prot · GK0926 · 1996-11-07 00:00:00 — tillhör ett partisom har valt att säga att kultursektorns institutionerframöver i allt större omfattning skall klara av en egenfinansiering. Jag utgår från att man då har gjort denprioriteringen att även kultursektorn skall ta sin del avansvaret för det statsfinansiella läget.Det finns två sätt att göra detta. Man kan höja bil-jettpriserna så att vanligt folk inte har råd att besökavåra statliga institutioner, och man kan göra på detsätt som de statliga institutionerna redan gör, nämli-gen söka sponsorer.När jag nu har läst att man skall jobba med enstörre del egen finansiering har jag försökt sätta migin i hur läget är . Jag har då funnit att när detgäller t.ex. klarar de all sin produk-tion av utställningar tack vare sponsorer. De har trestora huvudsponsorer. Om de inte hade det skulle deinte kunna ha några utställningar. Det är ju utställ-ningar vi vill se.Det är den verklighet institutionerna lever i.Min fråga är då: Kan man se över reglerna, ellerskall vi göra som vi alltid har gjort och jämföra medidrotten? Idrottens sponsringsverksamhet är vi välförtrogna med. Där har vi en historia. Men när detgäller kulturen är detta något helt nytt. Det är därfördags för en översyn.Thomas säger att det inte finns några sär-skilda svårigheter. Men det finns det.Den källa jag har är som säger attdet förekommer olika bedömningar vid olika skatte-myndigheter när det gäller avdragsrätten för kultur-sponsring, eftersom det är så svårt att bedöma omkostnaden går att jämställa med vad man får ut, dvs.hur stora skyltar som står uppställda utanför Operaneller utanför teatern i Nässjö.Jag undrar om statsrådet har pratat med och med vår kulturminister som skulle kunnautveckla den framtida finansieringen av svenskt kul-turliv. I har man utvecklat traditionen närdet gäller sponsring väldigt bra. Man har en långtradition som man utvecklat tillsammans med Volvo.Man har fastlagda kriterier för hur man skall sköta sinsponsring.Andra har inte samma erfarenhet. Finns det någonmöjlighet för staten att hjälpa till att sätta upp generel-la regler för de kulturella institutionerna? Näringslivethar spelregler, men många av våra institutioner saknardet.Anf. 25 ():Herr talman! Tack för svaret, skatteministern.Sponsring blir allt vanligare. Jag har ju varit mednågra år här i kammaren, och jag vet hur det lät frånsocialdemokratiskt håll för tio när detgäller sponsring framför allt till kultur; till idrott vardet möjligt, men inte till kultur. Gudskelov har situa-tionen ändrats. Det beror naturligtvis på att vi har fåttont om pengar. Man söker då pengar där de finns. Definns ofta i företagen.Skatteministern påpekar att företagen naturligtvissponsrar för att de får förmåner av det. Självklart.Företagen har bl.a. aktiebolagslagen att följa. Demåste följa den och se till att företagen gynnas av, idet här fallet, sponsring.Jag håller med skatteministern om att lagstiftning-en inte behöver förändras. Det som behöver förändrasär tolkningen och bedömningen. Det är en fråga fördomstolarna.Jag var med på ett seminarium sedandär man diskuterade just denna fråga. En av vårahögsta skattetjänstemän var närvarande. Han svaradepå min fråga om hur man skulle göra, att felet egentli-gen är att våra skattehandläggare inte kan den härlagen. Jag blev ganska förvånad. Jag tyckte att det varbra att han var ärlig och sade så. Jag fick fråga tregånger innan han lovade att se till att vidareutbildningav handläggare skulle ske.Jag hoppas att skatteministern kan hjälpa till ochse om frågan om vidareutbildning har tagits upp. Detär ju det som behövs.Jag skulle vilja koppla detta till , då och hela förhopp-ningsvis blir föremål för stort kulturellt intresse. Mansäger från initierat håll att det blir det största samar-betsprojektet någonsin i mellan kulturen ochnäringslivet. Just därför är det viktigt att våra skatte-handläggare kan detta så att företagen vågar satsa.Vi ser vad vi har fått. I kulturutskottet har vi be-rört hur mycket som kommer från staten, från Framti-dens kultur som verkligen satsar - 1997 och 1998 ärdet 60 miljoner - från eventuella sponsorer. Men härär det oerhört väsentligt att vi alla medverkar till attstärka företagens möjligheter att använda sig avsponsring för sitt eget bästa, för att föra ut sina pro-dukter och för kulturen - bl.a. då för kulturåret 1998.Anf. 26 ():Herr talman! talar man om idrott och kulturnär det gäller sponsring. Jag skulle vilja ta upp enannan sida av sponsring och se på statliga myndighe-ters möjligheter att ta emot bidrag. Det råder förmod-ligen en stor osäkerhet hos statliga myndigheter ochverk om vilka principer som bör tillämpas. Det finns åena sidan risk att vissa myndigheter avvisar erbjudan-den om sponsorpengar så att statskassan därigenombelastas i onödan, eftersom man är osäker på om manfår ta emot sponsorpengar.Å andra sidan finns det en risk att man i sin ambi-tion att spara budgetmedel tar emot bidrag eller annanmedverkan på sådant sätt att konkurrensen mellanolika leverantörer påverkas, eller så att det rent av kanuppfattas som en muta.Man kan t.ex. fråga sig om polisen får starta en in-samling eller söka sponsorer till bensinpengar ombensinkontot är slut före budgetårets slut.Jag skulle vilja fråga statsrådet om rege-ringen är beredd att medverka till att det klargörs delstill vilka slags verksamheter det är tänkbart att ta emotbidrag, dels från vilka givare det är tänkbart att taemot bidrag. Det bör antagligen också finnas vissariktlinjer för formerna för mottagandet.Anf. 27 ():Värderade talman! Jag har hängt upp mig på attstatsrådet i slutet på sitt svar nämner att det äromöjligt för regeringen att ge anvisningar tillrättstillämpande myndigheter eller domstolar. Men om man har medverkat till att en laghar stiftats och om man märker att de som skall tolkaden lagen inte har uppfattat lagen så som lagstiftarenmenat, måste det väl finnas någon möjlighet för enregering eller riksdag att meddela dem som skall tolkalagen hur man har menat att den skall tolkas.Jag tror att det är sant som andra interpellanterhävdat, att det är idrottssponsringen som varit tongi-vande för hur man tolkar det hela. Man är van att seidrottsmän med namn på armar och ben på kavajeroch på den utrustning man har. När det gäller musikert.ex. är det inte så ofta man ser någon med ett före-tagsnamn på ryggen. Jag har uppfattat att om sponso-rerna fick sina namn på exempelvis dirigentens ryggskulle skattemyndigheterna godkänna det. Det går juan med dirigerande musiker som har någon sida attvända mot publiken. Jag är kyrkomusiker i , och mitt huvudinstrument är orgel. Om detskulle stå Bagareboden på ryggen på mig skulle intemånga se det när jag sitter och musicerar på läktaren.Det måste finnas någon metod som gör att all typav kultur skulle kunna gynnas av sponsorer utan attskattemyndigheterna behöver avgöra det. Jag tyckeratt det skulle räcka med en anvisning som säger attsponsorernas namn skall redovisas för publiken. Detkunde räcka med att de står på programbladet.Jag har stor erfarenhet av kulturevenemang medsponsring och har aldrig råkat ut för de här proble-men. Det är tydligt att i kan skatte-myndigheten detta. Jag har nöjt mig med att i pro-grambladet, eller den tidning som delats ut, nämnavilka företag som stöder evenemanget.Den typen av anvisningar borde man kunna ge såatt det finns något slags rikslikare för hur regeringoch riksdag vill att sponsring av kultur skall ske.Anf. 28 Statsrådet ():Herr talman! Jag får vara oartig och inte börjamed att svara interpellanten utan kommentera inlägg. skulle man önska att detinte stod någonting annat på ryggen än det som börstå där. Om jag kopplar till det sadeföredrar vi när det gäller polisen att det står Polisenpå ryggen, på bilen eller på någonting annat.Ewa beskriver hur sponsring kan fungeraoch hur bra det kan fungera. Jag har ingenting emotsponsring. Men här är det fråga om skattelagstiftning-en. Hur skall man bedöma sponsring? Är det ensponsring, dvs. att det har någon typ reklamvärde sommedger avdragsrätt, eller är det en ren gåva till verk-samheten?Ewa säger att hon inte vill ändra gåvo-lagstiftningen. Men det är just det man gör en be-dömning av. Är det ett reklamsyfte, så att det finns enmotprestation från den som får pengarna, har manavdragsrätt. Men är det en ren gåva utan motpresta-tion, är det en gåva. Då gäller gåvolagstiftningen, ochdå finns igen avdragsrätt. En sådan avdragsrätt är interegeringen beredd att införa.Varför det? Skall samhällets kostnader för kultur-politiken, och kanske också för andra delar av politi-ken, vara fullt synligt i form av stöd från staten ochoffentliga myndigheter som diskuteras och som mankommer fram till med hjälp av demokratiska beslut?Det stödet går direkt och är synligt. Eller skall vi haett litet mer osynligt stöd där man ger avdragsmöjlig-heter - som ju också i sig är ett offentligt stöd, mendär vi inte har något som helst inflytande över stödet?Det är ett stöd med offentliga medel, eftersom viminskar skatteintäkterna. Men vi får det på ett heltannat sätt än när det görs genom demokratiska beslut.Jag tycker att det är att föredra att offentligt stöd skallges med någon form av offentligt inflytande.Elisabeth delar min uppfattning attlagstiftningen inte behöver förändras. Jag kan i storadelar hålla med resonemang.Att lagstiftningen inte bör förändras kan man analyse-ra utifrån resonemang om just storlekenpå reklamskyltar. Inte menar att det ärmöjligt att lagstiftningsvägen komma fram till attstorleken, en lämplig storlek på reklamskylten, skallvara avgörande för om det är sponsring eller inte? Detfinns en variation i sponsring som det inte går att hittagenerella lagprinciper för.Hur skall vi från regering och riksdag av-göra när det är sponsring eller inte? Den enda rimligainstans som kan avgöra det är myndigheterna som haratt tillämpa lagen i varje enskilt fall och se hur detfungerar. Jag tror i och för sig att det är bra med denhär typen av diskussion i . Det innebär na-turligtvis att sökarljuset riktas mot den här typen avfrågor. De myndigheter som hanterar detta vet att dethär finns ett problem som diskuteras av de folkvalda iriksdagen. Men att lösa det via lagstiftning går inte.Jag menar att det inte går att införa en ren av-dragsrätt för gåvor till just kultur. Det är inte någonbra kulturpolitik. Det tror jag att vi kan vara överensom från de flesta olika partier i . LennartFremling ställde en fråga om statliga myndighetersmöjligheter att ta emot bidrag och nämner polisen ochbensinkostnaderna. Det låter som ett utomordentligtolämpligt sätt att finansiera polisens resekostnader. Iövrigt tror jag att jag har kommenterat de flesta avinläggen.Anf. 29 ():Herr talman! Jag håller med om att det inte ärstorleken som avgör när det gäller skyltar. Jag vill inteheller diskutera om sponsring är bra eller inte. Denhär interpellationen handlar inte om det. Den handlarom den krassa verklighet där svenskt kulturliv blir alltmer beroende av sponsring. Jag kan dock hålla medom att det är litet schizofrent att kulturministern harsagt att hon inte vill ha någon sponsring. Om vi i dagskulle ta bort den skulle kulturlivet falla ihop. Mendet är en annan diskussion.Problemet är att man tolkar lagstiftningen olika.Skattelagstiftningen har kommit till utifrån verklighe-ten i Idrottssverige, eller generellt i idrottsrörelsen,eftersom idén med sponsring ju inte är svensk frånbörjan. Det handlar inte om samma skäl när mansponsrar kultur, precis som skatteministern nämnde.Det handlar mer om goodwill. Det är helt klart att detbedöms olika i landet. Vi tycker inte att riksdagenskall avgöra det. Vi önskar tillämpningsföreskrifter såatt det kan bli en likabehandling i landet.I t.ex. , där man hitintills har haft mer ontom kultur än i , har invånarna och skatte-myndigheten mer månat om sin hemstad. Därför german sponsorerna, oftast , ett större utrymmeoch större möjligheter att kunna sponsra och göraavdrag utan väldigt stora marknadsinsatser - ellerreklaminsatser, för att tala klartext. Men på andraställen i landet har man inte samma historik och harinte utvecklat en praxis.Länsrätten i meddelade vägrade avdrag för sponsring tillKungliga teatern Operan med 3,3 miljoner. Det varordföranden som hade utslagsrösten. Även inom enlänsrätt är man alltså inte eniga, utan även där finnsdet problem. Det pekar på en stor osäkerhet, ellerhur? Annars skulle det inte vara så. Den osäkerhetenkommer att öka. skulle där-för underlätta. får vi se hur det går med falletPharmacia. Företaget nekas att få göra avdrag, trotsatt det skulle få sätta upp skyltar osv. Det skulle ge enotrolig goodwill för att vara ensam sponsorför Operan. Men man anser att det inte är tillräckligmotprestation.Jag tycker att det är fel att jämföra kultursponsringmed idrottssponsring. Man måste titta på litet längresikt. Det är en annan verklighet som vi står inför.Oavsett om vi tycker att det är bra eller dåligt betalarsponsring mer och mer av svenskt kulturliv. Detskulle underlätta om man i en utvärdering kom tillba-ka och inte bara sade att det skall utfärdas tilläggsfö-reskrifter. Vi tycker att det är självklart att man skallha lika bedömning över landet. Man kunde ocksåhjälpa till med generella regler. Det är svårt förvåra kulturinstitutioner att arbeta med sponsringsfrå-gan. Alla har inte ännu byggt upp en kompetens. Jagåterkommer med ytterligare problem.Anf. 30 ():Herr talman! Hur skall man bedöma sponsring?,frågade skatteministern. Domstolarna har fyra krav.Det måste för det första finnas någon form av sam-band eller koppling till verksamheten. Den motpres-tation sponsorn erhåller måste syfta till att påverkaintäkterna och resultat på ett bra sätt. Motprestationenmåste stå i rimlig proportion till den utgift man skaf-far sig. Exponeringen måste vara sådan, att ju störrepublicitet och ju allmännare krets den vänder sig tilldesto större blir chansen att få göra avdrag.Hur kommer det sig att vi har fått så mycket mersponsring? Om vi går tillbaka i industrialismens tidtill , när vi började att bygga kylskåp iSverige, gjorde man reklam för det enstaka kylskåpet.Då var det självklart att det tillhörde marknadsföring-en och fick dras av, om man nu hade någon avdrags-möjlighet . Det tror jag att man hade - jagminns faktiskt det. Men är det så många som pro-ducerar kylskåp att det inte går gå ut och säga att mittkylskåp är bättre än ditt, osv. - är bättre änett viss märke, eller hur det kan vara. Då har man istället börjat att rikta reklamen - i den här falletsponsring - mot företaget.Hur bär man sig nu åt för att visa att just Electro-lux - om jag nu får nämna ett företag - har de allrabästa kylskåpen? Då har man kommit in på sponsring.Man samarbetar med Operan. Man bjuder in sinaanställda för att ge dem en liten kick. Man har olikasätt att exponera sig, kanske på tröjor, som Carl-JohanWilson så gärna kommer att bära här i kammaren,eller på något annat sätt dra uppmärksamheten tillföretaget i stället för till produkten, och det är viktigt.Jag har några frågor till skatteministern. Instäm-mer skatteministern i de tre frågor som jag nu ställer.Anf. 31 TREDJE VICE TALMANNEN:Då får de ställas snabbt. Tiden är nämligen ute.Anf. 32 ():Herr talman! Inte min tid, men klockans!Anf. 33 ():Värderade talman! Jag förstår att det inte är lätt.Man kan som statsråd inte lova för mycket. Det voreilla att komma tillbaka till departementet om det kankonstateras att man har uttalat sig på ett sätt som fårnegativa följder för arbetet. Därför förstår jag att detär svårt att säga något om hur man kan meddela enmyndighet vad regeringen och egentligenhar tyckt.Men jag vill ändå upprepa frågan. Om man harmenat något visst med en lagstiftning som medgeravdragsrätt för sponsring och om skattemyndigheternainte följer det, måste det väl gå att meddela det pånågot sätt, i ett brev eller genom ett uttalande. Enchans har ju statsrådet nu.Poängen med sponsring är som vi vet att när mansitter på konsert eller går på en idrottstävling och serett företagsnamn i anslutning till vad som händer skallman tänka: Det var roligt att de stöder den verksamhetsom jag har gått på. Och sedan gynnar man det före-taget.Jag kom att tänka på en händelse som har en vissparallellitet med detta. varjag i behov av en snabb insats från ett tryckeri här iStockholm. Jag gick till tryckaren och sade: Det härskulle jag behöva ha gjort på en gång. Har du någonchans att hjälpa mig ? Då tittade han på mig,och sedan svarade han: Jag säger inte nej till enAIK:are! Jag hade nämligen en jacka som var gul ochsvart, och jag hade ingen tanke på att det hade sym-bolvärde för honom och att det stod för AIK.Detta är en parallell. Den som sponsrar en verk-samhet som en viss publik tycker om får stöd från denpubliken. Det är det som är reklamvärdet. Hur skallman göra, statsrådet , för att tala om för skat-temyndigheterna vad har menat medsponsringsmöjligheten?Anf. 34 Statsrådet ():Herr talman! ger några exempel påhur olika myndigheter har tillämpat lagstiftningen. Jagkan naturligtvis inte kommentera tillämpningen. Menjag har fullt förtroende för att våra myndigheter görsitt bästa i att tillämpa vår lagstiftning.Ewa säger också att det är fel att jämförakultursponsring och idrottssponsring. i princip för en avdragsrätt för gåvor tillkultur. Men skall man göra en annan bedömning? Denprincipiella bedömningen är den samma för kultur ochidrott. Det betyder naturligtvis inte att det måste fin-nas en hockeyrink i operahallen. Det betyder i ställetatt man skall göra en korrekt värdering av om det ären gåva eller sponsring. Det är myndigheternas upp-gift att göra det. Det hjälper inte om vi försöker regle-ra det i detalj med lagstiftning. Det kommer nämligenatt visa sig att det inte fungerar.Elisabeth beskriver hur marknadsfö-ringen har förändrats över tiden. Myndigheterna skallnaturligtvis ta till sig att reklam och sponsring inte serut på samma sätt över tiden. Jag har förtroende för gör det. Man ser hur verkligheten förändras ochanvänder det i sin rättstillämpning.Carl-Johan menar att myndigheterna intetillämpar lagstiftningen korrekt. Jag har inte någoninformation som visar att myndigheterna inte korrektförstår lagstiftningen. De har att tillämpa den. Jag harförtroende för att de gör det så väl de kan, och att detfaktiskt fungerar någorlunda.Det är inte något bevis för att det skulle varamindre sponsring till kultur än till idrott. Det är intenågot bevis för att lagstiftningen inte fungerar. Det ärtecken på något annat. Att sponsorer hellre väljer attsponsra idrott än kultur har kanske att göra med att dekommer ut på ett annat sätt eller att de är vana vid det.De sitter säkert också fast i konservativa värderingarav vad man skall sponsra och inte sponsra. Men det ärinte regeringens uppgift att avgöra hur de skall an-vända sin marknadsföring.Anf. 35 ():Herr talman! Jag försökte att beskriva utveckling-en när det gäller sponsringen av svenskt kulturliv.Utvecklingen är att fler och fler väljer att sponsrakultur i stället för idrott. Sponsring inom områdensom man har sponsrat mycket, t.ex. elitidrott, haribland visat sig ge negativa effekter, tack vare pro-blem i samband med matcher och derbyn. Utveck-lingen går alltså mot att även sponsorerna hellre villsponsra kultur.Skatteministern säger att det inte är meningen skall ha en hockeyrink inne i operan. Men vad ärdå meningen? Det är ju det vi undrar. Hur skall det blinär vi ser den här utvecklingen, när vi vet att skatte-myndigheterna gör olika bedömningar? Vi vet attmålet i har avgjorts av ordförandens ut-slagsröst. Inte ens inom Länsrätten har man alltsågjort samma tolkning. är det Kammarrätten somfår avgöra. Är det verkligen meningen att det skallvara på det här sättet?Det tycker inte vi. Vi tycker att det skall vara likabehandling över hela landet.Det handlar om tillräckliga motprestationer. Detfinns inte något skäl att jämföra idrottssponsringmed kultursponsring. Företagen har nämligen olikaskäl. När de sponsrar kultur handlar det om goodwill,inte om ren direkt reklam.Det är helt fel när skatteministern säger i svaret attdet inte föreligger några särskilda svårigheter. Min enkla önskan är att man ser över den härfrågan så att det blir en lika behandling.Anf. 36 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill tacka för en ganska trevliginterpellationsdebatt. Det är inte ofta som humorn fårdet utrymmet i interpellationsdebatterna.Jag tycker att debatten tydligt har visat att lag-stiftning som underlag för hur man skall bedömasponsring inte är en framkomlig väg. Det finns ettantal exempel, som storleken på skyltarna och hocke-yrinken i operahallen. Vi kan räkna upp hundratalsexempel.Sponsring är naturligtvis av det slaget att det integår att med lagstiftning och exempel från riksdag ochregering tala om hur myndigheterna skall bedömaden. Myndigheterna skall i stället bedöma lagen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:11 om situa-tionen i BurundiAnf. 37 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig vilkainsatser den avser att göra, såvälinom FN och EU som bilateralt, för att åstadkommaen återgång till demokratiskt styrelseskick i ,vilka humanitära insatser avser bidra med, omregeringen avser verka för ett långsiktigt engagemangi och och om svensk vapenexport tillregionen är utesluten.Den 25 juli genomfördes en statskupp av dentutsidominerade armén och den sittande presidenten,, störtades. ledde landet 1987 till 1993 installerades sompresident. Statskuppen var den fjärde i ordningensedan blev självständigt 1962. Den senastestatskuppen kan ses som slutpunkten på statskupps-försöket och mordet på landets förste folkvalde presi-dent . har ca 150 000 män-niskor mördats.Tanzania, , , , ochZaire beslutade vid ett toppmöte i den 31 juliatt införa ekonomiska sanktioner mot . Sank-tionerna har även stoppat stora delar av de humanitärahjälpsändningarna vilket har drabbat flyktingar ochinternflyktingar i landet. Viss begränsad nödhjälpsläpps fram. Vi har främst genom EU verkat för attden humanitära hjälpen skall undantas så långt det ärmöjligt. Den stöder de krav somställdes på makthavarna i av grannländernavid toppmötet i : att parlamentetåterinrättas, att politiska partier åter tillåts och attförhandlingar med alla parter inleds. Den sista punk-ten är viktigast - och svårast. Kravet på förhandlingargäller även oppositionsgrupperna. Det är av störstavikt att även motståndarna utsätts för press att kommatill förhandlingsbordet.Sedan i vintras har förre president haft den afrikanska enhetsorganisationen att söka medla i konflikten i . EU harutsett en särskild representant för och Bu-rundi, den italienske tidigare FN-tjänstemannenAjello. Även förre president har enga-gerat sig i konflikterna i regionen genom att bl.a.arrangera ett antal toppmöten mellan regionens leda-re. Medlingsarbetet innefattar en svår balansgångmellan hutumajoritetens rättmätiga förväntningar påinflytande och tutsiminoritetens likaledes rimliga kravpå trygghet och säkerhet.År 1995 utsåg FN:s kommission för de mänskligarättigheterna en specialrapportör för , ochFN:s center för de mänskliga rättigheterna har ettsärskilt kontor i . finns planerpå en gemensam FN/om fred, säker-het och utveckling i regionen.Den stöder helhjärtat dessaolika fredsansträngningar. Några svenska enskildainitiativ som komplement till de ansträngningar somredan görs inom främst FN:s, OAU:s och EU:s ramarär inte aktuella . Regeringen anser attdet är viktigt att eventuella nya utspel och initiativm.m. görs med eftertanke och i nära samordning medde regionala och internationella fredsansträngningarsom redan pågår.Så långt det är möjligt fortsätter vi vårt bi-ståndsprogram, vars huvudinriktning är att medverkatill en fredlig normaliserings- och försoningsprocess ilandet.