prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — ErikÅsbrink skrev i en debattartikel attdubbelbeskattningen låser in kapital i företagen, bådesmå och stora.Det är inte bra med inlåst kapital, inte heller för destora företagen. Det borde ut och användas för inves-teringar i nya branscher och nya mindre företag. In-låsningeffekterna finns fortfarande kvar. Investe-ringskalkylen blir ju en annan om man skall betalamer för det egna kapitalet i vissa företag också i fort-sättningen. Samma problem finns kvar.Jag tycker att det är glädjande att man nu har er-känt att det den socialdemokratiska regeringen gjorde1994 var fel. Man höjde skatter och införde dubbelbe-skattning igen. har man sagt att man i princip skallanvända samma teknik som vi använde oss av; manmåste göra det i ägarledet. Varför då dessa återställaresom har skadat så mycket och förstört för mångamänniskor ?Denna insikt är intressant och bra för den fortsattadebatten. Det tycker i alla fall jag. Men skattesänk-ningarna, som är futtiga i jämförelse med de storaskattehöjningarna tidigare, skall inte finansieras ge-nom att vi är restriktiva med de offentliga utgifterna.Nej, de skall finansieras med nya skattehöjningar somt.o.m. överstiger skattesänkningarna med en miljardnetto, om vi räknar från 1999 och framåt.De periodiseringsfonder som de små företagenslogs mycket hårt för, när vi diskuterade omläggning-en av företagsbeskattningen 1993/94, skall urholkasgenom att man minskar möjligheten att fördela in-komst.En mycket allvarlig signal, inte minst till kun-skapsföretag och de som jobbar i den branschen, är attdet lönar sig ännu mindre att skaffa kunskap. Marigi-nalskattereformens fader, , och hanskollega skall nämligen urholka infla-tionsskyddet. En tredjedel av de heltidsarbetandebetalar hög marginalskatt - extra hög eftersocialdemokraternas tillträde 1994 - och skallytterligare ett antal tusen personer in i det skiktet.Detta har på och på - två expansiva och vitala kunskapsfö-retag i - varnat för. Det är ytterligare ett stegpå vägen att urholka skattereformen.Vad gäller allemansfonderna skall man ta bortskatteförmånen, kan man säga. Eller snarare: Manskall ta bort den rimliga beskattning som finns åtmins-tone på ett sätt att spara i riskkapital. Den är ju gene-rellt för hög. Men för allemansfonderna skall det bliskattehöjning. Det innebär att vanliga hushålls möj-lighet att bidra till näringslivets kapitalförsörjning,speciellt när det gäller riskkapitalet, skall urholkas.Det är den andra sidan av saken. Man tar med den enahanden och ger litet grand med den andra.Som jag sade: Till detta kommer det att fat-tas beslut i , med socialdemokraterna, sominnebär att man höjer energiskatterna. Man hindrardärmed inte bara nya jobb från att växa fram utan slårut jobb som finns , i företag som skulle ha kunnatbehålla anställda.Den moderata politiken, fru talman, syftar till atteliminera massarbetslösheten, inte till att dölja den.Den största fördelningspolitiska reform vi kan ägnaoss åt är att se till att de många människor som saknararbete naturligtvis får utbildning, att de får hjälp underden tid de saknar jobb och att de faktiskt får ett nyttjobb ute i företagen. Det är den viktigaste fördelnings-reform vi kan ägna oss åt att diskutera i i dag.Det andra målet för oss är att skapa förutsättningarför att man normalt skall kunna leva på sin egen lön,att man inte skall vara utlämnad åt att staten svarar förän det ena, än det andra. Det har ju visat sig att det gerotrygghet. Alla de som trodde att de kunde lita pågamla pensionslöften, kunde inte det. Staten klaradenämligen inte att uppfylla sina åtaganden. Mångamänniskor trodde att andra bidrag skulle vara hållfas-ta. Det var de inte. Löftena vara inte hållbara därföratt de var för stora. De fungerade inte i längden. Omman i stället normalt kan leva på sin egen lön blir maninte beroende av politiker som och and-ra, som inte håller vad de en gång har lovat.Ett tredje mål för oss är att genom denna politikockså på ett effektivt och bra sätt kunna ge vårt ge-mensamma stöd till dem som verkligen behöver det, istället för att skvätta ut det till många som egentligenskulle kunna klara sig själva med en rimligare skatte-politik. Vi vill koncentrera våra insatser till de männi-skor som faktiskt behöver vårt gemensamma stöd. Detär därför vi i budgetarbetet har sagt och kommer attsäga nej till försämringar i änkepensionen, i barnpen-sionen och för de handikappade.Sammantaget, genom att uppfylla de tre förstamålsättningarna för vår politik, får vi också ett ökatvälstånd. Vi får det bättre i . Får vi det bättreunderlättas också våra möjligheter att föra en bramiljöpolitik. Vi kan vidta åtgärder som innebär re-striktioner för utsläpp och annan miljöskadande verk-samhet, eftersom vi ju har råd att genomföra sådanaåtgärder.Den här nödvändiga politikomläggningen beskrivsbl.a. i två reservationer som vi gemensamt med Folk-partiet och kds står bakom. Det finns nämligen ettförflutet i det som gjordes under den borgerliga rege-ringen och som lade grunden för ett gott näringsklimatoch den uppgång vi såg i ekonomin 1994-1995. Mendet bröts genom den politikomläggningsocialdemokraterna svarade för.För att inte glömma det, fru talman, ber jag att fåyrka bifall till reservationerna nr 1 och 2, samt tillreservation nr 21, som i grunden är vårt budgetalter-nativ.Målet för denna ekonomiska politik är att skapaförutsättningar för en hög tillväxt, för tillräckligtmånga nya jobb och för att vi också skall kunna få engod reallöneutveckling på det sätt som Per Unckeltalade om och som vi har sett i andra länder.Då måste vi göra en riktig budgetsanering. Dåmåste vi lära oss att en kronas skattehöjning somförsämrar tillväxtförutsättningarna inte alls är en likabra åtgärd för att sanera de offentliga finanserna somen krona i produktivitetsökande besparingar i olikasystem som finns . Det är där det bristande för-troende som Per talade om ligger - i en bud-getsanering med fel inriktning och fel metoder. Denger inte den förtroendechock som är nödvändig för attvi också skall få ned de höga realräntorna. De är höga,de är orimliga och de dämpar ekonomisk aktivitet imånga avseenden.Förutom att sanera budgeten måste vi skapa ut-rymme för att sänka skatterna. En liten men nog såviktig del för att skapa goda villkor för företagandet äratt eliminera dubbelbeskattningen totalt, avskaffa denlöneavgift som inte skall drabba något företag ochundanröja momsbetalningsreglerna som ju har försvå-rat för många företag och som också kommer att göradet i fortsättningen, för att ta några exempel.Men det stora och viktiga när det gäller de lång-siktiga skattesänkningarna är att genom att krona förkrona finansiera sänkningar av skatten för låg- ochmedelinkomsttagare och av skatter på arbete skapaförutsättningar för att människor skall kunna leva påsin lön. Det kräver besparingar som på ett riktigt sättinte drabbar dem som behöver det gemensamma stö-det, som jag sagt. I stället väljer vi att sänkabidragsnivåerna för dem som får mindre behov avbidrag när skatten sänks. Det skapar en positiv spiral.Därför vill vi inte heller spara på människor somredan befinner sig i en viss situation. När vi säger attvi skall slopa deltidspensionen är det inte för dem somi dag har sådan. När vi talar om att vi skall sträva efteren höjning av pensionsåldern är det ju för att manskall kunna kompensera sig när man jobbar och intebli inlåst när man väl är pensionerad. Det gäller attbedriva budgetsaneringsarbetet genom besparingar pådet viset.Fru talman! Än en gång: Vi har i kammarenfått en belysning av de två sätt som finns att närma sigproblemet med den orimliga massarbetslösheten iSverige. Det ena sättet är som jag sade att dölja pro-blemen till priset av att de permanentas, förstärks och,som vi nu ser i ekonomin, ökar.Det andra sättet är att skapa förutsättningar för nyariktiga jobb genom goda villkor för företagandet iSverige - det som socialdemokrater i talarom, men inte förmår göra.(Applåder)Anf. 46 ()Fru talman! Efter morgonens övningar här ärdet tydligt att socialdemokraterna helt saknar ensammanhängande strategi för att skapa tillväxt ochflera arbetstillfällen. Jag tycker att den tydligastesignalen i dagens meddelande är litet desperation ochatt resultatet mest präglas av hop-plock. Det är ettfaktum som den senaste tidens debatt har illustrerat attlösningarna på allvarligaste problem, mas-sarbetslösheten, finns hos den borgerliga oppositio-nen.Det vänligaste som kan sägas om de förslag somhar kommit är väl att man inom socialdemokra-tin har anamat några tankar från och deandra borgerliga partierna. Men det är en sorts pytti-pannapolitik. Några bitar är förhållandevis välsma-kande, men tyvärr finns det fortfarande en hel deldirekt illasmakande tillskott. Över alltihop har mansvept något slags s-märkt ketchupsörja, som gör attslutresultatet blir - ungefär som statsministern självsade - helt otillräckligt. Det var ett uppseendeväckan-de erkännande från honom, får man säga.Jag menar att det tyvärr är en illusion att tro att dethär på något avgörande sätt skulle bidra till att skapade många nya arbetstillfällen som vi behöver i Sveri-ge. Efter de frågor som jag ställde om finansieringenkan jag konstatera att den är ganska skakig. Det finnsför mycket engångsfinansiering, det finns en del sakersom bara är aviserade och det finns en hel del opreci-serade regelförändringar.Nu skall ju dagens debatt egentligen handla omvårpropositionen och finansutskottets betänkande medanledning av den. Vi kan ju konstatera att det i densannerligen inte fanns någon lösning på det svårasysselsättningsproblemet. Den innehöll ju tvärtom 8miljarder i ökade pålagor för företagen. I regeringenerkänner man uppenbarligen själv att detta var fel, närman i dagens förslag tar tillbaka en mindre del av deskatteökningarna.Verkligheten visar ju, tycker jag, ett väldigt be-klämmande resultat av socialdemokratiskpolitik. Utvecklingen har i stort sett gått i baklås. Ifredags skrev på sin förstasida: Sve-rige mot nolltillväxt. Alla har blivit mycket mer pes-simistiska när det gäller den ekonomiska utveckling-en. Alla har blivit mer pessimistiska vad gäller syssel-sättningen. Den har sjunkit ,faktiskt i en tilltagande minskningstakt. Det är mycketallvarligt. Den totala arbetslöshe-ten är ungefär en halv procentenhet högre än vadden var . Sysselsättningen har minskatmed 60 000 personer.Eftersom regeringen visar en sådan uppenbar bristpå initiativ i den ekonomiska politiken har oppositio-nen tagit initiativet. har väckt en motion,andra partier likaså. har kallat detta förshow, och sade att det var ett poli-tiskt spel. Jag tycker att det är förnedrande att höra ettsådan språkbruk från regeringens företrädare. Det ärväl närmast ett bevis för att de inser att regeringen hartappat initiativet.Det intressanta i den diskussion som har förts omtillväxt och sysselsättningsutveckling ,och för all del , är att alla deförslag som har debatterats är borgerliga. Det harhandlat om, och det handlar om, reformer i arbetsrät-ten, om att skapa en marknad för hushållstjänstergenom lägre beskattning, om att skapa bättre förut-sättningar för lönebildningen och mycket annat.Debatten har inte handlat om huruvida förslagenär bra eller dåliga. Alla inser att de borgerliga partier-na har ganska bra förslag. Debatten som har förevarithar handlat om huruvida Socialdemokraterna vågareller inte vågar ansluta sig till dessa olika förslag.Regeringens bidrag har egentligen varit att säga nej,ibland efter att ha skickat ut något statsråd med enförsöksballong i form av t.ex. ett halvhjärtat ja till enbättre marknad för hushållstjänster. I slutändan blevdet ändå nej.Jag tycker att detta än en gång illustrerar att Soci-aldemokraterna så uppenbart saknar en sammanhäng-ande strategi för vad man behöver göra. Jag är för alldel ganska säker på att det hos enskilda ledamöter,möjligen t.o.m. inom regeringen, finns en känsla förvad som skulle behöva göras. Men det blir inte någraförslag, i synnerhet inte om man ser till vad som harkrystats fram i dagens förslag tillsammans med Cen-terpartiet.På något sätt blir slutsatsen litet grand att detegentligen inte är regeringen som styr landet, utan detär LO som styr regeringen. Jag tycker att det är väl-digt allvarligt. Vare sig man drar slutsatsen att rege-ringen inte vet vad den skulle vilja göra eller i prakti-ken vet, men inte vågar av hänsyn till andra bandinom rörelsen, så är detta ett mycket allvarligt miss-lyckande. Resultatet är att massarbetslösheten beståreller t.o.m. växer, enligt rätt många otrevliga bedöm-ningar. Politiken faller i vanrykte, och många med-borgare känner sig svikna av politikerna - med ganskastor rätt, tycker jag. Regeringen gör inte vad den harskyldighet att göra, nämligen regera landet på ettnågorlunda vettigt sätt.Herr talman! Det finns ett alternativ till detta. Deborgerliga partierna, från vilka tyvärr förnärvarande har uteslutit sig självt, har i två principiel-la reservationer till dagens betänkande slagit fast vadsom behöver göras. Detta är än mer tydligt utvecklat iFolkpartiets motion, som också finns beskriven idagens betänkande.Man kan ganska enkelt förklara det så att det up-penbarligen finns ett mycket stort antal behov i sam-hället. Många människor behöver mer konsumtionsut-rymme. De har svårt att få pengarna att räcka till förvardagens utgifter. Vi har många och stora eftersattabehov inom sjukvården, äldreomsorgen och barnom-sorgen. Vården är ett område som alldeles up-penbart lider av resultatet av en dålig politik frånregeringens sida. Det finns många behov inom miljö-politiken. Det finns också en väldig massa resurser -en förfärlig massa människor utan arbete. En miljonmänniskor i arbetsför ålder saknar arbete. Det är väl-digt många lediga resurser.Vad regeringen har gjort är att bygga staket ochmurar mellan dessa behov och resurser så att de intekan mötas. Vad regeringen har ägnat sig åt nu är att lägga fler stenar på dessa murar, såatt behoven och resurserna inte kan bli förverkligade ien tillväxtprocess. Resurserna används inte för atttillgodose behoven.Vad vi i och de övriga borgerliga par-tierna vill göra är att riva dessa murar. Vi vill riva nedde hinder som finns mellan behoven och de ledigaresurserna, så att företagandet kan få möjlighet attväxa och inte bara tillgodose enskilda människorsönskemål om ett eget arbete att kunna leva på, utanockså skapa resurser för att kunna genomföra väldigtangelägna förbättringar inom t.ex. vårdsektorn ellermiljöpolitiken.Jag menar att dagens förslag som vi skall beslutaom - vårpropositionen - har lagt på ytterligare ettantal stenar på muren som försvårar för växande före-tagsamhet. Med de förslag som har lagts fram i dagkanske man kan säga att någon liten sten tas bort, menen del andra hinder läggs till.Jag skulle vilja uppmana regeringens företrädareatt fundera på följande lilla sifferserie. För att halveraden totala arbetslösheten krävs ungefär3 000 nya arbeten fram till dess. Det ärväldigt många nya jobb. före rege-ringsskiftet, när vi fortfarande hade en borgerlig re-gering, tillkom nära 7 000 nya arbeten varje vecka.7 000 är klart mer än 3 000. Under det senaste åretmed socialdemokratisk politik har tappat merän 1 000 arbeten . Det blirsammanlagt minus 60 000 jobb.Jag vill fråga regeringens företrädare: po-litisk inriktning tycker ni verkar bäst - den som gerplus 7 000 arbeten , eller den som ger minus1 000 arbeten ?För min egen del är slutsatsen helt klar. Jag menaratt vi har mycket stora behov av en politik som gerplus i antalet arbeten. Det är bara då som vi inte barakan ge människor möjlighet att försörja sig själva påett socialt meningsfullt arbete, utan också bara då somvi kan skapa resurser för nödvändiga insatser t.ex.inom sjukvården.Vi har , vilket framgår inte bara av regering-ens egen proposition utan också av en del senare rap-porter, t.ex. , ett struktu-rellt problem i ekonomi. Arbetslösheten är ihög grad strukturell. Det hjälper inte så jättemycketmed en draghjälp i utlandskonjunkturen - det tror jagatt regeringen inser. För att kunna lösa ett sådant härstrukturellt problem kan man inte bara förlita sig påutländsk draghjälp. Man måste genomföra strukturellaåtgärder.Folkpartiet har i motionen pekat på vad man be-höver göra. Det återfinns också i de två principiellareservationerna, särskilt i den som handlar om villkorför företagande. En hel del handlar om skatter - lägresådana för företagsamhet, sparande, kapitalbildningoch riskkapital. En hel del handlar om ökad konkur-rens, som faktiskt är ett mycket effektivt instrumentför att hålla prisökningarna nere. Annat handlar omhur arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar.Man kan se att lönerna i har blivit högreän i vår omvärld medan produktivitetsökningen fak-tiskt har blivit lägre. Detta vet säkert regeringen ock-så. Glappet däremellan, som gör det svårare att drivaföretag och att skapa jobb i , har blivit större.Jag har lyckats hitta en mening om detta i dagensavlämnade propositioner. Regeringen skriver att lö-nebildningen måste utformas så att de arbetslösasintressen tas till vara bättre i dag.Det är tilltalande att regeringen skriver så. Mendet som är uppseendeväckande är regeringens passivi-tet i genomförandet av de åtgärder som skulle skapaen möjlighet till en lönebildning som bättre tar tillvara de arbetslösas intressen . Regeringen ärförmodligen passiv av hänsyn till LO - om skälet ärnågot annat vore det intressant att få höra det.Det finns inga sådana här förslag. Socialdemokra-ternas inställning och hållning är helt enkelt passivoch handlingsförlamad. Jag vet inte om de struntar idetta, eller vad det handlar om. I varje fall blir detinga förslag, och resultatet går ut över de arbetslösa.Grundfelet, herr talman, som jag tror att socialde-mokratisk politik lider av - och i nuvarande tappningockså - är att man förutsätteratt det är staten eller några offentliga institutioner,offentliga pengar, som skall sätta i gång en utveck-lingsprocess som skall skapa tillväxt och nya arbeten.Så länge man bygger på den felaktiga inställningen atttillväxt skapas med statliga insatser, vare sig manskriver något annat i ord eller inte, är man dömd attmisslyckas. Jag tycker att det är mycket allvarligt.Jag menar att i stället behöver en politiksom bygger på det vi har fört fram från Folkpartietssida och som finns beskrivet i de två principiella re-servationerna nr 1 och nr 2. Vi måste bygga på en-skilda människors initiativ och aktivitet. Vi måsteuppmuntra enskilda människor att ta egna initiativ,uppmuntra människor att vidareutbilda sig och fak-tiskt skapa några morötter för enskilda människor attgöra dessa viktiga personliga insatser. De statligainsatserna bör i huvudsak begränsas just till att skapaförutsättningar för sådana enskilda insatser.Jag tror för min del att många inom Centerpartietfaktiskt inser detta. Det är en inriktning som i någonmening återspeglas i en del centeristiska näringspoli-tiska motioner. Men man har inte haft kraft nog att fåsin vilja igenom i samarbetet med socialdemokrater-na. Därför har det blivit detta pyttipannaresultat. Jagbeklagar det.Herr talman! Jag vill sluta med att yrka bifall tillreservationerna 1, 2 och 22.Anf. 47 ()Herr talman! Jag skall börja med att yrka bifall tillreservationerna nr 3, 10, 19 och 23. Självklart står viockså bakom samtliga övriga vänsterreservationer.Varför är det då så allvarligt med arbetslösheten?Jag tror att en av orsakerna är att är man arbetslöskänner man sig inte behövd. Man känner sig osynligför andra människor. Jag tror att det är ungefär sam-ma typ av problem som det min gamla kloka faster,som har fyllt 90, talade om . Hon sadeatt hon tyckte att man kunde se redan på små barnvilka som skulle må dåligt . Det var de barnsom var osynliga, som inte uppmärksammades, sominte i någon mening behövdes av andra människor.Det är, som många talar om och kommer att talaom , absolut nödvändigt att få ned arbetslösheten.Men det är också absolut nödvändigt att få ned dennu, mycket snabbt, därför att som männi-skor går arbetslösa minskar deras möjligheter attkomma tillbaka.Utskottet säger med anledning av den moderatamotionen att blundar för den nödvändigaavvägningen mellan att strama åt i en lågkonjunkturoch behovet av att minska statsskulden. Det kan jaghålla med om. Man kan naturligtvis diskutera om BoLundgren och andra moderater blundar eller om demedvetet väljer att inte låtsas om konsekvenserna avsina egna förslag.I dag finns det faktiskt en och annan marknadsak-tör, för att inte tala om alla dessa borgerliga ekono-mer, som har börjat inse att det är farligt att strama åti en lågkonjunktur som har fördjupats sedan vårpro-positionen lades fram. Det kanske är så att Bo Lund-gren helst skulle vilja att de här ekonomerna ochmarknadsaktörerna inte läste vad som egentligen står iden moderata reservationen, som innebär ytterligaremassarbetslöshet.Bo Lundgren talar här med darr på stämman omatt vissa energiskattehöjningar slår ut arbetsplatser . Men, , hur många jobb försvinnergenom era ytterligare åtstramningar i en djupnandelågkonjunktur?När det gäller vänstermotionen är utskottet merbestämt. Man avvisar vår motion. Man kan funderaöver varför utskottet inte säger någonting om dennödvändiga avvägningen i anslutning till vår motion.Den här avvägningen handlar nämligen om att bedö-ma hur pass djup den nuvarande lågkonjunkturen kankomma att bli. säger alltfler bedömare att det mantrodde när vårpropositionen lades fram, att lågkon-junkturen kunde komma att mildras framåt hösten intekommer att gälla. Den kommer att fortsätta att varadjup.Vi lägger fram ett förslag som i stora drag innebär20 miljarder kronor till arbetslöshetsbekämpandeåtgärder. Det handlar om gröna jobb. Det handlar ombåde privat och offentlig tjänstesektor, inte minstkommuner och landsting. Det finns uppenbarligen idelar av de förslag som regeringen lägger fram i dagförslag som ligger i linje med det som vi föreslår ochsom faktiskt denna kammare kan ta ställning till redannågon gång i kväll.Faktum kvarstår ändå, regeringen och Centerpar-tiet för genom dagens betänkande fram förslag sominnebär ytterligare åtstramning , trotsden pågående lågkonjunkturen. Då tycker jag faktisktatt ni som står bakom majoritetsskrivningen bordefundera över att göra den här avvägningen en gångtill. Är det verkligen klokt att inte åtminstone avvaktamed ytterligare åtstramningar?Jag roade mig med att läsa igenomden socialdemokratiska motion som väcktes för två årsedan, var socialdemo-kratins ekonomiska talesperson. Där lade man framett paket i ett konjunkturläge som faktiskt var någotbättre än dagens, ett paket som skulle ge 90 000 nyajobb, och man räknade på s.k. multiplikatoreffekter.Det skulle ge 7½ miljard i ytterligare skatteintäkteroch 7½ miljard i minskade bidrag. Det var ett sätt atttänka som påminde om gamla goda traditioner - Wig-forss och Keynes.Jag skulle gärna vilja fråga dagens finansminister:Har ni tänkt om? Har ni stoppat in Keynes och Wig-forss i giftskåpet och sagt att nu gäller inga multipli-katoreffekter längre? Är det bud,att det inte finns några multiplikatorer, som gäller nu?Har ni bytt ekonomisk doktrin?Det finns i dagens förslag, som vi naturligtvisskall läsa igenom mycket noga, inslag också när detgäller fördelningen som är positiva. Jag hörde påpresskonferensen att det handlade om attflytta pengar från stora företag till små företag. Detskulle alltså gynna småföretag. Det är också förslagsom vi har lagt fram. Det ser vi mycket positivt på.Men man skulle önska sig också detta fördelning-sperspektiv i övrigt.Vi har påpekat i vår motion hur det samlade bud-getsaneringsprogrammet slår på olika inkomstgrup-per. Vi har faktiskt fått hjälp av Finansdepartementetatt göra den kalkyl som ni av någon anledning intevalde att göra. Det kan vi tacka för.Det visar sig nu att med de tillkommande förslagni har kommer den lägsta tiondelen av hushållen iinkomstskalan att drabbas med iminskad real disponibel inkomst . Det äralltså den största procentandelen av alla de olika in-komstgrupperna.