prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Förklaringen till detta har vi somkunnat ta del av den fått under debattens gång. Dethar under debattens gång offentliggjorts nya siffrorom svensk ekonomi, dels från ,dels från Nordbanken som har kommit med en pro-gnos. Siffrorna bekräftar det som jag sade i min in-ledning, att utvecklingen för svensk ekonomi förnärvarande är mycket bekymmersam. Värmen ochentusiasmen under den socialdemokratiska partikon-gressen kommer möjligen att kännas ganska avlägsennär denna situation måste åtgärdas.Eftersom den nye statsministern fortsätter med detälsklingstema som han hade som finansminister,nämligen att skylla allt på som inte ärhär, skulle jag kunna uttrycka saken så här: Så längesom senaste budget verkade gick detganska bra för svensk ekonomi. Tillväxtsiffrornaunder 1995 och 1996 var bra. Men i takt med att dennya politiken fick genomslag har problemen växt.Tillväxten upphörde . Desiffror som har presenterats är mycket allvarliga.Arbetslösheten stiger och tillväxten sjunker. Skallman klara de statsfinansiella målen krävs det nyabesparingar.Det blir mycket ekonomi i dessa diskussioner.Men det är som råkade säga i förbi-gående, att det är ett fattigdomsbevis att vi inte kan gemera bistånd. Det är ett naturligtvis ett fattigdomsbe-vis i många avseenden att vi inte kan ha alla de utgif-ter som vi önskar. Skall vi klara biståndet och välfär-den måste vi se till att politiken läggs om så att före-tagande och investeringar lönar sig på ett annat sätt.Sedan vinner en poäng när hanställer frågan till mig om välfärdspoli-tik. Hur skall vi i kunna samverka medModeraterna? Och han ställer frågan direkt: Är väl-färdspolitiken ett hinder för ekonomisk utveckling?Folkpartiets svar är ett kristallklart nej. Vi har en heltannan syn än på välfärdspolitiken. Föross är den en förutsättning för ekonomisk utveckling.Men då är frågan: Hur går detta ihop? Vi har isamverkan med fått att sättasitt namn under handikappreformen, som ni nu delvisförstör, och under barnomsorgsgarantin. Så länge CarlBildt var statsminister kunde vi sätta stopp för sänk-ningen i sjukförsäkringen till . Men det är ju merer politik som detta har varit möjligt. Med er har viockså träffat uppgörelser om att främja arbete ochföretagande. Men problemet är att ni inte klarar detinternt. Ni klarade inte skattereformen på partikon-gressen. Ni fick lov att bordlägga frågan om värnskat-ten för att ni var rädda att förlora - pensionsfråganlikaså. Ni klarar inte att svara upp till de uppgörelsersom vi har träffat. Det är detta som är problemet medsamverkan med er.Anf. 18 Statsminister ()Fru talman! Det var ett värdefullt besked från LarsLeijonborg. ser inte välfärdssamhället somett hinder för tillväxt och utveckling utan snarare somen förutsättning.Sedan kan det ställas mot den moderata program-debatt som rasar där det tydligt sägs att det är justdetta, vårt stora välfärdssamhälle, som är hindret förtillväxt och utveckling. Där går vattendelaren i svenskpolitik . Är det som vissa tror, att välfärden ärhindret, ja, då skall den naturligtvis reduceras kraftigt.Då skall man sänka ersättningsnivåer, försämra verk-samheten i kommuner och landsting och sänka skat-terna.Om inte har den uppfattningen är detsvårt att se hur oppositionsledarrollhär håller på att utvecklas, därför att detta är ju fun-damentet i ekonomiska politik ochfundamentet i tänkande. harställt sig på andra sidan vattendelaren. Då har Folk-partiet att bestämma sig för om man skall fortsätta attsamarbeta med , trots att man i den avgö-rande frågan har en annan principiell ståndpunkt, ellerom man skall ta emot en utsträckt hand från en rege-ring som redan nu samarbetar med ett parti på andrasidan blockgränsen - en utsträckt hand för att Sverigebehöver mer av samförstånd och samarbete och mind-re av konfrontation. Detta är val. Sedankan man ju i enskildheter föra diskussioner om denena reformen eller den andra och om den ena finansi-eringen eller den andra. Men det är inte det principi-ellt stora och viktiga. Det viktiga är att härdeklarerar att välfärdspolitiken inte är ett hinder förtillväxt. Då är det LarsLeijonborgs uppgift, när han nu kommer upp i talar-stolen, att klara ut hur detta skall kunna förenas. Var-för samarbetar ni i med , omni nu har denna uppfattning?Anf. 19 () replikFru talman! Jag är frestad att säga: Lämna medförtroende åt oss! Om det blir aktuelltför att samverka med igen ärjag rätt övertygad om att vi skall hantera välfärdspoli-tiken lika framgångsrikt som vi gjorde i den senasteregeringen. Det var ju i själva verket, trots väldigaekonomiska problem, en social reformperiod. Statsrå-den och genomförde en radförbättringar av social- och välfärdspolitiken. Vissthade vi interna duster med . Men vi har,som sagt, numera betydande erfarenheter av att han-tera den typen av problem.Jag vill påpeka för att det grund-läggande i välfärdsfrågorna naturligtvis är kampenmot arbetslösheten. Om detta har jag två saker attsäga.För det första tror jag inte att ni lurar någon när niblåser upp detta att ni nu har fattat ett beslut om enmålsättning, att ni nu på partikongressen har sagt attarbetslösheten skall halveras. Hela svenska folket harbilden att ni vann valet på att ni skulle minskaarbetslösheten. Att ni nu har satt upp en målsättning,som för säkerhets skull är förlagd bortom nästa val,kommer vi inte att acceptera, därför att vi kräver attdet löfte som ni gav till svenska folket måste infriasoch redovisas års val eller när nästa val nuäger rum.För det andra tycker jag att målsättningen är förlåg. Den måste göras ambitiösare. Det räcker inte attgenom att utvidga de arbetsmarknadspolitiska åtgär-derna förbättra statistiken, utan vad som måste till ärfler riktiga jobb. Med riktiga jobb menar vi jobb ilönsamma företag och jobb i den offentliga sektorn,vilka är långsiktigt finansierade.Jag uppskattar i och för sig att tarupp en debatt med mig om välfärden. Det är en öns-kefråga. Jag hade kunnat plantera den så att säga, fördet är ju underbart för en liberal att här i kammarenoch inför TV-publiken få försäkra att vi står fast viden generell och ambitiös välfärdspolitik. Men denstora frågan i denna debatt och för är juhur vi skall få råd att betala en sådan välfärdspolitikom hundratusentals friska, arbetsvilliga, intelligentaoch kreativa människor inte får vara med och hjälpatill. Det är ju där Socialdemokraterna har misslyckats.Men om ni är beredda att tänka om i grunden när detgäller den ekonomiska politiken och synen på företa-gandet är vi alldeles självklart beredda att hjälpa till.Men än så länge har vi tyvärr inte sett några konkretabevis för ett sådant omtänkande.Anf. 20 Statsminister ()Fru talman! Det var en social reformperiod, sadeLars . Det är möjligt att det var det. Denfinansierades med sänkta skatter, därav det elände vihar . Vi skall bort från det. Sociala reformer gårinte att klara om man inte också är beredd att betalaför de förmåner som man sänder ut till det svenskafolket. Det var den kraften som inte hade.Det var ju så man löste konflikten med Moderaternavi det tillfället. ville avrusta välfärds-samhället för att kunna sänka skatter. Då blev den minsta gemen-samma nämnaren att båda fick som de ville. Folkpar-tiet fick sina sociala reformer, fick sinaskattesänkningar och fick ett ekonomisktbekymmer som resulterade i massarbetslöshet. Så sågdet ut.Nu har jag ställt en fråga till ochFolkpartiet och har fått svaret att ni står för välfärds-politiken. Ni ser den inte som ett hinder för tillväxtoch utveckling. Det är gott och det är bra. Men, LarsLeijonborg, nästa gång vi genomför sociala reformer iSverige, betalar vi för dem och säger nej till Modera-ternas lättköpta skattesänkningslöften.(Applåder)Anf. 21 () replikFru talman! Jag måste säga att jag blir förvånadöver argsinthet i sin polemik mot mig.Jag vet inte om det berodde på det faktum att jagpekade på att vi har en väldigt kraftfull och dominantmanlig samling runt finanspolitiken som gjorde ho-nom så upphetsad. Jag raljerar inte med den sakupp-lysningen, utan jag tar upp den av det enkla skälet attdet finns maktstrukturer inom vårt samhälles allaområden som vi behöver vara extra observanta på. Desom handlar om just jämställdhetsfrågorna skall vivara extra observanta på. Jag recenserade inte denborgerliga regeringens politik med somfinansminister, utan jag tog min utgångspunkt i densocialdemokratiska regeringens politik. Såsom denhar förts har det inneburit ett bakslag för jäm-ställdheten, vilket också era egna ministrar har vittnatom. Då är det ju viktigt att man ser allvarligt på frå-gan, är beredd att göra någonting åt den och gärnaockså understryker den fler gånger och på ett mertydligt sätt. Det var detta som var min bakgrund. Jagutgår från att vi är överens om att detta är viktigafrågor. Jag vet dessutom att ni har jämställdhetskurseri . Jag utgår därför från att ni lär ernågonting, för jag vet att ni har kompetenta föreläsare.Så till debatten om ekonomin, om våra förslag ochom vår påstådda ansvarslöshet. Jag tycker, GöranPersson, att det vore bra om vi kunde höja den intel-lektuella nivån på den politiska debatten. Om vi läm-nar demagogin och håller oss till de politiska sakfrå-gorna, så är väl medveten om att detstora saneringsprogram som resulterar i positivasiffror för ekonomi är ett paket som till abso-lut största delen gjordes i ordning av Socialdemokra-terna och . Det är mycket intellektuelltohederligt att påstå någonting annat. Jag tycker inteom föra politisk debatt, om man inte håller sig tillsakfrågorna och inte är intellektuellt hederlig.Vi lägger aldrig fram några förslag som vi inte fi-nansierar. Vi har synpunkter på de sista delarna isaneringsprogrammet. Vår uppfattning är att det alltidgår att sanera statens finanser på ett rättvist sätt. Detär inte så, som säger, att detta inte harnågonting med fördelningspolitik att göra utan att detär resurstillväxt som vi skall ha. Fel, säger vi i Väns-terpartiet. Det finns alltid fördelningspolitik i varjeläge. Vare sig man har mycket eller litet pengar finnsdet fördelningspolitik och rättvisa. Det är det som vigemensamt, hoppas jag, skall komma fram till, GöranPersson.När jag ställer frågor, svarar inte ,utan kommer i stället med nya frågor. Jag ställdefrågor om t.ex. välfärden. Vi har en syn. Vi är för engenerell välfärd där plånbokens tjocklek inte skallvara avgörande. och har enhelt annan syn. Det är en avgrund mellan våra trygg-hets- och välfärdsbegrepp. Jag har ställt frågan hur niresonerar omkring detta faktum i regeringen.Kommunernas ekonomi är en central fråga för vå-ra välfärdssystem. Hur kan det komma sig att man påden socialdemokratiska kongressen får uppfattningenatt vi nu skall lätta på trycket i ekonomin, när jag kanläsa innantill att det i konvergensplanen och i tillväxt-propositionen både och står minusframför siffrorna för den offentliga tillväxten, deoffentliga finanserna, den offentliga konsumtionenoch när det gäller utrymmet för kommunerna? Detfinns en konflikt i detta. Var hederlig nog att erkännadet, och ta den debatten!Var också hederlig nog att erkänna att det finns enkonflikt mellan inflationsbekämpning å ena sidan ocharbetslöshetsbekämpning å den andra. När GöranPersson polemiserar med mig om detta, så är det inte iförsta hand han vänder sig till, utanvänstern inom det egna partiet. Där finns just denuppfattning som jag har redovisat.Anf. 22 Statsminister ()Fru talman! började sin replikmed att säga att hon visst tar ansvar för ekonomin, föratt i den senare delen falla tillbaka i populism; merpengar, större anslag, högre bidrag. Sedan har hondessutom mage att påstå att detta skulle vara möjligtatt finansiera med högre inflation. ,använd nästa replik i talarstolen till att berätta förSveriges folk hur högre inflation klarar jobben ikommuner och landsting och hur högre inflation ärnågonting att bygga välfärden på!Använd också nästa replik i talarstolen till att be-rätta för svenska folket hur det gamla Vänsterpartietkommunisterna ställer sig till den längtan som Est-land, , och har att komma medi den europeiska unionen. Var står där,är ni för eller emot deras strävan? Jag tror att svenskafolket är nyfiket på ett svar.Anf. 23 () replikFru talman! Det gör jag gärna. Jag är ledsen att jaginte hann med det förra gången. Det är mig fullstän-digt obegripligt att vår statsminister är så dåligt pålästatt han inte vet att vi i utrikesutskottet klart och tydligthar sagt att vi självklart välkomnar , Lettlandoch som medlemmar i den europeiska unio-nen. Det måste vara fråga om dåliga rådgivare ellernågot, men det reder väl upp sig - ni höjer ju kompe-tensen i regeringen har jag hört. Vi har aldrig sagtnågot annat, och jag blir förvånad över att höra dennafråga från . Vi har aldrig påstått någotannat än att de självklart är välkomna som medlem-mar.Så till frågan om ekonomin. Det finns en konflikt,det kanske vi är överens om, mellan en strikt infla-tionsbekämpning och en ekonomisk politik som går utpå att få ned arbetslösheten. Då menar jag, och mångamed mig, inom en bred vänster och fackföreningsrö-relse, att om en ekonomisk politik som möjligen resul-terar i högre inflation får till följd att vi får nedarbetslösheten radikalt, så skulle den politiken kanskevara att föredra.Hur kommer det sig, tror , att maninom marknaden, när man i fick siffrorom att arbetslösheten hade gått ned, inte blev glad?Jo, om vi får ned arbetslösheten, kommer de som harstora förmögenheter att bli ledsna eftersom vi då fåren omfördelning. Då går inte företagets vinster tillägarna utan till löner, något som vi menar är att före-dra.Jag skulle också föredra att den socialdemokratis-ka regeringen ville tala litet mer i klartext om företa-gens sociala ansvar när det gäller att sanera ekonomin.Ni lägger ju ett stor del på arbetsmarknadens parter,och mig veterligt är det två parter. Den ena represen-teras av fackföreningsrörelsen, den andra är arbetsgi-varna. Vad ger ni för socialt ansvar åt dem?Vi har en tudelning av ekonomin, ,med stora vinster inom den privata sektorn och storaunderskott inom den offentliga sektorn som skall bäraallt mer av företagens behov av utbildad och just intime-stående arbetskraft. Hur får vi den överföringen?Detta handlar om makten och om demokratin - ocksåinom ekonomin.Den diskussionen lyser totalt med sin frånvaro.Hur ställer man sig till att förstärka statens finansergenom att höja skatter, exempelvis värnskatten? Skallinte värnskatten finnas kvar? Är det inte rättvist att desom tjänar mer än betalar mer ände som tjänar ? Är det inte rimligt att vi haren företagsbeskattning i som stämmer över-ens med den som finns i EU?Momsfrågan, som tog upp, tyckerjag är intressant. Jag skulle vilja fråga ,om han har någon tid kvar, om han kan tänka sig attgöra något åt denna.Anf. 24 vill påminna om att det nu handlar om repli-ker. Det är två personer som har en dialog.Anf. 25 Statsminister ()Fru talman! Det var ett bra besked gav om våra grannländers strävan att komma in iden europeiska unionen. Jag ställde frågan för att deni blixtbelysning beskriver position närdet gäller EU. är ju medlemmar i , och detär bra för vårt land. har varit aktivamotståndare. vill andra länder runt ock-så bli medlemmar. Då tvingas säga tycker att detta är bra. Men varför skall då inteSverige vara medlem? Fundera ett tag på det, GudrunSchyman!Sedan var det en ganska våldsam argumentationomkring ekonomisk politik och fördelningspolitik.Kärnan i argumentationen tycks vara att om Sverigefår en halv procents högre inflation, så kan vi pressatillbaka arbetslösheten. Det är ett felaktigt resone-mang, och det är farligt. Vi lever i en öppen ekonomi.Det går inte att återigen nationalisera och återreglera.Vi lever i en internationell kapitalmarknad, och denenda motkraft vi nu kan se framför oss är kanske justden europeiska union som motarbe-tar.Vi har att inse att vi inte kommer att kunna ha nå-gon inflation på annan nivå än vår omvärld. OmVänsterpartiet rymmer teoretiker som tror att Sverigeklarar sysselsättningen med en högre inflation änomvärlden, så vilseleder de, . Skickar viut den signalen från och från riks-dag, kommer vi att få betala ett högre prisför de pengar vi använder. Då kommer räntorna åter-igen att börja stiga. Högräntor, , hämmarinvesteringar och motverkar jobb i industrin. Jobb iindustrin ger skattebaser som kan tas ut för att byggaut offentlig sektor. Offentlig sektor är ryggraden ivälfärden.Släpp aldrig loss inflationen! Den kommer attkrossa våra förutsättningar att hävda full sysselsätt-ning! Inflationen är också ur detta perspektiv jäm-ställdhetens första fiende. Och för att riktigt övertygafru ; gå till , och lyssna till vad hansade en gång tidigt! Det främsta hotet mot revolutio-nen, sade , är inflationen. Med det menade hannaturligtvis att när vanliga människor såg sin köpkraftförsvinna utan att de fick någonting för de pengar dehade i plånboken, så vek också framtidstron, opti-mismen och tilltron till samhället.Han begrep detta, . Det vore bra omdagens vänsterparti tillägnades åtminstone den typenav ekonomiskt förstånd.Anf. 26 () replikFru talman! Det var ju intressant att harblivit ekonomisk guru för arbetarrörelsens partier iSveriges riksdag. I övrigt är jag litet förvånad överdiskussionen om inflationen. Det är väl ändå ingensom är något så när realistisk som kan acceptera enhög inflation. Vi har ställt upp på konvergenspro-grammet bl.a. utifrån att man har likställt inflations-och sysselsättningsmålen. Det är viktigt, liksom dessutom har fört in miljömål.Oavsett om vi är med i EU eller inte måste vi na-turligtvis ha ordning på statens finanser. Det har alltsåinte så mycket med medlemskapet i EU att göra, utandet måste vi ha med tanke på hur världen nu ser utoch på att majoriteten i riksdag har släpptalla spelregler.Det var roligt att höra gå så hårt åtModeraternas välfärdspolitik. Inte till större del, menväl till viss del är det faktiskt gamla högeridéer somSocialdemokraterna dammar av - jag märker att Gö-ran inte lyssnar just , men han bryr sigkanske inte om det.T.ex. när det gäller diskussionen om socialbi-dragsnormerna ligger förslagen på gammal högernivå:Man skall stå och bocka för att få ut pengar när ung-arna skall ha skridskor. Det är ju den gamla högeri-dén.Jag skall i likhet med återge Ni-na . I sin bok rosa täcket, som är enalldeles utmärkt bok som även män bör läsa, skriverNina : Ett tecken på en ideologis framgång ärdess mått av osynlighet.Ibland är kanske Socialdemokraternas ideologi li-tet osynlig.Den generella välfärdspolitiken är viktig. Jagtycker dock att debatten mellan ochGöran var litet lustig. Där blandades vi in.Miljöpartiet skulle inte vara för en generell välfärds-politik där inte plånboken avgör. Det är i ställetVänsterpartiets värderingar som egentligen innebär attplånboken skall avgöra. Är du sjuk och är högin-komsttagare, skall du få full ersättning - med skatte-medel. Vi tycker att människor skall behandlas litetmera lika och rättvist.Det är viktigt att slå fast att det kanske även i fort-sättningen behövs besparingar inom statens finanser.Men hur skall man då spara? Det är där vi riktar kritikmot Socialdemokraterna . Vi menar att mansparar på fel sätt. Man sparar på ett sådant sätt , förutom att köpkraft dras undan från hemma-marknaden genom att pengar dras undan från demsom faktiskt konsumerar - vilket inte är speciellt braför hemmaindustrin - drabbar människor som har detsvårast. Därmed ökar den sociala och ekonomiskastressen.Nu när Socialdemokraterna återigen diskuterar enökning av procentsatsen från till 80 eller möj-ligtvis vore det väl intressant att, i stället för atthöja lika för alla, satsa på modell medbrutet tak. I första hand skulle då låginkomsttagarnafå en högre ersättningsnivå. Vi som har höga inkoms-ter får då stå tillbaka litet grand. Åtminstone borde detvara ett första steg i den återanpassning som Social-demokraterna kanske är på väg att göra. Hur ser Gö-ran på den saken?Jag fick inget svar beträffande vindkraften. Sedanförstår jag inte hur kan säga att sänktarbetstid skulle kosta pengar. Det är arbetslöshetensom kostar pengar. Om vi delar på jobben och sänkerarbetstiden, innebär det väl totalt sett inte ökade kost-nader. Det är, som sagt, arbetslösheten som kostar,inte en sänkt arbetstid. Arbetstiden måste anpassas tillverkligheten!Jag skulle vilja höra några ord från svar på frågan: Tänker dennamandatperiod lägga fram ett förslag som innebärsänkt arbetstid?Anf. 27 () replikFru talman! Det var en mycket bra passus här. Jagser nämligen beskrivning av inflatio-nens vådor som något mycket värdefullt. Däremot varjag litet mera fundersam tidigare, då vi hade ett slagstrehörnig debatt här om välfärden. Det var ju ni soci-aldemokrater - men det lät som om det inte var så -som sänkte barnbidragen. Det var ju ni som drev nersjukförsäkringen. Det var ju ni som sänkte arbetslös-hetsersättningen från till . Det var ju nisom satte stopp för flerbarnstilläggen osv. Ingen me-nar väl något annat än att detta, och mycket annat, harmed välfärdspolitiken att göra. Jag fick en känsla avatt det på något sätt här förut inte fanns i sinnevärld.Alf fortsätter att sjunga med änglarna,sades det. Men talade ni socialdemo-krater väldigt mycket om internationell solidaritet.Inte kan det väl precis vara att sjunga med änglarnaom man ställer sig på de absolut sämst ställda värld-smedborgarnas sida och säger att vi nu ger signalerom att biståndet kommer att frysas och minskas - ochminskas.Jag talade om socialbidragen, som i en del kom-muner ökar med 40, 50 eller , om att ensamstå-ende föräldrar - 60 000, enligt Socialdepartementetsutredning - är vår tids underklass. Jag tror inte att deupplever sin vardag som särskilt änglalik.Man må imponeras av förmågahär när han pedagogiskt och manhaftigt - inte minstnär han bemöter , för då är det en man-haftighet som nästan är påfrestande - talar om vårdenav statsfinanserna. Jag vet inte vem som skulle behö-va få stämpeln i pannan för att inte vilja vårda statsfi-nanserna. Men vi måste väl kunna debattera hur denvården skall gå till, hur den ekonomiska tillväxten kangynnas - den lär bli - och hur vi tar oss urarbetslösheten. måste väl ändå kunnatillstå att det har varit ett visst "stirr" med återställar-na.Per-Ola och berömmersig där av att ha fått på litet bättretankar när det gäller återställarna. Men det är klart attdetta "stirrande" fram och tillbaka inte precis harfrämjat vården av statsfinanserna.Göran är oerhört monopolistisk. Han harrätt, och den som inte tycker som han är oansvarigoch okunnig. Men det måste väl ändå få sägas ytterli-gare en gång att vi mycket väl kommer ihåg hur detlät . Då snackades det inte om vårdenav statsfinanserna när regeringen försökte, och gav sigpå, att sänka en del och spara en del. I stället drev dådet socialdemokratiska partiet med frenesi orden:Bären varandras bördor! Det var den slogan som dådrevs.Att någon åtgärd då, , kundebetraktas som ett vårdande av statsfinanserna varotänkbart. Det kommer vi naturligtvis ihåg. sjung-er man med änglarna om man påtalar att saneringenhar en felaktig fördelningsprofil - det är ju det vi gör.Sedan till detta med curling: Jag tror inte att det ärklot utan stenar och undrar om det inte blev en sam-manblandning med boule.Jag är klar över att man skall sopa framför egnastenar. Däremot visste jag inte att det här med att ta utförtida moms av företagen var ett centerpartistisktförslag.Anf. 28 Statsminister ()Fru talman! Helt kort till : var ingen centerpartistisk idé, utan det varett utredningsförslag från den regering som AlfSvensson satt med i.Visst, det var vi som sänkte barnbidraget - det ärsant. Men det gjorde vi inte därför att vi ville sänkabarnbidraget, utan därför att vi hade fått statsfinansersom var körda i botten. Detta måste vi faktiskt kommaihåg.Bistånd, social välfärd och allt vad vi vill värna ärsådant som aldrig kan bedrivas på kredit. magnifika insats i det sammanhanget var ju atthan reste runt och delade ut pengar som andra hadelånat upp. Det gick inte att fortsätta så, och det trorjag att svenska folket begriper.Anf.