prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — Men varför vägrar ni att göra denavvägningen när ni skall behandla våra förslag som ärhögst rimliga med tanke på hur ni socialdemokrateralltid tidigare i historien har resonerat, nämligen attnär en lågkonjunktur är på gång skall man lätta någotpå finanspolitiken? Det är inte rimligt att då läggafram ytterligare budgetförstärkningsåtgärder som nigör tillsammans med Centerpartiet.Till sist vill jag säga något om detta att vi är duk-tiga i . Tyvärr har skillnaderna minskat. Vi haren gammal och fin tradition i det här landet när detgäller att vi har haft en mycket stark fördelningspoli-tik. var i särklass närdet gällde en jämn inkomstfördelning. Men sedan har,precis som LO, och mångaandra har visat, klassklyftorna fördjupats och ökatmycket starkt . Och ni socialde-mokrater har inte förmått stå emot. Det betyder attskillnaderna gentemot andra länder har minskat. Detär den trenden som måste vändas.Anf. 74 () replikHerr talman! Både och jag ärmedvetna om att det var under den borgerliga rege-ringsperioden som det inträffade en rad saker när detgäller fördelningen som gick i fel riktning. Det äralltså en uppgift att vrida detta rätt. Det gör man inte iett svep, utan man får ta det i olika omgångar.Jag vill säga att vi har gjort den konjunkturavväg-ning som talar om. Men det är klartatt man aldrig kan vara helt säker förrän i efterhand.Det är en känslig fråga hur man balanserar detta.Beredskapen måste finnas där. Jag vill dock påpekaatt de offensiva åtgärder som vi nu föreslår inte ärnågot åtstramningspaket, utan det är offensiva åtgär-der för att ta ned arbetslösheten och lyfta fram ut-bildningen. Men vi är noga med att inte släppa lossräntorna uppåt, utan vi skall hitta vägar att finansieradetta.Jag kan sträcka mig så långt som att jag kan inseoch ge rätt i att utskottet borde hakunnat skriva lika utförligt om dessa avvägnings-problem och konjunkturproblem när vi behandladeVänsterpartiets motion som vi gjorde när vi behandla-de motion. Vi får försöka bättra oss tillnästa gång vi skriver ett betänkande.Anf. 75 () replikHerr talman! Vi är från kritiska till attfördelningspolitiken i blivit sämre, till attbesparingar gjorts på ett sådant sätt att man inte iförsta hand tagit från de företag och privatpersonersom ändå har större marginaler, att man i så stor ut-sträckning tagit från dem som har mycket små margi-naler eller inga alls. Det är helt onödigt. Jag påtalade imitt inledningsanförande att det är litet märkligt , när man nu skall höja ersättningsnivån i social-försäkring, arbetslöshetsförsäkring, osv. till , gördet för höginkomsttagarna. Varför skall man göra detför dem med hyfsade inkomster i medelinkomstskik-tet? Är det inte bättre att i första hand höja den fördem som har låga inkomster och sedan använda peng-arna till att inte försämra för handikappade, inte för-sämra i biståndet, inte försämra i bostadstillägget tillpensionärerna, inte försämra i egenkostnadsskyddetosv.? Det är så snett . Många besparingar slårmot människor som har det väldigt svårt att skyddasig.Det är likadant på skattesidan. Man skulle ha kun-nat ha en bättre fördelningsprofil. Det kritiserar vi.Däremot har vi inte från gjort någoninventering internationellt av hur olika länder klarardetta, så jag kan tyvärr inte ge något mer ingåendesvar på den delen i fråga till mig.Jan framhåller miljösatsningen som nå-gonting väldigt väsentligt. Där har vi samma syn, villjag hoppas. Betyder det att är positiv tillatt öka satsningen på allergisanering, vindkraft ochandra konkreta saker som just nu stannat upp?Anf. 76 () replikHerr talman! Jag får väl tolka talsom att han själv i varje fall inte känner till någotannat land som har en bättre fördelningspolitik änSverige. Därmed inte sagt att man skall vara nöjd medhur det ser ut med fördelningen.Vi har alltså drabbats av enekonomisk kollaps i med en tredubbling avarbetslösheten, en fördubbling av statsskulden och enoerhörd räntebörda. Tror inte att vi iden socialdemokratiska riksdagsgruppen har haftoerhörda problem när vi försökt få en balans i statensbudget? Vi har ingen balans . Det fattas fortfaran-de ett stort antal miljarder , vilket ökar påstatsskulden och räntorna. Vi hoppas att snart vara iett balansläge, men med urholkade statsfinanser kanvi inte med kraft slå tillbaka nästa arbetslöshetsvågsom kan komma vid nästa lågkonjunktur. Vi måstealltså skrapa ihop resurser. Det har inneburit att vi harfått begränsa i överföringarna till företag och hushållför att på bästa möjliga sätt kunna slå vakt om dencentrala verksamheten framför allt i kommunerna:vård, omsorg och skola. Det är ingen lätt uppgift,eftersom det är så ofantliga underskott och spekula-tioner med ränteuppgång osv.Jag är ändå beredd att sträcka mig så långt som attsäga att om jag jämför den samlade fördelningseffek-ten av den politik som jag står för med den samladefördelningseffekten i den politik som stårför har jag ingen anledning att skämmas.Anf. 77 () replikFru talman! Att det skulle ge en sämre fördel-ningseffekt att man sparar mer på dem som har högreinkomster och sparar mindre eller inte alls på demsom har lägre inkomster är en nyhet för mig. Själv-klart är det bättre fördelningspolitik.Jan inbjuder till en mer ingående dis-kussion om vårt samlade ekonomiska program, somhan antydningsvis säger innehåller allvarliga brister.Vad de består i vet jag inte. Det har inte om. Jag är naturligtvis intresserad av att få vetavad dessa brister i så fall skulle bestå i, i synnerhet omde skulle innebära dålig fördelningspolitik. De analy-ser som vi gjort och även låtit oberoende ekonomergöra visar inte att det skulle vara sämre fördelnings-politik, tvärtom bättre.Vi har väldigt långtgående förslag när det gälleratt få ner massarbetslösheten. Det ser vi som ett hu-vudmål. Vi har pekat på att medelarbetstiden har ökati stället för att sjunka, som den borde göra när pro-duktiviteten ökar. Hade vi fått en sjunkande medelar-betstid hade åtskilliga människor haft arbete i dag.Därmed skulle också de problem som vi har medstatsfinanserna vara väsentligt mindre. Det är skälettill att vi pläderar för att vi måste sänka arbetstiden,precis som har beslutatatt vi skall göra. Det vore bra om vi kunde göra det.Nu kan man inte räkna med att tillväxt ger nya jobbpå samma sätt som . Sambandet har i hög gradbrutits. Vi ser hur man investerar mycket kraftigt iindustrin, men det blir inga nya jobb. Det blir oftafärre jobb.Anf. 78 () replikFru talman! Tyvärr klarar man inte, ,en så oerhört stor sanering av budgeten utan att allafår känna av det. Det är ofrånkomligt. Jag hinner intepå de här minuterna analysera bristerna i detalj i Mil-jöpartiets alternativ. Kanske kan vi göra det nästagång och vara utförligare. Enligt vår uppfattningkommer den samlade effekten av en del av era förslagatt bli bristande effektivitet. Sammantaget kommerdet att ge sämre fördelningseffekt och sämre effekterpå sysselsättning. Men låt oss återkomma till det.Vad som har hänt är att klyftorna vidgades dra-matiskt . Vi har gjort en hel del föratt rätta till dem, men självklart skall vi fortsätta meddet arbetet.Anf. 79 () replikFru talman! Jag tror att och jag delaruppfattningen att den viktigaste fördelningsfrågan ärarbetslösheten och att goda villkor för företag ochföretagande är viktiga. Sedan kommer vi till ett antalfrågor om hur detta skall förverkligas. inne på att det är parterna som skall komma över-ens om arbetsrätten. Jag måste dra den slutsatsen attJan inte tycker att en lag skall ändras ge-nom att man fattar ett beslut om en ny lag. Man kan istället vända sig till några parter som berörs av en visslagstiftning och be dem att förhandla. De kan kommafram till en överenskommelse som får långtgåendeföljder för även tredje part, i det här fallet de arbetslö-sa som inte sitter med vid förhandlingsbordet. Jagtycker att principen är litet märklig. Det måste väländå vara så, , att lag skall med lagändras. Det måste väl ändå vara huvudprincipen förhur vi skall styra på områden där vi vet att parternahar motstående uppfattningar och där vi också är pådet klara med att inriktningen måste förändras för attåstadkomma en anpassning till de nya mönstren pådagens arbetsmarknad.När vi kristdemokrater föreslår en bättre fördel-ningsprofil än regeringen säger att MatsOdell är alla goda gåvors givare, men betalningen fårman leta i skyn efter. Det går bra att titta i finansut-skottets betänkande. Vi finansierar en mängd av våraförslag med en höjd matmoms. Vi vill ha ytterligareen karensdag för dem som är friska och som har arbe-te, vi vill slopa delpensionen, för att nämna någrasaker. Alla de förslag som vi har lagt fram är finansie-rade rakt igenom.Anf. 80 () replikFru talman! Felet som begicks när det gäller ar-betsrätten var att den borgerliga regeringen i konfron-tation lagstiftade emot den ena sidans intressen. Mangick på arbetsgivarnas linje och införde nya lagar. Närvi återkom ändrade vi tillbaka till det som gälldeinnan och uppmanade parterna att diskutera och prövai om man kunde kommaöverens om reformer som är bra för framtiden.Som bekant är lyckades man ju inte, men vi har nugett parterna under ledning av skickliga medlare möj-lighet att se om man ändå inte skulle nå en överens-kommelse fram till den 23 augusti.Jag tycker alltså att vi skall ge parterna den chan-sen. Det finns så oerhört mycket att vinna om vi kanfå parterna att komma överens på det här området.Anf. 81 () replikFru talman! säger att felet var attden förra regeringen lagstiftade i konfrontation. Vikan konstatera att den nytillträdande regeringen hös-ten 1994 återställde ett antal åtgärder av strukturellkaraktär som den förra regeringen hade vidtagit. Ettexempel på detta var att man lovade en återställningav ersättningsnivåerna i de olika offentliga försäk-ringssystemen. Men i stället genomförde den nuva-rande också i konfrontation - lindrigt talat - medarbetstagarsidan den sänkning till som ännuen gång skall återställas. Det är ju fullt möjligt, JanBergqvist, att ändå ta tag i den heta potatisen, om mantror att någonting är nödvändigt. Jag tror att det kom-mer att bli nödvändigt för regeringen att faktiskt göraså.Anf. 82 () replikFru talman! Självfallet skall lag med lag ändras.Det är inte fråga om det. Men kan man på det sätt somvi nu prövar få parterna på arbetsmarknaden att enas iden här frågan är det oerhört mycket vunnet. Då kun-de vi komma bort från den konfrontationsställing somhar rått under alltför många år.Anf. 83 ()Fru talman! är som bekant ett litet landmed ett starkt internationellt beroende. Detta erbjudeross möjligheter, men det sätter också begränsningar.Sveriges ekonomi får i längden inte vara i obalans. Dåhotas trygghet och god miljö. Då blir det svårare attåterkomma till en arbetsmarknad som erbjuder flerjobb än . Den här generationen får intelämna en stor obetald skuld efter sig till nästa genera-tion.Redan under fyrklöverregeringens tid under åren1991-1994 påbörjades ett intensivt arbete med attsanera statens finanser. Det arbetet fortsätter nu.Centerpartiet är en aktiv part i arbetet för att skapapolitisk och ekonomisk stabilitet.Centerpartiet är ett självständigt partimed samarbetsvilja. Vi strävar efter att uppnå resultati samverkan och samförstånd när det låter sig förenasmed våra program. Vi sätter samverkan och resultatföre konfrontation.Sverige behöver samarbetsvilja. Det är en vanfö-reställning att det goda samhället lättast byggs påruinerna av vad meningsmotståndarna eller motståen-de intressen byggt upp. Konfrontation kan värma denparti- och organisationsegoistiska opinionen för enstund. Men vi lägger inte fast en långsiktigt utveck-lingsfrämjande kurs genom en politisk kultur därblockpolitiken cementeras, där återställare följs pååterställare och återigen återställare.Det sägs ofta att politiska beslut inte skapar väl-stånd och att en förbättrad sysselsättning inte kankommenderas fram genom politiska beslut. Det är påett sätt riktigt. Men 1900-talets svenska historia visaratt politiken och den politiska samarbetsförmågan kanha utomordentligt stor betydelse för hur grunden förvälfärdsutvecklingen och människors chans till etteget arbete är lagd.Den proposition som nu behandlar är enav flera frukter av ett samarbete mellan Centerpartietoch regeringen. Resultatet av ett snart 15 månaderlångt samarbete i syfte att stabilisera svensk ekonomikan redovisas. Utan att underskatta kvarstående pro-blem, och allra minst den arbetslöshet som är ett gis-sel för hundratusentals människor i dagens , ärjag ganska till freds med uppnådda resultat.? Det samlade underskottet i Sverigesoffentliga finanser har sjunkit från år 1993till 8,1995. beräknas underskottet bli drygt5 %.? Räntan på en femårig statsobligation har sedanapril 1995 fram till nu sjunkit med . Riksban-ken har sänkt den s.k. reporäntan från8,till . Det talar sitt tydliga språk.? Den svenska kronan har stärkts med en-ligt ecu-index . Även detta talar sitttydliga språk.? Bytesbalansen visade ett rekordstort överskott på35 miljarder kronor och beräknas ha ett över-skott .? Inflationen ligger nu på god europeisk nivå. In-flationsförväntningarna är små framöver.Under 1996 torde den svenska inflationen med storsannolikhet hamna under inflationsmål.Sveriges ekonomi är väsentligt stabilare, ochtrovärdigheten för politiken är betydligt större som enföljd av samarbete med regeringen sedanapril 1995.Många människor kan glädjas på olika sättöver att deras tillvaro har påverkats till det bättre.Många har fått väsentligt lägre kostnader för sitt bo-ende. Många kan se hur 1996 blir med ökadereallöner. Utlandssemestrande svenskar kan under dethär året konstatera att reskassan räcker väsentligtbättre än vad som var fallet sedan.Även om det finns många familjer som fått för-bättringar i sin ekonomi motsvarande 1 000 skattefriakronor och t.o.m. mera finns det ocksåandra som är långvarigt arbetslösa och oerhört oroade.Det är många som fruktar för att hemorten inte harmöjligheter att erbjuda en framtid, som varslats omuppsägning från sin anställning eller som oroligt sliterför att undvika konkurs i det egna företaget. Tusentalsmänniskor upplever att det är alltförmånga dagar kvar innan nästa månadsinkomst är påplats på lönekontot. Jag kan förstå att det är mångasom undrar om stabiliserad statsskuld, minskat budge-tunderskott, en stark bytesbalans, en högre värderadkrona och låg inflationstakt egentligen är till nytta förderas privatekonomi och deras möjligheter att skaffasig ett tryggt arbete.Just därför är det viktigt för mig och för Center-partiet att betona att trygga inkomster och trygga jobbinte kan skapas om statsfinanserna tillåts att förfalla.Vi skall satsa allt vad vi förmår på en radikal sänk-ning av arbetslösheten och helhjärtat satsa på en för-bättrad ekonomi för dem som sett plånböckerna bliallt tunnare. Men vi skall inte göra dessa satsningar påbekostnad av saneringen av de offentliga finanserna.Vi från kommer mycket bestämt att hållafast vid målen att nedbringa underskotten i de offent-liga finanserna till för att året där-på nå budgetbalans.Det är också mot den bakgrunden som vi i sam-band med vårpropositionen så bestämt har hållit fastvid en stram finanspolitik. läggs, vilket finansut-skottets ordförande sade i sitt anförande här tidigare,grunden fast för ett utgiftstak. Vidare tar vi förstasteget på vägen mot en ny budgetprocess.Jag vill erinra om att vi i i finansdebattenden initierade idén om ett utgiftstak i deoffentliga finanserna. är vi på väg att genomföradet. Vi har inte låtit oss frestas att falla undan förpopulära lockrop vare sig om kostsamma reformereller om skattesänkningar på kredit. Det är ocksåbakgrunden till att vi, trots ambitiösa satsningar påföretagande, arbete och utbildning, bestämt har hållitfast vid en politik som syftar till en stabilare sam-hällsekonomi.De som förordar att vi skall låna oss ut ur kri-sen och att vi skall strunta i arbetet med att nedbringabudgetunderskotten, måste helt ha glömt de obarm-härtiga konsekvenserna av tidigare lättsinne av sam-ma slag. Vi i tänker inte ägna oss åtsådant lättsinne. En tryggare tillvaro för Sverigesfolkflertal skapas inte genom ett ökat inflytande åtlångivare och bankirer utomlands och här hemmaeller genom ett minskat inflytande för de folkvalda ivårt eget land.De som har den starkaste övertygelsen om att depolitiska institutionerna har en avgörande betydelseför ekonomi, välfärd och trygghet borde vara de sistaatt försvaga den ekonomiska grundvalen för stat,kommun och landsting. Märkligt nog är så inte fallet.I och går en kortsiktigjakt på röster före det långsiktiga intresset av en starksamhällsekonomi. Det är en viktig politisk uppgift, frutalman, att avslöja denna politik.Den sysselsättningsproposition som presenteradesi dag är ett politiskt besked om att det finns en majori-tet som vill satsa på fler företagare och fler anställda iväxande företag. Det är väsentligt för de onote-rade bolag som är mest beroende av villkoren i Sveri-ge. Onoterade och OTC-noterade förblir skattebefria-de.Skatter lindras eller tas bort i syfte att få ökad fartpå nybils- och fastighetsmarknaden. Regelsystemförenklas i syfte att minska byråkratin och spara kost-nader i företagen. Nya resurser satsas för att åstad-komma företagsamhet och nya jobb där sådana allramest behövs, dvs. i glesbygd och på landsbygden.Vi i är till freds med att det tas ett tydligtsteg i fråga om en skatteväxling, med minskad skattpå företagande och arbete samt ökad skatt på miljö-förstöring och resursslöseri. Sänkta egen- och arbets-givaravgifter med tyngdpunkten så att lättnaden blirstörst för de små företagen och med besked om infö-rande av en avfallsskatt i en och samma propositionutgör ett tydligt besked om att anträtt skatte-växlingens väg.Förutom en hel rad åtgärder för att främja de småföretagens utveckling, satsningar som är särskilt vik-tiga för tjänstesektorn, tas flera initiativ på områdendär möjligheterna till framsteg är som störst. Jag tän-ker på det miljardprogram som föreslås för krets-loppsanpassning av bebyggelse och ny miljöteknik.Jag tänker på det miljardprogram som inrättas för attbidra till att skall kunnases som en ledande tillväxtregion. Jag tänker på mil-jardprogrammet för regional utveckling och företags-utveckling.Fru talman! Det finns de som ropar, och som roparhögt, om att det är för litet och . De som roparallra högst är ofta representanter för partier som gjortde allra minsta ansträngningarna för att skapa de ma-joriteter som är en förutsättning för varje resultat i enparlamentarisk demokrati. Om alla handlade som desom nu ropar om att det är för litet och , skullealls ingenting någonsin uträttas i denna politiska för-samling. I politiken krävs det såväl en bestämd vilje-inriktning som en förmåga att samarbeta med andra.Det är min övertygelse att både den vårpropositionsom nu behandlas av och den propositionom sysselsättning som blivit offentlig först i dagkommer att ge väsentliga bidrag till en förbättradekonomisk utveckling. Men det finns inga snabbaklipp att göra i politiken. Sådana fanns inte underförra eller förrförra mandatperioden. Sådana har intefunnits under det här och sådana kommerheller inte att finnas i framtiden.Jag läste med visst intresse den partimotion somtidigare remitterades till ett av utskotten. Jagtänker på den motion som väckts av Moderata sam-lingspartiet. Det är den partimotion som inte är finan-sierad, men stramheten och finansieringen är ju inteviktiga för Moderata samlingspartiet. Jag noterar attde som har skrivit under motionen har förflyttat sigtill bur, där man tidigare inte varit sånoga med finansieringen. Man har alltså förflyttat sigtill populismens högborg.Det är konsekvensen i politiken som är avgörande.Därtill är vi självklart starkt påverkade av utveckling-en i vår omvärld. Vi i är konsekventa ivårt handlande såväl när det gäller saneringen avstatsfinanserna som när det gäller den bestämda in-riktningen på att förbättra företagandets villkor ochsmåföretagens tillväxtmöjligheter. Det gäller också iarbetet för en regional utveckling som kommer helalandet till nytta. Vi arbetar för kretslopp och trygghet.Centerpartiet är berett till strid för samverkan. Vitar kamp för vår politik inte bara i talarstolar och pådebattsidor utan också i den politiska verklighet därmajoriteter måste formas i enlighet med grundläggan-de demokratiska spelregler.Det behövs fler arbetstillfällen i . Därförbehövs det också fler företag och företagare. Sverigebehöver inte bara nå en halverad öppen arbetslöshet.Om uppsatta mål skall uppnås bör vi inrikta oss på attfördubbla antalet egenföretagare och antalet kvinnligaföretagare samt skapa goda betingelser för svensktnäringsliv. För en sådan politik är berettatt göra sitt yttersta - i samverkan med andra, nu och iframtiden.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till hemstäl-lan i finansutskottets betänkande.Anf. 84 () replikFru talman! Med anledning av skulle jag vilja veta på vilket sätt landetssmåföretagare gynnas av t.ex. en ny fondsocialism iform av en sjätte och på vilket sätt landetssmåföretagare gynnas av en förlängd sjuklöneperiodutan kompensation. Båda dessa förslag har upprörtalla faktiska företagare. Hur kan så nöjd med de förslagen som ett positivt inslagför landets företagare?En annan fråga som jag förmodar att Per-OlaEriksson kan svara på är: På vilket sätt skulle, som jaguppfattat det, ett nytt svinbidrag i de propositionsför-slag som lades fram främja en tillväxt medfler jobb?Jag blev en aning bestört då jag hörde att Per-OlaEriksson är så nöjd med utvecklingen sedan s-c-samarbetet inleddes. Om jag var ,vilket förbjude, skulle jag vara väsentligt mindrenöjd. till vad som inträffat är ju t.ex. 60 000 färrei arbete jämfört med hur det var -alltså 60 000 tappade jobb. Räntan är nu förvisso lägreän den tidigare var. Men den långa räntan, vilken styrbostäderna, är fortfarande högre än den var i början avåret. Där har det minsann inte skett någon förbättring!Jag tror att , så länge samarbetetmed Socialdemokraterna pågår, skulle kunna göra enviktig insats. Han kunde nämligen inte minst för fi-nansutskottets ordförande tala om att deekonomiska problemen inte började dåPer-Ola parti medverkade i regeringsställ-ning. Om man inte förstår hur problem uppkommerhar man inga möjligheter alls att bidra till en lösning.Där kunde göra en insats, och jagskulle önska att han bedrev ett sådant arbete meraaktivt.Anf. 85 () replikFru talman! Jag har noterat att varitnågot störd och vresig - jag har ju kunnat följatidigare inlägg. Kanske beror det på att man blevnågot chockad över det mycket kraftiga tag somCentern och Socialdemokraterna gemensamtpresterade. I hade man kanske inte väntatsig det. För sedan lämnade ju in enmotion till som innehöll två klämmar. I denena bad man att hos regeringen begäraförslag om åtgärder. har vi, innan den motionen ärbehandlad, tillsammans med Socialdemokraterna lagtfram ett mycket omfattande program. Den beställningsom tidigare gjorde är alltså leve-rerad.Anne säger att en sjätte ärfondsocialism. Men, , den bygger på deregler för fonderna som gällde 1992-1994 under fyr-partiregeringen, vilken tillhörde. Jagmåste här ställa en motfråga: Ägnade sig AnneWibble som finansminister åt fondsocialism?Vad gäller detta med en förlängd period för ar-betsgivaransvaret och sjuklönen är det fel att, somAnne gör, hävda att det inte är fråga om kom-pensation till företagen. har i så fall intehelt och hållet fattat innehållet där.Till sist: Vad menar med svinbi-drag? Jag förstår inte den frågan.Anf. 86 () replikFru talman! Jag skall gärna erkänna att min sa-gesman är en centerpartist. Därför frågade jag encenterpartist vad det är för nytt svinbidrag som finns idagens propositionsförslag. Det är väldigt bra om detinte finns något sådant bidrag. Kanske var det bara enförhoppning från om något som man intelyckats realisera. Jag tror nämligen inte att det är påjust det området som de nya jobben och tillväxtenskall komma.Sjuklönen finns med i dagens betänkande såsomskapande i budgetförstärkning.Dessa pengar tas från företagen.