prot · GJ0999 · 1996-05-24 00:00:00 — Där kom slagorden ur valhandbokenfram igen. Innan vi lämnar den delen vill jag barapåminna om att ni före valet, undervalkampanjen, höll på med exakt samma sak ochförsökte skrämma väljarna med vilka besparingar viville genomföra, och sedan genomförde ni själva istort sett den typ av besparingar som ni tidigare hadesagt skulle innebära en slakt av välfärden. Var litetförsiktig med orden, och försök resonera om det somär de intressanta sakfrågorna.Detta är självfallet, som säger,en ideologisk fråga. Det är en ideologisk fråga, mendet behöver inte leda till att man gör den till flum.Man måste ju kunna resonera om vad som faktiskt göratt människor får en ökad makt över sin egen vardag.För den delen behöver man emellertid inte förlorasig i resonemang om reell och formell frihet. Jagskulle vilja påstå att har man ett system där alla oav-sett inkomst har en möjlighet att välja mellan olikaskolformer och olika skolor är det i allra högsta graden reell frihet. Detta har visat sig mycket tydligt på såsätt att vi under har fått en snabb utveck-ling av många olika friskolor och att många eleverockså går i friskolorna. Det är en reell frihet, skapadgenom en formell förändring. Men skall Socialde-mokraterna sätta stopp för den möjligheten.Framväxten av olika alternativ inom barnomsor-gen är självfallet en följd av en lagstiftning som gavalla föräldrar lika stora möjligheter. I system där maninte tillåter likvärdiga villkor mellan det offentligasalternativ och olika privata alternativ blir valfrihetensom allra mest beskuren för den arbetslöse, för lågin-komsttagaren eller för den som bor i de mindre gynn-samma områdena. I den bemärkelsen var det enmycket intressant sak som en gång itiden visade, nämligen att det är i de delar av Sverigedär den offentliga sektorn som allra mest dominerarmänniskors vardag som vanmakten också är den allrastörsta.Jag vill därför än en gång fråga , inte minst därför att socialministern refereradetill diskussionen på den egna partikongressen: Vadvill ni göra för att föräldrar, elever och familjer skallkunna få en större möjlighet att välja men också - ochdet är lika viktigt - för att lärare, sjukvårdspersonaloch barnomsorgspersonal skall känna och veta att dekan starta olika alternativ och att de kan få fullt utloppför sin egen professionalitet och också sin vilja attförändra? Det är nämligen slående att det i de storahierarkierna och i de stora strukturerna är svårt attskapa någonting nytt.Margot borde ta den här frågan på all-var och inte bara se detta som en slagordsdebatt. Detär nämligen rätt talande att väldigt många nya alter-nativ och mycket ny utveckling inom områden somjag tror att är intresserad av ochtycker är viktiga har kunnat växa fram på grund av attdet har funnits ett växande utrymme för alternativtnytänkande och privata initiativ.Nu vill jag ställa frågan: Avser ni att göra någotför att det skall bli lättare för privata initiativ att växafram inom olika områden och under villkor som göratt människor själva kan välja, utan att behöva gåomvägen över eller mig eller andrapolitiska instanser? Det är en ideologisk fråga, ochjust därför är det viktigt att den blir tydliggjord. Frå-gan finns där, och jag skulle vilja att vi kunde diskute-ra den utan olika slagord om forna tider och framti-den.Anf. 20 Socialminister ()Herr talman! Tyvärr, , är det inteslagord. Det är heller ingenting som ligger långt till-baka i tiden. Detta är den motion med mycket konkre-ta förslag som har väckt här i riksdagenbara för sedan om hur man vill behandlaSveriges ekonomi . Detär inga slagord. Det är mycket konkreta förslag, somvar och en kan läsa sig till. Då undrar jag: Hur kanman uppnå större valfrihet, större valmöjligheter inomt.ex. vården och omsorgen om gamla människor ute ikommunerna, om man skär med så här mycket?Jag tror att det allra viktigaste som den här rege-ringen kan göra för att stärka människors självtillit,för att öka deras möjligheter att välja sina egna livs-villkor och påverka det samhälle som de lever i, det äratt bekämpa arbetslösheten. Om det är något somskapar sociala klyftor, som skapar en dålig självtillitoch som också skapar ohälsa - som vi redan har pra-tat om - så är det arbetslöshet.Det andra vi kan göra är att se till att överbryggade stora kunskapsklyftor som är på väg att växa fram.Det är därför vi säger att vi under de närmaste årenskall genomföra en utbildningsrevolution. Vi satsarmer än 10 miljarder på att skaffa fler utbildningsplat-ser för att se till att människor får utbildning och enbra bas att stå på. Om det är något som skapar denöverblick som behövs för att man skall kunna väljaoch kunna påverka sin egen tillvaro, så är det utbild-ning och information och förmågan att hantera detta.Det där är basen för allt det som vi vill göra för attskapa reell och inte bara formell valfrihet och frihetför människor.Men man kan inte koppla bort den här frågan frånresonemanget om resurser, för om vi inte har obe-gränsat med resurser måste vi föra en diskussion omhur resurserna skall fördelas. Hur skall vi fördela deresurser som går till skolan, till utbildningen eller tillvården? När det gäller den fria läkaretableringenupptäckte vi t.ex. att de områden där valfriheten blevstörst var storstäderna, där väldigt många läkare valdeatt etablera sig utifrån valet av bostadsort. Det varalltså det som styrde i stället för människors behov.Det här är en ideologisk fråga just därför att Mo-deraternas ståndpunkt bygger på synsättet att alltingkan göras till en marknad, att också vård, omsorg ochutbildning kan vara föremål för ett renodlat marknad-stänkande. Där är valfriheten slagordet nr 1.Men allt kan inte förvandlas till en marknad. Jagtycker att demokratibegreppet är desto viktigare. Hurkan man känna att man är med och påverkar? Hur kanman känna att det man säger och tycker spelar en rollför en själv och för samhället? önskarjag också att det är där man skulle starta en sådandebatt, om hur vi arrangerar, hur vi fattar beslut så attvi kan ta ännu ett steg mot ett demokratiskt samhälle.Det är först i ett demokratiskt samhälle som vi kan haen reell frihet och en frihet för alla.Anf. 21 ()Herr talman! Först skall jag ta tag i det som sagtsom slagord i debatten. Jag tycker att , inte minst i sitt nya ämbete, borde titta tillbakaoch fundera över hur det kunde komma sig att vård-köerna försvann som den för henneförhatliga politiken praktiserades, medan de nu växer.Hur kan det komma sig att det nu genomförs re-kordstora nedskärningar inom sjukvården, i t.ex.Stockholms läns landsting, under den politik som honadministrerar, på grund av att man där skall hålla igång alla andra verksamheter också, i stället för attkoncentrera sig på de viktiga?Jag vill säga en sak till . Detstora problemet med välfärden är inte fördel-ningen mellan det offentliga och privata, utan detstora problemet är att vi nu har hamnat i en situationdär alla våra resurser krymper och där arbetslöshetenväxer. Det är det stora bekymret. Det skall kommasihåg, med tanke på att det inte är länge sedan detfanns företrädare för regeringen som här i kammarensade att problemen nu är lösta och att man har fixatekonomin. Det sade man när man hade surfat vidarepå en ekonomisk uppgång som var av rätt ordentligtslag, som berodde på många olika saker.Jag går tillbaka till det jag har interpellerat om.Vad vi föreslår är t.ex. införandet av en nationellskolpeng. Det är bl.a. därför som tricksa med siffrorna här. Den nationella skol-pengen innebär självfallet mycket ökad valfrihet. Vihar också inom en lång rad andra områden föreslagitbåde skattesänkningar och andra förändringar somsyftar till att ge människor valfrihet.Men det som denna debatt har visat är dels attWallström och regeringen inte gärna vill tala omvalfrihetsfrågorna utan vill tala mest om annat, delsatt man inte har någon beredskap att resonera om detsom innebär den dubbla sociala nedrustningen. Det ärtragiskt, men det är också tråkigt för den framtidsde-batt som vi borde ha.Anf. 22 Socialminister ()Herr talman! frågar varför köerförsvann och varför man kunde genomföra reformerunder de borgerliga åren. Ja, det kanske berodde påatt statsskulden fördubblades, arbetslösheten tredubb-lades och budgetunderskottet fyrdubblades undersamma period. Det är det vi i den regering som komdärefter nu får vara med och betala.Blir det större utbud därför att man har en skol-peng? Blir det större valfrihet? Det är just uttryck fördet som jag sade förut, dvs. att man skall göra alltingtill en marknad, dit man skall gå och köpa tjänsterna.Gör också skolan till en marknad! Gör vården till enmarknad! Gör också en vårdpeng, där man skall gå utoch köpa tjänsterna! Blir det fler tjänster på grund avdet? Blir det större valfrihet, och för vilka blir det i såfall större valfrihet? Det är återigen anledning attställa de grundläggande frågorna: Frihet till vad, ochfrihet för vem?Jag tycker självfallet att vi skall göra allt för attstärka människors ställning. Man skall se till att manordnar det så i samhället att människor kan känna attde är respekterade, att de kan leva ett värdigt liv, attde kan försörja sig, att de har möjlighet att påverkasin egen tillvaro och samhället.Jag tycker att vi i varje verksamhet som vi har an-svar för skall se hur vi kan ordna det så att det blir ettstörre inflytande, så att det blir mer demokratiskt, såatt människor har bättre möjligheter att välja. Jag harangett några av de åtgärder som vi vidtar inom justmitt departements ansvarsområde, och där skall vinaturligtvis gå vidare. Men se upp med tillämpningen,så att vi inte gör allt till en marknad! Jag tycker baraatt det som sade under kongressen varhelt riktigt, nämligen att människovärdet är större änmarknadsvärdet.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1995/96:198 omförbud mot tobaksreklamAnf. 23 Socialminister ()Herr talman! har frågat migom regeringen avser dels att ta initiativ till förbud motkvarvarande direkt tobaksreklam, dels att föreslåförbud mot indirekt tobaksreklam. Hon har ocksåfrågat mig om regeringen kommer att ge sitt fulla stödtill det vilande förslaget till EG-direktiv om förbudmot både direkt och indirekt tobaksreklam.I samband med beslut med anledningav regeringens proposition 1993/94:98 Vissa ändring-ar i tobakslagen gav regeringen till kännaatt frågan om förtäckt tobaksreklam skyndsamt måsteutredas (bet. 1993/94:SoU17, rskr. 1993/94:149).Regeringen beslutade om direktiv(dir. 1994:88) med uppdrag till en särskild utredareatt utreda frågan om möjligheterna att införa förbudmot indirekt tobaksreklam och utforma förslag tilllagreglering.Utredningen överlämnade sitt betänkande (SOU1995:114) till regeringen . Samman-fattningsvis innebär utredarens förslag att det i vårtland skulle kunna införas lagregler om att begränsasådan indirekt tobaksreklam som innebär att kändatobaksnamn används på varor och tjänster utanförtobaksområdet. Men utredaren föreslår inte någonlagreglering av övriga former av indirekt reklam. Detgäller alltså produktplacering och att tobaksvaroromnämns i tidningsartiklar. Förbud för dessa reklam-former skulle, menar utredaren, medföra betydandeingrepp i yttrandefriheten och svårbemästradetillämpningsproblem.Betänkandet har remissbehandlats. Inom Social-departementet skall nu remissinstansernas synpunkterställas samman och analyseras närmare. Det är minoch regeringens avsikt att mot bakgrund av dettaredovisa ett ställningstagande för underhösten 1996.Under beredningsarbetet kommer vi inom depar-tementet också att överväga den direkta reklamen.Bestämmelser om förbud mot reklam av detta slagfinns redan i tobakslagen (1993:581, 12 §). De inne-bär att tobaksvaror inte får marknadsföras genomkommersiella annonser i periodiska eller andra jäm-förbara tidskrifter på vilka tryckfrihetsförordningen ärtillämplig och inte heller i radio- och TV-program.När det gäller annan marknadsföring sägs i lagen attnäringsidkaren skall iaktta särskild måttfullhet -reklamen eller annan marknadsföring får inte "varapåträngande, uppsökande eller uppmana till bruk avtobak". Det är just detta måttfullhetskrav i den nuva-rande tobakslagen som vi skall fundera närmare på.Jag kan inte utesluta att bestämmelserna eventuelltkan behöva skärpas.Vad gäller regeringens ståndpunkt till förslag omEG-direktiv redovisas och förankras självfallet dennai . Frågan har behand-lats där inför det ministermöte som ägde rum förnågon vecka sedan. Det förslag till EG-direktiv somkommissionen lade fram och som bromsatsav en blockerande minoritet har i princip varitpositivt till och ansett vara värt att diskutera vidare.När det gäller förbud mot indirekt tobaksreklam harSverige intagit en något avvaktande, om änpositiv, hållning på grund av att förutsättningarna föratt införa ett sådant förbud i svensk rätt inte varitklarlagda. Vi har hänvisat till den utredning om indi-rekt tobaksreklam som är slutförd.Sammanfattningsvis är alltså mitt svar till BarbroWesterholm att regeringen avser att redovisa ettställningstagande om tobaksreklam för riksdagenunder innevarande år. Detta kommer att beröra denindirekta reklamen, men eventuellt också frågan ommåttfullhetskravet i nuvarande lagreglering av dendirekta reklamen. När det gäller tobaksfrågornashantering inom EU har regeringen självfallet ingenannan ståndpunkt än den som vi har förankring för iriksdagen.Anf. 24 ()Herr talman! På Ekot hörde vi en rapportfrån , om att av män-nen och av kvinnorna i världen röker . Ochdet finns andra signaler om att rökningen ökar blandkvinnor, inte minst i och i utvecklingslän-der.För närvarande dör 3 miljoner människor irökrelaterade sjukdomar. beräknar WHOatt det kommer att vara 10 miljoner människor somdör . Det finns väl inget ämne som förorsakar såmånga dödsfall här i världen.Jag har debatterat tobaksreklamfrågan ett antalgånger här i kammaren. Att jag tar upp frågan igenberor naturligtvis på att den inte har fått sin lösning.Om tobak hade kommit ut på marknaden ,eller om man hade försökt få ut den, hade den för-bjudits. går det inte, därför att det är alltför mångamänniskor både i och utomlands som harutvecklat ett sådant beroende till nikotin att de intekan sluta använda tobak i någon form.Tobak är den enda vara vi har på marknaden somnär den används som avsett dödar människor. I vårtland är det 10 000 , och i världen är det 3 miljo-ner människor, enligt WHO. Ingen annan produkt har,när den används som avsett, den effekten på folkhäl-san.När vi nu inte kan förbjuda försäljning av tobakåterstår att försöka minska bruket med hjälp av andraåtgärder. Basen för detta är naturligtvis kunskaps-spridning. Det krävs information, främst riktad tillungdomar, deras föräldrar och människor som möterunga människor och som är förebilder för unga män-niskor. Det är ju just unga människor som måste varaden viktigaste målgruppen. De allra flesta som röker ivuxen ålder har börjat som tonåringar. Vi har ocksåandra instrument som vi behöver komplettera dettamed, t.ex. priset, en åldersgräns som vi nu diskuterar,reklamförbudet, förbud mot rökning på platser däricke-rökare också befinner sig m.m.Tobaksreklam är ju avsedd att åstadkomma fyrating: att påverka icke-rökare att börja röka, att påver-ka rökare att röka mera, att påverka rökare att bytamärke och att hindra och försena rökare att sluta röka.När vi i beslutade om att frågan om förtäckttobaksreklam skyndsamt måste utredas menade viallvar. Det var bl.a. nuvarande arbetsmarknadsminis-ter motion som låg till grund fördet här beslutet.Det finns en skillnad mellan hennes motion ochdirektiven till den utredning som just har genomförts.Direktiven är lamare, och det har jag också tagit upptidigare med och frågat om man kundege utredningen tilläggsdirektiv. Det kunde man nuinte, utan utredningen blev som den blev.I alla utredningar har man tagit upp detta om ytt-randefrihet, tryckfrihet och informationsfrihet, och detvärnar vi om, som jag sade förut. Men vi skall ocksåkomma ihåg att det finns en ändring i grundlagen somtillåter förbud mot reklam när detta meddelats tillskydd för hälsa och miljö enligt förpliktelser somföljer av anslutning till Europeiska gemenskaperna.Det står i kap. 9 § 2. Jag undrar hur socialminis-tern ställer sig till att utnyttja den här möjligheten närdet gäller tobaksreklamen?Anf. 25 ()Herr talman! Den förra mandatperioden prägladesav att det hände en del på det här området. Bl.a. fickvi den nya tobakslagen, men frågan om tobakspoliti-ken var också uppe till diskussion i kammaren vid ettotal tillfällen.Det som hände var att socialdemokraterna i förhål-lande till tidigare förhållningssätt ändrade sitt sätt attse på de här frågorna. Vi hamnade i en situation därriksdagen kom med nya tilläggsbeställningar varjegång regeringen effektuerade beställningar från riks-dagen. Alla dessa tilläggsbeställningar gick i sammariktning, den riktningen, medmer förbud och mer regleringar i syfte att den vägenförsöka komma åt det som alla i kammaren upplevdesom angeläget, nämligen att försöka minska tobaks-bruket i det svenska samhället.Jag upplever mot denna bakgrund - vad som hän-de under förra mandatperioden - detta svar från soci-alministern som väldigt nyanserat, även om jag inseratt det också i detta förstås ligger att socialministerninte vill föregripa de överväganden som skall görasoch de beslut som skall fattas i regeringen.Den underliggande huvudfrågan här är dock intebara lagtekniska frågor sammanhängande med t.ex.förbud mot indirekt reklam. Att vi nu sitter och utre-der detta illustrerar det kineseri man råkar in i närman väljer en lagreglering av t.ex. reklamen för to-bak. Den underliggande huvudfrågan är naturligtvisom skall byta fot och gå ifrån det som harvarit vårt traditionella och vid varje jämförelsemycket framgångsrika sätt att bekämpa tobaksbruket.Det har inneburit att vi har haft en hög beskattning påtobaksvaror och att resurserna har koncentrerats påupplysning och information om tobakens skadeverk-ningar.Det är detta som är huvudavgörandet: Skall dennaframgångsrika politik överges till förmån för BarbroWesterholms politik som bygger på åldersgränser ochförbud mot att marknadsföra varor som man inteanser sig kunna förbjuda? I det sistnämnda liggernaturligtvis en motsättning. Dessa åtgärder menar jagriskerar att undergräva medborgarnas tilltro till riks-dagen och det politiska systemet. De andas också enövertro på möjligheterna att lösa mänskliga problemoch att komma till rätta med mänskliga svagheter medhjälp av politiska beslut. Jag menar att det vore ytter-ligt olyckligt och i sak dessutom kontraproduktivt, föratt använda ett krångligt ord, om man valde att införaåldersgränser, reklamförbud och den typ av restriktio-ner som riskerar att leda i en helt annan riktning.De erfarenheter vi har från det nordiska områdetär nedslående. , och har införtsåväl åldersgränser som reklamförbud, och spårenförskräcker. Det finns knappast något annat land därungdomar röker så mycket som i det med åldersgrän-ser belagda . Det vore olyckligt om vi, somvid en nordisk jämförelse har ett mycket lågt tobaks-bruk även bland ungdomar, valde att gå ifrån det somhar varit traditionell hälsopolitik på det här områdetoch slog in på den linje som . Det riskerar tyvärr att inte föra oss närmareutan längre bort från det som är det gemensammamålet, nämligen att minska tobaksbruket i det svenskasamhället.Anf. 26 Socialminister ()Herr talman! Man kan ibland fundera över vad detär vi diskuterar, i alla fall i EU-sammanhang. På mi-nisterrådsmötet sist ägnade vi t.ex. en stor del av tidenåt att prata om presumtiva eller förväntade fall av"galna ko-sjukan". Då handlade det för delom fem konstaterade fall , medan vi vet attvi bara i har 10 000 konstaterade sjukdoms-fall relaterade till tobaksrökning. Det här vet vi är ettjättestort hälsoproblem som orsakar död, skada ochlidande.Det viktigaste vi kan göra är att hindra ungdomarfrån att börja röka. av rökarna har börjat rökainnan de är . Kan vi bara hindra den utveckling-en har vi gjort mycket för att förbättra folkhälsan ochkommer också att minska samhällets sjukvårdskost-nader avsevärt.Det är alltså viktigt att vidta alla åtgärder vi kan,och som vi vet är det också aktuellt med en ålders-gräns i . Jag tror kanske inte att man skalldöma ut den åtgärden på grund av vad som har hänt iFinland. De allra flesta västländer börjar nu ha ensådan åldersgräns och ser den som en viktig åtgärd avde åtgärder som behövs för att klara av den här frå-gan.Jag vill inte gå in på detaljerna här eftersom viprecis håller på med remissammanställningen ochövervägandena med anledning av den. Vi får i ställetåterkomma till detta. Jag har sagt att vi skall lägga enproposition . Jag hoppas förstås att vi dåskall kunna få återkomma till den här frågan i EU-sammanhang. Det är viktigt att vi försöker samverka.Detta problem är också gränsöverskridande på ett sättsom är ganska uppenbart, och jag sätter mitt hopp tillatt det nya ordförandelandet skall ha ett stort intresseav att driva denna fråga vidare, även om resultatet varnedslående sist på ministerrådsmötet.Anf. 27 ()Herr talman! Det verkar som om socialministernoch jag är mera inne på samma linje än och jag, men det visste jag förut. Jag tyckernämligen inte att vår tobakspolitik är framgångsriknär det dör 10 000 människor i rökrelateradesjukdomar. Det skulle väl ha dött fler om vi inte hadegjort det vi har gjort, men 10 000 är för mig väldigtmånga. Det är fler än alla som dör i aids, i drunkning,i trafiken, i bränder, av mord, av självmord och avormbett sammantaget i det här landet, och det kostarminst , sannolikt mer. Lä-kare mot tobak håller på och räknar på vad operatio-ner av lungblåsor, som många får till följd av rökning,kostar i operation, sjukskrivning och annat. Det rörsig om miljardbelopp. Jag tycker därför inte, MikaelOdenberg, att det här är framgångsrikt. Vi måste göramera.Vi är överens om att det handlar om att spridakunskap och att det behövs attitydförändringar. Menockså andra insatser behövs. En åldersgräns har effektsom en signal. Vi tolkar data på olika sätt.En Rökfri Generation arbetar mycket med ungdo-mar. skickade man ett brev tillSveriges alla riksdagsledamöter. Rubriken är: Politi-ker och riksdagsmän - ni kan rädda liv. Varför gör niingenting? Man skriver bl.a.:"Varför får tobaksbolagen fortsätta med sin smyg-reklam som vi vet i första hand riktar sig till barn?Det förslag om förbud mot indirekt tobaksreklam somligger ute på remiss har uppenbara luckor som gör atttobaksbolagen med framgång kommer att kunna fort-sätta lura 80 nya barn att missbruka ettdödligt gift. På restauranger t.ex. tillåts tobaksrekla-men att sprida ut sig som försäljningen därbara ökar och ökar. "Detta är alltså vad man ser i sitt vardagsarbetemed tobaksfrågan. En Rökfri Generation, och andra gör mycket, men resurserna ärbegränsade jämfört med de resurser som tobaksföre-tagen har för marknadsföring.Sätten att komma runt det här förbudet är ocksåmånga. Man får t.ex. inte sprida tobaksreklam medbild av människor i tidningar som är riktade till kon-sumenter. har det visat sig att det finns ett kryphål.Man går via facktidskrifter. Konsumentombudsman-nen har också sagt att det är helt legalt. I ICA:s re-klam till restaurangnäringen finns en annons med enyngre sportigt klädd man som sitter med en cigarett.Han ser väldigt frisk och hälsosam ut och säger atthan också har gått över till . Sådan reklam fårman göra eftersom den inte primärt är riktad till kon-sumenter. Att den läses av konsumenter är en annanfemma.Skall man då kunna gå ut i t.ex. sjuksköterskornastidskrift och , eftersom de är facktid-skrifter? Det är sådana här tricks man gör för attkomma runt det ofullständiga reklamförbud som vihar.Jag menar att det handlar om ett dåligt ansvarsta-gande från industrins sida. Man är minst sagt utma-nande. Jag vill gärna höra om socialministern harnågra kommentarer kring detta.Anf. 28 ()Herr talman! Jag skall inte ge mig in i diskussio-ner om kostnader och annat.