prot · GK0945 · 1996-12-13 00:00:00 — Att vissa län inte kommer att fånågon tydlig försvarsnärvaro stämmer mycket dåligtmed de positiva ord som förekommer i propositionenom den folkliga förankringen och om att landets för-svar är en hela folkets angelägenhet. Mot bakgrund avdessa skrivningar är det svårt att förstå att regeringenföreslår att försvarsområdesstaberna i t.ex. Kalmaroch skall läggas ned. När principen ett försvar-sområde - ett län frångås kan den folkliga förankring-en gå förlorad. Det militära försvaret vinner, som allannan verksamhet, på att ha ett känt ansikte. Försvar-sområdesbefälhavaren och landshövdingen är sådanakända ansikten.Den ekonomiska vinsten av att minska antalet för-svarsområden är dessutom liten, eftersom det territo-riella försvaret måste vidmakthållas även ,liksom frivillig- och hemvärnsverksamheten.Intressant i sammanhanget är det försök att ledaKalmar försvarsområde från som prövadestidigare. Detta visade sig vara en mindre bra lösning,så och försvarsområde återupprät-tades så sent som 1990.Landskapsregementen som försvarsområdesstaberhar fortfarande viktiga uppgifter i totalförsvaret. De ärinte minst kostnadseffektiva.Skrivningen av majoriteten i försvarsutskottet omatt det kan bli aktuellt med något slags understaber ibl.a. och , trots att områdesstaben dåcentraliseras till , kan väl i bästa fall ses som envälmenande halvmesyr. Den kan också uppfattas somett försök att dölja att det faktiskt handlar om ned-läggningar. Att som vissa talare här försöka få enavveckling till en utveckling är inte trovärdigt. Mankan inte utveckla försvarsområdesstaberna genom attavveckla dem.Begreppet "understab" är mycket oklart. "En en-het för", som det heter på militärt språk, är för övrigtinte någon stab. Det har stått klart att ettantal personer kommer att vara kvar i respek-tive för att administrera frivilligverksamhetenm.m., men någon stab handlar det alltså inte om.Den civila beredskapen har decentraliserats tillkommunerna, men beträffande den militära organisa-tionen föreslår alltså Socialdemokraterna och Centernen centralisering. I själva verket genomförs genomförslaget en ny regionindelning, som inte alls stämmermed den civila. Samverkan med länsstyrelse ochlandsting - sjukvården skall inte glömmas i samman-hanget - kommer naturligtvis att försvåras med dennanya militära organisation, som omfattar tre län.Att gått med på detta, trots att det såuppenbart strider mot de tankar som partiet annarstorgför, är bara ytterligare ett exempel på vart denintima samverkan med Socialdemokraterna leder. Detär klart att de fåtaliga personer som blir kvar, t.ex. pådet f.d. , kommer att kunna diskute-ra med kommunen om samordning av civilt och mili-tärt, men den riktiga myndighetskontakten kommernaturligtvis att ske centraliserat, i , när det ka-derorganiserade länsregementet försvinner. Det terri-toriella området län kommer därför, liksomKronobergs län, att sakna riktig försvarsnärvaro, ombeslutet blir som man kan befara. Detta är olyckligtoch strider mot det högtidliga talet om folklig förank-ring runt om i Sverige.Herr talman! Mot bakgrund av det jag har anförtyrkar jag bifall till reservation 11.I detta anförande instämde ochLeif (båda m).Anf. 132 ():Herr talman! tog en majoritet i , mot den dåvarande fyrklöverregeringensförslag, beslutet att avveckla flygdivisionen i , F 13. Det var på den dåvarande socialdemo-kratiska oppositionens initiativ som togdetta för , för och, som jagser det, för så beklagliga beslut. Sammantagetmed den socialdemokratiska regeringens och Center-partiets nu föreslagna försvarsbeslut, som innebär enavveckling av garnisonen i , kommer Ös-tergötland att avrustas helt på en mycket kort tidsperi-od.I den kristdemokratiska försvarsmotionen hävdasatt säkerhetspolitiken måste präglas av klarhet ochlångsiktighet. skall upprätthålla ett effektivttotalförsvar med en sådan styrka, sammansättning,ledning, beredskap och uthållighet att det utgör ettväsentligt bidrag till stabiliteten i vårt närområde. Detär en förutsättning för att vår strävan att hålla ossutanför krig skall kunna bli respekterad och skaparespekt för vår vilja och förmåga att försvara oss omvi skulle utsättas för angrepp. Vårt totalförsvar skallvara en försäkring mot ofred.För att armén skall kunna lösa ålagda, operativauppgifter krävs välutbildade och välutrustade förband.Fältförbanden föreslås nu av regeringen reduceras.Regeringens och förslag innebär frångår ÖB:s inriktning vad gäller armébrigader.Detta är synnerligen anmärkningsvärt och bör avvisas.Utgångspunkten vid utformningen av grundorga-nisationen måste enligt min uppfattning vara hänsyntill säkerhetspolitiska aspekter.När regeringen nu frångår ÖB:s bedömningar harman uppenbarligen gjort det utifrån andra principer ände militäroperativa och säkerhetspolitiska. Som fram-går av försvarsmotion vill partieti förhållande till regeringens förslag ej minska för-svarsanslaget med de nu föreslagna 2 miljarder kro-norna.I försvarsbetänkandet, som vi nu har på bordet, fö-reslås att näst största garnison, LinköpingsGarnison, skall läggas ned. Förslaget strider mot demålsättningar med den nya försvarsorganisationensom anges i propositionen. Garnisonen i Linköpingoch skjutfältet i utgör tillsammans en av lan-dets effektivaste enheter, som i alla avseenden uppfyl-ler de högt ställda kraven på den nya försvarsorgani-sationen. Både samhällsekonomiska och militära skältalar entydigt för att garnisonen skall ingå i den nyaförsvarsorganisationen.Inför hotet av ett strategiskt anfall har Östgötare-gionen mycket speciella förutsättningar. Det var för-modligen en av anledningarna till ÖB:s förslag tillregeringen att garnisonen i skulle kvar-stå i organisationen. Det är strategiskt mycket viktigtmed en tydlig militär närvaro i , Sverigesi storlek fjärde region, dels med hänsyn till denmycket snabba förändring av hotbilden som kan följaav den politiska osäkerheten i vårt närområde, dels föratt visa den vikt som tillmäter Östersjöfrågan.För att åstadkomma detta och möjliggöra eneventuell framtida övergång till en organisation måste armé-brigaden med plattform i bibehållas.Kristdemokraternas samlade försvarspolitik möjliggördetta, vilket framgår av betänkandet.Förutom samlade försvars-politiska motion har jag en egen motion som behand-lar Försvarsmaktens situation i på ettmer utförligt sätt. Där behandlas också frågan ommålflygdivisionen på Malmen i . Om dettahar jag tidigare haft en debatt med för-svarsministern.I huvudfrågan, herr talman, om garnisonen i finns det i betänkandet en tydlig reservation.Det är reservation 15, en reservation som kristdemo-kraterna står bakom. Om den skulle få majoritet inne-bär det att garnisonen i blir kvar. Jag yrkarbifall till reservation 15.Anf. 133 ():Herr talman! Många talare har påvisat att re-geringsförslaget är äventyrligt och att det är oansva-rigt. Jag instämmer i de argumenten. Det här förslagettjänar inte vårt lands intressen.Försvarsministern uttryckte härförleden i en in-tervju att han tyckte särskilt synd om ochde berörda på garnison. Det är ett märk-ligt uttalande. Jag tycker att själv äratt beklaga. Han har fått vika sig för Centerpartietskrav att offra till förmån för andra orter.Det här är tragiskt ur flera sakliga synpunkter.Många skäl talar för att bibehålla gar-nison, och det är inte bypolitik, herr talman, det ärförsvarspolitik. Här finns kanske bästa öv-ningsfält, här finns universitet med universitetssjuk-hus och deras samarbete inom t.ex. katastrofmedicin.Här finns goda rekryteringsmöjligheter för kvalifice-rad personal. Här har det gjorts stora investe-ringar, m.m. Jag kan i det sammanhanget instämma imånga av de argument som just utveck-lade för Linköping.Men, herr talman, först och främst är det natur-ligtvis det försvarsstrategiska argumentet som är vik-tigt, nämligen att behålla brigad och regemente i denhär delen av vårt land. Utan ett sådant samband mel-lan brigad och regemente är naturligtvis talet om enmöjlighet till återtagning värdelöst.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 15.I detta anförande instämde (m).Anf. 134 ():Herr talman! Jag tänker i mitt anförande ägna migåt tre begrepp som är hämtade ur propositionen ochsom ofta återkommer i debatten. Det är begreppenhelhetssyn, återtagning och det strategiska överfallet.I begreppet helhetssyn ligger att på ett så effektivtsätt som möjligt kunna bygga upp och använda för-svarets resurser för såväl militära som civila uppgifteroch att vid denna uppbyggnad så långt som möjligtutnyttja det civila samhällets möjligheter och resurser.Eftersom det civila samhället knappast kan organi-seras med utgångspunkt från Försvarsmakten är det avavgörande betydelse för helhetssynen hur Försvar-smakten organiserar sig och lokaliserar sin verksam-het i förhållande till det civila samhället. Detta har ialltför liten utsträckning beaktats i de förändringarsom regeringen och utskottet föreslår i förhållande tillÖB:s försvarsplan.De ekonomiska konsekvenserna av denna föränd-ring i förhållande till för såväl försvaretsom för samhället som helhet har inte på något sättkunnat klargöras i förslaget, trots att det på för-svarsutskottets eget uppdrag har tagits fram materialsom belyser detta. Men det finns av någon anledninginte med i betänkandet.Hotet av en militär konflikt på svenskt territoriumhar visserligen minskat. I vart fall i det korta perspek-tivet. Men det finns ändå fortfarande kvar som ett fullttänkbart scenario, om än i andra former än vi tidigarevarit vana vid.För att vi med rimliga insatser skall kunna hållaoss med ett militärt försvar som kan möta den nyahotbild vi kan se är helhetssynen ett villkor. Det räck-er inte med att ha ett försvar som kan sättas in medtillräcklig kraft och på rätt plats viden militär konflikt. Vi måste också på samma sättkunna använda resurserna för insatser vid stora civilaolyckor, vid katastrofer och för internationella uppgif-ter.Det är därför av vital betydelse att resurserna ärsnabbt och lätt tillgängliga i förhållande till både demilitära och civila behoven. I båda dessa avseendenhar Östgötaregionen med sina hamnar, sina flygfält,sin kust mot och närhet till ett mycket strategiskt läge. Genom regionen gårockså både vår största och vår mest trafi-kerade järnväg. Riskerna vad gäller stora olyckor ochkatastrofer är av naturliga skäl dessutom störst i be-folkningstäta regioner med många riskfaktorer.Östgötaregionen erbjuder stora möjligheter tillsamordningsvinster mellan militära och civila verk-samheter. Ett mycket gott exempel på det är den sam-verkan som sker mellan i och Trängbataljonen i fråga om katastrofmedicinoch krigskirurgi. Denna såväl för försvaret som fördet civila samhället mycket betydelsefulla verksamhetförutsätter en militär närvaro av något slag i länet.Möjligheterna att som kunna ta emot krigsska-dade på i och att sända utfältsjukhus till olika krigs- och katastrofplatser i värl-den är också avhängiga denna samverkan.Ett av de bärande begreppen i regeringens för-svarsstrategi är återtagning.För att vid ett ökat militärt hot i vår omvärld på ettsnabbt och ekonomiskt effektivt sätt kunna återtaavvecklad militär kapacitet måste vissa grundförut-sättningar finnas. Det måste finnas goda möjligheteratt rekrytera välutbildad och kompetent personal. Omdet skall vara möjligt måste det också finnas en godarbetsmarknad och goda utbildningsmöjligheter föranhöriga. För en flexibel organisation måste det ocksåfinnas en arbetsmarknad med en profil som gör detmöjligt för militär personal att övergå till civil verk-samhet och tvärtom.Ett politiskt beslut att återuppbygga försvaret, dvs.i realiteten en upprustning, kommer med stor säkerhetinte att fattas förrän det militära hotet i vår omvärldallvarligt ökat. En återtagning kan därför behöva ipraktiken verkställas inom en . Detkommer att kräva att det finns bl.a. utbildningsresur-ser i det civila samhället som går att ta i anspråk fördenna uppbyggnad.Återtagningsdoktrinen kräver också att det finnstillgång till militär mark för övning och utbildning.Allt detta finns inom landets i storlek fjärde regi-on, Östgötaregionen, med sitt universitet, sin arbets-marknadsprofil och ett av landets bästa militära öv-ningsfält i Kvarn.I stället för att utnyttja dessa unika förutsättningarföreslås nu en avveckling av huvuddelen av den mili-tära verksamheten i denna del av landet.Herr talman! På kort sikt är hotet av en militärkonflikt på svenskt territorium, som förut nämnts, intesärskilt stort. Med den labila politiska situation sområder i vår omedelbara närhet kan det militära lägetsnabbt förändras. I en sådan situation kan risken förett strategiskt överfall på bli en reali-tet.Alla scenarier som hitintills visats upp med detstrategiska överfallet förutsätter koncentrerade militä-ra operationer mot vitala administrativa och försörj-ningsstrategiska centrum. I praktiken innebär det iförsta hand men även övrigastorstadsområden.Vid ett strategiskt överfall mot Stockholmsområ-det måste det finnas möjligheter att på relativt näraavstånd mobilisera förband som mycket snabbt kansättas in i ett motangrepp. För detta ligger den nuva-rande infanteribrigaden i , IB 4, specielltbra till.Förutsättningarna för en snabb mobilisering ochdärmed också snabba insatser är mycket goda i briga-den i , där av de värnpliktiga finnsinom det omedelbara närområdet.I vissa situationer av ett strategiskt överfall kandessutom med sitt slättland, sina flygfält,hamnar och sin infrastruktur vara speciellt intressantför en fientlig operation, bl.a. för en uppmarsch motStockholmsregionen. Att lägga ned förbanden i men även i innebär en betydande för-svagning för att möta ett strategiskt överfall riktat motvåra storstadscentrum. Varför regeringen valt att medöppna ögon välja denna försvagning är höljt i dunkel.Det förslag, herr talman, till försvarsmaktplan somÖB redovisade hade förvisso sina svagheter. Ambi-tionen borde därför ha varit att eliminera dessa. Istället har man valt att föreslå förändringar som för-svagar möjligheterna till helhetssyn, som ger sämreförutsättningar för en återtagning och för att mötahotet av ett strategiskt överfall.En demilitarisering av bidrar i höggrad till denna försvagning och framstår därför utifrånrationella militära och ekonomiska utgångspunktersom obegriplig.Jag yrkar därför bifall till motionerna Fö8 ochFö29 samt Fö50 i motsvarande delar.Låt mig slutligen säga ett par ord om en fråga sominte i de här sammanhangen förut tagits upp. Det härär ingen fråga av regionalpolitisk karaktär för oss iÖstgötaregionen. Det här är en militär samhällseko-nomisk fråga, och det måste vara en sådan fråga. Detfår inte vara regionalpolitiken som avgör den härtypen av beslut. Jag vill ändå påpeka att det för denskull inte är en oväsentlig regionalpolitisk fråga föross i . Det betyder inte att den är ointres-sant därför att vi i det län som jag representerar ärmycket beroende av försvarsbeslut, inte minst medtanke på den försvarsindustri som vi har. Jag tyckeratt det är viktigt att alla i denna kammare har klart försig att inte är okänsligt för den här typenav beslut. är mycket känsligt för för-svarsbeslut och kommer att vara ännu känsligaresåvitt vi inte kan räkna med fortsatta försvarsbeställ-ningar för . Vi kommer från länet att i annanordning och i andra sammanhang uppvakta regeringenoch klargöra detta därför att vi på något sätt måstekänna trygghet även i vår situation.Anf. 135 () replik:Herr talman! Egentligen kunde det vara ett in-stämmande. Jag tycker att på ett väl-digt klokt och bra sätt formulerade hur viktigt det äratt vi behåller de resurser som vi i . Jagbeklagar emellertid att han inte med de kloka ordenhar lyckats beveka sin egen partiledning att i de olikastegen fram till ställningstagandet komma till sammaslutsats.Anf. 136 () replik:Herr talman! Jag instämmer med att jag är klok och förståndig.Anf. 137 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! Garnisonen i är en mång-sidigt sammansatt och kostnadseffektiv försvarsplatt-form. Garnisonen ligger i en från totalförsvarssyn-punkt gynnsam region med korta och etablerade kon-taktvägar såväl till kommuner och statliga myndighe-ter som till universitet, landsting, regionsjukhus ochnäringsliv. I sin nuvarande form utgör garnisonen enbred, kostnadseffektiv och rationell komponent itotalförsvaret med en geografiskt mycket god ochcentral placering i en infrastrukturellt väl avvägdregion med närhet till Stockholmsområdet.Förutsättningarna för anpassning till de säkerhets-politiska bedömningarna både på kort och på lång siktär därför utomordentligt goda med . Vidare är med universitetoch katastrofmedicinskt centrum en lämplig ort förforskning och utveckling bl.a. av militärt bistånd såvälinom landets gränser och utomlands.Vidare är övningsfältet i , som ligger i Mo-tala kommun, södra och till ytanstörsta utbildningsplattform som utnyttjas förutbildning av officerselever och krigsförband. När nuförbanden i garnison utgår ur Försvarsmak-tens organisation, vilket föreslås av en majoritet idenna kammare bestående av socialdemokrater ochcenterpartister, riskerar utbildningsplattformen Kvarnatt underutnyttjas. Därmed är även Kvarns framtid ifara.Alla dessa fakta och alla dessa argument kändenaturligtvis överbefälhavaren till när han lade framsitt förslag vad gäller det svenska försvaret. Det vardärför han inte föreslog nedläggning av Linköpingsgarnison. Försvarsministern och regeringen lyckasdock driva igenom dessa nedläggningar med hjälp avröster från socialdemokrater och Centerpartiet.I denna fråga måste jag tillstå att jag har betydligtstörre tilltro till överbefälhavarens försvarsstrategiskabedömningar och avvägningar än de oklara och svår-förståeliga argument, om några över huvud tagetfinns, i utskottsmajoritetens förslag vad gäller ned-läggningen av garnisonen i Linköping.Herr talman! Mot denna bakgrund ber jag att fåyrka bifall till reservation 15 under mom. 37 samtreservation 2 under mom. 46.Anf. 138 ():Herr talman! Det mesta i regeringens försvarspro-position vad gäller t.ex. inriktning, ekonomisk total-ram tycker jag är bra. Även jag inser att regementenmåste läggas ned. När det gäller nedläggningen avIB 4 kan jag inte finna att förslaget stämmer överensmed de principer man sagt sig ha använt vid bedöm-ningen av olika förband. I propositionen säger rege-ringen att kraven på folklig förankring ställer krav påatt Försvarsmaktens verksamhet har en tillfredsstäl-lande geografisk spridning.I har vi under upplevt attförsvaret har lagt ned en flygflottilj på Malmen, flyg-flottiljen i och T 1 i . före-slås att Mellersta arméfördelningen i , för-svarsområdestaben i , terrängkår iLinköping, i ochLivgrenadjärbrigaden i skall läggas ned.Trots många tidigare nedläggningar får Östergötlandta största stöten i detta försvarsbeslut. Vad som hän-der med den folkliga förankringen i mitt hemlän ärhögst tveksamt när landets fjärde största region intehar någon värnpliktsutbildning kvar och inte hellerens en FO-stab. Tidningarna i har ocksårapporterat om avsevärt många avhopp från hemvär-net i länet.Ett urvalskriterium som jag tycker är bra är säger sig prioritera samordnade garnisoner medkostnadseffektiv produktion. Trots detta föreslåsnedläggning av näst största garnison, den iLinköping, där man sam-ordnat alla funktioner som kan samordnas i en garni-son.Ytterligare ett urvalskriterium är låga investe-ringsbehov. I har försvaret under de senas-te tio åren investerat . Jag harmed egna ögon sett förband på en del andra platser ilandet som förslås vara kvar där det såvitt jag förstårfinns ganska stora underhålls- och investeringsbehovsom måste tillgodoses. I något fall finns det t.o.m.behov av inköp av ny mark för att man skall få till-gång till infanteriet samt den re-dan samordnade högskoleutbildningen för infanteriet,kavalleriet och pansartrupperna ligger i ochÖstergötland. Utskottets argument för att lägga nedA 1 är att man då kan satsa på förband som liggersamlokaliserade med truppslagscentrum. Men förinfanteriet är man beredd att bryta detta samband ioch med att man föreslår nedläggning i Linköping.Logiken i ett sådant resonemang haltar minst sagt.Varför är det viktigt men närhet i samband med vissatruppslagscentrum? Undantaget är den närhet som redan finns i Östergötland.Tillgång till övningsfält är en annan viktig faktor.Vi har - och det tror jag att de flesta instämmer i - ettav södra och bästa övningsfält iÖstergötland, det som ligger i . Ingen annangarnison än garnison har möjlighetatt samöva infanteri, artilleri, arméflyg och terräng-förband med kadetter från alla dessa vapenslag.Ytterligare ett kriterium har varit utvecklingspo-tential. I finns en etableradsamverkan mellan garnisonen, universitet, FOA ochuniversitetssjukhuset. Lägg därtill att det i Linköpingfinns ett betydande mått av IT-utveckling, något somefterfrågas alltmer av försvaret.Samverkan med det civila samhället är en annanviktig faktor. Garnisonen i har tillsammansmed sjukhuset där och medicinska fakulteten undermånga år bedrivit ett utvecklingsarbete som handlatom katastrofmedicin och krigskirurgi. Jag tycker attdetta är lysande exempel på samverkan mellan detcivila samhället och försvaret, en samverkan somgynnat båda parter.Visserligen skriver utskottet att det är viktigt attdet samarbetet kan fortsätta, och jag välkomnar denskrivningen. Men jag hyser ändå en viss oro över hurdet skall gå till rent praktiskt när det saknas en för-svarsmakt på platsen som man kan samverka med.Flera talare har här understrukit hur viktigtdet är att kvarvarande förband och utbildningsplatserfinns så nära den tänkta uppgiften som möjligt. Det ärockså självklart att ett förband blir effektivare om dentänkta uppgiften skall lösas i en terräng där man ut-bildats eller övats. Mot den bakgrunden är jag bekym-rad över att det på kuststräckan mellan ochStockholm - en kuststräcka som måste anses liggastrategiskt till i försvarssammanhang - i framtideninte kommer att finnas något kustnära arméförband.Det sägs i utskottets betänkande att vid det slutligaavgörandet har man bibehållit Dalabrigaden i istället IB 4. Motivet sägs vara möjligheten till vinter-utbildning. Visst måste jag medge att inteär något köldhål. Å andra sidan kan jag konstatera attäven har inställts i brist på snö.Jag är väl medveten om att det är svåra avväg-ningar som måste ske i samband med ett försvarsbe-slut. När man lägger ned förband måste man avvägaväldigt noga. Men att lägga ned kostnadseffektivaförband - förband som har visat sig ha hög kvalitetdär stora investeringar har gjorts, en garnison som harhög utvecklingspotential där truppslagscentrum finnssom man samverkar - med anser jag inte vara enriktig bedömning.Jag tycker att utskottet i många frågor har argu-menterat klart och sakligt. Men när det gäller argu-mentationen kring garnison är den minstsagt tunn. Därför, herr talman, vill jag yrka bifall tillmotionerna Fö8 och Fö29.I detta anförande instämde , , , , och (samtliga s).Anf. 139 () replik:Herr talman! Jag instämmer i hållning, att vi skall satsa på garnisonen iLinköping. Det är korrekt. Men jag har en fråga tillConny Öhman.Av debatten har det framgått att av militära, stra-tegiska och samhällsekonomiska skäl talar allt förgarnisonen i , vilket också ÖB insåg. Hit-tills under dagens debatt har jag inte hört några håll-bara argument för eller motiv till varför regeringenhar frångått ÖB:s bedömning.Conny tillhör ändå regeringspartiet. Hanmåste åtminstone internt ha fått höra någon sortsargumentation från regeringen. Det skulle vara intres-sant att höra om kunde redovisa denandra sidans syn på varför man har valt bort garniso-nen i när allting rent logiskt talar för attden skall få vara kvar. Det vore av värde för debattenatt få höra det. Kanske har regeringen till redovisat något skäl för detta.Anf. 140 () replik:Herr talman! Jag har talat för att garnisonen i skall bevaras. De som har en annan uppfatt-ning får svara på frågan varför de har gjort en annor-lunda bedömning. Den frågan bör rimligtvis inte rik-tas till mig.Anf. 141 ():Herr talman!