prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Påden tiden var det grispremier och mer för mjöl-ken - nu är det mjölkkvoter och sänkt matmoms. Mendet behöver är inte mer genomslag försärintressen. Vi behöver framtidstänkande, förmågaatt skapa bra förutsättningar för entreprenörer ochmod att reformera den offentliga sektorn.Under det halvår det har tagit för Socialdemokra-terna att byta ledare har utsikterna för svensk ekonomiförsämrats. Arbetslösheten är högre. Statsfinanserna är sämre. Det har varit förödande för att landethar saknat ledning under så lång tid.Hittills har väljarflödena,om man får tro opinionsmätningarna, främst skettinom det vi kan kalla det rödgröna blocket, dvs. So-cialdemokraterna, och Vänsterpartiet.Jag tror att vi framöver kommer att få se opinions-rörelser från Socialdemokraterna åt mitten. I takt medatt människor ser att den nuvarande politiken miss-lyckas kommer de att vända sig till ett realistiskt al-ternativ som står för det de sökte hos Socialdemokra-terna men inte fick, nämligen fler jobb och ett engage-rat försvar av välfärden.Det vi nu ser inom socialdemokratin är traditiona-listernas triumf. Perssonplanen var en eftergift åttraditionalisterna. Partikongressen körde över förny-arna. Regeringsdeklarationen innehöll ingetnytänkande.Men, skriver en ledarskribent i , se på de nya ministrarna! De är ju förnyare.Då är det bara att påminna om att i politiken är detframför allt gärningarna som räknas. Vi har sett tidi-gare exempel. Bl.a. och har försökt förnya men fått ge upp därför atttrycket blivit för stort.Både och har re-dan råkat ut för att prominenta partivänner med avskykallat dem för folkpartister - eller åtminstone derasåsikter för folkpartistiska. Det är dags för förnyarnainom socialdemokratin att inse att många av demfaktiskt hör hemma i Folkpartiet.Vi är aldrig avvisande till kompromisser för Sve-riges bästa, och jag hoppas att regeringenär öppen för konstruktiva diskussioner, t.ex. om enrealistisk energipolitik. Men ju närmare nästa val vikommer, desto viktigare kommer det att vara för ossatt arbeta för ett sådant valresultat att det skapas för-utsättningar för en liberal förnyelse av . Detkräver bl.a. att vi lyckas övertyga många som röstadesocialdemokratiskt 1994 om att de egentligen hörhemma hos Folkpartiet.Med den inriktning regeringspolitiken fått genomGöran regeringsförklaring borde förutsätt-ningarna för det vara goda.(Applåder)Anf. 4 ()Fru talman! När man lyssnar till man nästan kunna tro att det handlar om valrö-relsen 1998, men vi har inte kommit dit ännu.Jag skall också ta tillfället i akt, precis som OlofJohansson, att hälsa den nya regeringen och de nyaministrarna välkomna. Jag hoppas att ni kommer attgöra ett utomordentligt arbete i stor kreativitet för attskapa rättvisa i . Jag hoppas på samarbete imånga viktiga frågor, framför allt när det gäller att fåned arbetslösheten och att stå upp för att vi skall ha engenerell välfärd i det här landet och inte någon formav grundtrygghet och fattigvård och privata försäk-ringar för de redan rika. Jag hoppas att vi är överensom dessa arbetarrörelsens grundläggande värderingar.Jag tänkte göra en liten betraktelse över det nyapersongalleriet, av ett visst skäl, som gör att jag ärnågot oroad. Inspirationen fick jag av en bok somheter Under det rosa täcket. Jag tänkte att vi inteskulle ägna den här partiledardebatten åt att upprepaväl kända ståndpunkter, utan att vi i stället skulle seden som en frågestund för att lätta litet på regeringenstäcke, eftersom vi inte fick så mycket konkret i rege-ringsdeklarationen. Och rosa är kanske den färg somman skall sätta på regeringen. Jag tyckerockså att det är intressant ur en feministisk synpunkt,eftersom den här boken handlar om det, att se på hurdet ser ut med arbetsfördelningen i regeringen. Jagmåste säga att jag är oroad.Vi har ju fått en statsminister som har varit fi-nansminister, och jag är rädd för att han kommer attfortsätta att vara det.Vi har fått en finansminister som harsysslat med finanser på ett sätt som inger oro hosmånga i detta land. Han är en av arkitekterna bakomden skattereform som tog bort en stor del av rättvisani vårt skattesystem, vilket i klartext medförde att desom hade höga inkomster fick sänkt skatt och att desom hade låga inkomster inte fick sänkt skatt mendäremot höjda hyror och höjningar av en massa andraavgifter. Man tog bort progressiviteten och rättvisan.Detta kostade statskassan mellan 30 och 40 miljarderkronor i minskade intäkter. Utredningar har visat pådetta, så det är ingenting som jag bara hittar på. Hanskall nu fortsätta.Till sitt förfogande har han också ,som är känd som en stark ivrare för avreglering, bl.a.av arbetsmarknaden, för minskat ansvar för politiken,mer av beslutande åt den s.k. marknaden och arbets-marknadens parter. Det oroar mig.Förutom den här trion är det också ,som jag har lärt känna genom ett gott samarbete mensom jag vet är mycket trogen i allaavgörande frågor.Detta innebär att vi har fyra s.k. vise män, och jagbetvivlar deras vishet och klokhet när jag ser hurfinanserna har bedrivits och vilkaeffekter det har fått för oss kvinnor.Jag skulle vilja ställa en fråga till att den här manliga dominansenvad gäller finansen har någon som helst betydelse förmöjligheterna till en bra jämställdhetspolitik? Jagställer den frågan därför att jag naturligtvis inte tvivlarpå att det har betydelse och därför att jag tror att dethar en negativ betydelse.De kvinnliga statsråden är satta att spara. Han somskall ha hand om kommuner och landsting, som ärkvinnornas arbetsmarknad, heter som skall skapa de nya jobben - det skall varamånga nya kvinnliga företagare, sägs det - är ocksåen man. Kvinnorna skall spara. Den som försvararnationens gränser är en man. Vem försvarar välfär-dens gränser? Det är i alla fall ingen man. Jag hoppasatt det är en stark kvinna.Detta var vad jag ville säga om jämställdhetsfrå-gorna.Det är tre områden som jag skulle vilja diskuteramed statsministern och försöka få litet mera beskedom än vad vi kan utläsa av regeringsdeklarationen.Den första frågan gäller naturligtvis arbetslöshe-ten. Inom ramen för möjliga lösningar för att få nedarbetslösheten, som jag ser det, måste vi tänka nyttoch söka nytt, eftersom vi ser att den traditionellaekonomiska tillväxten, utmätt i BNP och siffror ochprocentsatser, inte ger jobb. Vi måste därför tänka ossnya lösningar.En fråga som jag då vill diskutera är just kommu-ner och landsting. Där menar jag att den socialdemo-kratiska kongressen har fattat vissa beslut. Det haråtminstone återgivits som beslut som går i den rikt-ningen att man lättar litet på trycket för kommunerna,att kommunerna kanske skall kunna få växa litetgrand i alla fall, åtminstone kanske, för attundvika uppsägningar. Det är bra.Men i konvergensplanen och i de långsiktiga eko-nomiska planerna finns det ett minskat utrymme förkommuner och landsting, . Det stårminus framför siffrorna. Också framför de siffror somär beräknade med tillväxt i landet i övrigt står detminus. Jag har papperen här: Privat konsumtion ökar,och offentlig konsumtion minskar, enligt huvudalter-nativet och enligt högtillväxtalternativetmed . Så ser det ut: Offentlig konsumtion mins-kar 1996, 1997 och 1998.Även om man nu skjuter på balanspunkten förkommunerna och förhindrar nya uppsägningar - detkan lösas genom avgångar, naturlig avgång osv. -saknas ändå jobben, . Det är 20 000,30 000, 40 000 eller 50 000 jobb - vi vet inte hurmånga - som försvinner, i den gemensamma sektorn,ur vår gemensamma välfärd, ur vår vardagstrygghet,som vi kvinnor är helt beroende av. Det är vår ar-betsmarknad, och vi behöver den som en fungerandeverksamhet, för att vi skall kunna sköta våra andrajobb, t.ex. att stå här.Det är inte bara så att man förhindrar att männi-skor blir uppsagda, utan man blockerar också nya,viktiga och riktiga jobb. De kommer inte tillbaka. Viser i AMS prognoser att det som ökar är kvinno-arbetslösheten.Det här går inte ihop. Om man menar allvar meddiskussionen om kommuner och landsting, dvs. att deskall få ett ökat utrymme, måste regeringen ta sig urdetta EMU-grepp, den ekonomiska och monetäraunionen, med dess konvergensprogram och planer.Där hoppas jag på ett ihärdigt och bra samarbete, OlofJohansson, eftersom jag vet att vi är överens i denfrågan. skall inte vara medlem i . Härhar vi ett jättebra samarbetsprojekt mellan Centerpar-tiet och , där vi tillsammans kan inspire-ra den socialdemokratiska regeringen till detta stor-dåd, att inse att hela idén med en ekonomisk ochmonetär union, en gemensam ekonomisk politik förhela , är fullständigt befängd. Det leder tillatt vi låser fast oss i massarbetslöshet.Den andra frågan är arbetstidsfrågan, som av nå-gon för mig outgrundlig anledning inte nämns i rege-ringsdeklarationen. Det är mest vi kvinnor som harvarit drivande i den frågan under de som den hardiskuterats i , men börjar allt fler kommafram. Jag förstår inte varför regeringen inte tar uppdetta som en viktig fråga.Jag förstår helt enkelt inte vad ni är rädda för. Närni ser länderna runt omkring som går in på den härlinjen, när ni ser ansökningarna från kommunernarunt om i där man vill gå in offensivt ocharbeta med arbetstidsförkortningen som ett instru-ment, för att förutom att uppnå alla andra väl-färdsvinster som finns i detta också skapa nya jobb, såverkar ni helt kallsinniga till detta. Jag måste säga attjag inte begriper det. Förut var alternativet en sjättesemestervecka för LO-kollektivet, då karlarna skullejaga älg m.m., men det är inte riktigt på den nivånlängre. Vi måste lyfta oss och säga att detta är encentral välfärdsfråga, som också har positiva effekterpå arbetslösheten. Jag väntar med spänning på att nufå höra hur ni har tänkt omkring detta.Den tredje frågan som jag vill lyfta fram är miljö-omställningen, som är en hjärtefråga för oss och somär en viktig fråga för och för Miljöpar-tiet. Jag kan se att här finns ett samarbetsområde, därvi borde kunna vara kreativa. Det skall vara en miljö-omställning som tar sikte på ett investeringsprogramför en hållbar utveckling, som tar sikte på att lösa alltfrån hur vi har det under diskbänken, med möjligheteratt sortera våra sopor, till att bygga de nya energisys-temen och transportsystemen, förändra konsum-tionsmönster och produktionsmönster. Detta är ettsamarbetsprojekt, där vi också skall involvera kom-munerna.Detta kräver att vi klart säger att vi nu ställer omenergisystemen. Jag hoppas att den mening i rege-ringsdeklarationen där det står att avvecklingen avkärnkraften bör inledas , åt-minstone med en första reaktor, ändras så attbör byts ut mot skall.Jag skulle vilja fråga hur diskus-sionerna går i regeringen omkring den här frågan,framför allt hur ni diskuterar i frågan om gasledningarsom en möjlig övergång i den här avvecklingsproces-sen. Eftersom vi i är oerhört kritiska tilldetta skulle jag vilja höra hur ni har resonerat. Jagförstår att ni inte har några färdiga program, men jagantar att ni i alla fall har tänkt på omställningsproces-sen och att ni skulle kunna lätta litet på förlåten. Detär alltså ett samarbetsprojekt som jag kan se.Jag skall nöja mig med detta. Jag hoppas att jagfår svar på de här frågorna.Jag skall också ta upp en sak som har gjort migledsen och som jag tycker är ett fattigdomsbevis fören socialdemokratisk regering, som säger sig viljaarbeta för internationell rättvisa och solidaritet. Det äratt regeringen inte säger någonting om biståndet.Världen har krympt till att handla om världsdelenEuropa. Världshaven har krympt till att handla omÖstersjön.Jag vet, , att det faktum att man harlåst fast biståndet, att man har frusit biståndet, kom-mer att innebära att i takt med en förmodad tillväxtökar klyftan mellan enprocentsmålet och den verklig-het som vi befinner oss i. Det är, enligt mitt sätt att se,ett fattigdomsbevis om vi i den heliga konvergensensnamn skulle låta de fattigaste människorna i de fatti-gaste länderna i världen betala för vår materiella till-växt. Det tycker jag vore en skam för en socialdemo-kratisk regering.(Applåder)Anf. 5 ()Fru talman! Ni som sitter på läktaren,alla ni som lyssnar på radio eller ser på TV, orkar nien stund till? Jag tycker att det börjar kännas som detalltid känns i de här debatterna. Det är samma argu-ment.Jag skall börja med att hålla med om en sak, nämligen att det är alldeles för mångamän som pysslar med ekonomi. Jag förstår att GudrunSchyman gärna vill föra in Vänsterns ekonomiskatalesman i den ekonomiska skara som styr regeringensekonomi, nämligen övrigt vill jag gratulera till att hablivit president - förlåt, statsminister. Jag vill säga attjag väldigt mycket uppskattar bild-språk. Det är mycket frodigt, mycket bra och myckettalande, tycker jag. I för ett tag sedanuttryckte sig så här: EU är som engammal förbränningsmotor. Den hackar och stånkar,men framåt kommer den.Jag tycker att det här är en bra liknelse över helaEU-projektet. Förbränningsmotorn - en gam-mal uppfinning. Det har inte hänt så mycket med den.Den går på bensin och olja, ändliga naturresurser, ochsläpper ut en mängd skit i avgasrören.Min vision om samhället och min vision om inter-nationellt samarbete är större än något som kan liknasvid en gammal hundraårig förbränningsmotor. Minvision är snarare solceller. Jag tror att det är där Gö-ran och jag skiljer oss mest åt.Jag är nämligen rädd för att saknarvisioner och är mer förankrad i gårdagen och detgamla industrisamhället än vad som är nyttigt förSverige. Jag är livrädd för att när hantalar om ett hållbart samhälle menar armerad betong,inte ett ekologiskt och socialt hållbart samhälle.Det som verkar ligga i pipeline nuär satsning på fossilgas, statsbidrag till Öresundsbrooch Dennispaket, sämre villkor för handikappade ochökade klyftor i samhället. Jag hoppas att mina farhå-gor inte besannas. Kanske jag får svar som sägeratt jag målar i svart när det gäller visioner om samhället.Men vad menas med ett ekologiskt hållbart sam-hälle? Vilka svar har på frågorna omtrafiken, om den biologiska mångfalden, om kemika-liseringen, om jordbruket, som efter ochSocialdemokraternas uppgörelse släpper ut ännu merkväve till haven än tidigare?Det blir en stor EU-debatt , så jag skallinte prata så mycket om EU. Men jag vill ändå ta upp"galna ko-sjukan" litet grand. Värre än "galna ko-sjukan" är nog EU:s galna regler som gör att vi i vårtland och i andra länder inte har rätten att kräva ur-sprungsmärkning på livsmedel. Detta är alldeles kopi-öst, att man inte har den lagliga rätten att kräva ur-sprungsmärkning. Jag tycker att det är ytterligare ettskäl till att kräva en utträdesparagraf, så att svenskafolket har en möjlighet att ta sig ur det här eländet.När det gäller EMU har dessutomsagt något mycket klokt: Medlemskap i ärmycket större än medlemskapet i EU. Det är en brabild, för det är precis så det är. Medlemskap i ärstörre än medlemskap i . Det borde föranleda Gö-ran , som tyckte att det var okej med en folk-omröstning om EU, att acceptera en folkomröstningom EMU. Vi är faktiskt överens om, som vingåkers-bor vi båda är, att EMU är större än EU.Jag skulle vilja ta upp fem stycken aktuella frågor,som på många sätt innebär ett nytänkande och någotav en grön revolution.Jag skall börja med att prata om fastighetsskatten.Jag menar att fastighetsskatten slår blint. Den läggs påfiktiva värden, fördyrar boendet och inskränker män-niskors möjlighet att leva ett liv i frihet. Dessutom fården som satsar på energihushållning med energiglas ifönstren, miljövänlig uppvärmning osv. Är det verkligen vägen till ett hållbartsamhälle, att låta dem som gör miljöinvesteringar fåbetala straffskatt? Är det det som är ett hållbart sam-hälle? Är det det som är vägen till ett hållbart samhäl-le? Måste inte liksom hela miljörörel-sen inse att vi måste göra om fastighetsskatten?Jag skulle dessutom vilja se en avveckling av fas-tighetsskatten för normala hushåll, kanske som en delav en skatteväxling. När energi- och miljöskatternaökar vill vi att arbetsgivaravgifterna och egenavgif-terna skall sjunka. Men kanske det också är dags attlägga in fastighetsskatten, för den slår blint. Det ärinte rimligt att boendet skall beskattas på det sättet.Fråga två handlar också om boendet. Den handlarom demokrati och delaktighet. Det finns många bo-stadsområden som inte är speciellt bra. känner inte någon delaktighet, förstörelsen är storoch anonymiteten är ett mycket stort problem. På endel ställen, bl.a. i , har man försökt att ökadelaktigheten och brukarinflytandet. Men svensklagstiftning, uppbackad av mycket konservativa fack-liga intressen, medför att de som tar ansvar genom attstäda, hålla snyggt, byta lampor som går sönder, m.m.åläggs en straffskatt om hyran sänks som tack förhjälpen. Lagstiftningen måste ändras så att delaktighetoch medverkan stimuleras och inte straffbeläggs på ettgammal traditionellt vänstervis.Vi har samma problem inom t.ex. barnomsorgen.Den förälder som går in i barnomsorgen och gör etthandtag borde kunna få sänkt avgift utan att straffbe-skattas för förmånen. Vi måste släppa de här gamlatrötta vänsterdogmerna och öppna för verklig delak-tighet i samhället. En egen insats inom barnomsorgeneller inom bostadsområdet måste kunna leda till lägreavgifter och lägre hyra. Vad är det för fel på delaktig-het, ? Är villig att seöver lagstiftningen så att vi öppnar för ett mer demo-kratiskt och delaktigt samhälle?Den tredje stora frågan handlar om att dela på job-ben. Det finns nämligen inget annat sätt att komma tillrätta med arbetslösheten. Vi kan skatteväxla. Vi kan satsa på gröna jobb. Det ger flerarbetstillfällen. Det är riktigt. Men vi måste också inseatt arbetstiden måste anpassas till verkligheten. Verk-ligheten säger oss att den inte kan vara 40 timmarlängre. Jag är mycket ledsen över att detta inte fannsmed i regeringsförklaringen som ett viktigt mål, attfaktiskt börja sänka arbetstiden ned mot åtminstone35-timmarsvecka.40-timmarsveckan är ingen naturlag. Vi har hörtAnna säga: Sänker vi arbetstiden delar vi påarbetslösheten. Det innebär att , somvisserligen inte är minister nu längre, menade att 40-timmarsveckan är en naturlag. Det är effekten av dethon säger. Men den är ingen naturlag.Vi har hört , tror jag det var, ochäven här i kammaren säga: Sänker viarbetstiden är det planekonomi. Somom 40-timmarsvecka var marknadsekonomi och 30-timmarsvecka var planekonomi. Vi måste sänka ar-betstiden, vi måste dela på jobben. Det kanske är denviktigaste reformen som borde kunnasjösätta den här mandatperioden. Det är den viktigastereformen för att skapa jobb, ökad jämlikhet och ökadlivskvalitet för de många människorna.Den fjärde punkten som jag vill ta upp gäller nå-got som inte heller berörs så mycket i regeringsför-klaringen och som jag saknar. Det är energifrågan.Det står att anser att en kärnreaktor böravvecklas den här mandatperioden. Bör - det har vihört tidigare. Vi har till och med hört en tidigare so-cialdemokratisk miljöminister, vars namn jag inte harrätt att nämna, lova som ett oåterkalleligt beslut attkärnkraften skulle börja avvecklas . Då var det oåterkalleligt. står det bör. Jagmenar att det vore bra om vi kunde få GöranPersson att säga att en kärnreaktor skall avvecklas denhär mandatperioden. Man kan hänvisa till IngvarCarlsson som har sagt att kärnkraften inte hörhemma i ett civiliserat samhälle. Jag antar att GöranPersson vill vara statsminister i ett civiliserat samhäl-le.Miljöpartiet har i några uppgörelser lyckats för-handla fram en del pengar till alternativ energi - sol-och vindkraft. Jag tycker att regeringens förståelse förde frågorna har varit ganska bra.Nu är pengarna för vindkraften slut. Det stårmänniskor i kö som vill sätta upp nya vindkraftverk.Det finns ett enormt intresse, men pengarna är slut.Innebär det sade både på s-kongressenoch i regeringsförklaringen om ett hållbart samhälleatt det i tillväxtpropositionen blir mer pengar förvindkraften så att alla de människor som vill satsahar chansen? Eller är det bara fossilgas från Norgesom gäller i något sorts nordiskt samarbete för ökadfossilanvändning i energisystemen? Jag tror att detvore väldigt bra och att många skulle bli mycket gladaom vi fick svar på det. Får vindkraften de pengar somden nu behöver?Jag är orolig för både och Social-demokraternas linje när det gäller fossilgas, ellernaturgas, som det litet felaktigt kallas. Investerar vi ettantal miljarder i fossilgasanläggningar, i kulvertareller i kraftverk på , som den f.d. energi-ministern mer eller mindre sagt att den gamla rege-ringen ville ha, innebär det att vi tvingas leva med ettnytt fossilt bränsle i många herrans år. Det vore ettgigantiskt misstag och har ingenting med en uthålligutveckling att göra, inte ett dyft.I stället måste vi satsa på biobränslen. Det är deinhemska bränslena som ger jobb i . Det finnsutrymme för biobränslen, och det är ekonomi i dem.Då får vi inte låsa upp resurser i något så "fossilt"som naturgas. Det är en orimlighet. Bygger vi ut 27TWh biobränslen ger det i varje fall 14 000 jobb iSverige. Satsar vi motsvarande på fossilgas ger det ettantal hundra jobb. Biobränslen är arbetskraftsinten-sivt, och naturgas är kapitalintensivt. Vi behöver jobbi och bättre miljö, och då är biobränsle det vibör satsa på.Den femte frågan jag vill ta upp - och jag förståratt en del fackföreningar ryser när man nämner den -är arbetsbyte. Jag tror inte att vi kommer till rätta medarbetslösheten speciellt fort. Därför bör vi titta på vadandra länder har hittat på för att få in människor somär arbetslösa på arbetsmarknaden. I ochFinland har man fattat beslut om att införa arbetsbyte.Det innebär att om en människa tar ledigt , ochdet skapar jobb för någon som är arbetslös, får denmänniskan som tar ledigt a-kassa eller något under a-kasseersättning.Detta tjänar staten på. Den som får jobb tjänar pådet, och den som får ledigt tjänar på det. Detenda som kan stoppa det är rigida fackföreningar ellerJantelagen. Vi måste självfallet satsa på det här. Detär något som ökar livskvaliteten både för dem som fårjobbet och för dem som får ledigt. De som får ledigtkan göra precis som de vill. De kan vara hemma ochsköta barn, åka jorden runt, studera, måla eller vadsom helst, och alla tjänar på det. Varför har då densocialdemokratiska regeringen sagt nej tilldetta förslag när man har sagt ja i både ochFinland?Innan jag mer regelrätt övergår till att tala om re-geringsförklaringen vill jag litet grand kommenteradet sade. Det kan jag kommentera påföljande sätt: I de blindas rike är den enögde kung.Just nu är kung hos . Men pro-blemet för är inte att och Social-demokraterna har haft olika uppfattningar. Det storaproblemet i är att och Socialde-mokraterna har samma uppfattning i en rad viktigaoch avgörande frågor, som t.ex. den svenska kronansknytning till ecu:n, något som har kostat svenskafolket massarbetslöshet, stopp för investeringar ochräntor på . Detta var den stora kollapsen försvensk ekonomi. Där är och Socialde-mokraterna fullständigt överrens. Men ingenting är såbra i politiken som ett kort minne, eller hur, LarsTobisson?Fru talman! Jag har tagit upp fem konkreta frågorsom berör miljö, arbete och demokrati. Jag skall nuförsöka titta litet närmare på regeringsförklaringen.Jag tycker att regeringsförklaringen är ganska tunn.Ibland är den fylld med litet floskler, något som görmig rädd. bjuder in hela svenska folketatt komma till rätta med arbetslösheten. Det låter jubra, ungefär som om det vore en fest. Det låter mer som om det var ett citat uren fars med både svenska medborgare och invandrareär redan inbjudna till den festen. De har fått del avfesten. Det enda som bjöds på den festen var justarbetslöshet. Därför måste man göra någonting kon-kret för att komma till rätta med detta. Då gäller detatt dela på jobben, skatteväxla, satsa på gröna jobboch satsa på arbetsbyte enligt den danska modellen.Det finns egentligen inte något så meningslöst somnär någonting utförs på ett kompetent sätt och det inteborde utföras. Jag menar att i allrahögsta grad är en mycket kompetent politiker.