prot · GK0945 · 1996-12-13 00:00:00 — Inte minst våra ledande företrädare i för-svarsutskottet och har gåtti god för omprövningsmöjligheten om starka argu-ment tas fram. Vi menar att så skett och med råge.Men omprövningen lyser med sin frånvaro. Behand-lingen i försvarsutskottet förefaller i allt väsentligtbara ha varit en transportsträcka. Vi har mycket svårtatt förklara de sakliga grunderna för våra partiersställningstaganden i . ""Förtroendet för politikers förmåga i allmänhet attfatta kloka beslut i stora frågor urholkas när det visarsig att fakta och argument får ge vika för styrka, makt,veton och osynliga argument uttalade bakom kulisseroch stängda dörrar. och socialdemokra-terna tar på sig ett kolossalt stort ansvar när besluttillåts fattas och genomföras på så bräcklig grund. "Det är denna maktlöshet, ja vanmakt, som väldigtmånga runt om i landet upplever inför det försvarsbe-slut som fattar här . De citerade or-den är inte mina. Orden skrevs i går av ordförandena iSocialdemokraternas och partidistrikt iGävleborgs län.Fru talman! Avslutningsvis vill jag peka på ytter-ligare några av de oförklarliga klåfingrigheter somSocialdemokraterna och gör sig skyldiga till.Man slår sönder en väl fungerande försvarsområ-desindelning, som logiskt och väl binder samman detcivila och militära försvarets regionala organisation.Erforderliga besparingar skulle mycket väl kunnaläggas ut inom befintlig organisation. Antalet framtidaförsvarsområden bör anpassas till kommande länsin-delnings- och regionreformer. Även fortsättningsvisbör vi behålla principen om ett län-ett försvarsområ-de.Regeringen föreslår också en sammanslagning avMilitärhögskolan och Försvarshögskolan. Förslagethar inte föregåtts av någon som helst saklig bered-ning. Av interna underlag, sommest är att betrakta som en simpel argumentkatalog,framgår att förslaget inte bygger på några verksam-hetsmässiga grunder utan har baserats på en rent ideo-logisk vilja att manifestera totalförsvars-beslut. Genom förslaget kommer med stor sannolikhetden särskilda och mycket värdefulla karaktären påden nuvarande verksamheten vid Försvarshögskolanatt gå förlorad.Fru talman! står givetvis bakom samt-liga sina reservationer i betänkandet, men jag begrän-sar mig nu till att yrka bifall till reservation 6, mom.17, reservation 17, mom. 41, och reservation 2, mom.46.Anf. 3 ():Fru talman! De tidigare talarna, bl.a. , har talat om försvarsbeslutets karaktär ochsättet att ta fram beslutet. Till en del förstår jag denkritik och de synpunkter som har förts fram. Det härär inga lätta beslut. Vore det så skulle vi naturligtvisha hanterat det här på ett helt annat sätt.Det här beslutet skall fattas i två etapper. Riksda-gen sade att det här skall totalförsvaretklara av , ochungefär så här mycket pengar kan samhället avvaraför uppgiften. Debatten och energin har koncentreratshelt på totalförsvarets militära del. Det är i och för siginget konstigt. Det är lätt att vara överens om dencivila delens uppgifter och inse att den politiskt settinte är särskilt brännbar. När dessutom ingrepp i För-svarsmakten får konsekvenser för industrin, för män-niskors arbete, m.m. på ett helt annat sätt än ingrepp itotalförsvarets civila del är det inte konstigt att denmilitära delen upptar en huvuddel av debattenergin.Låt oss då titta på försvarsbeslutets uppläggning.Efter riksdagsbeslutet fick totalför-svarsmyndigheterna följande uppgift: Med de restrik-tioner har angett, var god redovisa förslagpå hur myndigheten önskar organisera verksamhetenutan sidoblickar på andra verksamheter än myndighe-tens egen! Detta gjorde ÖB - för att nu ta Försvar-smakten som exempel, eftersom det är det jag kom-mer att hålla mig till i mitt anförande.Självfallet har regering och riksdag synpunkter påandra samhällseffekter än just Försvarsmaktens. Detär alltså inte konstigt att ett riksdagsbeslut kommer attavvika från myndighetens egna förslag. Tvärtom -motsatsen vore ju märklig. Det är inte riksdagensuppgift att effektuera myndigheternas önskemål. Detär myndigheternas uppgift att verkställa riksdagsbe-sluten. Jag är, fru talman, medveten om att det här ären våldsam förenkling, men i princip förhåller det sigpå det viset.Om vi tittar på hur mitt parti och jag ställer mig iden här frågan är det mycket enkelt att konstatera -det är bara att läsa i partiets handlingar - att partietstår för en radikal nedrustning. Jag står i talarstolenför att, så långt det är möjligt, få genomslag för mittpartis politik. kan vi konstatera att man mera säl-lan lyckas övertyga meningsmotståndare och få enändring till stånd i de förslag som ligger på riksdagensbord genom anföranden i kammaren, men det är enannan sak.Vad innebär då denna politik, en politik för enradikal nedrustning, för min del? Historiskt har detinneburit att vi har lagt oss något under majoritetensförslag vad gäller ekonomin och att vi har haft vissasynpunkter på organisationen i övrigt - fast detta, frutalman, var mer en partiintern elakhet. I övrigt har detfunnits förslag som vi varit tämligen säkra på inteskulle gå igenom, men det är en annan sak.Vad har då blivit följden av majoritetens förslag ? Ja, vi kan inte konstatera annat än att detta fak-tiskt är majoritetens uppfattning, även om jag harförståelse för synpunkten att det finns stelheter i den-na konstruktion som gör det svårt att byta ut delar avsystemet utan att det - ja, det faller ju inte direktsamman, men det skulle möjligen fungera på ett mind-re rationellt sätt.Det här tror jag att vi får acceptera. Jag har syn-punkter på detta, men jag accepterar att den demo-kratiska beslutsprocessen inte är en metod för att fåfram det så att säga i rationell mening optimala beslu-tet. Den demokratiska beslutsprocessen får till resultatatt majoriteten är någorlunda nöjd. Det här är en ef-fekt som vi i enskildheter och kankonstatera har vissa nackdelar, men jag tror ingen avoss är beredd att byta ut de långsiktiga effekterna. Vifår acceptera att beslut medför smärtsamma konsek-venser, och vi får acceptera att svåra problem kanskeinte får en alldeles särskilt rationell lösning just . Debatten har koncentrerats kringgrundorganisationsfrågorna, och det är heller intekonstigt.Jag kommer från en ort som drabbats av svåra be-slut, dock icke framkomna på demokratisk grund.Inom loppet av drabbades minhemort, , av att företagsledningen fann att detnog skulle bli mer lönsamt att lägga all tillverkning iSkåne. 800 man fick gå. rationaliseradeSCA i kommun. hade Timråkommun, som då hade runt 18 500 invånare, att han-tera att antalet arbetstillfällen minskade med 1 300.Det var inte helt lätt. Det var inte lättare att bära föratt beslutet inte hade tillkommit enligt en demokratiskbeslutsordning.Jag har alltså, med förståelse för de människorsom drabbas, litet svårt att hänga med i resonemangetnär man säger: Ja, vi förstår att det är klokt med enminskning av försvarsmakten. Det är dock icke kloktatt göra det på min ort, och det är, om så vore fallet,icke klokt att göra det just . En sådan argumente-ring kan man naturligtvis driva på appellmöten, mendet är svårt att få in den i en seriös analys inför enbeslutsprocess. Vi måste acceptera att om man gör isig önskvärda ingrepp så kan de få icke önskvärdakonsekvenser som man får hantera på annat sätt.Det här är svåra problem. Svåra problem är dockinget argument för att inte ta itu med de lätta. skalljag nämna två sådana.Arne , värderade ordförande i utskottet,käre vän m.m.! Vi har haft mycket motsättningar i detpolitiska, men vi har också haft ett utbyte på det per-sonliga planet, som jag har funnit trevligt och beri-kande. Jag säger, i andras närvaro, att icke saknar förmåga såväl till att ändra tidigareståndpunkter som till att ta till sig nya. Det är alltsåinte bara en ström utåt, det är också ett inflöde.Arne , skulle vi inte kunna vara överensom helgersättningen till totalförsvarspliktiga för mat?Det är så, för övriga åhörares i kammaren upplys-ning, att värnpliktiga får mat gratis på sitt förband. Ärman borta av någon anledning på en vardag får man95 kr per dag i matersättning, men är man borta på enhelg får man per dag. Detta system var rationelltoch förståeligt när den värnpliktige åkte hem tillmamma och fick maten gratis. En stor del av devärnpliktiga gör det fortfarande, men en ökande delgör det faktiskt inte, och då räcker inte 25 kr.Utskottet säger då att det möjligen ligger något idetta men att det blir för dyrt. Ja, men det är väl likadyrt , eller ? Om det ärså att totalsumman för värnpliktigas matersättning ärför hög, ja, låt oss då sänka den rakt av, men låt devärnpliktiga få en ersättning som någorlunda täckeräven matkostnaden på lördagar och söndagar.Det här är ett resonemang som iandra sammanhang skulle ha mycket lätt att anta, ochvi skulle göra gemensam sak i detta. Vi skulle nåframgång.Britt ! Vi är överens om att vapenfri tjänstinte är något som man beviljas av en motsträvig byrå-krati. Det är något som vi i grunden tycker är rätt i ettdemokratiskt samhälle. Man skall kunna säga: Ja, jagförstår att det finns våld i världen, men jag vill inteutbilda mig för att delta i det våldet. Detta skall detvara en rättighet att säga. Samhället skall erbjudamöjligheter att på annat vis delta i totalförsvaret.I praktiken finns den här rättigheten. Det finnsdock en liten rest. Om man bestämmer sig för det härefter efter det att man har börjat sintjänstgöring utsätts man fortfarande för ett symbolisktprövningsförfarande. Detta är inte motiverat ur någonsynpunkt.Nu har vi två lätta beslut här, mitt uppe i alla desvåra, som vi kan anta utan att rubba balansen ellerens störa systemet i kanten det minsta, men som ärsymbolfrågor ur något slags demokratisk synpunkt.Det handlar ju om den lilla ekonomiska ersättningenoch den lilla symboliska resten av ett tidigare auktori-tärt system. Det saknar inte betydelse att rensa i så-dant gammalt.Om vi då tittar på konsekvenserna av Vänsterpar-tiets politik för det här beslutet menar vi vänsterpartis-ter naturligtvis att den säkerhetspolitiska situationenså långt vi kan bedöma medger ytterligare in-grepp i Försvarsmaktens organisation. Vad som ärgränssättande finns det olika möjligheter att ta ställ-ning till, men jag accepterar naturligtvis att det finnsgränser för hur långt man kan gå och hur snabbt mankan göra det om man vill ha kvar systemet ochom man vill att det skall fungera . Jag tror att vi kunde ha gått snabbareoch djupare fram än vad försvarsbeslutet kom-mer att innebära.När det gäller krigsorganisationen för markstrids-krafterna kunde vi ha gått ned till tio brigader snabba-re. De 13 som föreslås av majoriteten kommer vi inästa beslut åter att behöva ta ställning till. Jag tror attdet hade varit bra om vi hade gjort det nu.Liknande resonemang för vi i vadgäller marinen. Avveckla de system som vi intetror att vi skall använda . Om vi tror att detbehövs ett mindre antal ubåtar skall vi na-turligtvis inte lägga några i malpåse i tron att dekommer att behövas i närtid, eftersom vår analys visaratt det behovet inte finns. Vi skall skrota system somvi inte skall använda . Vi skall inte försökaunderhålla dem för den händelse att de skulle behövasi närtid, om vi inte tror att de skall göra det.Man kan naturligtvis föra motsvarande resone-mang när det gäller flygstridskrafterna, och då är manraskt inne på JAS-systemet. Stoppa JAS - nu är vitillbaka i appellmötesargumenten. Mitt parti var emotJAS-systemet när det började diskuteras och när detbeslutades och har varit det alltsedan dess. Argumen-ten ändrar naturligtvis karaktär allteftersom ett projektfortskrider och man förstår att möjligheterna att ändratidigare beslut inte längre finns. Däremot är det minbestämda uppfattning att vi inte behöver ytterligaretillskott till JAS-systemet. Jag accepterar att det somär beslutat måste stå fast av skilda skäl, mendet är en annan sak. Vi skall alltså inte beställa delse-rie 3.Jag menar också att den organisation som vi har naturligtvis kommer att utsättas för ingrepp fram-över, och då måste vi, precis som , konstatera vilka ställen i grundorganisationensom vi skall ge oss på. Det finns några som synes hasämre möjligheter än andra i ett framtida samhälle,t.ex. F 16 i . Miljöskäl och samhällets övrigakrav gör det ytterst olyckligt med en flygflottilj mitt istaden.Jag använder samma argument när det gällerMalmen i . Miljöolägenheterna är väl kart-lagda, och möjligheterna att åtgärda dem vid nuva-rande verksamhet är små. Det rationella är att ta bortverksamheten.Vår politik innebär också, som ni kanske anar avdet föregående, att vi i stort sett godtar de neddrag-ningar som majoriteten föreslår. Vi föreslår ytterligarenågra, och på en punkt har vi en annan uppfattning.Det gäller F 15 . Det jag sade tidigare ommöjligheterna att finnas på ett ställe även i framtidentalar klart till F 15:s förmån. Vi skapar det kortsiktigautrymmet för att behålla F 15 genom den tidigarenämnda nedläggningen av F 16.Fru talman! Internationella kommandot, än sålänge , bedriver ett mycket bra arbete. Vivill satsa ytterligare på det när det gäller forskningoch utveckling. Utskottsmajoriteten menar att det somsker är bra och att något uttalande från riksda-gen inte behövs. Jag har en annan uppfattning.Riksdagen har fattat beslut om att vi deltar i ettinternationellt förbud mot antipersonella minor genomatt också avstå själva. Genom den säkerhetspolitiskasituationen har vi tid att analysera och skapa oss andraförutsättningar genom den verkan som upphör genomminsystemets borttagande. Tidpunkten är väl vald,och beslutet är klokt.Men det finns en del saker i detta som vi borde hasett på. Stridsvagnsminor kan ha samma effekt pådetta som antipersonella minor. Vi har erfarenheter avdet från Bosnien. De delar av svenska stridsvagnsmi-nor som inte är detekterbara med någorlunda praktis-ka metoder borde göras det eller också tas bort.Vi bör också redovisa det svenska innehavet avantipersonella minor. Det skulle ha stor betydelse fördet pågående internationella arbetet med att få bortdem.Fru talman! Jag yrkar bifall till re-servation. Jag står givetvis bakom den i alla momentmen jag yrkar bifall till den under mom. 11, 26 och54, som gäller ekonomin, JAS och antipersonellaminor.I detta anförande instämde ().Anf. 4 () replik:Fru talman! Efter den långa raden av superlativerom min person och med tanke på de stora visionerna iJan Jennehags anförande hade jag kanske trott atthans fråga till mig skulle gälla någonting annat än justmatersättningen. Det är svårt att ha någon avgörandeinvändning mot Jennehags argumentation för att detbör råda vardagsstandard även . Vi skulle då, , återigen kunna slåvåra kloka huvuden ihop och försöka lösa det pro-blemet. Att vi skulle kunna rubba ochAnders tror jag inte på - de pratar ju inte medoss. Men vi två kanske kan driva den frågan.Anf. 5 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 4 i mom. 11 som gäller ekonomisk ram, 2som gäller beställningsbemyndigande av material, 22som gäller ytstridsfartyg och ubåtar och 54 som gällerminor.Det är ju nu länge sedan processen inför försvars-beslutet började. Det började med att Försvarsbered-ningen diskuterade säkerhetspolitiken. Jag har drygten meter informationsmaterial, som ligger på mittrum, från olika regementen, kommuner och enskildapersoner. Jag har också en stor hög personliga brev,en stor mängd vykort och en hel mängd med e-brevtill min dator. Jag har inte minst fått en hel del tele-fonsamtal och gjort många förbandsbesök. Efter alltdetta är vi nu framme vid att fatta försvarsbeslutet. Nuhar jag på mig att redogöra för de härårens arbete och politik och de avväg-ningar som vi har gjort. Det är inte lätt. Det är dåmycket som förblir osagt. Jag skall koncentrera migpå det övergripande och hoppas kunna återkomma tillvår politik i dess olika delar i repliker under den långadag vi har framför oss.Det är mycket som har förvånat mig under vägen.Framför allt har jag funderat över vaddet beror på att så många lokala tidningar på nyhets-plats har ställt upp för att rädda sitt regemente. Mångamänniskor, t.o.m. kyrkliga företrädare, har engageratsig i kampen för sitt lokala regemente. Jag är inteförvånad över att människor kämpar för att ha kvardet arbete man har - jag hoppas att jag inte blir miss-förstådd på den punkten. Men jag kan intelåta bli att jämföra med vad som händer inom andradelar av den offentliga sektorn, nämligen inom vårdenoch omsorgen.Inom vården och omsorgen är det 50 000 personersom har förlorat sina arbeten , och manräknar med att 40 000 ytterligare kommer att förlorasina jobb inom vård och omsorg fram till sekelskiftet.Men det är inte mansjobb det rör - det är kvinnojobb.Då undrar jag: Var är demonstrationerna för de job-ben? Var är de e-breven, breven och personliga vy-korten? Det rör ju så många fler. Vad beror det på attdet är sådan skillnad i engagemanget?Jag tror inte vi skall underskatta betydelsen av demanliga nätverk som byggs upp. Dessutom är dettraditionellt så att militarismen sitter väldigt djupt isåväl högerstyrda som vänsterstyrda stater. De stater-na styrs fortfarande ofta av män. Därigenom genom-syras ideologi och praktisk handling av militarism.Det är någonting man kämpar för, bevarar och under-stöder.Något annat som förvånar mig är att demonstra-tionerna eller engagemanget inte mer handlar om depengar vi faktiskt lägger på den militära delen av denoffentliga sektorn. De som ropar högst är ju de somvill bevara de lokala regementena, investera merpengar i försvaret, ha mer ubåtar, pansarvagnar ochallt vad det är man vill anskaffa. I detta försvinner destora summor med pengar som vi beslutar om i dag.Hur många känner till att vi i riksdagenkommer att besluta att medge regeringen att beställamateriel och utvecklingsarbete för Försvarsmakteninom en kostnadsram av högst 66,7 miljarder för tidenefter . Försvarsministern sade i riks-dagen : "I den här situationen förser viflygvapnet med ett eget flygplan för flera tiotals mil-jarder. Den svenska kustflottan har inte varit bättreutrustad än vad den är . tar vi emot dentredje nya ubåten i Gotlandsklassen. Vi beställer nyaytstridsfartyg i miljardklassen. Armén förses med nyastridsvagnar, hemvärnet skall moderniseras, ochmycket mer. "Vad är då "I den här situationen"? Jo, det är ensituation där en enig riksdag har sagt att det inte före-ligger något som helst militärt hot mot . Vadfår då detta obefintliga militära hot för konsekvenser?Bl.a. att det satsas miljarder på fler JAS-plan. Miljö-partiet har krävt stopp för JAS ända sedan projektetbörjade diskuteras. Vi har inte ändrat åsikt i den frå-gan. JAS är en felprioritering. har det beslutatsom JAS-plan till åtta stridsflygdivisioner, delserie 1och 2, alltså. är JAS-ramen uppe i ca 73 miljarderkronor. Det är sanna mina ord hög tid att sätta stoppnu.Fru talman! Jag vill faktiskt påstå att Miljöpartietär det enda försvarsvänliga partiet i den här kamma-ren. ser jag ansiktena skrynkla ihop sig på minakolleger. De undrar säkert vad det är jag påstår. Manbrukar som argument när man diskuterar med Miljö-partiet säga: vill ju inte ens köpa ,vill lägga ned fler förband, Miljöpartietvill t.o.m. ställa om från militärt till civilt för-svar, är det över huvud taget någon idé att diskuteraförsvarsfrågor med ? Här står då jag ochsäger att är det enda försvarsvänligapartiet. Vad menar jag med det?Jo, om man ser till de hot vi står inför, de reellahot som vi måste se till att möta, menar jag att detkrävs omprioriteringar i anda, alltsåöverföringar från det militära försvaret till det civilaförsvaret. Vi måste även se till att förebygga så attinte hot uppkommer. Det är bra investeringar i säker-hetspolitik och försvar.Moderaterna och är inte månaom ett starkt försvar enligt min mening. Med ett för-svar menar nu en enig riksdag försvar mot en vidgadhotbild, inte bara mot militära hot. ochKristdemokraterna är inte försvarsvänner, de är orga-nisationsivrare, som åker runt till de lokala regemen-tena och försöker bevara så mycket som möjligt ochdessutom investera i mer militär materiel.Miljöpartiet vill ha ett starkt försvar mot det somhotar oss reellt. Frågan är om det verkligen är densäkerhetspolitiska situationen som styr det militäraförsvarets utformning och omfattning eller om detmer är gamla traditioner, t.ex. i uppdelningen mellande olika vapenslagen och osäkerhet om hur man villoch skall möta de hot som man står inför. Det är intelika lätt att räkna på de hot som i många fall är subtilasom det är att t.ex. räkna stridsvagnar på andra sidangränsen. Det gäller t.ex. kemisk krigföring, som pågårvarje dag mot våra celler. Det handlar om ökadeklyftor i samhället, som vi till viss del kan möta, mensom man enligt min mening inte möter med sammaengagemang här i kammaren som när det handlar omatt dessa manliga strukturer rubbas, alltså det militäraförsvaret.Återigen, har enhälligt fattat beslut omatt vidga det säkerhetspolitiska begreppet från attgälla enbart militära hot till att omfatta icke-militärahot som, vilket jag tidigare sade, miljöförstöring,vatten- och livsmedelsbrist, ökade sociala och eko-nomiska klyftor.Ett annat stort hot är det sårbara samhälle som vi lever i. Det märks inte minst när det gäller led-nings- och informationskrigföring. Detta borde i hög-re grad än påverka totalförsvarets utformningoch organisation, tillsammans med den vidgade hot-bilden. Det här är viktigt att komma ihåg, inte minstmed tanke på kommande försvarsbeslut. Dessa frågortorde få stor inverkan på det militära försvaret, bådevad gäller omfattning och organisation, i alla fall omde traditionella ur påtryckningssynpunkt väldigt star-ka organisationsivrarna får härja fritt. Just det senareär säkert ett skäl till att frågorna om ledningsinforma-tionskrigföring inte har tillåtits påverka utformningenav det militära försvaret.Miljöpartiet vill spara mer pengar på det militäraförsvaret än riksdagsmajoriteten vill. Besparingengörs av säkerhetspolitiska och ideologiska skäl. Detinnebär naturligtvis att vi förordar en mindre krigsor-ganisation än riksdagsmajoriteten gör. I första handvill vi att skall besluta om en lägre ekono-misk ram än vad kommer att göra . Vivill med den ekonomiska ramen och med vissa in-riktningar ge tillbaka uppdrag till Försvarsmakten föratt den skall komma tillbaka med ett förslag som viskulle kunna ta ställning till, liksom regeringen ochCenterpartiet har gjort när de enades om den ekono-miska ramen, med stöd från några andra partier.Vår inriktning, som vi skulle vilja skicka med denhär ekonomiska ramen, är sex brigader och fyra flot-tiljer, med två divisioner på varje flottilj. Det är del-serie 1 och 2 i de redan beställda JAS-systemen. Vihar tagit ställning till grundorganisationen i tre fall.Det övriga kommer vi att avstå från att ta ställning tilli och med att vi har en sådan helt annorlunda inrikt-ning. Det gäller , F 16 och F 15, tre flottiljer. Vitycker att man skall lägga ned och F 16 på grundav brist på långsiktighet när det gäller att bevara dessaflottiljer och i stället av långsiktiga skäl ha kvar F 15 ien krympande försvarsmakt. Vid nästa försvarsbeslut,, kommer vi att få göra om hela den härproceduren. Jag menar att det finns betydligt störrelångsiktighet i och inte minst miljöskäl för att behållaF 15. Det kommer från Miljöpartietockså att ta upp senare i dag.Vi kommer att fatta ett glädjande och viktigt be-slut i denna kammare . Det gäller minorna i detsvenska försvaret. Vi har tidigare diskuterat detmånga gånger och kommer vi äntligen till avgö-rande i denna fråga. Det hälsar jag med glädje. Menjag tycker att det är viktigt att påpeka att vi inte skallersätta minorna med något annat vapenslag. Det villbåde och . Då menarjag att man tar flera steg tillbaka. Då har man överhuvud taget inte någon inställning till att vi på siktskall dra ned det militära försvaret, dra ned investe-ringarna i vapen, om man menar att varjesak man tar bort ur organisationen måste ersättas mednågonting annat. Det tycker jag är ett förlegat ochföråldrat tänkande.Jag tycker också att vi skall skriva in förbudet mottrampminor i lag.