prot · GK0930 · 1996-11-20 00:00:00 — 59 Försvarsminister ():Herr talman! Regeringen har, liksom Socialdemo-kraterna och , i uppgörelsen valt en lägresparsiffra, , än flertalet andra länder gjort medexakt samma säkerhetspolitiska bedömning. Ändring-en av har inte lett till att gåttmotsatt väg. Tvärtom drar man nu ned på sin försvar-skostym.Gjorda ändringar har inte lett länder tillatt justera sina sparkrav. Tvärtom talar man i fleraländer om ett ökat sparande. Också på den här punk-ten kunde alltså gott ha accepterat de4 miljarderna och inte stannat vid 2 miljarder.Anf. 60 () replik:Herr talman! Försvarspolitiken sparar vi till lucia.Jag höll på att resa mig för att instämma i försvars-ministerns anförande, och det kan jag väl för ovanlig-hetens skull göra. Det är skönt att vi har kommit sålångt i den säkerhetspolitiska debatten att vi kan dis-kutera odramatiskt och konstruktivt. Det visar väl attden typen av debatter inte skall improviseras fram idebatter om massarbetslösheten.Jag håller också med försvarsministern när hansäger att vi inte är tillbaka eller, ännuvärre, . Det är alldeles riktigt. Tvärtom harvi nu med den kommande utvidgningen av EU ochNATO förutsättningar att skapa en sammanhålleneuropeisk säkerhetsstruktur där små stater inte lämnasute, där små stater inte lämnas ensamma.Vi behöver inte diskutera frågan om svensktmedlemskap i . Den brådskar inte. besked gäller tycker jag attden debatten alls inte brådskar.När det gäller NATO-utvidgningen som sådan ärvi ju helt överens om att den gemensamma europeiskasäkerheten måste stå på flera ben: EU, , , Östersjösamarbetet osv. Enligt de flesta and-ra stater gäller det förmodligen också NATO i frågaom de militära medlen.Jag vill fråga försvarsministern på samma sätt somjag gjorde i mitt inledningsanförande: Vore det fel omNATO, liksom ett stort antal andra stater, blev dendel av den alleuropeiska säkerhetsordningen somförfogar över nödvändiga militära medel? Vore detfel, olämpligt, olyckligt eller skadligt från svenskutgångspunkt? Vad avser regeringen i så fall att göraför att motverka detta?Jag vill också fråga försvarsministern: det tillfördel för - det handlar inte om ett argumentför medlemskap - att vi står utanför de förhandlingaroch diskussioner om det övriga relationer tillRyssland som kommer att ske nu i NATO-dialogenmed ? Är det alltså till fördel att stårutanför där?Anf. 61 Försvarsminister ():Herr talman! Jag blir alltid litet misstänksam närLennart Rohdin öser beröm över mig på sådant härvis, framför allt när det gäller kopplingen till NATO-frågan. Jag har nämligen alltid upplevt LennartRohdin och även som de största entusias-terna för ett svenskt medlemskap i att lugna på en punkt vill jagsäga att har goda relationer med NATO. Jagtror att det är bra för både och NATO. Vi harett gott samarbete med NATO, inte bara inom ramenför PFF utan också inom IFOR. Jag tror att jag varden förste i denna kammare att säga att ett svensktengagemang i Bosnien förutsätter en NATO-leddoperation. Jag kan inte se någon annan organisationän NATO som kan leda fortsättningen av det militäraarbetet nere i Bosnien.NATO har reformerats, men NATO har fortfaran-de kvar sina kärnfunktioner, försvarsgarantierna.Därför har jag rått mina vänner i att intevara så otydliga i NATO-frågan. I stället gäller det attverkligen så noga som möjligt sätta sig in i vilkenorganisation det är som man vill söka medlemskap i.Då får man inte ena dagen säga si och sägaså.Det är inget fel i att NATO utvecklas till att bli ensäkerhetsorganisation i . Jag tror att utveck-lingen i NATO så att säga går den svenska vägen ochatt NATO har reformerats på så vis att NATO står föralltmer av samarbete och vilja att arbeta för gemen-sam kollektiv säkerhet. Den andra militäralliansens -VEU:s - sammanträden, som jag åberopade i mittanförande, sysslade med hur vi skulle kun-na samarbeta för att få denna säkerhetsstruktur och föratt kunna åstadkomma fredliga förhållanden mellanländer och folk. Ett gott råd är, , skall veta vad det är man önskar ge sig in i ochvad det är man vill söka medlemskap i.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag sade i mitt inledningsanförandeatt både NATO och är nöjda när det gällerSveriges praktiska agerande ute i . Det är juegentligen inte det som debatten har handlat om - denhar handlat om saker som framför allt avser den in-hemska publiken. Men jag har sagt att jaginte tror - det är min fasta övertygelse - att Socialde-mokraterna och kommer att följa olikalinjer när den dagen kommer, och det brådskar inte.Men tiden får väl ha sin gång tills vi är där.Det viktiga för är om vi vill vara medoch påverka det som med tiden kommer, att vi aktivtdeltar i detta och att vi diskuterar det öppet på hem-maplan. Jag tycker att det fortfarande fattas en delfrån regeringens sida när det gäller öppenhet ochtydlighet, men jag noterar att det som har skett hittillsi debatten i alla fall inte innebär att de dörrarsom kan ha stått på glänt står mindre på glänt införframtiden.När jag ändå har möjlighet vill jag också frågaförsvarsministern om WEAG, eftersom det inte hartagits upp tidigare i debatten. Vi tycker från Folkpar-tiets sida att det gick litet väl fort. Frågan om huruvi-da det var ett försök att smyga in överlämnarjag till att fundera över. Ger de signa-ler som har kommit regeringen anledning att fun-dera ett varv till på hur vi skall ha det, hur vi skallbereda detta ärende och sätta oss in i vad det är församarbete som har tänkt sig med att gå in iWEAG?Slutligen bara en liten kommentar: Folkpartietställer upp på 10 procents besparing på försvarsbud-geten - inte nödvändigtvis för att den är säkerhets-politiskt motiverad, men den är åtminstone säkerhets-politiskt godtagbar.Anf. 63 Försvarsminister ():Herr talman! Det är väldigt viktigt för mig att me-ra som en kommentar till det har sagtsäga att vår militära alliansfrihet inte har hindrat ossoch inte får hindra oss från att på vårt sätt vara aktivai . Det är snarare tvärtom. Jag tror att vår mili-tära alliansfrihet ger oss unika möjligheter. Vi har valtvår säkerhetspolitik i formandet av det nya Europadärför att det gagnar oss, och det är viktigt att det fårbli en grund för våra säkerhetspolitiska bedömningar.Genom medlemskap i , militär alliansfrihet genomPartnerskap för fred och observatörskapet i VEUsamarbetar vi nära och praktiskt både med NATO ochVEU i fredsfrämjande syfte. har tagit mångainitiativ för att stärka både PFF och EU på detta om-råde. Det är alltså oerhört viktigt att detta inte harhindrat oss och inte får hindra oss.Orsaken till att WEAG fördes in i bilden, LennartRohdin, var att svensk försvarsindustri behöver sam-arbetspartner, behöver information och behöverkomma ut på marknaden i . Att kunna delta igemensamma forskningsprojekt är oerhört nödvändigtför att fördela kostnaderna för väldigt dyra utveck-lingsprojekt när det gäller nya, sofistikerade vapen-system. Det möte med WEAG som hölls i iBelgien nu och i går har resulterat i delvisnya förhållanden, eftersom man startar en sidoorgani-sation till WEAG. Det får vi närmare analysera.Inga kontakter har ännu tagits med WEAG. Vimåste avvakta riksdagsbeslutet . Jagavser att återkomma. I den frågan har jag tänkt migUtrikesnämnden som ett forum, för att se på både hurkontakterna tas och hur vi blir bemötta vid de kontak-terna. Ingenting kommer alltså att smygas in - övrigapartier skall bli väl informerade om olika steg i denhär frågan.Anf. 64 () re-plik:Herr talman! På försvarsmateriel har det de senas-te tio åren satsats . Det innebär16-17 miljarder kronor . Försvarsministern lätmäkta stolt över den här investeringen, och jag blirsnarare förskräckt. Min fråga är: Anser försvarsminis-tern att han backar upp uttalandet i regeringsförkla-ringen om att arbetet för internationell nedrustningskall bedrivas vidare genom handling här på hemma-plan?Jag har hört försvarsministern säga vid flera tillfäl-len här i kammaren att den tioprocentiga besparingenpå försvaret inte skall ses som en nedrustning. Dåundrar jag: Skall vi begära av andra vad vi inte görsjälva? Ställer försvarsministern upp på det somstatsministern sade i regeringsförklaringen?Anf. 65 Försvarsminister ():Herr talman! Regeringens försvarspolitik ochMiljöpartiets försvarspolitik skiljer sig oerhört mycketåt - det är en skillnad som mellan . Där-för är det litet svårt att diskutera det militära försvaretmed . Hon företräder en totalav-veckling av det militära försvaret för att ersätta detmed någonting annat som vi egentligen inte vet vaddet är. Eftersom jag företräder en försvarspolitik sominriktas på att vi skall ha ett starkt och modernt för-svar för att ge vårt land frihet och oberoende, för attkunna avskräcka från angrepp mot vårt land och föratt ge oss möjlighet att verka för fred och säkerhet iEuropa, vill jag också tillföra det svenska försvaretmoderna vapen. Redan i utgångspunkten skiljer detalltså mellan mig och är nödvändigt att det försvar som är en bak-grund till vårt Europaagerande är ett försvar somockså är modernt. Därför måste vi enligt min för-svarsfilosofi ha en stor materielanskaffning. Jag villatt det svenska flyget, den svenska armén och densvenska marinen har de absolut bästa och modernastevapnen. Det svenska försvaret har väldigt mo-derna vapen och moderna försvarssystem, och detskall vi fortsätta att ha. vill intenågot av det här, och därför blir en diskussion ossemellan ganska meningslös.Anf. 66 () re-plik:Herr talman! Jag tycker inte alls att diskussionenär meningslös. Jag håller med försvarsministern omatt vi har olika utgångspunkter, men jag tycker ofta attdet leder fram till någon form av utveckling. Om vistår här i kammaren och bara bekräftar varandra, somde andra partierna gör från höger till vänster - man äröverens om själva kärnan i säkerhetspolitiken - lederdet inte framåt. Därför tycker jag att den här diskus-sionen är viktig. Jag tycker inte alls att det är svårt attdiskutera med försvarsministern.När man diskuterar anpassningsförmågan i detsvenska försvaret, vilket vi har gjort här i kammarenalldeles , pratar man alltid om att hotbildeneventuellt kan förändras till det sämre, att det börjarmörkna vid horisonten och att vi måste kunna anpassaförsvaret uppåt. Det gäller både försvarsministern ochandra debattörer här i kammaren. Men man vänderaldrig på resonemanget och säger: Hur gör vi i nästaled om den säkerhetspolitiska situationen blir bättre?Hur anpassar vi oss nedåt? Gör vi det i så fall? Ominte, vad är det som säger att vi har lätt att anpassa ossuppåt men att det tar emot när vi skall anpassa ossnedåt till en förändrad säkerhetspolitisk omvärld?Även om vi har olika utgångspunkter för resone-mangen vore det intressant att höra försvarsministernssyn på detta. Skall det vara lika lätt att anpassa försva-ret nedåt som att anpassa det uppåt?Anf. 67 Försvarsminister ():Herr talman! behöver inte gåoch grubbla så mycket på den frågan, eftersom hontillhör Försvarsberedningen, och det är Försvarsbe-redningen som utför de säkerhetspolitiska analyserna.Regeringen har inte avvecklat Försvarsberedningenutan sagt att Försvarsberedningen med de sju politiskapartiernas företrädare skall sitta kvar och bedöma detsäkerhetspolitiska läget.Vad skall ta ställningtill är hur försvaret skall se ut med tanke på den sä-kerhetsmotiverade 10-procentiga besparingen. Nästakontrollstation, om inget oförutsett inträffar, kommer1998. Då får vi se hurdant läget är och bedöma omdet säkerhetspolitiska läget har blivit mörkare ellerljusare. Vi får ta den dagen som den kommer. Intilldess att vi har en annan säkerhetspolitisk bedömningkommer regeringen att ta ansvaret för att omformaförsvaret så att det fortsätter att vara starkt och mo-dernt med hänsyn till den säkerhetspolitiska omgiv-ningen.Några teoretiska resonemang vill jag inte gärna gemig in på i kammaren.Anf. 68 Utrikesminister ():Herr talman! När den oberoende kommissionenför nedrustnings- och säkerhetsfrågor under ordföran-deskap av lämnade sin slutrapport 1982definierade man nationell säkerhet som "både fysiskoch psykisk säkerhet gentemot inifrån och utifrånkommande hot". Man fortsatte med att tala om säker-heten på det här sättet: Ett land med tryggad säkerhetär uppenbarligen ett som inte är utsatt för vare sigmilitärt angrepp eller hot om sådant, som värnar sinamedborgares hälsa och trygghet och som främjarderas ekonomiska välfärd i allmänhet. Medborgarna ialla länder vill ha frihet att utstaka sin egen framtidsåsom de själva önskar. Den nationella säkerheten haräven en internationell dimension. Det innebär att detinternationella systemet måste kunna förändras underfredliga och ordnade former och vara öppet för idéer,handel, resor och kultur.När rapporten presenterades mitt under det kallakrigets sista frostperiod var det här breda sättet att sepå säkerhet en svårsmält vision. I en bipolär världdominerades tänkandet av att säkerhet uppnås genommilitär styrka och maktbalans. är kommissio-nens sätt att se på säkerhet politiskt allmängods. Detgenomsyrar också det betänkande som vi nu diskute-rar, och det präglar det tänkande som är utgångspunk-ten för önskan om att förverkliga visionen om enalleuropeisk säkerhetsgemenskap.För att vi skall röra oss från dagens säkerhetspoli-tiska situation mot denna vision krävs att vi löser ettantal utestående frågor. Dit hör den omedelbara frå-gan om fred, försoning och återuppbyggnad i f.d.Jugoslavien. Men vi står tillsammans med övrigaländer i också inför ett antal mer övergripandefrågor som kräver sin lösning, bl.a. följande:en i handling manifesterad samsyn kring ett före-byggande arbete som utgår från ett bredare säker-hetsbegrepp,ett tydligare globalt perspektiv på säker-het, så att en europeisk säkerhetsgemenskap byggsi harmoni med omvärlden,förbättrad gemensam förmåga till konfliktföre-byggande och konflikthantering,fördjupad, stärkt demokrati, tillsammans medsocial utveckling i de tidigare kommunistländerna,stärkt säkerhetsidentitet hos nya demo-kratier,ett inlemmande av i den europeiskasäkerhetsordningen, samtlägre militära rustningsnivåer.Dessa utestående frågor är olika stora och olikasvåra att lösa. Enligt min mening är det inte möjligtatt gå förbi någon av dem, om man skall förverkligaett präglat av verklig gemensam säkerhet.Det finns ingen kungsväg till en alleuropeisk sä-kerhetsordning. NATO utgör naturligtvis en viktig deli framväxande säkerhetsarkitektur, men detfinns fler organisationer och strukturer som har sinroll att spela, och samtliga måste utvecklas i samklangmed varandra och inriktade mot samma mål.Europeiska unionen, inte minst utvidgningen avEU, har stor relevans för nästan samtliga dessa utestå-ende frågor. EU är därför motorn i skapandet av enalleuropeisk säkerhetsordning. Regeringen vill i arbe-tet i understryka detta ytter-ligare genom att befästa EU:s funktion och effektivi-tet, genom att bana väg för utvidgningen och genomatt föreslå en utökad roll för EU i det fredsbefrämjan-de arbetet.Östersjösamarbetets centrala betydelse för Sverigeframhålls i betänkandet. Steg för steg har Östersjönåter blivit ett vatten som förenar människor som borlängs dess kuster. Östersjösamarbetet utgör kanskedet bästa exemplet på vad som är möjligt att åstad-komma efter murens fall. I det arbetet är det naturligtatt tar ett stort ansvar, bilateralt och regionalt,genom främst och . Inteminst på regional nivå finns det goda möjligheter attsynliggöra innehållet i det bredare säkerhetsbegrep-pet.Herr talman! Flertalet av de nya demokratierna iCentral- och har kommit till slutsatsen attde vid sidan av EU:s ekonomiska och politiska sam-arbete önskar anslutning till NATO:s militära samar-bete. Varje land har utifrån sin geopolitiska situation,sina förutsättningar och historiska erfarenheter rätt attgöra sitt säkerhetspolitiska val och bemötas med re-spekt för detta, givetvis under förutsättning att det intesker på andra staters bekostnad.Sverige påverkas av diskussionen om NATO:sutvidgning, och vi har därför både anledning ochskyldighet att framföra våra synpunkter. Vi ställerhuvudsakligen två krav, krav som initiativtagarnasjälva framhöll när de lanserade sina tankar.NATO:s utvidgningsprocess måste leda till för-bättrad säkerhet, inte bara för dem som kommer med ien första utvidgningsomgång utan också för dem sominte gör det. Det får inte medföra nya gränsdragningareller blockbildningar. Vi vill se en odelad europeiskkontinent.Diskussionen om NATO och dess utvidgning be-finner sig i gränslandet mellan det gamla och detnya sättet att se på säkerhet. Det gamla NATO, medbetoning på gemensamma säkerhetsgarantier ochkärnvapen som yttersta redskap för avskräckning, harkompletterats med det nya, med betoning på öppen-het, samarbete, säkerhetspolitisk dialog och utveck-landet av militär krishantering för att bättre mötaaktuella och framtida säkerhetspolitiska utmaningar.Jag välkomnar den utveckling där det "gamlaNATO" successivt träder tillbaka för det vi kallar "detnya", och i perspektivet av utvidgningen har dettasärskilt stor betydelse. Ansvaret för att den här ut-vecklingen fortsätter ligger hos alla inblandade parter,såväl NATO-medlemmar som ansökarländer menockså hos . Ett samförstånd mellan Rysslandoch NATO ligger i hela intresse.Men även de länder som genom eget val eller tillsvidare och till följd av NATO:s beslut kommer att ståutanför försvarsalliansen kan och behöver medverkatill en sådan utveckling. Genom att deltar isamarbete inom Partnerskap för fred och i IFOR iBosnien bidrar vi till att utveckla den gemensammaförmågan att möta den nya tidens säkerhetshot.Det här samarbetet är ett uttryck för att den ge-mensamma säkerhetspolitiska dagordningen steg försteg blir alltmer omfattande. kan och skallvara en aktiv aktör i det här samarbetet. Frågor omterritorialförsvar och gemensamma försvarsåtagandenligger utanför det här samarbetet för vår del.Jag är glad över att det finns en enighet kring dethär och att återigen slår fast att Sveri-ges militära alliansfrihet ligger fast.Jag tycker att det ger en speciell knorr åt dennadebatt att folkpartirepresentanten, ,har slagit fast att vi inte skall söka med-lemskap i nuvarande NATO och att det inte allsbrådskar att diskutera den frågan.Som försvarsministern sade har vi ett gottsamarbete med NATO. Som en ytterligare kommentaromkring det samarbetet vill jag säga att det inte pånågot sätt förändrar den inställ-ning till kärnvapen. När riksdag år 1968beslutade att frånträda kärvapenoptionen och om enanslutning till icke-spridningsfördraget, MPT, var detutifrån övertygelsen att detta skulle öka säkerheten föross själva såväl som för våra grannar. Denna överty-gelse kvarstår.Arbetet på att avskaffa kärnvapnen måste fortsätta,både i överenskommelser mellan kärnvapenmakternaoch genom multilaterala förhandlingar.Den sista organisation som jag vill nämna som enav de strukturer som är viktiga för gemensam säkerhetär Organisationen för säkerhet och samarbete i Euro-pa - . Den lämnar väldigt viktiga bidrag till attförverkliga den alleuropeiska säkerhetsordningen. Härdeltar alla länder på jämlika villkor. Det ärett modernt och brett säkerhetsbegrepp som ligger tillgrund för insatser. Tillsammans med gör viktiga insatser för att stödja de-mokratins och rättsstatens uppbyggnad i det nya Eu-ropa.Herr talman! Visionen om en alleuropeisk säker-hetsgemenskap är ambitiös både till omfång och inne-håll. Det är en gemenskap utan skiljelinjer från Van-couver till , där säkerhet söks i samarbeteoch inte i avskräckning. Säkerhetsbegreppet begränsarsig inte till militära frågor om maktpolitik utan rym-mer även frågor om demokrati, förebyggande, kultu-rell identitet, resursfördelning, mänskliga rättigheter,hållbar utveckling och globalt ansvarstagande. Dettamåste i allra högsta grad vara utgångspunkter när videbatterar ett betänkande om svensk säkerhetspolitik- ett betänkande som också visar att det finns en storsamstämmighet om den grundläggande säkerhetspoli-tiska analysen bland partier. Det är natur-ligtvis någonting som jag som utrikesminister ärmycket glad för.Anf. 69 () re-plik:Herr talman! Det finns en sak som är mycket vik-tig för . Det är att verkligen stödja den processav membership and partnership, som NATO självsäger, dvs. medlemskap och partnerskap, som manhar inlett. Det innebär att man öppnar för de nya de-mokratier som så önskar att bli medlemmar, och föratt bygga ett partnerskap med , ochäven andra länder som inte har för avsikt att bli med-lemmar.Det är viktigt att vi inte bara säger att de baltiskaländerna och andra har rätt att själva träffa sitt beslut.Det har de förvisso. Vi skall också i den europeiskasäkerhetsdialogen poängtera att ser positivtpå denna process. Denna process är positiv. Denskänker större mått av trygghet vad gäller det natio-nella oberoendet och friheten för små länder som ärmycket oroade för att mista detta mot bakgrund av sinhistoriska erfarenhet.Särskilt viktigt är det att framhålla detta i dialogenmed . Det är en fördel också för Ryssland.Trygga grannar är bättre än oroliga grannar, särskiltför ett stort land som har små grannar som man tidiga-re i historien inte har behandlat på det bästa sättet.Det andra jag vill säga är att en alleuropeiskfreds- och säkerhetsordning kommer att innebäraförpliktelser för . Vi får inte frammana bildenav att en sådan organisation inte kommer att ställakrav på . Den kommer säkert att bygga påsäkerhetsgarantier. Vi är inte där . Förhoppningsviskommer det att gå fort att bygga en sådan. Jag tror attvi skall akta oss för att frammana bilden av en putti-nuttig organisation där alla i frid och fröjd sitter kringett sammanträdesbord och tycker bra om varandra. Ensådan organisation måste också hålla i dåliga tider,när onda krafter sticker upp.Slutligen, herr talman, vill jag ändå erinra omPalmekommissionen. Det var inte tal om frihet ochdemokrati. Det var ingen som helst diskussion om attBaltikum var ockuperat. Det handlade faktiskt omsamförstånd mellan frihet i väst och diktatur i öst. är situationen helt annorlunda. accepterar viinte diktatur.Anf. 70 Utrikesminister ():Herr talman! Det viktiga med Palmekommissionenvar att begreppet gemensam säkerhet lanserades. Detär ett begrepp som vi kan leva upp till på ett heltannat sätt än som var möjligt vid den tidpunkten.Jag tycker att de baltiska staternas inlemmande ide europeiska strukturerna är en mycket viktig fråga.Som medlemmar i kan vi mycket aktivt verka föratt de baltiska länderna skall komma med i EU. Vi varväldigt glada när man kunde hälsa dem välkomna iEuroparådet, osv.Vi är inte medlemmar i . Vad vi har sagt ide sammanhangen är att vi respekterar de baltiskastaternas säkerhetspolitiska val. Vi tycker att NATOockså bör göra det, och hantera frågan på ett sätt så inte slår igen några dörrar. Vi kan inte accepteraatt hävdar någon sorts intressesfär, där detär som skall få avgöra vilket säkerhetspoli-tiskt val de baltiska länderna skall göra.Anf. 71 () re-plik:Herr talman! Det var bra att utrikesministern sadedetta. Jag tycker att man skall gå steget längre ochframhålla att det är positivt för säkerhetsläget i Euro-pa - i och för - att denna pro-cess sker. Det har skett grundläggande och noggrannaavvägningar vad gäller medlemskap och partnerskap.Det är viktigt att det lyckas på det sätt som NATOsjälv har angivit. Jag tror att det vore önskvärt med ensvensk röst i detta avseende, inte minst i dialogen medRyssland. Det skall betonas att det är en fördel förRyssland att ha stabila grannar, särskilt om man oroarsig för t.ex. minoritetsfrågor i grannländerna.Det är lättare att föra en avslappnad dialog omman själv känner sig trygg. Man skall inte ständigt,som ofta är fallet i de baltiska länderna, behöva fun-dera över hur länge friheten skall vara denna gång.Slutligen vill jag säga, herr talman, att den gemen-samma säkerhet som eftersträ-vade handlade om att skapa säkerhet mellan ett de-mokratiskt och ett förtryckets Östeuropa.Så har vi det icke längre. Vi kan aldrig acceptera depremisserna. har vi krav på mänskliga rättigheteroch demokrati som en förutsättning för hela det alleu-ropeiska samarbetet.