prot · GJ09110 · 1996-06-12 00:00:00 — Detta har skett trots att man vetatt det finns människor, inte minst hårt drabbade pen-sionärer, som faktiskt inte har råd att ta ut demediciner som läkarna förskriver. Det heter att vimåste spara. som vi måste spara på demsom redan har det mycket illa ställt skickar regering-en, genom medlemskapet i EU, miljon efter miljon tillprojekt inom EU som ingen av oss egentligen vill ha.Samtidigt som man ökar kostnaderna för läkemedeloch drar ned för de sämst ställda betalar vi varje årmångmiljonbelopp till grekisk tobaksodling ochfransk vinodling.Vill vi ha det så? Vi kan inte styra vår egen eko-nomi, hur vi skall använda våra egna pengar. Det ärett skäl så gott som något för oss i attsäga att bör lämna EU. Vi kräver en ny folk-omröstning efter regeringskonferensen så att svenskafolket, precis som det danska, får chansen att säga sitt.I går ringde en jublande och lycklig medlem iNaturskyddsföreningen till mig. Han talade om ettgenombrott för miljön. Jag tror att han hade hört OlofJohansson, eller , i radion. Den här jub-lande glada medlemmen i Naturskyddsföreningenhade fått för sig att regeringen nu skulle satsa 1 mil-jard kronor på kretsloppssamhället. Det låter ju bra.Jag upplyste honom om att det visserligen handladeom 1 miljard men att det beloppet skulle gälla för femår. Då var han litet tveksam. Det var inte den infor-mation som han hade fått via radion. Det är alltså 200miljoner kronor för en kretsloppsanpassning.Olof , och häv-dar att detta är ett rejält steg på väg mot kretslopps-samhället. Hur många kilometer motorväg motsvararegentligen ? Jag bara und-rar. Är det en, två eller två och motorväg?Samtidigt har pengarna för vindkraftssatsningentagit slut. Jag undrar hur och Socialdemokra-terna ser på att det finns en kö vad gäller byggande avvindkraftverk men att pengarna till vindkraftsrabattenär slut. Varför skjuter ni inte till pengarna? Kanskeinnebär att tusentalsmänniskor som vill satsa på olika andelar i vind-kraft skulle kunna köra i gång. Varför stoppar ni det-ta? Varför blir det ett vakuum i utvecklingen?Samma sak gäller allergisaneringen. Miljöpartietoch regeringen träffade en bra uppgörelse som inne-bar att kommuner skulle kunna allergisanera skoloroch dagis. Även hushåll och dåliga bostäder skullekunna allergisaneras. Det är ett faktum att vartannatbarn som börjar skolan har någon form av al-lergi. Det är en stor folksjukdom.Efterfrågan blev enorm, kanske mycket större ännågon av oss kunde tro. tog slut.Ännu mer tog slut, och fattas det 600-700 miljonerkronor som kommuner och andra vill ha för att aller-gisanera skolor och dagis. Detta är bra investeringar.De ger jobb. Men vad gör regeringen? Jo, i stället föratt satsa på miljön och hälsan pytsar man ut generellaROT-bidrag för ett allmänt byggande. få bidrag för att bygga ut och bygga om utan attdet finns något riktigt mål. Det kvantitativa tänkandesom Socialdemokraterna tyvärr fortfarande står för ärförödande. Vi måste tänka på kvalitet mer än påkvantitet.De bidrag och subventioner som ges till byggandeti framtiden måste ha en klar inriktning på miljö ochhälsa. Man kan inte bara kasta ut mångmiljardbeloppför att användas precis hur som helst.Medlemskapet i EU har visat sig vara väldigt dyrt.Alla ni som lyssnar och som ser på TV skall veta att1997 beräknas medlemskapet kosta den svenska stats-kassan . 1998 är summan uppe i25 miljarder kronor. Var och en kan ju bedöma omdet är värt pengarna. Jag behöver inte säga vad jagtycker, men var och en som lyssnar kan bedöma omdet är värt att vara medlem i EU.Jag undrar: Vad ger det oss?Flera partier i vill föra in i EMUockså. har mycket klokt sagt att med-lemskapet i EMU, EU:s monetära och ekonomiskaunion, är ett större steg än själva medlemskapet i EU.Jag delar den uppfattningen. Därför måste jag ställafrågan till : accepteradeen folkomröstning om EU, varför då inte också accep-tera en folkomröstning om EMU, som ändå är ettstörre steg för svenska folket än medlemskapet i EU?Enligt ett TT-meddelande har för övrigt finans-minister sagt följande: Åtminstone på enpunkt kräver en anslutning till EMU en grund-lagsändring. Det gäller exklusiva rätt attge ut sedlar.Jag har en konkret fråga till : DelarGöran uppfattning om att detkrävs en grundlagsändring före en eventuell anslut-ning till EMU? Ett ja eller ett nej vore väldigt bra attfå. Delar statsministern sin finansministerns uppfatt-ning?Herr talman! Slutligen har jag en fråga till Mode-rata samlingspartiet angående deras förslag om sys-selsättning från i förrgår. I ett TT-meddelande sägerLars nämligen följande: "Det viktiga är inteatt nu tala om kostnader, utan att vidta åtgärder ochstrukturella reformer för att få människor i arbete ochtillväxt i ekonomin. Då kan man inte se det som enkameral övning om det blir lika mycket intäkter somutgifter. "Lyssna på detta! Vad är det karln säger egentli-gen? Betyder det här att ni moderater än en gångförespråkar stora ofinansierade skattesänkningar?Tror ni fortfarande på s.k. dynamiska effekter? Har niinte lärt er någonting av att vi själva verket kanskeinte vet ett dyft om de där dynamiska effekterna?Att dra undan så mycket skatt, som ni vill göra,från statskassan är förödande för både statens budgetoch framför allt för de människor i kommuner ochlandsting som drabbas av sämre sjukvård, sämre äld-revård och sämre skola. Jag tror nämligen inte att denstora delen av svenska folket delar ochLars uppfattning att det egentligen kanskeinte behövs någon sorts gemensam grundvälfärd utanatt det skulle räcka med att pappa betalar.Om ni moderater numera förespråkar en så slapp-hänt budgetpolitik, precis som iblandgör, då har ni intagit nydemokraternas populistiskanisch i allra högsta grad. Den nischen tycker jag bordevara ofylld i den svenska riksdagen.Vi i lovar inte guld, men vi lovar grö-na skogar och ett människovärdigt samhälle.För övrigt anser jag att kärnkraften skall avvecklasfort.(Applåder)Anf. 6 ()Herr talman! Det gick litet varmt här för herrSchlaug. Han vet vad man skall säga innan man hartalat.Sedan vill jag faktiskt mycket ärligt och seriöstsäga att jag tycker att det skall finnas viss respekt föralla partier här i kammaren, och den typen av ord som"anhang" anstår knappast någon partiledare att tillvitanågot parti. Jag har i många avseenden andra upp-fattningar än , och Gud-run , men anhang har vi inte här i kammaren.Om det går varmt, får man väl rekommendera litetvindkraft som kyler av.Herr talman! Det finns naturligtvis en risk för attvårt lands största problem, arbetslösheten, fastnar inågot slags partipolitiskt taktiskt spel, och det är na-turligtvis inte rimligt. Vi kan inte ena stunden göragällande, vilket vi ju gör allesammans, att detta är vårtstörsta sociala problem och sedan försöka nyttja dettill något taktiskt spel. Jag tror att ingen egentligenvill göra det eller tänker göra det. Men ju förstå att vi nästan förväntar oss en viss tack-samhet från oppositionens sida över att denna propo-sition kom. Vad i all sin dar skulle ni fört fram i dagsom ursäkter för att inte ha lagt fram den? Den har juframlagts därför att oppositionen har drivit på. Ni harju trots allt under tidigare valrörelser kejserligt skrutitöver att kunna hantera arbetslösheten och, precis somdet sades här, ändå skridit nakna . Så det kan niinte irriteras över eller kalla show, vilket ju skedde förnågra dagar sedan.Jag tror att regeringen hade velat lägga fram enproposition, ett s.k. sysselsättningspaket, ,vilket man skriftligt för övrigt hade utlovat. Jag troratt socialdemokraterna vill komma till rätta med ar-betsrättslagstiftningen. Men problemet har varit och äratt man sitter fast i sina egna låsningar från valrörel-sen och i sina egna förlegade ideologiska synsätt.Skall vi få fart på , måste vi få slut på dedär gamla dogmerna om att det ständigt råder ett slagsklasskamp ute i samhället. Det är inte så att arbetsta-gare klarar sig utan arbetsgivare och att arbetsgivareklarar sig utan arbetstagare. Det är inte så att företagutan vinster skapar nya arbetstillfällen, och en arbets-rättslagstiftning som blockerar är varken till gagn förden som har arbete eller för den arbetslöse. Får vi intefart på hjulen, kan vi inte driva tillbaka arbetslöshe-ten, och då drabbas alla - absolut alla. Detta är juegentligen ingen LO- eller SAF-fråga. Det är en förhela nationen avgörande fråga.Vi kristdemokrater har aldrig tyckt något annat änatt arbetslöshetsersättningen bör vara lägst . Menprocentexercisen i sig ger ju inga nya jobb, som gerresurser och kan förbättra för de ekonomiskt sämstställda. Alla ni på statsrådsbänkarna vet detta, menhjulspåren är så urgröpta efter alla förstamajtal ochefter valpropaganda att ni har sällsamt svårtatt ta er upp ur dem. Ni har blivit er egen gamla reto-riks fångar.I den motion som vi kristdemokrater väckte finnsen lång rad konkreta förslag. Jag kunde här ta tid medatt ta upp kravet på att modernisera arbetsrätten ellertala om att vi bör återgå till gamla regler för momsin-betalningar eller att vi bör behålla dagens arbetsgivar-period i sjukförsäkringen osv., men jag vill stannanågon minut vid kravet på att tjänsteföretagandet börstimuleras.Jag kan förstå att det blev för tufft för MargaretaWinberg och att nu tala om att tjänste-sektorn skall öppnas och att hemarbete och trädgåds-arbete skall bli accepterade arbetsuppgifter och kallasriktiga jobb. Ni måste ju som sagt känna er förföljdaav era egna valrörelsebudskap. Det skulle förstås varahedervärt om ni tog avstånd från ert tidigare sarkas-tiska och fräcka tal om pigor och drängar. Det bordefaktiskt inte vara för mycket begärt!Jag har märkt att ett ord som ofta kastas ut i dennadebatt är ordet skattesubventionera. Då skall manriktigt markera att det är fråga om något helt orimligt,för det används på ett mycket negativt sätt. Menstatsminister är ju skattesubventionerad. Våra hushåll är skattesub-ventionerade, och det finns nog en och annan ytterli-gare här i kammaren som kan sälla sig till den skaran.Sanningen är väl den att det är svårt för någon att integöra det.Nu är det tydligen höjden av allt förnuft och allklokskap att det, när exempelvis snickaren skall sättain treglasfönster i kåken, går bra med skattesubven-tionering. När målaren skall måla fönsterbågarna ärdet också bra med skattesubventionering. Men si omnågon skall putsa fönsterrutorna, då får det inte bli talom skattesubventionering.Om något sådant kommer på tal rusar etablisse-manget ut, också här i , de flesta med skatte-subventionerad städhjälp, och ropar: Vi vill inte hatillbaka pigsamhället!Vad är det för som be-drivs? Jag känner ingen som vill ha tillbaka 30-taletspigsamhälle. Vad är det man försöker fäkta emot, merän egna fördomar?Tänk att vi som skryter med att sitta i världensmest jämställda parlament inte kommit längre än attdet måste hojtas om pigor så fort det blir tal om hus-hållsarbete. Det kan inte finnas många här som gjortklart för sig att hushållsarbete lika väl kan utföras avmän. Det kan väl inte vara skattesubventioneringen isig som gör att man manar fram en bild av 30- och40-talens pigor. I så fall skulle så gott som varendamålare och snickare på vartenda bygge i konsekven-sens namn kallas dräng.Tänk om vi, när vi talar om metallarbetare, skullemana fram 30-talets arbetsmiljöer och situation förmetallarbetarna. Vem skulle då säga något annat änatt man inte vill ha tillbaka metallarbetarsamhället?Ibland kan man på konstutställningar höra att folkfrågar varandra: Är det där en fin tavla? Då är det oftanågon som lyfter på glasögonen och tittar nere i högrahörnet, vad det står för signatur. Sedan säger man: Ja,det är ett fint konstverk. Det är signaturen som gördet.Jag har en känsla av att ni är alldeles för måna omatt titta på varifrån förslagen kommer, när vi talar omarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Ni ser efter omsignaturen är den röda och den rätta. Jag tycker att detär trist.Sluta att nedvärdera nödvändiga arbetsuppgifteroch gör något konkret för att dränera den svällandesvarta sektorn! Socialdemokrater och vänsterpartisteri ställer upp för arbeten inom hushållssek-torn. Här i permanentar man i stället svar-tjobben genom sin passivitet. Det som inte syns finnsinte, enligt en gammal känd devis.Det finns inte något enda parti som sitter inne mednågon simsalabimlösning för arbetslöshetsproblema-tiken. Vi måste, inte för partipolitikens skull utan förmedmänniskors skull, ta till vara alla tänkbara förslagoch ibland nyttja idéer som förr förkastades. Vartendaärligt, enskilt arbete som skapas är en vinst. Det ärbättre med ett tidsavgränsat arbete än med tidlös ar-betslöshet.Jag känner inte en enda människa i något partisom vill ha tillbaka klassamhället. Men har vi iSverige 364 000 människor som är öppet arbetslösaoch sammantaget egentligen 1 miljon som saknararbete. Glöm inte att ingen tjänst är värre än att varalivegen i arbetslöshet.Herr talman! Jag är övertygad om att käbblet omarbetslösheten måste bytas mot gemensamma konkre-ta tag. Det handlar också om politikens trovärdighet,att de problem som utgör ett gigantiskt folkhäl-soproblem åtgärdas. Folk undrar givetvis vad vi poli-tiker är till för, om åtgärder ständigt skjuts på framti-den och vi inte tar itu med människors ängslan, för attinte säga förtvivlan.Herr talman! Jag vill gärna upprepa att det är allariksdagspartiers ofrånkomliga uppgift att nu engagerasig för att vinna tillbaka förtroendet för politiken ochpolitikerna. Vi har kommit till ett skede i demokratinsSverige då vi politiker av alldeles för många uppfattassom förvanskare av sanningen. Jag vet att när mandrar fram sådana påståenden, skall man ofta tillvitasatt man själv tror sig vara moraliskt bättre och därförhar något slags mandat att mästra andra. Låt mig dåärligt och ödmjukt få deklarera att jag inte en endasekund går omkring här i och inbillarmig vara bättre än någon annan. Men jag har i stortsett under hela mitt politiska liv - och det börjar blilångt - fått arbeta under enkla förhållanden och utannågon stark eller stor skyddande partiapparat. Enbartdärför tar jag mig friheten att påstå att svenskt parti-väsende måste rehabiliteras. Svensk politisk hedermåste återupprättas. Jag tror att det är bråttom.Det är nästan rörande att se och läsa hur det enapartiet efter det andra nu inrättar etikkommitteér. Vihar tydligen kommit därhän att förtroendevalda måstefå sig tillsagt att det är sanning och inte lögn som skallgälla, att det är skillnad på mitt och ditt. Vi skall inteinbilla oss att det behövs några nya, tidigare okändaregelverk eller normsystem. Vi skall inte ytterligareen gång, bildligt talat, tro oss vara kallade att uppfinnahjulet.Jag har hört att en del politiker nu påstår att denpolitiska krisen bara är ett resultat av affärsvärldensetiska 80-talskris. Så enkelt är det självfallet inte! Vihar trott och vi tror att det alltid finns tekniska lös-ningar på allt. Men den sociala ingenjörskonsten räck-er inte för att skapa hederlighet och respekt för san-ning.En del gjorde sig löjliga över de formuleringarsom vi medverkade till i den nya läroplanen. Där stårdet nu om "tradition och västerländsk huma-nism", som en del av de grundvärden skolan skallförmedla. Det är dags också för oss i den här kamma-ren att inte skämmas över vårt värdemässiga kultur-arv. Det är dags att i alla de sammanhangen våga göragällande att ett samhälle som skall hållas ihop enbartav tekniska lösningar kommer att haverera, att detkrävs sammanhållande etiska värderingar och att manmåste våga tala om varifrån dessa hämtas och vilka deär.Det fordras faktiskt , inte som ett ynkligt öns-kemål utan som ett oavvisligt krav, att politiker, ung-domsledare, företagare, fackliga företrädare tar på sigrollen att vara föredömen. Det är inte detsamma sommoralism. Det är inte detsamma som att vi tror ossvara felfria. Det är detsamma som att vi tar ansvar fördemokratin.Jag hörde ett socialdemokratiskt kommunalråd iTV-programmet deklarera att de tio bud-orden duger utmärkt. Professorn i psykiatri, LarsJacobsson uttalade sig i Kommun Aktuellt.Han sade detsamma. Författaren , Slas,skriver att de tio budorden kanske är vårt viktigastekulturarv.I något slags vanföreställning har sentida genera-tioner trott sig om att kunna anpassa moral och etikefter rådande praxis. Så har vårt viktigaste kulturarvtill dels förslösats. Verkligheten har drivit osstillbaka till intresset för sanning och rätt, heder ochanständighet. Talet om den värdemässigt neutralastaten är, som väl är, på utdöende.Herr talman! Jag vill i sammanhanget också gärnapåpeka att det är synnerligen viktigt att vi i partiersvalrörelsepropaganda och agitation inte bygger infalskspel och dribbel med sanningen. Jag tror att ruf-fel och fiffel ofta börjar med ord. Varför skulle densom står för otrohet i ord och propaganda visa tro-värdighet mot skattebetalare och i sitt beteende?Herr talman! har viflera gånger kunnat läsa och höra hur ungdomar ser påframtiden, vad de värderar. Jag hoppas resultaten harnått oss alla. Man värderar familjemiljön. Man vill haen mindre förflackad tillvaro än den man själv oftaupplevt.När nu parti efter parti bildar etiska kommittéeroch söker efter normer och rättesnören, glöm då inteatt också uppvärdera familjen, den öppna generösa,ansvarstagande och normöverförande gemenskap sominte kan ersättas med institutioner.Vi kristdemokrater har publicerat en rapport påtemat Mer tid för barnen. Jag har all respekt för debat-ten om sextimmarsdag. När säger attdet väl inte är någon naturlag med 40 timmars arbets-vecka, frågar jag mig alltid om någon enda människahävdat detta. När vill minskaveckoarbetstiden är det inte svårt attförstå att många i hårda och slitsamma arbeten kännersig tilltalade. När hon påstår att man skulle kunna gåfrån 40 med bibehållen lön borde för-stås alla inse att hon tappat kontakten med verklighe-ten och dansat ut i den totala populismen, på tal omfolkrörelser.Vi kristdemokrater skulle önska att alla dessa ar-betstidsdebatter som ledstjärna eller motivation hade:Mer tid för barnen. Visst skall vi syssla med självför-verkligande. Visst skall vi ivra för egen personlig-hetsutveckling. Men i hela vårt svenska samhälleborde det faktiskt eka : Mer tid för barnen!Då är det orimligt att inte avskaffa nuvarande mo-nopoltänkande och förmynderi. Föräldrar måste fåkänna sig betrodda. Riksdagspartier, vare sig de finnstill höger eller till vänster, beter sig oklokt, menar jag,när de nu tydligen bestämt sig för att försämra bo-stadsbidraget just för de föräldrar som bestämt sig föratt ge mer tid åt barnen.Valfrihet är det naturliga och odiskutabla. Är detnågot man kan vara tvärsäker på, också ekonomiskt,så är det att det vi satsar på barnen får vi mångfaltigen i trygghet och trivsel.Herr talman! Vi har ofta hört statsministern dekla-rera att alla skall vara med och bära bördor eller drasitt strå till stacken för att räta upp vårt lands finanser.Detta är knappast ett rimligt påstående. Pensionärersom enbart har folkpension och pensionstillskott skallenligt vår bestämda mening inte vara med och bäratyngre bördor. Det är inte rimligt att försämra derasbostadsbidrag och att göra deras medicin- och tand-vårdskostnader ännu högre.Så gott som kan vi läsa hur kommuneroch landsting minskar resurserna till vården. skall minska resurserna med tremiljarder kronor. Att den politiska ledningen kan fådetta att presenteras som nära nog en förbättring förStockholmsregionens vårdbehövande är väl snudd påpolitiskt bedrägeri.Om det skulle vara så att det går att dra ned medtre miljarder - och att detta inte innebär en försämring- då bör ju nästan tidigare politiker och tjänstemänutpekas som rånare av traktens skattebetalare. Ärlig-heten kräver självfallet att man tillstår att vården förnärvarande dramatiskt försämras.Jag hörde stå här och fråga par-tiet vad det svarar sina medlemmar. Det kunde varaväldigt intressant att få höra berättavad hon svarar sina väljare här i Stockholmsregionensom är med om att dra ned - trotsatt hon var ute och lovade i valrörelsen att här skulledet minsann inte dras ned någonting! Här skulle manhålla på den nivå som rådde, och man kritiserade entidigare neddragning på en miljard. Vad svarar Gud-run sina väljare?Jag känner till det där knepet att gå på andra parti-er och fråga: Vad svarar ni? Vad svararVänsterpartiet sina väljare? Ni visste ju, när ni var utei valrörelsen , läget för lands-tings ekonomi. Jag kan inte tänka mig något annat.Enligt Landstingsförbundets ordförande, social-demokraten , måste Landstingsför-bundet dra ned sin verksamhet . Samtidigtflaggar HSU 2000, den stora sjukvårdsundersökning-en, om att vården kommer att behöva ett resurstill-skott på . Jag kan lova att vi kristdemokrater, medden tonstyrka vi har, kommer att se det som en hu-vuduppgift att och otid hävda att vården inte fårförsämras, och att i synnerhet den s.k. oglamourösavården måste erhålla resurser så att varje människa fåren värdig behandling.Herr talman! Det kan heller inte tolereras att gravthandikappade skall utsättas för besparingar. Med-människor som har behov av personlig assistent kanomöjligt tillhöra de grupper som skall behöva ta an-svar för 80-talets sus-och-dus-ekonomi.Vi kristdemokrater vill också livligt beklaga attSverige nu låter världens fattiga, de som saknar allt,vara med och betala. Hur kan man anse att de som tilloch med saknar ett glas rent vatten skall behöva varamed och städa upp efter bankkrascher och plastkorts-härvor?Det kunde nog vara på sin plats att erinra om ettuttalande av . Han sade vid någottillfälle att om vi få rika i världen inte bryr oss om demånga fattiga, så har vi snart inga rika att bry oss om.Girigheten är roten till allt ont. Det märks i mångasammanhang, t.ex. när det är tal om fallskärmar ochlöneavtal för höga chefer. Det märks också när vi häri kammaren börjar tala om att vi först måste se omvårt eget hus.Nu sviker den regering, som nära nog försökt mo-nopolisera talet om global solidaritet. Den sviker desämst ställda. Det borde finnas en rodnad över stats-rådens ansikten just av den anledningen.(Applåder)Anf. 7 Statsminister ()Herr talman! Jag hade egentligen planerat att hållaett annat anförande än det jag nu skall hålla. Det berorpå att vi har fått bevittna ett sådant totalt sönderfalloch en så total brist på reaktion från de partiers sidasom står utanför den uppgörelse som presenterades om hur vi skall pressa tillbaka den öppna arbets-lösheten.Jag har lyssnat mycket noga. Det har funnits ag-gressivitet, och det har funnits bitterhet i debatten. Dethar funnits våldsamma angrepp, men ytterst få harkommenterat de förslag som en riksdagsmajoritet nustår bakom och presenterar för riksdagen.Vi skall ju träffas här igen . Då dugerdet inte att stå och skälla på regeringen. Då måsteman ha något eget att komma med från de partierssida som krävde att skulle sammankallas,och inte bara något slags allmänt löst tal om att manskall begära mer förslag från regeringens sida. Försla-gen kom ju i går.Vore det inte på sin plats, , ,, och , att reagera på för-slagen och tala om hur ni förhåller er till detta i ställetför att stå och ta upp tiden med att angripa och miss-tänkliggöra?Låt mig säga en sak: Vi kommer från regeringenssida, och jag noterar att också sade deti sitt anförande, att vara öppna för samarbete omkringdetta program. Det kan förbättras. Det kan ändras.Här finns ingen som sitter inne med den enda lösning-en, även om man kan tro det när man lyssnar på de-batten i dag.Vi vill ha samarbete för skull. Vi vill hasamarbete för de arbetslösas skull. Men ni kommeraldrig att få mig att här i talarstolen säga att det blirlätt det som ligger framför oss. Jag vet av egenerfarenhet att den första delen av arbetet med att pres-sa tillbaka arbetslösheten, att sanera statens finanser,har varit ett ohyggligt hårt arbete. Nästa fas för attpressa tillbaka arbetslösheten kommer att bli minstlika besvärlig, troligen ännu mer arbetsam.Alla goda idéer behövs, men det finns vissa re-striktioner i det sammanhanget som vi inte får bortsefrån.