prot · GK0932 · 1996-11-22 00:00:00 — På det sättet kan jagnaturligtvis tillmötesgå , genom attbeklaga nedskärningen, som självfallet kommer att hasin betydelse på sikt.Jag vill också säga till K-G Biörsmark att vi nuklarar av övergång genom att det fannsreservationer.Anf. 109 ():Herr talman! Vi har talat om, och det står i betän-kandet, att vi skall återupprätta enprocentsmålet närekonomin så tillåter. Det finns då anledning att reflek-tera över en sak. Eftersom saneringen av statens fi-nanser har skett på ett sådant sätt att det innebär att vikanske - det ser ljust ut - kan få dem i balans redan1998, är det angeläget att se att det kan vara ett start-skott för arbetet för att återupprätta enprocentsmålet.Det kanske är där som jag kan förenas med K-G Bi-örsmark, om att vi får driva Socialdemokraterna fram-för oss, eftersom de inte har velat presentera en sådanplan nu.När det gäller budgeten tycker K-G Biörsmark attdet skall vara en skyddad sektor. Verkligheten är denatt regeringen måste samarbeta med ett parti, ellerflera partier, för att få majoritet i . Där har vimisslyckats med att upprätthålla biståndet. Men vi harockså gjort den erfarenheten, som har antytts här, attnär vi behöver göra besparingar för svenska folket påsådana områden som gäller gamla, barnfamiljer ochhandikappade, är det angeläget att visa att vi kan göradet även på biståndet, för att kunna få fortsatt stöd förbiståndet, för en generös biståndspolitik. Det är klartatt vi kan skilja oss åt beroende på vilka grupper virepresenterar i denna riksdag, men jag har känt etttryck från väljare att också våga sparahär, när vi går så djupt i den svenska ekonomin.Anf. 110 ():Herr talman! Jag tror att skillnaden mellan måletom snabb fattigdomsavveckling och ett utgiftsmål förbiståndet blir helt tydlig. Tvärtemot vad många harsagt här, är det så att biståndet till ökar - söderom , om vi skall vara noggranna. Det ökardessutom ganska kraftigt mätt i förhållande till län-dernas egna ekonomier. Det ligger på , om viräknar bort två länder, och Nigeria.Vad vi har sett och ser är att vi på ett helt annatsätt måste se till att biståndet används för vad det skallanvändas för, nämligen just för att snabbt minskafattigdomen. Det får inte vara så att bistånd kommeratt gynna eller stärka de utvecklingsfientliga krafter-na, dem som hindrar utvecklingen. Därför kan vårtförslag om en särskild, snabb fattigdomsavvecklings-enhet i vara ett intressant sätt att gå förbi destrukturer som ökar fattigdomen. Bekymret med Afri-ka är att där ökar fattigdomen, medan den på åtskilli-ga andra håll minskar, i vissa delar kraftigt.Jag vill också erinra om mål att inteskaffa ett stort biståndsberoende. De ansåg att 0,5 %av BNP var ett lämpligt tak för att ta emot bistånd tillsin statsmakt, därför att utvecklingen måste i allt vä-sentligt ske på de egna villkoren.Anf. 111 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! Det är riktigt, , attdet i den budget som läggs inte blir några ned-skärningar för enskilda organisationer. Men när frys-ningen ägde rum, som den socialdemokratiska rege-ringen gjorde när det gällde neddragning av biståndet,drabbades de enskilda organisationerna kraftigt.Göran Lennmarker får det att låta som om det varbiståndet som hade gjort att vissa afrikanska länderinte har nått en så bra utveckling som vi hade hoppats.Jag menar att detta är en felsyn. Det var bristen pådemokrati i dessa länder, ett fasthållande av ett en-partisystem, ett fasthållande av ett gammalt kommu-nistiskt system, som gjorde att de låste politiskt och därmed ekonomiskt. Det är intebiståndet som sådant som har tvingat dem till detta,utan det är deras eget val av politiskt system. Det ärdet som är orsaken.Nu ser vi hopp om detta. Då skall vi vara där ochstötta med bistånd. Men det är klart att det var svårtatt jobba med bistånd i en sådan politisk kultur. Mensom tur är ser vi nu att det är på väg bort.Till vill jag ställa en rak fråga:Menar , som sade tidigare att denborgerliga regeringen hade lämnat efter sig ett budge-tunderskott och att vi har ett budgetunderskott nuigen, att det är biståndet som har orsakat detta? TrorHelena att det skulle vara möjligt att sanerasvensk ekonomi utan att göra så kraftiga nedskärning-ar på biståndet som görs, eller är det omöjligt attsanera svensk ekonomi utan att skära ned biståndet?Jag menar att vi skulle kunna klara detta utan att skärai biståndet. Vad tror ?Anf. 112 ():Herr talman! är så vältalig omfattigdomsbekämpning och insatser i just södra man nästan blir rörd, måste jag tillstå. Men pro-blemet är ju att vi vet att totalt sett villsänka biståndet ytterligare, och att överhuvud taget inte har engagemanget vare sig för södraAfrika eller för det övriga biståndet. Det ser jag somett allvarligt problem.Nils T och tar upp attutskottsmajoriteten vill återgå till enprocentsmålet såsnart ekonomin detta tillåter. Men varför inte precise-ra. För andra reformer, andra återgångar, exempelvisa-kassan, har man gjort en tidsangivelse. Varför skulleinte detta vara möjligt för biståndet?Jag skall av tidsskäl inte upprepa de argument somförts fram av K-G Biörsmark, ochBodil om betydelsen av att återgå tillenprocentsmålet. Vitsen med att vi har satt ett pro-centtak är ju att det inte skall påverkas av tillfälliganedgångar i ekonomin.För är det solklart, vi vill behållaenprocentsmålet. Vi tror att det går att öka. Och vimåste börja återgången , för att det inte skall bli såsvårt. Precis som förde fram i etttidigare anförande blir det oerhört svårt att göra enhöjning till från till ett annat, därför attsänkningen redan har varit av en sådan stor omfatt-ning. Därför måste vi börja för att vara tillbaka på enprocentsnivån. Det tyckerjag att den internationella solidariteten kräver.Anf. 113 ():Herr talman! Tidningen hade den9 oktober en liten notis om att fattigdomen nu dödarfler människor i världen än konflikter och krig. Det äralltså viktigt med ett höjt bistånd just med anledningav fattigdomen, som så många har pratat om här.Många länder i och har varit koloni-er till stormakter. Men också andra länder, som intehar haft kolonier, har deltagit i att profitera och utnytt-ja länderna i tredje världen, länder som ofta haft storanaturtillgångar, t.ex. skogar och mineraler. Export ochimport mellan i-länder och har ofta gynnatindustriländerna. Sett ur den synpunkten och ur syn-punkten på den ökande fattigdomen i världen är 1 %av bruttonationalprodukt till utvecklings-samarbete en liten summa, liksom om man sätter den irelation till den solidaritet och det stöd som vi faktisktär skyldiga den fattigare delen av världen.Det skulle handla om vår budget, och jag villsom avslutning säga: Återställ enprocentsmålet! Tadet första steget redan i denna budget, som fyra parti-er har föreslagit. Lägg upp en treårsplan, som tvåpartier har föreslagit, och låt oss komma bort frånskammens gräns.Anf. 114 ():Herr talman! Jag vill påpeka, för att det inte skallfinnas några missförstånd på den punkten, att vi intehar någon annan syn när det gäller behovet att sanerasvensk ekonomi än vad som har framkommit frånflera partier. Vi har faktiskt sanerat med några miljar-der mer än majoriteten har gjort. Vi har alltså intekommit med höga siffror till biståndet på bekostnadav svensk ekonomi. Vi har heller inte gjort det påbekostnad av svaga grupper. Där har vi också gåttlängre än majoriteten: när det gäller att stödja äldre iäldrevården, när det gäller att stödja människor i frågaom sjukvård, när det gäller medicinkostnaderna, somnu blir en mycket tung post för många, när det gällerbostadsbidragen för de sämst ställda familjerna, närdet gäller barnfamiljer med många barn. Vi har alltsåinte gjort det på bekostnad av svaga grupper här iSverige.För att det skall finnas någon realism i vår strävanatt komma upp till enprocentsmålet igen, måste vibörja återtåget . Därför har vi föreslagit siff-ror inte bara utan också för 1998 och 1999.De visar att det är en kärv uppgift som vi har åtagitoss. Vi behöver alltså öka till drygt 2 miljarders till-skott 1998 i förhållande till regeringen och mer än 3miljarder . Därför skulle jag nog ha velat utmanabåde och att komma medsiffror när det gäller de åren. Det kommer att kräva enhel del av oss. Därför tror vi inte att det är möjligtförrän kanske omkring eller 2001. Men vi ärnaturligtvis gärna med på att det sker tidigare, omdetta blir ekonomiskt möjligt.Sedan vill jag bara säga till att jagfortfarande inte vet vad hon menar när hon talar omatt vi har skurit i resurserna till handikappade. Jagförstår att hon är felinformerad, för jag tror inte atthon ljuger.Anf. 115 ():Herr talman! När svensk ekonomi befann sig i sinvärsta kris minskade värdet av det svenska biståndetmed . har kronkursen stärkts ochdet ger alltså ett utslag som är väldigt positivt förbiståndsvolymen. Låt oss inte glömma detta.Det talas om enprocentsmålet. Vi står fast viddetta. Det har uttalats av utskottet, som kollegernakänner till, . Viuttalar det på nytt i det betänkande som skall komma idecember månad. Då får vi återkomma till den härdebatten.Vi har börjat återtåget. sade att vimåste börja återtåget. Vi har börjat återtåget, nämli-gen genom att se till att ekonomi har kommiti balans. Det saneringsprogram som har genomförtshar gett oerhört fina resultat. Och det är första förut-sättningen. Har vi inte balans i ekonomikommer det att skada biståndet också. Det är för migden enkla sanningen.Anf. 116 ():Herr talman! Som jag sade inledningsvis i mitthuvudanförande är det bara somnår upp till den nivå som biståndet har 1996. När detgäller finansiering är det uppen-barligen tryckfel. Under utgiftsområde 10 i budget-propositionen, Ekonomisk trygghet vid sjukdom ochhandikapp sparar kd 2 350 000 000. Jag beklagar attjag har använt de siffrorna om det är ett tryckfel. Närdet gäller studiestödet har svarat går med på den besparingen.När det gäller skulle jag vilja säga attdet är värdefullt att K-G Biörsmark säger att vi klaraross på reservationsanslagen ett att det inte in-griper i biståndet på annat sätt.Det kan låta som om i sina förslag re-dan har uppnått enprocentsmålet. Så är det ju icke.Det är ett faktum att ni också sparar på biståndet i1997 års budget genom att ni inte ens kommer upp iden nivå som Socialdemokraternas frysta anslag inne-bar 1996.RättsväsendetAnf. 117 ():Herr talman! anmäldes i i ge-nomsnitt ett brott var 30 sekund eller två brott i minu-ten. ökade antaletanmälda brott. Sammanlagt anmäldes1 045 945 brott, vilket var långt ifrån alla brott sombegicks.År 1995 var då inte hade råd medtrygghet. Av 1996 är inte långt kvar. viddenna tid kommer vi att veta lika mycket om brottsut-vecklingen som vi vet om 1995. Hur myckettrygghet skall medborgarna få uppleva ? Hurmycket trygghet har vi råd med? Det är just detta viskall debattera och besluta i kväll.Senare års besparingar på rättsväsendet har med-fört att framför allt polisen allvarligt försvagats.I maj 1994 fanns sammanlagt 18 311 poliser. Iseptember finns 16 502. Det blir en minskningmed 1 809. Även om hela minskningen inte kan för-klaras med förtidiga pensionsavgångar eller som endirekt följd av antagningsstopp till gersiffrorna en tydlig fingervisning om vad som håller påatt hända.När polisen kan leva upp till degrundläggande krav som måste ställas får detta all-varliga konsekvenser för medborgarna och rättsvä-sendet i stort. Färre poliser leder till färre brottsut-redningar som i sin tur leder till färre åtal. Antaletbrottslingar som lagförs vid domstolarna minskarvilket i sin tur leder till färre brottslingar i fängelse.Under tiden tickar brottsanmälningarna in.De senaste tre budgetåren har polisen ålagts attspara 780 miljoner. I 1994/budgetpropositionuttalade regeringen att det genom fortsatt förändrings-arbete skulle gå att bibehålla den operativa nivån.Drygt kan vi konstatera attdet inte gick. Antalet poliser har minskat. Ambitionenatt bibehålla och förbättra den operativa nivån har intekunnat upprätthållas. Den fortsatta utbyggnaden avnärpolisverksamheten har på flera håll stannat av.Opåverkad av detta fullföljer regeringen sina be-sparingar på rättsväsendet. 1 miljard kommer att hasparats in fram till utgången av 1998. Den återståendedelen av besparingen, 630 miljoner, skall sparas inunder kommande två budgetår, varav totalt423 miljoner skall tas ut på kriminalvården. Enligtregeringen är detta fullt möjligt eftersom behovet avfängelseplatser har minskat till antalet, för vilket re-geringen har ingen mindre än sig själv att tacka.I 1996/budget avstår regeringen från attspara på polisen. Ett besparingskrav på 55 miljoneraviseras däremot . Bakom regeringens tillsynes återhållsamma besparing döljer sig emellertiden betydligt större. är observa-tör i Schengen med siktet inställt på fullvärdigt med-lemskap i bästa fall . Regeringenberör emellertid inte med ett ord,trots att regeringen i likhet med oss moderater tillmä-ter detta samarbete avgörande betydelse för denframtida brottsbekämpningen. Tystnaden kan bero påatt också är förenat med ökadekostnader för polisen. Enligt be-räknas kostnaderna uppgå till 100 miljoner,en kostnad som om den inte kompenseras måste tas utpå annan polisiär verksamhet. Med andra ord; rege-ringen gör en indirekt besparing på polisen med100 miljoner. För att undvika ytterligare neddrag-ningar inom polisen med allt vad det innebär i formav hotad rättstrygghet är det enligt vår uppfattningnödvändigt att kompensera polisen. Vi föreslår därföratt 100 miljoner anslås till polisen . Härut-över föreslår vi att 25 miljoner avsätts till utbildningav 150 nya poliser fr.o.m. . Det är hög tidatt häva antagningsstoppet till Polishögskolan.I likhet med polisen befinner sig åklagarna i enytterst bekymmersam situation. somåklagarväsendet skall ställas om till en ny organisa-tion återstår att uppfylla tidigare rationaliseringskravpå 40 miljoner . Besparingen skall uppnåsgenom uppsägning av 190 kanslister. Detta innebär attåklagarna vid sidan om brottsutredandet även får åtasig att utföra de administrativa göromålen, vilket kanförväntas leda till att den som begår brott kommer attha större chans att undslippa åtal. Det säger sig självtatt om åklagarna skall kunna leva upp till regeringensövergripande mål för åklagarväsendet, nämligen att setill att den som begår brott också lagförs, måsteåklagarväsendet förstärkas med ytterligare resurser.Till bilden hör att brottsligheten tenderar att bli allt-mer komplicerad och resurskrävande. Inte minst gäl-ler detta den ekonomiska brottsligheten. Vi föreslårdärför att anslaget till åklagarväsendet höjs med25 miljoner.Domstolarnas uppgift är inte begränsad till attmedverka i arbetet med att uppfylla landets kriminal-politiska mål. Domstolarna är kärnan i rättsstaten ochutgör ytterst den enskilde medborgarens värn mot enstark statsmakt. I likhet med polis- och åklagarväsen-det tvingas domstolarna säga upp personal för attkunna leva upp till beslutade besparingar. Hela dom-stolsavdelningar har fått stänga eller har kraftigt redu-cerats. På underbemannade domstolar hinner man inte med att döma av ärendena i en takt som ärrimlig. har människors rätt att få sin sakprövad inom skälig tid tydliggjorts och be-kräftats i svensk lagstiftning genom införlivandet avEuropakonventionens artikel 6 angående skydd för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna.Vi vill förstärka domstolarna med 50 miljoner för attsäkerställa en hög kvalitet på domstolarnas verksam-het. Resursförstärkningen möjliggörs genom atthämtningsförfarandet av åtalade som ingår i gruppensvårsökta personer effektiviseras. Inställda huvudför-handlingar tar stora resurser i anspråk, och vimenar att dessa resurser måste komma domstolsvä-sendet till del på ett bättre sätt.Jag nämnde tidigare regeringens besparingar påkriminalvården. Vi moderater kan inte ställa oss bak-om hela denna besparing. Det minskade antalet fäng-elsedomar kan inte åberopas som stöd för att minskaantalet fängelseplatser. Tunga besparingar på poliseninnebär att även övriga rättsväsendet drabbas. Någonsådan koppling gör emellertid inte regeringen. Tvärt-om har regeringen valt att ta den mest allvarliga kon-sekvensen av tidigare besparingar på polisen till intäktför att ålägga kriminalvården i princip hela Justitiede-partementets besparing. För att förhindra att svenskkriminalvård på felaktiga grunder monteras ned före-slår vi moderater att kriminalvården får ett75 miljoner högre anslag . föreslårvi en ytterligare förstärkning med 100 miljoner.Den ram för utgiftsområde fyra som kammarenskall besluta om bygger på en på pass allvarlig felbe-dömning av hur delarna inom rättsväsendet samverkaratt det måste ifrågasättas om regeringens budgetför-slag över huvud taget förtjänar att tas på allvar. Såsnart polisen åter får de resurser som krävs för eneffektiv brottsbekämpning kommer det verkliga re-sursbehovet för åklagarväsendet, domstolsväsendetoch kriminalvården att synliggöras. Bl.a. kommerbehovet av antalet fängelseplatser att visa sig varabetydligt större än vad som kan synas vara fallet.Herr talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillmoderaternas reservation nr 47 mom. 28.Anf. 118 ():Herr talman! Det övergripande målet för rättsvä-sendet är den enskildes rättssäkerhet och rättstrygg-het. Målet för kriminalpolitiken är att minska brotts-ligheten och öka människors trygghet.Folkpartiet liberalerna anser att även rättsväsen-dets olika myndigheter skall vara utsatta för sparbe-ting som alla andra områden får vara. Alla måste vivara med om att minska den offentliga sektorns utgif-ter. Men det finns en gräns för hur långt man skall ochkan gå. Man får inte gå så långt att den enskilde intekänner rättssäkerhet och rättstrygghet. På olika områ-den har den socialdemokratiska regeringen visat enokänslighet för enskilda människors rätt till just rätts-säkerhet och rättstrygghet.Det pågår en domstolsutredning där det grundläg-gande förslaget är att minska antalet tingsrätter från96 till 37. Utredningsarbetet är upplagt med ett alltförschematiskt synsätt, och socialdemokraterna har intepå ett rimligt sätt beaktat de lokala förutsättningarna iolika delar av landet. En rimligare ordning vore att istället först ta ställning till tingsrättens ansvar ochuppgiftsfördelning för att därefter avgöra i vilkenutsträckning en omorganisation och nedläggning avvissa mindre tingsrätter är befogad.Den socialdemokratiska regeringen föreslår atträttshjälpen skall göras generellt subsidiär till rätts-skyddet. Den som har en rättsskyddsförsäkring somtäcker den aktuella angelägenheten skall inte få rätts-hjälp. Inte heller skall den som med hänsyn till sittförsäkringsskydd i övrigt eller sina ekonomiska ochpersonliga förhållanden borde ha haft en rättsskydds-försäkring kunna få rättshjälp. Socialdemokraternasförslag till ny rättshjälpslagstiftning innebär ett rätts-ligt systemskifte genom att rättshjälpen blir generelltsubsidiär till rättsskyddet.Genom rättshjälpslagen i dess nuvarande utform-ning tillgodoses med säkerhet artikel 6 i den europe-iska konventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna somanger att staten skall ha det finansiella ansvaret förmedborgarnas rättshjälp, medan rättshjälpslagen i sinföreslagna utformning kanske kommer att stå i stridmed krav.Regeringens förslag kan medföra ökade samhäll-skostnader i stället för besparingseffekter. Folkpartietliberalerna anser det inte vara klarlagt att inskränk-ningarna i möjligheten till rättshjälp i samband medfamiljeseparationer ger sådana kostnadsbesparingarsom samhället förutsatt. Att i denna situation införanya regler som allvarligt påverkar många familjer somredan på grund av sin situation har stora svårigheterkan inte anses vara försvarligt av besparingsskäl.Den socialdemokratiska regeringen föreslår ocksåatt åklagare skall ha möjlighet att utfärda strafföreläg-gande i de fall det är uppenbart att rätten skulle dömatill villkorlig dom eller sådan påföljd i förening medböter.En utgångspunkt för reformen är att domstol-sprövningen och därigenom domstolens resurser skallförbehållas sådana brott där parterna inte är ense ellersom avser allvarliga eller komplicerade brott.Vi motsätter oss, på samma sätt som den tidigareregeringen gjorde, att reformen genomförs. EnligtFolkpartiet liberalernas uppfattning leder reformen urett rent principiellt perspektiv till en inte önskvärd,betydelsefull förskjutning av tyngdpunkten i rättskip-ningen från domstolarna till åklagarna, dvs. en avparterna i brottmålsprocessen.Herr talman! Det finns människor som inte bryrsig om vilken rättssäkerhet och rättstrygghet somsamhället har, som inte alls är intresserade av åtgärdersom minskar brottsligheten och ökar människorstrygghet. Det är människor som inte vill att vi skalllyckas i vår kamp mot våldsbrott, narkotikabrott ochekonomisk brottslighet och inte heller är intresseradeav att brottsoffrens ställning stärks. Deras organisa-tioner ser samhället som sin gemensamma huvudfien-de; de har sina egna lagar, som de lever efter, och dehar sina egna straffsystem. heter de HellsAngels och Bandidos, men vi skall komma ihåg attdet finns ytterligare ett tiotal klubbar som man kanklassa som rena outlaw-klubbar.Utrymmet för denna kriminalitet måste vi starktbegränsa. Vi har lagstiftning som går att använda iden kampen, men tyvärr har vi inte gjort det. Dess-utom samarbetar olika berörda myndigheter fortfa-rande alldeles för dåligt.Samhället måste äntligen visa sin uppskattning fördem som ställer upp och vittnar i alla sammanhang,och särskilt för dem som vittnar mot företrädare förorganiserad brottslighet.Polisen är den myndighet som på olika sätt mestkommer i kontakt med företrädarna för outlaw-kulturen. Eftersom insatser mot mc-relaterad brotts-lighet kostar mycket mer än vad haderäknat med får man nu ta resurser från andra håll.Men det begås också många grova - ochnaturligtvis också många mindre grova - kriminellahandlingar av människor som står utanför dessa gäng.Men all brottslighet måste bekämpas.Att ta resurser från andra, redan ansträngda områ-den är dålig kriminalpolitik. Därför har Folkpartietföreslagit att man skall avsätta extra resurser,utöver vad regeringen har föreslagit, mot just mc-relaterad brottslighet. Vi har föreslagit 40 miljoner för1997, 45 miljoner och 50 miljoner för 1999.Vi skall komma ihåg att det är under de närmasteåren vi bestämmer hur våra barn skall få det när deblir vuxna och får barn i sin tur.Skall vi ha ett samhälle där den enskil-des rättssäkerhet och rättstrygghet är samhälletsfrämsta mål, eller måste medborgarna lita till enskildainitiativ, där maffialiknande organisationer typ krimi-nella mc-gäng får uppdragen?Skall vi ha ett samhälle där samhällethar våldsmonopolet, eller blir det outlaw-klubbarnaoch deras företrädare som utdömer straffen och verk-ställer dem?Skall vi ha ett samhälle där skatteför-valtningen och kronofogdemyndigheten driver inskatter och avgifter, eller blir det icke-auktoriseradeföreträdare för Hells och andra"antilagklubbar" som gör det?Vi måste komma ihåg att det är nu vi bestämmervilken rättssäkerhet och rättstrygghet vi skall ha iframtiden. Det är nu vi bestämmer hur hela rättsvä-sendet skall se ut . Därför vill Folkpartietliberalerna avsätta medel till områden som för rättssä-kerhetens skull måste få rimliga resurser.Herr talman! De reservationer som harlämnat och där vi föreslår en omfördelning av resur-serna vill jag härmed yrka bifall till.Anf. 119 ():Herr talman! Vi debatterar nu utgiftsramarna i ut-giftsområde 4, rättsväsendet.Vänsterpartiet anser att rättsväsendet är en av deviktiga grunderna i samhället. Det gäller då ett dom-stolsväsende och ett rättsväsende som garanterar allamänniskors lika rätt och lika möjlighet att få sin sakriktigt prövad. Inom rättsväsendet ligger dessutomockså kriminalvården, som är det yttersta instrumenten stat kan använda för att skydda sina medborgareoch för att straffa de medborgare som överträder delagar och regler som samhället har.Det är också ett mycket specifikt ansvar som sta-ten tar på sig som den dömande makten.