prot · GK0931 · 1996-11-21 00:00:00 — Den bekräftarhuvudintrycket, nämligen att regeringen är på reträttoch att den har misslyckats med huvuduppgiften attskapa förutsättningar för fler arbeten.Anf. 76 Finansminister ()replik:Fru talman! Regeringen är på reträtt, sade AnneWibble. Det program som jag har redogjort för ochsom ingalunda är något heltäckande program innehål-ler en rad åtgärder som kräver en fortsatt socialdemo-kratisk regering och ett fortsatt gott samarbete mellansocialdemokraterna och för att det skall kun-na genomföras. När misstroendeförklaringen är ned-röstad utgår jag ifrån att vi fortsätter vårtarbete, och vi kommer att vidta de åtgärder som är tillgagn för människorna i det här landet. Dessa åtgärderleder till att fler människor får jobb, att vi får flerföretag och till att företagen kan bygga ut och investe-ra. Så det är inte fråga om någon reträtt. Det är tvärt-om en framåtsyftande offensiv politik som vi vill föra.Sedan kommer den trista konsten att ljuga medstatistik som både och andra företrädareför den tidigare regeringen excellerar i. Det var ingenlysande facit, . Men visst går det attplocka ut någon mikroskopiskt - någraveckor - och hitta några kurvorsom pekar uppåt. Men faktum kvarstår: Under de treår som satt med i regeringen försvannnästan en halv miljon jobb. Det är bara att läsa in-nantill i statistiken. Och detta ändras inte av om kur-van gick uppåt under den treårsperio-den.Men jag kan ta upp ett annat exempel på någon-ting som gick upp under slutet av mandatperioden ochsom gärna uppehåller sig vid.Låt oss titta på vad som hände med räntorna iSverige efter att lade fram sin komplet-teringsproposition - detta kapitulationensoch uppgivenhetens dokument, denna slutliga bekräf-telse på att den borgerliga regeringen totalt hade tap-pat kontrollen över statsfinanserna.Räntorna steg på . Detvar slutbetyget på den finanspolitik som ansvarig för.Vi har diskuterat vad som skall ske med överskot-tet i statsfinanserna när det uppkommer. Jag kan barakonstatera att den socialdemokratiska regeringennaturligtvis är enig om den politik som vi har presen-terat i finansplanen. Vi arbetar för ett överskott efter1998.Anne sade att det inte har kommit någrakrav på att spendera detta överskott från de andrapartierna. Nej, jag skulle inte vilja beskriva det så.Kraven som framförts här i kammaren på ofinansiera-de skattesänkningar och utgiftsökningar omöjliggörvarje chans att nå ett överskott i statsfinanserna.Ser man från den förra borgerliga rege-ringsperioden står det klart att det inte är överskott istatsfinanserna som är problemet utan galopperandeunderskott.Anne sade att hon inte vill ha någon statliginkomstpolitik, men hon vill in och ändra i regelsys-temet. Det är naturligtvis inte omöjligt att vi skalländra i regelsystemet . Mendet är viktigt att göra det i rätt ordning och på rätt sättsamt att eftersträva en bred förankring. Lagstiftnings-åtgärder av den typ som och henneskamrater i Moderata samlingspartiet vill ha försämrarensidigt villkoren för löntagarna och de fackliga or-ganisationerna. Det underlättar inte lönebildningen iSverige. Det försämrar lönebildningen och skaparkaos på arbetsmarknaden.Anf. 77 () replik:Fru talman! Att vänta och se har var temat i någraav finansministerns inlägg både i medierna och tidiga-re i . Det var också huvudintrycket av dethan sade . Finansministern sade att det kanskeligger något i en del av de förslag som har framförts,men de skall genomföras i framtiden.Jag tror att det beror på att man inte vågar . Detär så komplikationsfyllt och strider så mycket mot degamla socialdemokratiska traditionerna, att man hellreoffrar många arbetslösa . Man offrar hellre möjlig-heten att komma till rätta med arbetslösheten nu iavvaktan på att kanske komma någonstans så små-ningom.Den olika punkterna i politiken innebär en osäker-het i förutsättningarna. Det råder osäkerhet kringförslaget om pensionerna, som man har försökt attförankra utredningen först var klar. Ifråga om lönebildningen skall man vänta och se. Små-företagen skall få offensiva, framåtsyftande åtgärder -det blir väl en ännu längre sjuklöneperiod. Det är dentolkning man måste göra av det säger.Det finns också en osäkerhet om energipolitiken ochom politiken gentemot EU och valutaunionen. I denfrågan försöker man föra en debatt utan att ha någonåsikt. Det finns alltså väldigt mycket osäkerhet.Jag tror också att AP-fondsförslaget skapar osä-kerhet. Om det skall vara förenligt med pensionsre-formen betyder det att tillgångarna minskar framöver.Först skall man köpa en massa aktier och förstatligastora delar av svenskt näringsliv, och sedan skall mansälja ut dem igen. Det skapar ganska stora problem.Det kännetecknas inte precis av någon stabilitet.Jag tycker att det är bekymmersamt att och hans partivänner är så låsta i gammal dog-matism att man inte förmår ta till sig något så närtänkvärda synpunkter på hur man kan uppmuntraföretagsamhet och nya arbeten i . Därförkommer vi att ha kvar en arbetslöshet på 13 %.Anf. 78 Finansminister ()replik:Fru talman! påstår att det socialde-mokratiska kännetecknet är att vänta och se. Jag tyck-er att det är en utomordentligt dålig beskrivning avvad vi gör.Säga vad man vill om budgetsaneringen, men intehar det varit att vänta och se som har präglat densocialdemokratiska politiken i arbetet med att röjaupp i det konkursbo som fanns för bara sedan.Av andra talare här i kammaren har vi ju fått kritikför att det har gått för fort, att det gick fel och att alltmöjligt var olämpligt. Man kräver att vi skall riva uppoch ändra.Jag kan försäkra att vi besitter all er-forderlig handlingskraft, inte bara för att genomförabudgetsaneringen - den skall fullföljas och den skallvi slå vakt om - utan också för att genomföra allaandra åtgärder som krävs för att vi skall klara attåterskapa full sysselsättning i landet. Ett första, viktigtoch stort steg är att halvera arbetslösheten till år 2000.Jag och har redojort för en lång radinsatser, inte bara sådana vi redan har beslutat om ochsom successivt kommer att träda i kraft. Vi har ocksåredogjort för ytterligare insatser som vi avser att göraoch som kommer att skapa flera jobb i ochförbättra förutsättningarna för inte minst de små före-tagen. De kommer att bidra till en bättre riskkapital-försörjning och mycket annat som är nödvändigt föratt få den positiva utveckling som vi eftersträvar.Vi har all erforderlig handlingskraft, var övertygadom den saken.Anf. 79 () replik:Fru talman! Det var ett bra besked från att han och hela regeringen tar jämställdheten påstörsta allvar. Jag är övertygad om att vi i finansut-skottet noga kommer att följa upp detta.Eftersom talade om lönebildningensbetydelse skulle jag skulle vilja fråga om innebörden idet utspel som gjorde häromdagen.Det stora gap som finns mellan behov och resur-ser i kommuner och landsting skall man kunna klaraav genom ett tillskott av pengar. Dessa pengar skallman, såvitt jag förstod det, få fram genom en minsk-ning av lönekraven i den offentliga sektorn.I så fall får man vara rädd för att det går ut övert.ex. den kvinnliga vårdpersonal som äralltför dåligt avlönad. Jag skulle gärna vilja veta hurErik tänker sig att klara den finansieringen.Det är riktigt, som säger, att detkrävs en stark offentlig ekonomi. Men det räcker intemed en låg skuld. Det behövs också tillgångar. De142 i skuld per invånare motsvaras aven större privat nettotillgång per innevå-nare. Det finns också stora offentliga tillgångar. Net-toskulden i ligger mycket bra till i ett interna-tionellt perspektiv.Mot den bakgrunden är det egentligen mycketmärkligt att är så ivrig att sälja ut deoffentliga tillgångarna. Vi behandlar ett förslagsom kan komma att innebära att de stora bankernastyckar , vilket kommer att försvaga detpolitiska inflytandet över denna starkt monopolisera-de marknad och försvaga konkurrensen.Det är inte bara USA-fonderna - jag föredrar attkalla dem lata kapitalister - utan även mängder avfinansknuttar som har trängt ut de gamla kapitalistiskaindustrialisterna. Det är bra att nu tänkersig att AP-fonderna skall kunna spela en större roll.Men vi har ju en djup, ekonomisk, demokratisk pro-blematik i , vilket speglas i förslaget omAP-fonderna.Vi har också frågan om premiereserverna i det nyapensionsförslaget. Om de skall privatiseras innebärdet starkt ökad makt åt privata företag och privatakapitalintressen. Jag kan inte få det att riktigt gå ihopmed förslag om att stärka AP-fondernasmöjligheter.Det sker en mycket intressant utveckling avkapitalismen, inte bara i . Det s.k. humankapi-talet, alltså människornas kunskaper, spelar allt störreroll jämfört med det materiella kapitalet. Kraven resespå att kapitalets diktatur i de privata företagen skallbrytas och att man åter inom arbetarrörselsen skallväcka de gamla fina tankarna på ekonomisk demo-krati. Det vore intressant att få höra finansministernsäga någonting om denna problematik.Vill han verka för att de arbetande människornaskall få mer makt på kapitalägarnas bekostnad?Anf. 80 Finansminister ()replik:Fru talman! Det finns ett något nymornat intressehos de svenska bolsjevikerna för hypoteksinstitutensframtida utveckling på den svenska kreditmarknaden.Jag skall gärna diskutera den saken med . Jag utgår från att - , tror jag- fattar beslutet som öppnar möjligheten för staten attta över ägandet av aktierna i från hypo-tekskassan och sedan kunna sälja dem till någon an-nan. Detta skall göras på det sätt som bäst gynnar desvenska skattebetalarna. Det är nämligen deras pengardet handlar om. Vi skall eftersträva att få så bra betaltsom möjligt vid försäljningen. Vi skall setill att vi upprätthåller en god konkurrens på området,och självfallet också att personalens intressen tas tillvara på ett bra sätt inför den kommande omstrukture-ringen. Vi skall noga undersöka de olika alternativsom står till buds innan vi slutgiltigt bestämmer vilkenaffär som är den bästa sett från de svenska skattebeta-larnas utgångspunkt.Johan talar om att den offentliga skuldenmånga gånger om uppvägs av privata tillgångar.Självfallet är det på det sättet. Om det inte vore såskulle som nation inte ha några nettotillgång-ar över huvud taget - en förfärlig tanke. Men det ärobalansen som är olycklig. Det är litet förvånande attVänsterpartiet tydligen tycks vilja ha kvar den; enskuldsatt offentlig sektor och en rik privat sektor. Jagvill minska obalansen och minska på den stora skuld-sättningen i den offentliga sektorn. Det är därför jagvill att vi skall börja amortera på statsskulden. Jag troratt det är oerhört viktigt att vi gör det. Det är också enmaktfråga, har nämnt frågan om lönebildningen, ochJörgen uttalande om lönebildningen i denoffentliga sektorn - i kommuner och landsting i förstahand. Självfallet vill vi ha en fungerande lönebildningbåde i den offentliga och i den privata sektorn. Där ärJörgen och jag helt överens. Löneutveck-lingen skall naturligtvis inte vara sämre för de offent-liganställda än för de privatanställda. Det handlar omett ansvar som alla har - såväl i offentlig som i privatsektor, både arbetsgivare och fackliga organisationer- att få en bättre fungerande lönebildning än vi harhaft i . Den icke-fungerandelönebilden har ju i hög grad bidragit till stora pro-blem. Den har slagit ut jobb och skapat en hög infla-tion.Nu har vi på annat sätt åstadkommit nollinflation iSverige, och vi skall se till att vi kan behålla prisut-vecklingen på en mycket lågnivå. Då är det också nödvändigt att löneutvecklingenanpassas till detta. Vi skall ha höjda reallöner både ioffentlig och privat sektor, men vi kan inte ha enlöneutveckling som inte har någon kontakt med pris-utvecklingen. Det kommer inte att fungera. Dethandlar om en väl fungerande lönebildning på alladelar av arbetsmarknaden - inom såväl offentlig somprivat sektor. Detta är en av de allra viktigaste uppgif-ter vi står inför. Vi måste klara den om vi skall klarasysselsättningen . Jag hoppas att vi kan enaoss om detta.Anf. 81 () replik:Fru talman! När började tala ombolsjeviker väntade jag mig nästan att han skulle säganågonting om att bolsjevikerna åtminstone skapadestabilitet i det gamla , men att det nu äroordning i och ordning i . Men det varinte det som han sade.Vänsterpartiet anser i likhet med regeringen att detkrävs en stark offentlig ekonomi, och gärna offentligaöverskott. Men detta kan åstadkommas på två olikasätt. vill ha en stark offentlig sektorsom har stora offentliga tillgångar för att kunna utövaden politiska makt som krävs för att kunna genomföraen progressiv ekonomisk politik. Men vad regeringenhåller på att göra, , är att skapa överskot-tet genom att trappa ned både skulderna och tillgång-arna, och anpassa den offentliga sektorns storlek tillde förhållanden som råder i de flesta EU-länder.Vi har en utveckling som är mycket oroande.Som jag redan har sagt, trängs gamla kapitalistiskaindustrialister ut av nya finansägare utan något somhelst långsiktigt ägaransvar och utan några som helstkonkreta idéer om hur produktionen långsiktigt skallutvecklas. Jag saknar över huvud taget idéer från ErikÅsbrink och regeringen om hur man skall komma tillrätta med dessa problem.Förslaget om att ge AP-fonderna vidgade möjlig-heter är bra. Men hur tänker sig att detoffentliga skall kunna ta det långsiktiga ägaransvaretoch stärka den ekonomiska demokratin? Regeringenär helt tyst på den punkten.Anf. 82 Finansminister ()replik:Fru talman! Detta är en mycket intressant debatt,som är svår för mig att klara ut på de två minuterstaletid jag har kvar.Jag hör till min glädje att även villha överskott i de offentliga finanserna. Det var bra atthan sade det. Tyvärr motsvaras det inte av den politikVänsterpartiet står för här i , där partiet gåremot åtgärder för att sanera statsfinanserna. Det bliringa överskott om får råda. Vänster-partisterna får i stället förlita sig på att Socialdemo-kraterna får råda, så att de kan vara och glädja sig åtde överskott som uppkommer om några år.Johan vill ha tillräckligt stora offentligatillgångar. Ja, just det - men det får man inte om manfortsätter att ha stora underskott. Då gröper man istället ur, och måste antingen avyttra tillgångar, ökapå skulderna eller bådadera. Då försvagar man denoffentliga sektorns förmögenhetsställning ytterligare.Att sälja ut Statshypotek innebär inte att statens för-mögenhetsställning försämras. Vi avyttrar en tillgång,men vi får betalt för den. Och jag vill ha så bra betaltsom möjligt. Staten blir inte fattigare på kuppen.Johan saknar de gamla industrikapitalis-terna. Jag skulle nästan kunna instämma i det. Detkanske vore bra om vi behöll, och t.o.m. fick någotfler, gammaldags industrikapitalister i stället för mo-derna tiders finanskapitalister. Men hur skall vi åstad-komma detta? Vi är överens om att AP-fonderna skallfå större möjligheter, men vi är nog också överens omatt det inte är någon lösning på just det här problemet.Jag föreslår att och jag vid någotannat tillfälle sätter oss och diskuterar hur vi skallåstadkomma detta. Min taletid räcker inte till för attlösa problemet.Anf. 83 () replik:Fru talman! Det är kvar till . Menändå tycker jag att i slutet av sitt hu-vudanförande lät litet grand som jultomten. Han tala-de om hur fantastiskt bra allting är. De rosenrödakulisserna kom upp igen. Det lät ungefär som närGöran höll sin regeringsförklaring i början påhösten.Jag tycker att popcornliknelsen som är rätt träffande. Men vilka är det som sätter igång detta? Jo, det är socialdemokraterna själva. Debörjar nu tala om att "nu har vi klarat det här", trotsatt vi kör med ett jättestort underskott , och ettstort underskott även . Vi har fortfarandekraftigt växande statsskuldsräntor. Vi är inte allsfärdiga. Det sade faktiskt också inled-ningsvis i sitt anförande. Men popcorneffekten kom-mer ju sig av att regeringen själv går ut och säger att"nu har vi klarat det här". Det är faktiskt kvarinnan man kan säga så. Det kanske skulle vara befogatatt regeringen lät bli att dra på allt för mycket om hurbra man har lyckats innan man faktiskt har rott dethela i hamn.Miljöpartiet har i viss mån medverkat till konsoli-deringen och budgetsaneringen. En viktig del i detarbetet har från vår sida varit inte bara att få ned ar-betslösheten - det är ju inte så bara utan en huvud-uppgift - utan också att få ned miljöskulden. Detdiskuterade vi mycket under de dagar då vi kom över-ens om konvergensprogrammet, som lämnas in tillEU-kommissionen. Där skrev man in inte bara självabudgetkonsolideringen, utan också att arbetslöshetensamtidigt skall ned. På miljöområdet skrev mandessutom in att vi skall klara miljöproblemen och attdet inte får byggas upp en miljöskuld när vi nu ge-nomför en budgetsanering.I anslutning till både vårbudgeten och höstbudge-ten skall konvergensprogrammets utveckling redovi-sas. Där redovisas de ursprungliga konvergenskravenoch arbetslösheten. Men när det gäller miljön finnsdet inte någon redovisning över huvud taget. Man harhelt enkelt struntat i en del av det egna, med andrapartier överenskomna konvergensprogrammet.Inte nog med det. Tittar man i själva budgetpro-positionen är det samma sak där. Det saknas en analysav vad detta har för effekter just på miljöskulden,trots att vi vet om att miljöskulden enligt de utred-ningar som tidigare gjorts byggs . Dethär är reella kostnader som vi måste betala. Vi gröperju ur ekonomin, även på det här sättet.Det vore angeläget att få ett besked av finansmi-nistern om hur man tänker hantera detta. Skall manfortsätta att inte redovisa det som man i konver-gensprogrammet säger att man skall klara av när detgäller miljön? Skall man också i fortsättningen under-låta att tala om miljöskulden eller något annat motsva-rande begrepp?Fru talman! När det gäller utgiftsprioriteringarnablir jag något förbryllad. Man har gjort mycket dra-matiska neddragningar just på miljöområdet. Samti-digt utvecklar man argumentationen om hur bra det ärmed gröna jobb. Det stämmer inte. Det behövs enkommentar. Vad vill regeringen egentligen?Anf. 84 Finansminister ()replik:Fru talman! efterlyser en förbättradmiljöredovisning och hänvisar till konvergenspro-grammet.Vi får väl ändå vara överens om att huvudsyftetmed konvergensprogrammet är att redovisa i vilkenmån och i vilken takt sanerar sin ekonomi ochsina statsfinanser utifrån de mål som satts upp ochutifrån de s.k. konvergenskraven. Det har vi åtagit ossatt göra halvårsvis. Flera partier har ställt sig bakomdetta, även . Och det tycker jag är bra.Vi har också visat att vi har fått en utveckling som är bättre än vad visjälva satte upp som mål. Det tycker jag är bra. Mil-jöpolitiken skall naturligtvis till allra största delenredovisas på annat sätt och i andra sammanhang. Jagkan försäkra att regeringen har mycket högt ställdaambitioner. Vi kommer att driva den politiken vidare,och vi kommer också att redovisa den offentligt.Jag fick till min förvåning höra att jag har ageratjultomte och utmålat allt i oerhört rosenröda färger.Det har jag inte gjort i den meningen att jag har delatut en mängd presenter. Det är inte riktigt min stil. Jagär orolig för alla andra som delar ut presenter utan attha klarat av betalningen. Mot detta riktade jag ettvarningens ord. Jag sade attdet är farligt när de här kraven kommer allt tätare. Detfinns nämligen inga möjligheter att klara allt detta,med bibehållna starka statsfinanser och bibehållensund samhällsekonomi. Reformer och förbättringarskall vi genomföra, men bara i den takt som vi har rådmed. Reformer och välfärd som bygger på lån hosutländska bankirer, på sedelpressfinansiering eller påtomma löften uttalade i denna talarstol är ingentingvärda. Det vet svenska folket. Jag tycker att vi skallavstå från den typen av julklappsutdelning.Jag har inte sagt att vi redan har genomfört bud-getsaneringen. Vi är inte klara med den. Vi har nåttmycket långt. Det sade jag, och det står jag för. Menvi har fortfarande ett underskott, och målet är inställtpå att balans skall vara uppnådd , 1998.Därefter skall det uppstå ett överskott så att vi kanbörja amortera av på statsskulden. Det är en mycketambitiös uppgift. Jag tror att vi kan klara den. Men dåmåste vi ha kontroll över utvecklingen.Jag kan ersätta popcornliknelsen med en annanliknelse. Att hålla ordning på statens finanser och påsamhällsekonomin är en uppgift som i viss meningaldrig kan avslutas. Det är som att hålla en cykelupprätt. Det gör man bara om man håller cykeln irörelse framåt. Stannar man upp faller cykeln. Ser viinte upp kan även de största framgångarna i sanering-en av statsfinanserna, i återställandet av en stark sam-hällsekonomi, gå förlorade. Vi vet av bitter erfarenhethur lätt det är och hur snabbt det går om man intehåller ordning och reda i statens finanser.Anf. 85 () replik:Fru talman! Det är bra att inte agerarjultomte innan det finns något att dela ut. Det är ut-märkt.Jag vill också instämma i att det bör bli ett över-skott och att statsskulden måste ned. Men det gällerockså miljöskulden.Jag ber finansministern att titta i det svenska kon-vergensprogrammet. Förutom Maastrichtkraven är dettvå krav till. De skall redovisas och av när vi såsmåningom skall fatta beslut om detta i riks-dag - beslut om detta med EMU. Det är försummat.Jag beklagar det och tycker att ni borde skärpa er påden punkten.Jag vill ta upp en fråga till. Det rör naturligtvis ar-betslösheten. När jag lyssnar på verkardet som om han räknar med att det skall bli en såkraftig ekonomisk tillväxt att det i huvudsak löserproblemet. Grunden skall vara tillväxten, och sedanfinns det litet annat runt omkring som skall underlättaoch snabba på utvecklingen.Men detta är orealistiskt. Produktivitetsutveck-lingen gör ju att det blir färre jobb, trots att den eko-nomiska aktiviteten ökar, trots att man bygger ut. Såmånga fler tjänstenäringar blir det inte heller.Det är väldigt svårt att föreställa sig hur så mångajobb skall uppstå, om inte också arbetstiden sänks itakt med att produktiviteten ökar. Då måste man äventitta på beskattningen av arbete. Det är naturligtvisorealistiskt att kräva att arbetstiden skall sänkas raktav och att folk skall få kännas vid det som en raklönesänkning. Det krävs att skatten på arbete sänksoch att produktivitetsökningen tas ut i form av sänktarbetstid. Då kan vi få fler arbetstillfällen.Regeringen borde tycka att det här är en väldigtbra idé och verka för den.Anf. 86 Finansminister ()replik:Fru talman! Jag vill först säga att vi naturligtvisskall infria de utfästelser som har gjorts när det gällerkonvergensprogrammet, inklusive redovisningen påmiljöområdet.Roy tar upp sitt favoritämne, förkortadarbetstid, och påstår att det är lösningen på våra pro-blem. Jag har en annan uppfattning i den frågan. Jagtycker att i grunden har en mycket pes-simistisk syn på möjligheterna att skapa nya arbetstill-fällen. Mängden arbete är på något sätt given. Avnågon underlig anledning är den givna mängdenmycket mindre nu än vad den var sedan.Det går inte att påverka mängden. Det går inte att ökaden. handlar det i stället om att dela på den lillaarbetsmängd som finns. Det handlar om att hela be-folkningen skall dela på arbetslösheten.Jag tror inte att det är så. Jag är mer optimistisk.Det går att skapa mera arbete, om vi kan organiseravårt samhället och vår ekonomi bättre än vad vi up-penbarligen lyckas med i dag.Jag brukar ta ett konkret exempel för att visa attmängden arbete inte är given. Om jag jobbar en tim-me extra - det händer - så stjäl jag inteden timmen från någon departementssekreterare påFinansdepartementet som tvingas jobba en timmemindre. Det är precis tvärtom. När jag jobbar en tim-ma extra sätter jag säkert 25 departementssekreterare imera arbete.Även om detta är en anekdotisk jämförelse, trorjag ändå att den bär en djup sanning inom sig. Det gåratt skapa mer arbete. Det går att sätta alla människor iarbete om vi organiserar vårt samhälle bättre. Detfinns oändliga behov - och här kan man verkligen talaom oändliga - i vård, utbildning och omsorg. Detfinns arbetsuppgifter som inte blir utförda.