också att en sekreterare på flaggat för sådana här förändringar.Det är tacknämligt om man kan hålla fast vid lin-jen att vi skall bedriva vapenexportpolitiken som ennationell fråga.Det är naturligtvis mängder av frågor som kandiskuteras när det gäller relationerna till de fattigaländerna. Det gäller handelspolitiken, resursfrågor,agerandet inom de s.k. Bretton Woods-institutionerna,men det kommer vi säkert att få återkomma till i andrasammanhang.Anf. 37 ()Fru talman! Det vi har att debattera är rege-ringens skrivelse till och de motioner somhar behandlats av utskottet.Jag vill först påpeka att jag tycker att det är bra attregeringen kommer med en årlig skrivelse till riksda-gen. Den är innehållsrik och är i många delar tydligoch bra i den bemärkelsen att man kan använda sig avden i den fortsatta debatten. Man får också en bild avvilka frågor regeringen har haft uppe. De är nu samla-de i det här dokumentet.Vi har i vår motion påpekat vissa saker som vitycker skulle kunna göra att skrivelsen blev ännubättre. Bl.a. skulle vi vilja att man gjorde en problem-beskrivning. Det har utskottet avstyrkt med motive-ring att det fanns konsekvensbeskrivningar innan viblev medlem i den europeiska unionen som manskulle kunna använda i det här fallet. Jag tycker inteså. Jag tycker att det med medlemskapet följde en nysituation, som faktiskt har inneburit att de gamla kon-sekvensanalyserna inte alltid gäller. Konsekvensen avmedlemskapet har blivit något annorlunda än vad manfaktiskt hade förväntat sig. Det beror naturligtvis påen mängd olika omständigheter, bl.a. den att vi inte äri majoritet i EU eftersom vi är ett litet land och där-med inte har majoritetsröstningen på vår sida. Detutesluter inte att man borde få en tydlig bild av det härför att kunna se vad som blivit bra, vad som inte blivitbra och vad det har lett till. För den breda allmänhe-ten kan det vara ganska svårt. Det kan vara svårt attsätta sig in i det stora dokumentet, men det är ocksåsvårt att få en bild av vad medlemskapet har inneburit,särskilt när det gäller lagstiftningen här hemma.Jag tycker också att det är ganska anmärknings-värt, eftersom detta skall ligga till grund för den härlilla skriften som jag nu håller upp och som det noginte är så många som har hunnit att läsa. Men det ärmeningen att den skall nå ut till den breda allmänhe-ten för att man skall kunna lämna synpunkter till re-geringen när det gäller EU-medlemskapet. Det skallalltså fungera som någon sorts folkets röst om gick ut , och då hade detskickats ut 10 000 exemplar. har man utökat upp-lagan och förlängt remisstiden så att fler skall hamöjlighet att lämna kommentarer. Men det har varitväldigt svårt för allmänheten att få tag på denna skrift,och det är inte så konstigt, eftersom upplagan var såliten. Jag har uppmanat en del människor att gå tillbibliotek och leta efter den för att de skall kunnaskriva sina remissvar. Men den har inte funnits där.Man har därför inte kunnat yttra sig. Det är också enfara ur demokratiaspekten om man ger ut något somsägs skall vara folkets röst och folket sedan inte harmöjlighet att få tag på skriften. Regeringen kan jut.o.m. vara så sofistikerad att man skickar ut skriftentill dem som man vill ha yttrande ifrån för att få framdet folkets röst som man vill ha. Då är det en otroligfara för demokratin. Det står faktiskt inte uttrycktordentligt vart och till vilka som skriften har skickatsut.Dessutom ger skriften en ganska så skönmålandebild av vad EU-medlemskapet har inneburit. Ta dettamed djurtransporter och djurens väl och ve som dethar förts en het debatt om här hemma! I skriften stårdet att man har lyckats få till en regelförändring. MenSverige vill ha strängare regler än dem som antogs.Det står emellertid inte ett ord om att dessa reglerfaktiskt innebär en katastrof för djuren. Om vi självafick bestämma reglerna för djurtransporter skulle videfinitivt inte acceptera ett sådant hanterande av dju-ren. Jag tycker att detta skulle finnas med i en skriftom vad medlemskapet har inneburit som är riktad tillallmänheten.