prot · GJ09110 · 1996-06-12 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:110Onsdagen den 12 juniKl. 09.00 12.45Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------1 § PartiledardebattAnf. 1 ()Herr talman! skulle talmannen ha blåst tillhalvtid för mandatperioden. skulle ha kun-nat summera av den socialdemo-kratiska regeringsperioden.Men så blev det inte. Regeringens oförmåga att förriksdagen lägga fram förslag har föran-lett oss moderater att begära att fortsättersitt arbete långt in . Det är en självklarföljd av de senaste månadernas utveckling. När rege-ringen inte förmår handla, får oppositionen övertaansvaret. En irriterad statsminister kallade det att göra"show av arbetslösheten". Nej, , det äratt ta de arbetslösas svåra situation på allvar, att intecyniskt låta dem vänta på att splittringen och villrå-digheten inom regeringspartiet på något mirakulöstsätt skall övervinnas.När regeringen tillträdde ,förelåg ingen beslutsvånda. Tillsammans med Väns-terpartiet återreglerade den genast arbetsmarknaden.Skatterna höjdes i en takt som saknar motstycke. Tilldags dato är skattehöjningarna 20 gånger större än vadIngvar ville tillstå i valrörelsen, närmare80 miljarder kronor. Sedan tog det slut. När skatternahöjts och arbetsmarknaden återreglerats, började re-geringen bygga på den långbänk som täcker detmesta av rikspolitiken.Sedan budgetpropositionen har upp-skov varit regeringens viktigaste handlingslinje. Detsom skulle presenteras samma vår hänvisades till dens.k. Dess huvudsakli-ga innehåll var, förutom nya skattehöjningar förstås,hänvisningar till ett fyrtiotal olika utredningar och ettförslag i fondsocialistisk anda om en sjätteAP-fondstyrelse.Inte ens regeringen själv verkade känna någonentusiasm över denna tillväxtpolitik. Propositionenvar en "agenda", menade dåvarande finansministerPersson. En agenda för tillväxt, som paradoxalt nogförutspådde halverad tillväxttakt ochsom i övrigt sköt allt på framtiden.Vintern och den tidiga våren dominerades sedanav spektaklet inför den socialdemokratiska extrakon-gressen. Persson-planen såg dagens ljus. Den inne-höll, förutom sedvanliga skatteskärpningar, en höjningav de sänkta ersättningsnivåerna i socialför-säkringarna, ett fribrev till kommunerna att bedrivaför dyr verksamhet med lånade pengar och en räkne-övning kring utbildningsplatser som redan fanns. Iövrigt passade man igen.På partikongressen, som var den nya partiledning-ens chans att staka ut en egen kurs, tog sig uppskov-spolitiken närmast parodiska uttryck. EMU - försvårt, det skjuter vi på. Arbetsrätten - för svårt, detskjuter vi på. Pensionerna - för svårt, det skjuter vipå, trots att det träffats en uppgörelse med deborgerliga partierna om ett nytt pensionssystem.Vi lever, herr talman, i ett land där arbetslöshetenär stor och växande, där alla är överens om att de nyajobben måste komma ute i företagen och där rege-ringspartiet ämnar redovisa sin näringspolitik förstnästa höst. in på mandatperioden!I vårpropositionen tvangs den nye finansministernrevidera ned årets tillväxt mot . Men utövernya skattehöjningar fanns där inte många förslag tillåtgärder precis. De skulle komma i sysselsättnings-propositionen . Och vet vi att den,den kom inte alls. Regeringen förmådde inte enssamla sig till ett nytt uppskovsdokument.Det blev, ärade kammarledamöter, ingen rivstartför regeringen . Det blev en tvärnit - i denmån någon som saknar styrfart kan tvärstanna.Regeringens sätt att hantera den ekonomiska poli-tiken i allmänhet och arbetsrätten i synnerhet visar attsocialdemokraterna saknar idéer om vad som skallgöras, hur det skall göras och varför det skall göras.Regeringen har i brist på egen förmåga att ta ansvar ien lagstiftningsfråga utsett medlare för att övertygaLO om att de återställare regeringen genomförde vidsitt tillträde behöver återkallas. Men vilka medlas detemellan? Vem företräder den dryga miljon människori som saknar ett riktigt jobb?En regering skall företräda hela folket. När det äruppenbart att enda möjligheten på arbetsrättens områ-de är lagstiftning, är det regeringens skyldighet attframlägga lagförslag för . Det är ni skyldigaera väljare, det är ni skyldiga svenska folket och,framför allt, det är ni skyldiga alla arbetslösa.Sverige är i recession, och arbetslösheten växertrots socialdemokraternas försök att prata ned den.Varslen om friställningar är fler än vid samma tidförra året, de lediga platserna färre. Ekonomiska be-dömare reviderar ned sina tillväxtprognoser ytterliga-re, och AMS förutser ännu fler arbetslösa till hösten.När regeringen stod handfallen och villrådig, fö-reslog den borgerliga oppositionen konkreta åtgärder.Vi moderater lade i förrgår fram en partimotion medheltäckande förslag beträffande arbetsrätt, närings-politik, skatter, utbildning, socialförsäkringar ocharbetsmarknadspolitik. Vi siktar till genomgripandeförändringar, men vi är också inställda på snabbadellösningar, där majoritet för sådana kan finnas.Men varför snubblar och vacklar ni socialdemo-krater, ? Varför har regeringen intelyckats ge ens en antydan om en politik som kan ledatill fler företag och riktiga jobb? Att halvera arbets-lösheten med de begränsade förslag ni krystat framtillsammans med , det går helt enkelt inte.Kan ni inte bättre? Vet ni inte vad ni skall göra? Är det för obehagligt att fatta beslut som gåremot den egna ideologin och retoriken? Får ni inte?Är det helt enkelt så att särintressen som är inbyggda idet socialdemokratiska partiet förbjuder er att fatta debeslut som är nödvändiga för att ekonomiåterigen skall växa och jobben bli fler?Jag tror att ett sammanfattande svar på de här frå-gorna är att socialdemokraterna inte förmår att tänkaom och tänka nytt beträffande företagsamheten. Dehar ju sina ideologiska rötter i en idé som sett som sittfrämsta mål att bekämpa förutsättningarna för företa-gande och företagare och därmed för tillväxt.I en krönika i det socialdemokratiska partiorganetAktuellt i politiken funderade den förre partisekretera-ren över företagandets villkor i Sverige.Linde anses tillhöra den handfull av förnyare som kanurskiljas i rörelsen. Han ville ju förnya så till denmilda grad att han inte är partisekreterare längre.Linde skrev: "Vi kanske rent av ska börja gilla attfolk vågar utveckla sina idéer om varor och tjänstertill egna företag de kan leva på och utvecklas i. "Denna försiktiga trevare formulerades alltså av enman som har anklagats för att vilja störta det social-demokratiska idéarvet i fördärvet. Litet längre fram iartikeln hoppas han att det skall bli möjligt att ändrasocialdemokraternas syn på företagare :"Kanske kommer vi i partiet 2005 att skriva in i parti-programmet att det finns företagare i . "Betänk, ärade kammarledamöter, betänk detta attSveriges största politiska parti kanskekommer att erkänna existensen av företagare i sittpartiprogram. Då inser ni allvaret och vidden av Sve-riges problem. När det råder full enighet om att det äri den privata sektorn som jobben skall komma och närall politisk kraft borde ägnas åt att söka förbättraföretagandets villkor, då behandlar ledande socialde-mokrater företagare som om de inte existerade! Det äri detta glapp mellan dröm och verklighet som detsvenska samhällets växtkraft förtvinar.Herr talman! Vi måste i denna kammare, menockså i samhällsdebatten i övrigt, på allvar börja dis-kutera vad som är tillväxtens, företagandets och arbe-tets villkor. Det som oroar mig personligen kanskemest är hur den politiska debatten alltmer avlägsnarsig från normal analys och dialog. I energipolitikenoch i arbetsmarknadsfrågorna märks det tydligast,men även i övrigt ser vi hur sakförhållanden alltmerunderordnas det politiska spelet. Vem som skall göraupp med vem blir viktigare än vad man skall kommafram till. Energifrågan tycks mig inte längre gällahuruvida vi skall stänga av billig, effektiv, säker ochren svensk energiproduktion så att tusentals männi-skor förlorar arbetet och vi alla blir fattigare. Nej, detviktiga är vilket annat parti regeringen skall få tillstöd. Samma sak gäller arbetsmarknaden. "Vad sägerLO" blir en viktigare frågeställning än "Vad säger dearbetslösa".Förklaringen till regeringens handlingsförlamningvad beträffar tillväxtpolitik och arbetslöshet står somjag ser det att finna i både ideologi och intressen inomrörelsen. För det finns områden, andra områden, därdet utvecklas såväl glöd som envishet. Skattehöjar-politiken har jag redan nämnt. Sjätte igenom här i kammaren . Jaktenpå friskolorna pågår oavbrutet. Och ständigt nya för-sök görs att mot alla rättsprinciper få kontroll över deforskningsstiftelser till vilka löntagarfondsmedlenförts. underkände Lagrådet det senasteförslaget i den vägen som rättsvidrigt. Jag vill frågastatsministern: regeringen likafullt att läggafram detta lagförslag för ?Herr talman! Den åtgärdskompott som regeringende - och nätterna - i all hast har kokatihop tillsammans med löser inte landets,folkets och framför allt inte de många arbetslösasproblem. De stora strukturfelen kvarstår. Det går inteatt få i gång den ekonomiska tillväxten och få buktmed arbetslösheten så länge ingenting görs åt arbets-rätten och så länge regeringen envisas med att finan-siera sina ingrepp - även de blygsamma skattelättna-derna - med skattehöjningar.Regeringen vill nu att alla skall ställa sig bakommålet att halvera den öppna arbetslösheten till . Just begränsningen till den öppna arbets-lösheten gör detta till ett skenmål. Varför inte ?Med statistiska manipulationer och politiska beslutgår det att helt avskaffa den öppna arbetslösheten -det visade ett land öster om oss för inte så värst längesedan.Jag vill sluta med att ställa frågan till statsminis-tern: När skall ni socialdemokrater sänka skatter ochavreglera arbetslivet så att företagen kan erbjuda flerriktiga jobb? Då först minskar den verkliga arbetslös-heten.(Applåder)Anf. 2 ()Herr talman! är mitt uppe i en period avsmärtsam ekonomisk sanering av de offentliga finan-serna. Den uppgiften är inte slutförd. Andra storauppgifter väntar. Det handlar om att trygga välfärden.Det handlar om att skapa förutsättningar för nya jobboch att återskapa framtidstron i samhället. Det handlarom att förbättra företagsklimatet med särskild inrikt-ning på små och medelstora företag. Det handlar omatt höja kompetensnivån. Det handlar om att byggakretsloppssamhället och avveckla kärnkraften. Dethandlar om att ta till vara hela . Målet är enhållbar utveckling. Förutsättningen för att det skalllyckas är beslutskraft och förmåga att samverka.Jag skall återkomma till dessa stora uppgifter, menjag vill börja i en annan ända - tyvärr, vill jag nogtillägga.Herr talman! finns det en djup folklig miss-tro mot politiker. Den flyter upp till ytan i kölvattnetefter fallskärmsavtal och orimliga pensionsförmåner.Ett antal kommunala skandaler, vid utlandsresor ochhär hemma, har minerat demokratins farvatten. De-mokratin lever farligt. I lagtolkningarnas gränsland,men långt över gränsen för vad som är moralisktacceptabelt, har förtroendemän - för det är oftast män- misslyckats med att skilja på sina egna pengar ochfolkets pengar.Inget parti kan svära sig fritt från dessa övertramp.Insatsen är långt större än några iblack jack-marker. De som trampar över anständighe-tens gränser spelar hasard med människors förtroendeför politiker - för alla politiker, och därmed för de-mokratin. Lagöverträdelser kan och skall beivras. Motdumhet och maktfullkomlighet finns ingen försäkring.Däremot måste politiskt ansvar utkrävas.När gick det snett? Är det den tilltagande bolagi-seringen och kommunernas ambition att alltmer upp-träda på marknadens villkor? Men det kan väl intevara ett marknadskrav att använda kommunala medelpå porrklubb. Hade detta kunnat hända före den stor-skaliga kommunsammanslagningens tid? Svaret ärsannolikt nej. När kommunalnämndens ordförandekände alla personligen fanns inget utrymme för exces-ser.Nu krävs en genomgripande moralisk rensning,och det här är allas uppgift. måste svenska förtro-endevalda hålla stånd mot frestelser på ochandra storstäders bakgator. Fallskärmsavtal kan ochbör beskattas hårdare än andra inkomster. Därmedskulle fallskärmarna återfå sin faktiska innebörd, dvs.en anordning för nödutsprång från flygplan.Klarar vi inte gemensamt denna uppgift raserasstora delar av trovärdigheten för den svenska repre-sentativa demokratin. Stora värden står på spel. Det ärhög tid för partierna att samordnat och vart för sigsamlas kring åtgärder på detta område.Herr talman! De stora utmaningar vi står inför iSverige, och som jag nämnde inledningsvis, kan intemötas med bristande trovärdighet av det slag jag tidi-gare nämnde eller med ständig konfrontation -förstelnad blockpolitik med ständiga återställare isläptåg. Gårdagens svar är inte tillräckliga som lös-ning på dagens och morgondagens problem.Centerpartiet kommer med kraft att medverka brett förankrad, långsiktig och hållbar politik. Bästformuleras svaren på de många frågorna på det poli-tiska mittfältet. har inte råd med ytterkant-spolitik eller konfrontation som politisk idé. Detsam-ma gäller för övrigt på arbetsmarknaden. Ansvaretvilar på alla konstruktiva politiska krafter att när så ärpåkallat lägga det partiegoistiska åt sidan och ta ge-mensamma tag. Det betyder mer av resultatpolitik ochmindre av politiskt spel. Det borde vara en lättmotive-rad position med hänsyn till både fyraåriga valperio-der och splittrad partistruktur utan majoritetsregering-ar.Centerpartiet har såväl under fyrklöverregeringensom i samarbete med den nuvarande regeringen tagitett stort ansvar för saneringen av statens finanser,kanske mer än något annat parti . Vihar inte gjort det i tron att det är en genväg till snabbaopinionsklipp, om nu någon skulle tro det, utan därföratt det är en nödvändighet för att skapa stabilitet ilandet och förbättra förutsättningarna för en positivutveckling på arbetsmarknaden. Vi har efterlyst natio-nell samling.Under våren har och regeringen träf-fat en överenskommelse om vårbudgeten för att full-följa saneringen av statsfinanserna. Det arbetet harhittills varit lyckosamt, oaktat vad pessimistkonsulter-na försökt trumpeta ut.? Räntan har pressats ned med3,.? Kronkursen har förstärkts med .? Räntegapet mot har pressats ned meddrygt .? Upplåningsbehovet har minskat från ca140 miljarder ned mot .? Budgeten kommer att balansera, ochstatsskuldutvecklingen kommer att brytas långt tidiga-re än prognosticerat.Inflationen i är nu så låg att löneökningarblir löneökningar i reala belopp. har åter-kommande betonat att effekterna av budgetsaneringenoch den politiska stabiliteten bakom denna ger ettflerfaldigt utrymme för att sänka styrräntorna. Sverigeär på väg att få upp båda fötterna på fast mark i eko-nomin.Centerpartiet kommer att fullfölja saneringen avstatsfinanserna för att trygga den välfärd som omfattaralla i landet. Det är ju själva syftet med de åtgärdersom vi tvingas genomföra. Det kommer bl.a. att förut-sätta, som vi ser det, mer av grundtrygghet och attbördorna fördelas rättvisare. Vår grundtrygghetslinjeinnebär i det korta tidsperspektivet att de som harsmalast ekonomiska marginaler skall stödjas först,genom ersättningstak. De som tjänar mest får ju beta-la detta.Herr talman! Arbetslösheten är det svenska sam-hällets värsta gissel . Men den härvärlden är ju fylld av paradoxer. De som lyssnade påradio kunde höra att vi i dagens värld har 73miljoner barnarbetare. Det är ett litet annat perspektivän det vi diskuterar här i vårt idylliska land.Det går naturligtvis inte att kommendera framjobb. En del kan vi som politiker besluta om här di-rekt, men för det mesta är vi beroende av att skapaförutsättningar som gör att marknaden reagerar åt rätthåll. Det går inte heller att påstå att jobb kan skapasmed låtsaspengar, i synnerhet när risken är stor atträntorna stiger på nytt eller att kronan försvagas. Detär bara konkret finansierad handling som ger resultat.I går presenterades en överenskommelse mellanCenterpartiet och regeringen om åtgärder för nyajobb. Jag hoppas ärligt att alla konstruktiva krafter villsluta upp i det arbete som kommer att bedrivas här iriksdagen under extrasessionen. Det är viktigt attriksdagen inte bara samlas därför att vi trivs ihop,utan att vi uträttar någonting . Det skullevara en styrka för landet om majoriteterna kan blibredare. Då kan extrasessionen för bidra tillkampen mot arbetslösheten.Tonvikten i jobbpaketet ligger på småföretags-satsning, skatteväxling, en decentraliserad utbild-ningssatsning och fortsatt kretsloppsanpassning.Jobbpaketet är ett steg på vägen till lägre arbetslöshet,men det krävs mera. Varje halvår måste situationenstämmas av och ytterligare åtgärder övervägas för attnå och helst överträffa målet för överenskommelsen.Jobbpaketets innehåll torde vara hyggligt välkäntför de flesta. medverkar nu åter till attunderstryka småföretagens roll som motor när detgäller att driva fram fler jobb. Regelförenklingar ochinförande av skattekonto aviseras. Arbetsrätten måsteenligt vår uppfattning reformeras, helst genom attparterna på arbetsmarknaden kommer överens, gärnadärefter kodifierat av . Vi måste komma bortfrån synen på den arbetande människan som en utbyt-bar produktionsfaktor. Men så är det inte . Detvore en styrka för hållbarheten i en ny arbetsrätt menockså en styrka för sammanhållningen på arbetsmark-naden och mellan parterna och den politiska nivån omvi kunde på detta gemensamma sätt tackla de härsvåra frågorna.Jobbpaketet innebär ett genombrott för skatteväx-ling som modell. lanserade denna mo-dell . Trägen vinner, kanman säga. tas steg för steg på vägen. Skatteväxlinginträffar inte av sig självt; det kan jag försäkra. Sebara hur den europeiska unionen trasslar med sinaenergi- och koldioxidskatter. Vi handlar och når resul-tat. Andra har tyvärr begränsat sig till att prataoch låta det stanna vid det. Jag hoppas att det skall blien ändring på den punkten.I regeringsställning introducerade Centerpartietkretsloppsanpassningen av samhället. tillförs ettprogram för nya åtgärder på 1,1 miljarder kronor.Sambandet mellan ekonomi och ekologi betonas där-med. Detta måste följas av en överenskommelse föromställning av det svenska energisystemet, för attfullfölja svenska folkets besked att kärnkraften skallavvecklas. Den hör verkligen inte kretslopssamhällettill - om vi inte vill upparbeta avfallet och spridagifterna över generationer. Om vi lyckas med dennauppgift sätts en sten i rullning, som kommer att jämnamarken för tiotusentals jobb i den gröna sektorn iSverige. Dessutom, vilket är ännu viktigare, får dentekniska utvecklingen en ny inriktning, dvs. att manproducerar saker som går att återanvända och återvin-na på ett ekonomiskt och miljömässigt bra sätt.Avveckling ger utveckling, trots vad en del kärn-kraftsanhängare säger. I stället för importerade mil-jöproblem kan vi skapa jobb här hemma genom an-vändning av våra förnybara resurser och samtidigträdda miljön. De som aldrig förstått poängen medekonomiska styrmedel klagar nu över ökade skatter.Men den som byter till grön energi får ju lägre skatt,fler jobb här hemma och därmed en bredare skattebasför arbete.Jobbpaketet ger också ett kraftfullt stöd för ut-veckling i bygder och regioner, inom ramen för mil-jardprogrammet till småföretag, kretslopp samt inves-teringsbidrag inom EU-systemet till jordbruket. Cen-terpartiet får ofta alltför ensamt här i kammaren oroasför en negativ befolkningsutveckling i landets olikadelar. Senast är det 15 av 24 län som minskar i be-folkning. Men att utnyttja resurserna i hela landetmåste vara en styrka för samhällsekonomin. En stor-satsning på bioenergin har en särskilt positiv syssel-sättningseffekt i regioner som är glesbefolkade. Det-samma gäller spridningen till de mindre högskolornaav de 30 000 nya platserna för högre utbildning, somkommer att skapa utveckling i hela landet. Sammadecentralistiska tanke ligger bakom etableringen avfasta forskningsresurser vid de mindre högskolorna.Decentraliseringen till kommuner och län av arbets-marknadsresurserna går i samma riktning och visar påett trendbrott.Centerpartiet medverkar till en politik som förbätt-rar företagsklimatet, stimulerar kretsloppsanpassning-en, förnyar energisystemet, avvecklar kärnkraften ochlåter hela leva. Vi försöker så gott vi kan attta ansvar för landet.(Applåder)Anf. 3 ()Herr talman! Socialdemokrater och centerpartistertycker om att kalla sig själva för"folkrörelsepartierna". Med det menar de förmodligenatt Socialdemokraterna står LO och vissa kooperativaorganisationer nära och att har en kontaktytamot jordbrukets ekonomiska föreningsrörelse.Vi har aldrig godtagit det där språkbruket. Sådantsom fackföreningar och producentkooperativa sam-manslutningar tycker vi bör kallas intresseorganisa-tioner. Folkrörelser är för oss ideella rörelser med målbortom den egna plånboken - därmed inte sagt att detskulle vara något fel att organisera sig också för attfrämja sina egna intressen.Folkpartiet är ett folkrörelseparti. Jag kan garantera att nikommer att träffa ideellt engagerade människor, kan-ske någon från , någon frånHem och skola, någon från en Amnestygrupp ellernågon från Röda korset. Och säkert träffar ni någramissionsförbundare. En växande grupp är verksammai det som kallas nykooperationen; människor somt.ex. startat ett föräldradrivet daghem eller en friskola.Den här breda och levande kontakten med denideella sektorn i vårt land har naturligtvis i hög gradsatt sin prägel på vårt parti, på samma sätt som våramånga småföretagare har gjort det. Man förstår vårtparti bara om man förstår den sociala bakgrunden. Vitror på idealitetens kraft. Vi tror på frivillighet ochinitiativ. Vi tror på lokal variation och mångfald. Vimisstror monopol och likriktning.Birger säger ibland att det är somhar förstört vårt land. Då skakar folkpartisterna iGnosjö, , och på huvudet. Det är sålångt från deras samhällsanalys som man över huvudtaget kan komma. De tror att de egenskaper som för-knippas med namn är precis vad Sverigebehöver mer av: arbetsvilja, plikttrohet och en känslaav förvaltarskap inför det som har anförtrotts oss.Hur tråkigt det än är - fritid skapar inte välstånd.Det är arbete som skapar välstånd. Fritid kan skapavällevnad - det är jag den förste att hålla med om.Men materiellt välstånd och välfärd som kan fördelasockså till andra skapas av arbete. Det är vår utgångs-punkt, och det är därför det känns så förfärande att sevårt samhälle förfalla och välfärden gröpas ur därföratt vi som nation är oförmögna att släppa fram denskaparkraft som skulle kunna få många fler i arbete.Jag missunnar ingen av oss en välförtjänt semes-ter, men i det läge som uppstått - med stigande arbets-löshet och en handlingsförlamad regering - var detnödvändigt att driva fram en extra sommarsession.Jag tror att alla nu inser det.Ett problem med socialdemokraternas s.k. folkrö-relseförankring är just LO:s karaktär av intresseorga-nisation. Det står ju mer och mer klart att LO ochandra fackföreningar ser sin roll som att företrädadem som har arbete och inkomst, dem som forskarnakallar insiders, medan outsiders, utan jobb och för-ankring i samhället, inte har någon maktstruktur somför deras talan. Mellan det socialdemokratiska partietoch LO finns ett beroendeförhållande, också av eko-nomisk art, som gör att partiledningen gång på gångfaller undan för LO-ledningens krav. Jag kan gemånga exempel från de gångna åren.Jag har alltså en delvis annan bild än den sommassmedierna förmedlat av det paket som lades frami går. Visst knorrar för att partiledningenkört över honom på ett par punkter, men ser man tillhelheten finns samma undfallenhet gentemot LO somi den s.k. Perssonplanen . Tänk t.ex. påallt som inte finns i paketet:? Det finns ingenting om arbetsrätten - för att LOgivits vetorätt.? Det finns ingen rejäl sänkning av arbetsgivarav-giften - för att LO inte gillar det.? Det finns inget avskaffande av dubbelbeskatt-ningen utan en halvmesyr - för att LO inte accepterarmera.?