prot · GK0929 · 1996-11-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:29Tisdagen den 19 novemberKl. 14.00 17.0618.00 - 20.14Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------1 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1996/97:53Till riksdagenInterpellation 1996/97:53 av omAfghanistan.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den26 november 1996.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 14 november 1996Pierre Schori2 § Svar på interpellation 1996/97:61 omSchengenkonventionenAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat om iSchengenförhandlingarna ställt krav på insyn ochkontroll från av exekutivkommitténs verk-samhet och vilket resultatet i så fall blivit. Han harockså frågat om när kommer attbli tillgängligt för ledamöter.Schengensamarbetet är mycket värdefullt för oss.Det medför fri rörlighet för människor. Det innebäratt vi under alla omständigheter kan bibehålla dennordiska passfriheten och fria rörligheten. Det betyderdessutom att vi får större möjligheter att bekämpainternationell brottslighet.Jag skall strax besvara konkretafrågor, men låt mig först kommentera några saker sompåstås i hans inledning och som inte är riktiga.Bengt påstår att , alltså dess beslutande organ på minis-ternivå, har unika befogenheter på så sätt att kommit-tén skulle fatta beslut som fastställer gällande rätt imedlemsstaterna och att besluten dessutom skullevara bindande för enskilda individer. Detta är alltsåinte korrekt.Enligt artikel 131 i konventionen är exekutiv-kommitténs huvudsakliga uppgift att kontrollera attkonventionen efterlevs av medlemsstaterna. I ett parsärskilt angivna fall skall exekutivkommittén ocksåutfärda tillämpningsföreskrifter, bl.a. för konsuläraärenden. Det är här fråga om föreskrifter som reglerarden rent praktiska hanteringen, dvs. bestämmelsersom hos oss i regel ligger på myndighetsnivå. skapar således inte ny rätt som går ut-över staternas åtaganden enligt själva konventionen,inte heller utfärdar den rättsakter som är bindande förenskilda. Den har alltså inte samma uppgifter sområdet har inom EU:s första pelare, dvs. EG, vilketverkar vara uppfattning.I stället är ett vanligt kon-ventionsbaserat mellanstatligt samarbete. Alla beslut iexekutivkommittén skall vara enhälliga. Varje landhar med andra ord vetorätt. Besluten är visserligenofta folkrättsligt bindande för som stat, menför att få nationellt genomslag - i den mån det behövs- krävs att beslutet genomförs på det nationella pla-net. Detta sker hos oss genom lag beslutad av riksda-gen, regeringsförordning eller myndighetsföreskrifter.Redan härigenom är de nationella beslutsorganen -bl.a. - tillförsäkrade inflytande överSchengenregelverkets utveckling.Vad är det då för typ av beslut som exekutiv-kommittén fattar?Jo, de flesta besluten är av handbokskaraktär. Deriktar sig således till staterna och deras myndigheteroch inte i något fall till enskilda personer, även omenskilda naturligtvis indirekt kan kommaatt beröras. För att genomföra besluten kommer dethos oss i de flesta fall att vara tillräckligt med myn-dighetsföreskrifter.Så till frågor. De två första frågornagäller vilka krav som har drivit i Schengen-förhandlingarna beträffande insyn och kontroll frånriksdagens sida i exekutivkommitténs arbete och vilkaresultat detta har givit. Här vill jag först, som enkommentar till hänvisning till det hol-ländska parlamentets krav på förhandsinsyn, säga attdetta krav har sin grund i den verkan som redan ettinternationellt åtagande i sig har i . Ettsådant åtagande betraktas där som gällan-de rätt och kräver inte - som i - att särskildagenomförandebestämmelser utfärdas.Vad så gäller förhållandena hos oss är det till enbörjan så att regeringen fortlöpande lämnar informa-tion om pågående Schengenfrågor till riksdagensfackutskott. Dessutom samråder regeringen med riks-dagens inför beslut och diskussioner iexekutivkommittén på samma sätt som regeringen görinför EU-rådsmöten i frågor som rör det mellanstatli-ga samarbetet inom EU:s s.k. tredje pelare. Dennaordning, med samråd också i Schengenfrågor, tilläm-pas fr.o.m. , då inträdde somobservatör i . Genom detta arran-gemang har möjlighet att fortlöpande lämnasynpunkter på frågor som står på dagordningen förexekutivkommitténs arbete.Bengt har också frågat när riksdagsledamö-terna får tillgång till hela Schengenregelverket.Grunddokumenten, alltså konventionerna från 1985och 1990, finns allmänt tillgängliga, förutom på allaofficiella språk också i inofficiella engelska ochsvenska översättningar. Arbetet med att få fram offi-ciella svenska översättningar av konventionen pågårför närvarande och kommer att avslutas i sambandmed undertecknandet av anslutningsfördraget. Vadgäller i övrigt, dvs. exekutiv-kommitténs samlade beslut, handböcker, m.m., finnsdet i . Det är i alla väsentliga delaröversatt till svenska. En uppsättning av dessa doku-ment finns numera också hos EU-nämnd.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. Jag får kon-statera att något direkt klart svar inte ges på frågorna.Men jag får ett indirekt svar på den första frågan, omSverige i Schengenförhandlingarna har drivit krav påinsyn och kontroll från . Där tolkar jag sva-ret som ett nej. I och med det faller också den andrafrågan, som syftade på resultat.Schengenregelverket har i viss mening blivit till-gängligt för någon timme sedan då det kom till riks-dagen och låstes in i kassaskåp därföratt de hemliga delarna anses finnas bland dokumen-ten. Det finns heller ingen förteckning där man klartkan urskilja de sekretessbelagda delarna. Men jag villfråga: Innebär detta att allmänhet, journalister ochvilken riksdagsledamot som helst har tillgång tillSchengenregelverket genom att besöka ?Det är en kompletterande fråga.Laila säger också att Schengenkonven-tionen kommer att ha stort värde för oss. Den kommeratt medföra fri rörlighet för svenska medborgare inomSchengenområdet.Jag vill påpeka att 138 av de 142 paragrafernahandlar om annat än fri rörlighet. De handlar omkontroll, visumregler, spärrlistor, villkor för rörelse-frihet, personregister, diskret övervakning, förebyg-gande av hot mot allmän ordning och inre säkerhet,osv. Jag tycker att det vore mer rättvisande att kallaSchengenkonventionen för en polissamarbetskonven-tion.Laila säger också att den inte är bindan-de för enskilda individer. Det har jag inte heller på-stått. Jag sade att den är riktad mot enskilda. Att denär riktad till enskilda individer tycker jag också gällerbrottsbalken. Den är riktad till domstolar, åklagareoch polis, som har att hantera den svenska lagen. Menden uppfattas också rimligen som bindande för en-skilda individer.Laila säger dessutom att jag har läst fel iartikel 131. Jag tycker kanske att det är tvärtom. Detframgår rätt klart i den här artikeln att det handlar omatt exekutivkommittén skall se till att implementeraSchengenkonventionen och, det har sagts bl.a. av dens.k. i , samma sak gällernaturligtvis i i kommer medstöd av implementeringsöverenskommelsen att funge-ra som Schengens administrativa organ och kan beslu-ta om den europeiska lagstiftning som är nödvändigför tillämpning av implementeringsöverenskommel-sen och på så sätt inrätta en europeisk etableringsrättoch införa stora delar av en europeisk straffrätt. Det ärmöjligt att man där går litet väl långt, men i principgäller den här inriktningen.Likadana synpunkter har framförts också av denholländska regeringsrätten och av den franska sena-ten. Den franska Europaministern sig på uppdrag av regeringen att se tillatt parlamentet skulle konsulteras innan tillämpnings-bestämmelserna antogs.Jag konstaterar att svaret på den första frågan ärnej och att den andra frågan faller. Jag skulle vilja fåkommentarer till de synpunkter som jag framfört påallmänhetens möjligheter att ta del av de här hand-lingarna.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Jag beklagar att intetycker att han fick någon klart svar på sina frågor. Jagtyckte att det var så klart som det över huvud tagetkunde bli. Men vill man inte förstå, så förstår mannaturligtvis inte.Låt mig gå över till den konkreta frågan om all-mänhetens tillgång till regelverket. Det är varje myn-dighet som har den av någon begärda handlingen somhar att göra bedömning av om den handlingen skallutlämnas. Man skall tillämpa svenska regler för sekre-tess när man bedömer i vilken utsträckning handling-en kan lämnas ut eller inte.Anf. 4 ():Fru talman! Jag får tacka för den delen av svaret.Laila säger också att det är fråga om enmellanstatlig överenskommelse och att vi nationelltskall besluta om den lagstiftning som kan bli följdenav denna. Jag uppfattar det så att om ratifi-cerar är vi bundna att ocksåanta framtida nationella lagar som är nödvändiga föratt genomföra konventionens bestämmelser och exe-kutivkommitténs beslut.Det är orimligt att vi först ratificerar en konven-tion, som en följd av vilken vi skall anta en nationelllag, men sedan plötsligt säger att vi inte kan antanågon sådan lag.Jag skall ge ett konkret exempel. I Schengenkon-ventionens artikel 26:2 förbinder sig medlemsstaternaatt införa sanktioner mot transportföretag som trans-porterar otillräckligt dokumenterade passagerare tillSchengenterritoriet. Denna bestämmelse uppfattar jagsom folkrättsligt bindande i och med att vi har ratifi-cerat konventionen.Vi måste rimligen också stifta en svensk lag medbestämmelser som reglerar transporter av personersom man anser otillräckligt dokumenterade. Riksda-gen kan såvitt jag förstår då inte längre vägra att fattaett sådant beslut utan måste genomföra den här lagen.Det kan naturligtvis leda till komplikationer. Vi serför övrigt vilka komplikationer det har lett till iFrankrike, som vägrar att avskaffa t.o.m. de inregränskontrollerna. är ju redan ett Schengen-land.Jag reste mellan och . Plötsligt införde gräns-kontroller, och man tittade in i vår bil för att se vilkasom fanns där inne. Detta har man möjlighet att göraunder , när man anser att det råder enundantagssituation, men man har gått långt utövertiden.Frankrikes beteende har accepterats, och man krä-ver från sida att grannländerna skall vidtaen mängd polisiära åtgärder och öka kontrollen för skall släppa gränspasseringen fri igen. Det härvisar vilken egendomlig situation man hamnar i närdet inte finns en stabil grund för hela det här rättssys-temet.Laila anför att det bara är för visst kon-sulärt samarbete som man skall stifta bestämmelser itillämpningsföreskrifterna. Hon säger "bara", men detär inte så litet. Det gäller bl.a. visumpraktiken ochkampen mot icke önskvärd invandring, det gäller denpraktiska verkställigheten av konventionens strängakontrollkrav vid de yttre gränserna och det gällerutbytet av känsliga persondata enligt Schengenkon-ventionen genom det s.k. Sirene-systemet, som inne-håller väldiga mängder av känslig information ompersoner.Det här är alltså ett viktigt område, och jag anseratt det är av yttersta vikt att parlamentet har insyn ihur de här frågorna hanteras.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! I samband med vårt observatörsskap iSchengen har vi naturligtvis gått igenom vad konven-tionen kräver av . I samband med det harnaturligtvis också de övriga fåtttillfälle att ställning till hur svensk lagstiftning funge-rar i olika avseenden som konventionstexten täcker.Vi har gjort bedömningen att det är i ytterst få avse-enden som vi har anledning att ändra vår lagstiftning.Vad gäller det exempel som tog när detgällde transportföretagens ansvar är bedömningenfrån Schengenstaternas sida att svensk lagstiftninginte i något avseende behöver ändras utan uppfyllerkonventionstextens krav.Vad över huvud taget gäller anpassningen tillSchengenkonventionens krav har naturligtvis varjeland att bedöma i vilken utsträckning man kan uppfyl-la dessa krav. Vi har i detta sammanhang en mycketspeciell situation i , som togupp. Jag skulle vilja kommentera den för att markeravilket utrymme medlemsstaterna har att agera äveninom ramen för sin Schengenmedverkan.Anledningen till att upprätthåller sär-skilda krav i förhållande till - det ärbara i förhållande till dessa som man gör det - är fruktar för ett alltför fritt inflöde av narkotika iFrankrike. Det är skälet till att man vill ha en högrekontrollnivå vid gränsen till dessa länder. Den behål-ler man tills man uppnår en situation där risken för enokontrollerad införsel av narkotika upphör.Jag tycker att det är rätt att har möjlig-heten att agera på det viset, men jag förstår inte riktigtvad det från utgångspunkter innebär förSveriges deltagande i . Vår strä-van med samarbetet är att både åstadkomma en ökadfri rörlighet och naturligtvis upprätthållakontrollfunktioner som gör det möjligt för oss attingripa mot t.ex. personer som begår brott.När det gäller exekutivkommitténs uppgift ansertydligen fortfarande att kommittén har iuppdrag att reglera olika förhållanden, t.ex. hante-ringen av känsliga uppgifter. Men jag vill en gång tillunderstryka, som jag sade i mitt svar, att exekutiv-kommittén inte har några befogenheter som går utan-för konventionstexten. Det är den som vårt land ärbundet av.Exekutivkommitténs uppgift när det gäller hante-ringen av de olika åligganden som skall ingå i detinformationssystem som länderna tillsammans skallanvända för att kunna upprätthålla den kontroll somman har avtalat om är att säkerställa att behandlingenav uppgifterna sker på ett rättssäkert, korrekt och brasätt. Vilka uppgifter som skall hanteras avgörs i varjeenskilt lands regelverk.Exekutivkommitténs uppgift är bl.a. att i sitt re-gelverk föra in en uppgift om de olika ländernas ma-teriella rätt i olika avseenden, så att den skall varalättillgänglig för de andra staterna, men icke att självreglera frågorna vidare. Den skall enbart ange prak-tiska regler för hur dessa uppgifter, som regleras avnationell lagstiftning, skall hanteras i det gemensam-ma informationssystemet.Anf. 6 ():Fru talman! innehåller åena sidan ganska många detaljerade bestämmelser, åandra sidan vagt formulerade policyåtaganden. Det är,som jag ser det, först när man med tillämpningsföre-skrifter kan fylla de här åtagandena med ett konkretinnehåll som detta får karaktären av en lagstiftning.Denna lagstiftning har tidigare utförts av parla-ment och reglerats av domstolar. Här är det så att sägaden exekutiva makten som tar sig rätten att fylla åta-ganden med ett regelverk. Jag tror att detta kommeratt visa sig få en avsevärd betydelse.Suddigheten i denna lagstiftning leder i realitetensom jag sade till en förflyttning av makt från parla-ment och domstolsväsende till den verkställandemyndigheten. Hur skall man t.ex. konkretisera be-skrivningarna av hot mot den inre säkerheten och denallmänna ordningen? Såvitt jag förstår kommer det attpreciseras i exekutivkommittén.Skulle vi få ett bra samarbete och en stark invol-vering av parlamentet i dessa frågor borde det, redannär den centrala gruppen har utformat och lägger framsina förslag, finnas information om dem i de av vårafackutskott som är behöriga, så att de kan bedömavikten av att förslagen hanteras genom parlament ellermyndigheter och sedan reagera.Detta är visserligen beslut av handbokskaraktär,men de kommer att få en mycket stor betydelse förden framtida hanteringen, inte minst vad gäller kon-trollen vid våra yttre gränser.Anf. 7 Justitieminister ():Fru talman! Med anledning av vad sagt delvis här måste jag försöka vara tydlig ochdessutom med största allvar understryka en sak somtydligen har missuppfattat totalt.Exekutivkommittén har inga befogenheter somkan jämställas med lagstiftning. sade attdet var verksamhet med karaktär av lagstiftning manägnar sig åt. Det är totalt fel. Mera fel kan det intevara. Är det fråga om lagar så är det svenska riksda-gen som stiftar dem. Ta som ett exempel frågan omvem som bestämmer vad som utgör ett hot mot ord-ningen och som t.ex. kan ligga till grund för bedöm-ning av att en viss person inte får tillträde till landet.Det är icke som avgör vilken typ avpersoner det handlar om. Det är icke exekutivkommit-tén som i något av sina regelverk fastställer det, utandet är svensk lag, såsom vi känner den ,som ligger till grund för att uppgifterna över huvudtaget finns i våra nationella informationssystem i dag.Det enda som händer är att denna information ocksåförs vidare in i det gemensamma informationssyste-met.Bedömningen av vad som alltså är ett hot och hurolika personer skall hanteras har vi redan i Sverigetagit ställning till genom den lagstiftning vi har somriksdagen har tagit ställning till.När det gäller information om den vidare utveck-lingen av att få att fungera ipraktiken informeras fackutskotten i regel-mässigt. Vi använder som jag sade i mitt svar sammaprinciper som vi använder när det gäller det mellan-statliga samarbetet inom ramen för Tredje pelaren.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1996/97:49 om för-nyad satsning mot droger och kriminalitetAnf. 8 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omvilka initiativ som regeringen kommer att ta när detgäller satsning mot droger och kriminalitet.Det finns , som anger, oro-ande tendenser som visar att alkoholen är på vägtillbaka som berusningsmedel långt ner i åldrarna.Med en sådan utveckling kan man befara att intressetför att experimentera med andra droger som narkotikakan komma att öka. Vi har också fått en del oroanderapporter som att ungdomars avståndstagande tillolika typer av droger är på väg att luckras upp och attungdomar i ökad utsträckning numera är öppnare föroch mer nyfikna på olika typer av droger.Liksom är jag och övriga leda-möter i regeringen mycket oroade av de beskrivnatendenserna. Olika initiativ har tagits under de senasteåren för att motverka dessa tendenser.Till följd av ett regeringsuppdrag har en nationellledningsgrupp tagit fram en nationell handlingsplanför alkohol- och drogförebyggande insatser. Rege-ringen har beviljat sammanlagt110 utöver ordinarie anslag för attgenomföra handlingsplanen som framför allt tar fastapå en lokal och regional kraftsamling av de förebyg-gande insatserna. I budgetpropositionen aviserar re-geringen att vi även fortsättningsvis avser avsättamedel i storleksordningen iytterligare stöd till framför allt det lokala alkohol- ochdrogförebyggande arbetet. Ur Allmänna Arvsfondenställs vidare till Folkhälsoinstitu-tets förfogande för stöd till olika ideella organisatio-ners alkohol- och drogförebyggande barn- och ung-domsprojekt.Även om insatserna på nationell nivå är av storbetydelse skall tyngdpunkten i det alkohol- och drog-förebyggande arbetet ligga i det lokala och regionalaarbetet. Detta betonas också i den nationella hand-lingsplanen. Kommunernas nya roll på alkoholområ-det har också resulterat i att kommunerna i stor ut-sträckning nu håller på med att utveckla lokala alko-hol- och drogpolitiska handlingsprogram som rege-ringen har givit särskildamedel för att stimulera utvecklingen av.På motsvarande sätt pågår ett arbete med att föraut regeringens nationella brottsförebyggande pro-gram. En särskild kommitté arbetar under 1996-1998med att stödja utvecklingen av lokala brottsföregyg-gande program. För detta har regeringen avsatt10 i tre år.De särskilda utvecklingsmedel om 50 miljonerkronor som finns på länsstyrelserna föreslås ocksåframdeles kunna användas för att stimulera det alko-hol- och drogförebyggande arbetet i kommunerna.Regeringen har dessutom utbetalat 8 miljoner kronortill för att de skall kunna användastill olika lokala och regionala samarbetsprojekt mel-lan närpolisverksamhet, socialtjänst och länsstyrelserför att försvåra och förhindra den olovliga sprithante-ringen. Medlen skall användas till samarbetsprojektsom framför allt vänder sig till ungdomsgrupperna.Regeringen ser med stort allvar på uppgifterna omen drogliberalare inställning bland ungdomar. Hu-vudinriktningen för drogpolitiken måste vara att påalla sätt motarbeta en ökad droganvändning blandungdomar. Den drognegativa inställning som i dagändå omfattas av majoriteten av svenska ungdomar ärinte given en gång för alla. Därför instämmer jag iWidar propå om behovet av en nysats-ning mot droger och kriminalitet och om vårt särskil-da ansvar för ungdomarna. Nysatsningen kan och börske med stöd av de initiativ jag redogjort för i mittsvar.Många av de exempel på åtgärder som Anderssontar upp är jag beredd att ställa mig bakom. Jag kom-mer att kalla till ett rådslag för attdiskutera olika initiativ på alkohol och drogområdet.Jag inbjuder att delta i detta.Under januari månad planerar jag dessutom enstörre hearing med framför allt företrädare för olikaungdomsorganisationer för att lyssna på ungdomarnasjälva om vad det är som händer och vilka åtgärderungdomarna efterlyser och kan bidra med för attkomma till rätta med dessa allvarliga problem.Widar tar även upp att skolan bör för-stärkas i det förebyggande arbetet. Jag vill här passapå att nämna att skolministern tillsatt en arbetsgruppom skolans värdegrund med företrädare från olikadepartement och myndigheter. Arbetsgruppen har tilluppgift att samla de kunskaper som finns på området,bl.a. från BRÅ, , ochBarnombudsmannen, och göra den tillgänglig ochanpassad till skolans arbetssätt. Arbetsgruppen skallha slutfört sitt arbete den 30 juni 1997.Anf. 9 ():Fru talman! Jag tackar socialministern för svaret.Drogliberala stämningar eller mer tillåtande attity-der till narkotika och andra droger kommer inte av sigsjälv. Man kan säga att de rör sig trendvis, men deuppmuntras också. Jag har inför den här interpellatio-nen bl.a. ägnat mig åt att studera de kommersiellakrafterna bakom legaliseringen av narkotika. Bl.a. serman att den store finansmagnaten, , ärden störste enskilde finansiären bakom legaliserings-sidan i de folkomröstningar som i början av novembersade ja till en legalisering av marijuana i Californienoch . Detta är samme , enmycket stor aktieägare i , somnyligen, 1994, fick mycket stora böter för sitt samröremed en narkotikakartell.Det finns ett starkt kommersiellt tryck i Europaoch i . Det finns också ett allt starkare kulturellttryck som jag märker. Vi ser det i modeindustrin, i endel av datatidningarna, hos en sådan som kulturradi-kalen , som i hyllar Hol-lands tillåtande narkotikapolitik och i flirt med raveknarkarna. Det finns alltså ettstarkt kulturellt och kommersiellt tryck på ungdomar-na att så att säga öppna sina sinnen för både nya ochgamla droger.När jag tar del av socialministerns svar ser jag attregeringen gör väldigt mycket på en rad olika områ-den. Men det ger ett spretigt intryck. Vi har bredden,men har vi spetsen? Det görs insatser inom vård,skola, frivilliga krafter, internationell samverkan,kommunförbund, ungdomsorganisationer osv., menhur är det med spetsen? I min interpellation lyfte jagfram frågan om behovet av en särskild stab, avdel-ning, som en del andra regeringar alltmer går över tilli kampen mot narkotika och därtill relaterad krimi-nalitet.Det handlar om att göra största möjliga medbor-garnytta. I undersökning efter undersökning i Sverigesåväl som i de övriga EU-länderna och de centraleu-ropeiska länderna är de frågor som medborgarna årefter år sätter högst upp när de skall lista vilka frågorde tycker att politikerna skall utveckla till samarbeteden yttre miljön, dvs. miljöförstöringen av luft, skogoch vatten, och den inre miljön, nämligen den otrygg-het man känner med ett utbrett narkotikamissbruk ochkriminalitet. Det finns alltså ett medborgerligt upp-drag, där vi har hunnit en bit men där jag tror att vi påallvar måste skärpa våra insatser.Jag kommer att i mitt nästa inlägg peka på, utöverdenna särskilda stab och avdelning som jag tycker ärviktig att diskutera, också behovet av något slagsskyddslagstiftning för ungdom. Vi måste ta vårt vuxe-nansvar på allvar.I dag riktar sig mycket av exploateringen av nyaoch gamla droger just mot ungdom. Samma gäller alltifrån alkoläsk på Systembolaget till lättare och desig-nade droger, dansdroger och produkter från mode-och parfymindustrin. Jag tror att det behövs en spe-ciell skyddslagstiftning för ungdom.Anf. 10 ():Fru talman!