prot · GJ0984 · 1996-04-23 00:00:00 — Jag tycker att man skulle vilja någonting idenna fråga från regeringens sida och inte bara hukabakom påståendet att det är arbetsmarknadens partersansvar.Regeringen har ett ansvar för att styra utveckling-en. Regeringen har ett ansvar för att göra någonting åtarbetslösheten.Ulrica frågar om exempel. Jag var påStadshuset i i går och fick där redogjort förmig att den arbetstidsförkortning som man nu kom-mer att införa inom en rad olika kommunala verk-samheter har inneburit åtta nya tjänster. Jag troratt det är en alldeles utmärkt väg att gå. Jag rekom-menderar regeringen att göra någonting.Anf. 9 Statsrådet ()Fru talman! Jag tackar för exemplet från . Det var mycket positivt om man på ettpåtagligt sätt kan se att en förkortning av arbetstidenockså leder till nya jobb. Jag har som ordförande iArbetstidskommmittén rest runt på väldigt mångaarbetsplatser både i men också i ochTyskland och tyvärr inte sett det tydliga sambandettidigare. Vi har sett att en arbetstidsförkortning på endel platser inte har lett till så många nya anställningar.Vi har sett att sex timmars arbetsdag inom kommunalomsorg ibland har lett till löneförhöjning, meninte till några nya anställningar. Jag tycker att denfrågan är svår.Erfarenheterna från både och Tysklandsäger att en arbetstidsförkortning som skall ge nyajobb förutsätter en mängd saker. Den förutsätter skall producera lika mycket tjänster eller varorsom . Den förutsätter att man inte jobbar ikapp en del av den arbetstidsförkortning som man hargenomfört, vilket är vanligt - att man orkar jobbaeffektivare när man jobbar . Den förutsätterockså en viss lönenivå. Pratar vi om bibehållen må-nadslön eller pratar vi om bibehållen timlön?Är människor i valet mellan högre lön och kortarearbetstid beredda att välja kortare arbetstid och avstålöneförhöjning? Jag vet inte. Jag vet vilka val jagskulle göra, men jag tycker att människor runt om ivårt land skall få göra egna val. Jag tror att det är ettbra sätt att gå till väga i denna fråga.Politiskt kan vi underlätta för organisationer ochföretag som vill göra försök. Man kan ge dispens förotraditionella sätt att använda arbetsmarknadsmedel,vilket vi diskuterar . Man kan också uppmuntraandra sätt att arbeta. Arbetslöshetsfrågan är svår, ochvi tror inte att det finns en enda enkel lösning. Vivälkomnar flera olika initiativ.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1995/96:136 om pri-oritering i offentlig verksamhetAnf. 10 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig om det ärregeringens avsikt att prioritera den politiskt styrdaverksamheten i kommunerna, dvs. utdelning av för-måner in natura, framför att föra en politik som gör attfamiljer kan leva på sin lön och själva bestämma översin vardag.När talar om förmåner in natura,vilket är ett märkligt begrepp, utgår jag från att honavser olika offentliga insatser inom ramen för samhäl-lets välfärdspolitik. Det kan gälla social service ochomsorg för barn, äldre och handikappade eller sjuk-vård och förebyggande hälsovård inom mödra- barn-hälsovården.Den svenska välfärdspolitiken, som den utformatsunder modern tid, har två centrala utgångspunkter,dels en politik för full sysselsättning, dels en generellsocialpolitik som omfattar alla.Den ekonomiska kris som befunnit sig isedan början av 1990-talet har skapat en arbetslöshetsom är högre än vad vi tidigare upplevt. Ett stort antalmänniskor har förlorat sina arbeten och de socialatrygghetssystemen har utsatts för stort tryck. För attsanera den svenska ekonomin har det varit nödvändigtatt reformera stora delar av välfärdssystemen. För attvissa grupper inte skall drabbas orimligt hårt har re-geringen lagt stor vikt vid att besparingarna skalldelas av alla medborgare. Regeringen har prioriteratbesparingar på transfereringar, bidrag och subventio-ner framför ytterligare nedskärningar i de socialaverksamheterna. Skälen till detta är flera.Att alla, oberoende av inkomst, har tillgång till brabarnomsorg, god utbildning, hälso- och sjukvård samtäldreomsorg av hög kvalitet är, vid sidan av möjlighe-ten att försörja sig genom eget arbete, det som främstskapar jämlika och rättvisa villkor i ett samhälle. Detgår att i efterhand kompensera sig medlägre materiell standard. En dålig omsorg under små-barnsåren, eller en förlorad skoltid, en dålig sjukvårdeller en undermålig omsorg kan skapa beståendeproblem för den enskilde som är kostsamma ur ettsamhällsekonomiskt perspektiv och dessutom svåraatt reparera.En annan utgångspunkt för regeringens bespa-ringsarbete har varit att behålla transfereringssyste-mets karaktär med inkomstrelaterade ersättningar.Socialförsäkringar som ersätter bortfall av inkomsthar stora fördelar framför försäkringar som bygger påden s.k. grundtrygghetsprincipen. Ett grundtrygghets-system skulle innebära att stora grupper ställs utanfördet skydd mot kraftigt försämrad levnadsstandard somvåra nuvarande socialförsäkringar ger.Jag är överens med när det gäller attundvika att det uppkommer marginaleffekter på grundav avgifts- och bidragssystemen. Naturligtvis måstedet alltid löna sig att ta ett arbete framför att leva medhjälp av bidrag. Det är olyckligt om vi skapar systemsom riskerar att låsa människor ute från arbetsmark-naden. Borttagandet av vårdnadsbidraget utgick justfrån den ambitionen. För många kvinnor med lågalöner blev det mer lönsamt att avstå från förvärvsarbe-te på grund av systemet med vårdnadsbidrag. Ävenför arbetslösa var det mer fördelaktigt att avstå frånbarnomsorg och anställning för att i stället få vård-nadsbidrag. Vårdnadsbidraget låste i många fall utekvinnor med barn från arbetsmarknaden. Sådanamarginaleffekter vill regeringen undvika.Jag anser att den generella välfärdspolitiken stär-ker sammanhållningen i samhället genom att männi-skor med olika ekonomiska resurser har gemensammaintressen av en bra skola, en utbyggd barnomsorg ochen väl fungerande sjukvård. Vi är alla med och finan-sierar välfärden och vi har alla del i den när vi välbehöver den. Den generella välfärdspolitiken germöjligheter till omfördelning och rättvisa. Genom attalla är med och finansierar välfärden kan omfördel-ning göras mellan olika grupper och över livet; frånfriska till sjuka, från dem i arbetsför ålder till äldre.Anf. 11 ()Fru talman! Jag får tacka socialministern för sva-ret. Jag hade hoppats att bytet på socialministerpostenskulle ha inneburit ett nytänkande och en mer modernpolitik när det gäller synen på välfärd och valfrihet.I praktiskt taget alla svar som ges till borgerligariksdagsledamöter här i kammaren, börjar den social-demokratiska regeringens tideräkning 1991. Så är detäven i socialministerns svar. Man vill göra sken av attde problem som har skulle vara en ef-fekt av den politik som fördes 1991-1994. Så är juinte fallet, och det vet också . Honvet också att problemen har sina rötter tillba-ka i tiden. Men den debatten kan vi föra en annangång.Bakgrunden till min interpellation är att jag vill fåsvar på vad regeringen menar när man i regeringsför-klaringen säger att man vill skydda verksamhet företransfereringar, och att jag vill utröna vilka värdering-ar som ligger bakom en sådan prioritering.Socialministern ger inget direkt svar på dessa frå-gor, men interpellationssvaret ger ändå en god ledningom regeringens position.Jag kan inte tolka svaret på annat sätt än att det of-fentligas kontroll över människorna för en socialde-mokratisk regering är om inte politikenscentrala mål, så i alla fall dess centrala medel. Mesttydligt blir det i synen på hur man vill organisera denoffentliga verksamheten. Där vi moderater under långtid har kämpat för människors rätt att välja, har Mar-got parti alltid sett valfriheten som ett hotmot välfärden, sammanhållningen och tryggheten.När det offentliga transfererar pengar är ambitio-nen att ge den svage möjlighet att konsumera vad hansjälv uppfattar som nödvändigt. När det offentligatransfererar naturaförmåner, och det var det min dis-kussion gällde, är ambitionen att den svage skall kon-sumera vad man på politiskt håll uppfattar som önsk-värt. Här finns det en viktig principiell skillnad i sy-nen på välfärd - och därför också i synen på männi-skan och på hennes förmåga att själv eller tillsam-mans med sina närmaste fatta de centrala besluten idet egna livet.När och argu-menterade för naturalinjen var det utifrån utgångs-punkten att den enskildes val var irrationellt elleråtminstone normalt grundat på bristande informationeller insikt om hur de bäst skulle organisera sitt var-dagsliv.Eftersom allt tyder på att regeringen fortfarandedelar den uppfattningen, blir dess agerande i välfärds-frågorna också rätt logiskt. Den valfrihetskontrarevo-lution som varit med om att ledasedan i oktober 1994 har tagit sin utgångspunkt isamma uppfattningar som makarna ventilera-de . Teorin om medborgarnas begränsadekompetens i fråga om det egna livet är den bärandeidén bakom den försämrade pluralismen och valfrihe-ten i den offentliga verksamheten.Jag ser också i avskaffandet av vårdnadsbidragetoch av rätten till avdrag för styrkta barntillsynskost-nader just en ambition att försvåra för människor attsjälva fatta egna beslut. Det vore därför klargörandeom i stället för att hänvisa till har avskaffat vårdnadsbidraget för att man villminska marginaleffekterna ärligt kunde tala om vadman menade med att göra det, och redovisa de verkli-ga skälen.Om man skall tro socialministern är det bidrags-och transfereringsbehovet som gör att vår känsla avgemenskap växer. Ju fler som inte klarar sin försörj-ning på egen hand, desto bättre. Det tycker jag är enförfärlig syn. Jag tycker också att man får en känslaav att det är rädsla för valfrihet som är det centrala förMargot när hon försvarar det hon kallarverksamheter.Men valfrihet för ju makten från de få till demånga. Det innebär tilltro till människans förmåga attsjälv fatta de viktiga besluten i sitt liv och till förmå-gan att ta ansvar för de konsekvenser som följer avdessa. Jag är övertygad om att det i alla avseenden blirett rikare samhälle om man får möjlighet att väljasjälv.Jag vill ställa en fråga till socialministern: Vad ärdet som är så farligt med valfrihet? Vem eller vilkagrupper är det ni inte anser vara kapabla att väljasjälva?Jag tror att det finns stora grupper av svenskarsom är intresserade av att veta om de tillhör dem sominte klarar av att ta ansvar för sina egna liv och attvälja själva.Anf. 12 Socialminister ()Fru talman! Det här kommer att bli en ideologiskdebatt, märker jag. Vi måste, när ordet frihet ständigtreses, börja med att fråga: Frihet för vem? Frihet tillvad?Har det inneburit en stor ofrihet för människor idet här landet att vi införde barnbidrag - eller för dendelen bostadsbidrag?Jag tycker att det är en ren undanmanöver ChrisHeister ägnar sig åt när hon kallar detta förmåner innatura. Det enda man inte behöver betala för ärväl mödra- och barnhälsovården och möjligen skolan- fast där finns det också avgifter. Allt detta harmänniskor betalat för genom att de harbetalat skatt och avgifter. Detsamma gäller pensio-nerna. Vi kan så klart säga att vi byggde våra systempå en förväntan om alltför hög tillväxt. Det är därförvi diskuterar hur vi nu skall göra om vårt pensionssys-tem så att det kan hålla så att våra barn och barnbarnockså skall kunna få en pension.Men kom inte och säg att detta skulle vara någonsorts nådegåvor in natura till människor i detta land.De har ju arbetat ihop till det. Att betala in skatt, attha en offentlig finansiering och att ha en fördelnings-politik så att medlen fördelas till dem som bäst behö-ver det är kanske det mest solidariska vi kan göra. Detär efter de principerna som hela vårt välfärdssystemhar byggts upp. Det är vad det handlar om. Det låterlitet föraktfullt att säga att vi delar ut detta in natura.Vad är det egentligen för uttryck?Chris Heister talar fortfarande om skattelättnader.Vad är det vill skära ner på om vi skallgenomföra skattelättnader? Vad är det vi skall ta av?Ge något exempel på vad vi i så fall skall skära ned påi statens budget för att åstadkomma skattelättnader.Vilka är det som skall få skattelättnaderna?Chris Heister säger att vår tideräkning börjar år1991. hände följande, som naturligtvishar påverkat vår ekonomi och våra möjligheter attföra en generell välfärdspolitik. Det har inträffat attstatsskulden fördubblades, att arbetslösheten tredubb-lades, att budgetunderskottet fyrdubblades och attlångtidsarbetslösheten femdubblades. Det är vad denborgerliga regeringen åstadkom under dessa år. Det ärklart att det inte går obemärkt förbi. Vi anser att vijust nu har en skuld att betala och en ekonomi attsanera.Visst har vi fått ändra uppfattning om mycket somhar skett i det förgångna, precis som Moderaterna.Det var märkvärdigt vad fort ni slutade med talet omsystemskifte. är och andra borgerligapartier de första att fråga om varför vi skär ner på detena och det andra, som förut bara påstods vara någonsorts rundgång av pengar. har man sett att våragenerella välfärdssystem prickar väldigt rätt de flestagånger. Pengarna går till människor som bäst behöversamhällets stöd i olika situationer i livet. Frågan ärvem det är som vinner mest på ett sådant samhällssys-tem som förespråkar.Anf. 13 ()Fru talman! Så är det inte riktigt, . Vi kan se att svenska barnfamiljer tvingasgå till därför att barnbi-dragen betalas ut . Mångafamiljer har det väldigt svårt. De befinner sig ien gripklo med ökade skatter, minskade bidrag ochmed en offentlig verksamhet som har urholkats. Detär dagens verklighet, kan också se, att om hade haft sammautveckling i ekonomin som genomsnittet i OECDhade vi varit en tredjedel rikare och haft 500miljarder mer i resurser. Det är klart att situationenhade sett helt annorlunda ut om det hade förts enannan politik än vad dethar gjorts i Sverige.Margot säger: Vad är det för fel påbarnbidrag och bostadsbidrag? Det var hela den dis-kussionen jag ville föra. och denregering hon företräder vill ju skära ner på transfere-ringar för dem som inte får ekonomin att gå ihop föratt tillförsäkra att man kan upprätthålla den kommuna-la verksamheten. Det var om det jag frågade ligger den politiska styrningen. Varför låter niinte människor få möjlighet att kunna leva på sin lön?Det jobbar vi för genom att sänka skatter. Är det intemöjligt skall man genom transfereringar och på annatsätt ge barnfamiljer möjlighet att själva påverka sitteget liv. Men det vill inte ni. Ni vill hellre se till att nistyr dem genom att ni driver den offentliga och denkommunala verksamheten vidare.Det var det som hände med vårdnadsbidraget. Ni avskaffade avdrags-rätten för styrkta barntillsynskostnader. Ni gjorde detomöjligt för många att själva kunna bestämma hur deskulle ta hand om sina barn. Ni gör på samma sätt närdet gäller friskolorna. kommer ni att försvåraockså för dem.I grunden handlar det om att ni inte vill att männi-skor skall göra på sitt eget sätt. Det är ni som skallbestämma hur människorna skall leva långt in i densvenska familjens vardag. Det är det min diskussionhandlar om. Ni slår vakt om den kommunala verk-samheten, transfereringar in natura, medan jag se tillatt svenska barnfamiljer kan leva på sin egen lön ochstyra över sitt eget liv.Anf. 14 Socialminister ()Fru talman! Vi betalar 100 miljar-der kronor , eller någonting i den storleksord-ningen, i räntor på statsskulden. Det är klart att detäter upp resurser som skulle kunna användas till vårtsvenska välfärdssystem, vilket behövs så innerligt väl.Det är förutom arbetslösheten ett av grundproblemen.Att människor kan arbeta och försörja sig själva ska-par naturligtvis den största och viktigaste tryggheten.Felet var att ni införde ett vårdnadsbidrag som detinte fanns pengar till. Ni lånade ju pengar utomlandsoch här i landet för att betala reformer som det egent-ligen inte fanns någon stor efterfrågan på. Vad var detni då gjorde? Ni sade: Det är bättre om ni stannarhemma och vi ger er ett lågt bidrag än att ni går ut ochjobbar. Det blev olönsamt att arbeta. Men det fannsinte pengar till detta.Det bästa sättet också i fortsättningen är att se tillatt människor, både kvinnor och män, som utbildar sigoch vill ha både familj och ett förvärvsarbete kan fådet och att politiskt arbeta för att få ner arbetslöshe-ten. Sedan är det fråga om att välja vilket politisktsystem man vill ha. Vi väljer ett demokratiskt arbets-sätt, ett demokratiskt styrelseskick, där vi gemensamtförfogar över resurser och skattepengar som vi kanfördela mycket mer efter behov. Vem är det som harmakten i samhällsideal? Jag är liteträdd för det samhället. Det kanske inte är de som ärmest utsatta som känner att de kommer att få hjälp idet samhället.Självklart skall vi hjälpa alla människor i dettasamhälle att välja och att skapa ett eget gott liv. Grun-den för det är en trygghet. Jag vet att jag kan få en braskolundervisning för mina barn. Jag kan försörja migsjälv. Jag vet att jag när jag blir gammal och när minaföräldrar är gamla och vårdbehövande skall man kun-na få den vård och omsorg som man behöver. Jag trorinte på ett systemskifte där man överlåter åt var ochen att klara sig i djungeln.Anf. 15 ()Fru talman! Makten i ärbarnfamiljerna. Makten i , eftersom det är som bestämmer hur vanliga barnfamiljer skallha det. Min ambition är att svenska barnfamiljer ochandra familjer skall kunna leva på sin lön och självakunna påverka sitt eget liv. Föräldrar skall kunna väljaden barnomsorg som passar dem bäst. De har denbästa kunskapen om vilka behov deras barn har ochvilka önskemål de har.Det är därför som det är så viktigt att diskuteraskillnaderna mellan mitt synsätt och det synsätt somMargot har. vill slå vaktom den kommunala verksamheten som hon kan styrapolitiskt. Jag vill slå vakt om att den enskilda familjenhar ekonomiska resurser och på det viset kan klara sitteget liv. Det är den genuina tryggheten.Nu är det helt plötsligt ett annat argument för en-skilda barnfamiljers möjligheter att välja. skulleman inte ha avdragsrätt för styrkta barntillsynskostna-der och vårdnadsbidrag, eftersom det gav marginalef-fekter. skulle man inte heller ha det för att det intefanns pengar till det. Argumenten ändrar sig när Mar-got diskuterar. säger attdet inte var så populärt. 160 000 familjer sökte ochfick vårdnadsbidrag och kunde utnyttja avdragsrättenför styrkta barntillsynskostnader. av alla somvar berättigade sökte. Det visar att människor vill tamakten i egna händer.Inser att vi måste föra en poli-tik i som gör att vi får fart på hjulen, nyariktiga jobb, ser till att tillväxten stiger så att vi harmöjligheter att klara oss och inte föra en politik somgör att vi går allt djupare ner, arbetslösheten baraväxer och människornas förmåga att ta vara på sigsjälva minskar och man tvingas att gå till socialbyrånför att barnbidragen betalas ut senare änmånaden innan? Det är inte någon trygghet, MargotWallström.Anf. 16 Socialminister ()Fru talman! Med den politik som de borgerligaförde hade det varit stor risk för att ersättningen även isystem med vårdnadsbidrag hade antingen fått utbeta-las mycket senare eller troligtvis inte utbetalas alls.Samtidigt som säger att vi inte skall hanågra bidrag och naturaförmåner talar hon sig varmför vårdnadsbidraget, som inte är någonting annat änett direkt bidrag rakt in i hemmen. Det är bidrag somman dessutom inte hade råd med och var tvungen attlåna pengar till. Det var det som skapade problemet.Ungmoderaterna har uttryckt det ännu tydligare.De har sagt att om vi har ett samhälle som harskillnader på en skala 1-100, så tycker de att skillna-derna skulle ligga på en skala 1-1 000. Det är väl entrolig effekt av valfrihetens samhälle som det ser ut imoderaternas värld. Skillnaderna ökar, och klyftornablir större i valfrihetens spår. "Låt folk få bestämmaoch köpa sina tjänster, så får det bli som det blir!" Detsamhället tror jag inte är ett bättre samhälle att leva i.Återigen - sade att det är skattelätt-nader som behövs. Var skall hon ta de pengarna? Varskall hon skära? vill ju ta ännu mer avdet offentligt finansierade, så vad vill ni ta bort? Jagvet att inte har någon ytterligare replik, så vi fårväl återkomma till den debatten.Jag tror att vi skall vara mycket rädda om vårt ge-nerella välfärdssystem och principerna i det. Detskapar nämligen sammanhållning och ger oss möjlig-heter att utjämna klyftor mellan människor. Det skallvi hålla hårt på.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1995/96:137 om ung-domsfyllerietAnf. 17 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder regeringen har vidtagit för att minskaungdomsfylleriet och för att kunna leva upp tillVärldshälsoorganisationens mål om en 25-procentigminskning av alkoholkonsumtionen. också om regeringen avser vidta åtgärder så attfolköl endast får köpas på Systembolaget.Liksom är jag och övriga leda-möter av regeringen mycket oroade över att alkohol-bruket synes öka bland ungdomar. Särskilt oroande äratt missbruket verkar gå allt längre ner i åldrarna ochatt flickornas missbruk ökar.Precis som redovisar är det fram-för allt de lätttillgängliga dryckerna - folköl ochstarköl - som är på frammarsch bland ungdomar.Dessa drycker blir också lätt inkörsporten till tyngreoch större konsumtion.Mot den bakgrunden har regeringen tagit enmängd olika initiativ under de senare åren.Särskilda medel har avsatts till alkohol- och drog-förebyggande åtgärder. Till följd av ett regeringsupp-drag har en nationell ledningsgrupp tagit fram ennationell handlingsplan för alkohol- och drogförebyg-gande insatser. I denna slås bl.a. fast att insater för attskjuta upp alkoholdebuten och för att begränsa alko-holkonsumtionen, särskilt berusningsdrickande, blandbarn och ungdomar är särskilt viktiga.En omfattande opinionsbildning skall enligt hand-lingsplanen initieras och alkoholpolitiken inriktas påalkoholfrihet i livet, när risken medkonsumtion är särskilt stor, t.ex. under tonåren.Regeringen har beviljat sam-manlagt utöver ordinarie anslagför att genomföra handlingsplanen. Planen är ocksåett viktigt steg i arbetet med att nå WHO:s mål om en25-procentig minskning av alkoholkonsumtionen tillår 2000 med 1980 som utgångsår. Denna målsättningligger fast, även om det sannolikt kommer att ta någotlängre tid än att nå målet.Även om insatserna på nationell nivå är av storbetydelse, kommer tyngpunkten i det alkoholpolitiskaarbetet att ligga på lokal och regio-nal kraftsamling av insatserna. Detta betonas också iden nationella handlingsplanen.I och med ikraftträdandet av den nya alkohollagenhar också kommunerna fått ansvaret för den direktatillsynen av försäljningen av alkoholdrycker. Dettahar inneburit en kraftigt ökad satsning från samhälletssida på tillsynen över såväl restaurangernas som livs-medelsbutikernas hantering av alkoholdrycker.Kommunernas nya roll har också resulterat i attkommunerna i stor utsträckning håller på att utvecklalokala alkoholpolitiska handlingsprogram för att ef-fektivare kunna stävja en ökad alkoholkonsumtionbland ungdomar. För att uppmärksamma kommuner-na på vikten av att upprätta sådana program har rege-ringen givit Svenska Kommunförbundetsärskilda medel för detta ändamål.Alkoholpolitiska handlingsprogram och strategip-laner skall även utarbetas länsvis över hela landet -något som lyfts fram i rapportom länsstyrelsernas nya roll på alkoholområdet. Idetta strategiarbete har kommuner, landsting ochlänsstyrelser viktiga uppgifter, liksom skola och ar-betsliv samt olika frivilligorganisationer och ideellaorganisationer.Regeringen har också uppdragit åt Riks-polisstyrelsen att tillsammans med berörda myndighe-ter kartlägga omfattningen av och karaktären på denolovliga sprithanteringen i landet samt komma medförslag til lämpliga åtgärder för att minska denna.Särskilda projektmedel har reserverats för åtgärderfrämst på lokal och regional nivå, framför allt riktatmot ungdomsgrupperna.