prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:76Onsdagen den 27 marsKl. 9.00 17.5719.00 - 21.08Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Partiledardebatt med anledning av rege-ringsförklaringenAnf. 1 ()Fru talman! Denna partiledardebatt är förorsakadav att bytt regering. Landet har inte bytt poli-tik. Frågan är om regeringen ens har någon politik.Under alla omständigheter är den inte vad som krävs.Vid den socialdemokratiska partikongressen vannGöran över Vänstern, sägs det. Och visstundgick den nye partiledaren i stort sett voteringsne-derlag. Men det skedde inte som en följd av att hanpedagogiskt förklarat vad som behöver göras för attSveriges medborgare skall gå en bättre framtid tillmötes. Den socialdemokratiska partiledningen fickkongressen med sig genom att helt enkelt ge kongres-sen vad den ville ha. För vad var det man enades om?Man enades om att inte presentera en näringspoli-tik, om att inte diskutera det europeiska valutasamar-betet, om att inte med säkerhet stå bakom 1994 årspensionsöverenskommelse, om att inte redovisa hurman skall bekämpa arbetslösheten och om att inte idetalj bestämma hur man skall höja skatterna. Kon-gressen var egentligen ett enda långt bordläggnings-plenum!Helt i linje med detta var regeringsförklaringenosedvanligt tunn och innehållslös. Den slutsats sommåste dras är att som nybliven stats-minister inte vet vad han skall ta sig till. Och det ärfaktiskt allvarligt för att regeringen inte harklart för sig vad som behöver göras.I regeringsförklaringen anges det mål för sane-ringen av statsfinanserna men inte hur de skall nås ien tid av ekonomisk avmattning och ökad arbetslös-het. Det sägs inget om hur den tillväxt skall kommatill stånd som krävs för fler företag och nya jobb.Vad som sägs om företagen är direkt utmanande.Efter en rad kännbara skatteskärpningar, inte minstden tidigarelagda momsuppbörden, säger sig rege-ringen vilja ytterligare förbättra företagandets villkor.Det skall tydligen ske genom allehanda former avföretagsstöd, när företagen själva vill växla bidrag ochsubventioner mot lägre skatter och färre regleringar.Kronan på verket är införandet av en sjätte tror att företagarna mycket bestämt betackar sigför hjälp i form av fondsocialism!Apropå den tidigarelagda momsuppbörden kom-mer vi moderater att i skatteutskottet väckafrågan om ett initiativ för att undanröja detta företags-och arbetsfientliga beslut. och har på sig att tänka igenomhur de skall ställa sig till det.Under den tid då regeringspartiet var upptagetmed sina interna ledningsproblem bröts den ekono-miska återhämtning som den borgerliga regeringenlagt grunden till. Samstämmiga rapporter talar om ensnabbare och kraftigare nedgång än förutsett.I dag kommer med sin vår-prognos, och det vore intressant att veta om statsmi-nistern har fått någon förhandstitt i den. Men redan iförra veckan fick vi februariba-rometer. Enligt denna försämras nu industrikonjunktu-ren på bred front. Produktionen faller, somlagerhållningen ökar. Exportföretagen har ju redan iflera månader känt av en dämpning. står det klartatt den redan svaga inhemska efterfrågan har försäm-rats ytterligare trotsRiksbankens försök att blåsa liv i efterfrågan genomlägre räntor.Om jag nu frågar statsministern vad regeringenvill göra åt detta, kan han alltid dölja sin osäkerhetgenom att hänvisa till vårpropositionen om tre veckor.Därför skall jag i stället ange vad vi moderater bedö-mer som nödvändigt för att återupprätta somtillväxt- och företagarnation.Viktigast av alla utgångspunkter för framtidenspolitik är påminnelsen att 1970 var ett av derikaste länderna i världen. Tillsammans med ochSchweiz låg vi i topp i den internationella välfärdsli-gan. har svenskens levnadsstandard, mättsom bruttonationalprodukt per invånare, sjunkit nedunder genomsnittet inom såväl som EU. Ochvi har regeringens egna ord på att med dess politikfortsätter vi att bli relativt sett alltfattigare.Den främsta orsaken till denna bedrövliga utveck-ling är att sticker av så markant vad gäller deoffentliga utgifternas och skatternas andel av ekono-min. Det fanns när höga skatter och offentligutgiftsexpansion ansågs som oupplösligt förbundnamed välstånd. Efter hand som länder blev rikaremåste den offentliga ekonomin öka, hette det. Men denationer som toppar den internationella väl-färdsligan - , , , osv. - haralla ett utgifts- och skattetryck som är nästan barahälften av vårt. förmodade tätposition i väl-ståndsutvecklingen förvandlas därmed till en jumbop-lats, därför att vi har så mycket av offentliga utgifteroch skatter att skala bort, innan vi når ens industrilän-dernas genomsnittsvärden igen.Det tydligaste tecknet på att den svenska ekono-min och välfärden gått i baklås är massarbetslösheten.Inför 1994 års val lovade socialdemokraterna att ombara de kom till makten skulle den öppna arbetslöshe-ten reduceras till . är denöver , och lägger vi till dem som är föremål förAMS omvårdnad m.m. kommer vi upp till närmare13 %.Egentligen är läget ännu värre. Lägger man tilllatent arbetssökande, invandrare m.fl. är den verkligaarbetslösheten i . Mer än var femteperson som kan, vill eller borde arbeta gör det inte.Över en miljon människor saknar ett riktigt jobb.Om löftet att halvera arbetslösheten över huvudtaget skall ha någon trovärdighet, krävs det en politiksom får tusen och åter tusen människor att våga satsasin tid, sin skaparförmåga och sin ekonomi på arbeteoch företagande. Men kan säga mighur man skall få människor att bjuda till, om de intesjälva får behålla ens hälften av vad insatsen är värd?Vi moderater vill forma ett samhälle där männi-skors vilja till arbete, företagande och förkovran gerutrymme för växt i alla avseenden, ett samhälle därmänniskor betyder mer och politik mindre. Vi villmöta den dåliga tillväxten och arbetslösheten medbesparingar inom den offentliga sektorn, med sänktaskatter på arbete, företagande och sparande, medavreglering, privatisering och konkurrensutsättning.Detta är inte några mål i sig. Men förändringar i denriktningen öppnar för fler företag, nya jobb och där-med ökad välfärd i landet.Till de extra kostnader som konjunkturavmatt-ningen orsakar skall tydligen också komma mångamiljarder för att avveckla kärnkraftverk.Mycket har hänt på energiförsörjningens områdesedan folkomröstningens dagar. Det finns nu en inter-nationell marknad för elektricitet, vilket ytterligareinskärper det orimliga i att politiker beslutar hur el-kraft bäst skall produceras. Vinterkylan har visat att viingalunda har ett elöverskott - tvärtom har vi tidvistvingats importera elkraft från grannländer, t.o.m. frånrisiga reaktorer av Tjernobyltyp.Mot denna bakgrund framstår energidebatten iSverige av som ett renodlat politiskt spel. kom fram till att ett bortre parentes-tecken för kärnkraften vid 2010 inte är realistiskt.Men man bortsåg från den gamla skrivregeln att finnsdet inte något bortre parentestecken, behövs det inteheller något främre; det blir meningslöst. Det finnsutrymme för att avveckla en reaktor under innevaran-de mandatperiod, hette det. Trots att LO kraftfullt harhävdat motsatsen, instämmer den socialdemokratiskapartiledningen och regeringen. Varför är inte GöranPersson lika lyhörd för LO i denna fråga som närfacket företräder vänsterståndpunkter i stil med atthöja ersättningsnivån i socialförsäkringarna?Att avveckla kärnkraften är ett säkert sättatt fördärva landets ekonomi, att slå ut jobb och attsänka välfärden. Det är också ett säkert sätt att fördär-va miljön. Utsläppen av koldioxid och luftförorening-ar ökar. De förhoppningar som fanns vid folkomröst-ningen 1980 om att utveckla konkurrensdugliga för-nybara energikällor har kommit på skam. Dååterstår endast fossila bränslen med de miljöstörning-ar de medför eller köp av elkraft utifrån - kanskealstrad i dåliga reaktorer.Det finns inget som politiskt tvingar att avveckla ett kärnkraft-saggregat. Pålitliga opinionsstudier visar att en ma-joritet av svenska folket vill använda kärnkraften sålänge det är ekonomiskt och säkerhetsmässigt för-svarbart. Facket, näringslivet och även LRF stöderden linjen. Är beredd att avstå från ettpolitiskt beslut i den här frågan och låta marknadenbestämma takten för kärnkraftens avveckling inom deramar som hårda säkerhetskrav ställer?Viktigt för framtiden är också att kanspela en konstruktiv roll i det europeiska samarbetet.Den djupa sprickan i det socialdemokratiska partiethar tyvärr fått till följd att linje i Europapräglas av symbolhandlingar med avsikt att lugnaopinionen på hemmaplan.Inom EU pågår just nu förberedelserna för denekonomiska och monetära unionen, EMU. Vi borde iSverige snabbt se till att ställa vårt hus i ordning, intebara genom att genomföra ett trovärdigt konver-gensprogram utan också genom att möjligtbesluta om ökat oberoende för ; det skullebetyda mycket för att sänka räntan och stärka kronan.Under sin förra statsrådstid arbetade den nye finans-ministern i den riktningen. Jag hoppasatt kyliga vänstervindar i det socialdemokratiska par-tiet inte skall skrämma honom från att fullfölja denlinjen.I slutet av startar EU:s regeringskon-ferens i . En regeringskonferens kan bäst beskri-vas som ett slags grundlagsberedning. Den skallfrämst se över institutioner och beslutsprocesser, inteminst med sikte på ökningen av antalet medlemslän-der från ursprungligen sex, över dagens 15 till möjligakanske 30 någon bit in . Att bädda fördet europeiska samarbetets utvidgning till de nyademokratierna i är den i sär-klass viktigaste uppgiften vid regeringskonferensen. Iljuset av de oroande signaler som hörs inför det före-stående presidentvalet i , är EU:s snabbautvidgning österut angelägen, inte minst från säker-hetspolitiska synpunkter.Även här hemma i har vi anledning attnoga följa utvecklingen i . Dumans beslut attolagligförklara är ett avmånga oroande tecken. Regeringen drar på sig ettstort ansvar, om den i den labila situation som råderverkligen genomför den nedrustning som i principbeslutades i höstas.Fru talman! Det talas nu mycket om att nedskär-ningar av sociala utgifter raserar välfärden. Mediernahar ständigt nya uppgifter om hur olika familjer ochlandsdelar drabbas. Och utan tvivel är försörjningenett stort problem för många. Höjda skatter, minskadebidrag, oro för jobben eller kanske t.o.m. arbetslöshetpräglar vardagen.Men dessa problem kan inte lösas med omfördel-ning. I stället är det en resursfråga. Välfärd är intenågot som bara finns där för oss politiker att fördela.Välfärd måste först skapas. Det sker genom enskildamänniskors arbete och företagande. Vi politiker kaninte skapa välfärd. Vår uppgift är att skapa gynnsam-ma villkor för produktiva insatser som i sin tur ledertill välfärd.Trygghet och välfärd handlar således i grundenom tillväxt. Vad det nu gäller är att skapa gynnsammaförutsättningar för alla att verka här i . Men dåmåste det också löna sig att starta och utvidga verk-samhet i vårt land, och minst lika viktigt: Vi måstetillåta dem som får de nya jobben att behålla såmycket att de kan leva på sin lön och t.o.m. bygga uppett sparande som trygghet för framtiden.Genom att föra en konsekvent oppositionspolitikavser vi moderater att visa vad som är alternativet isvensk politik. Vi skall visa hur det skapas bättreförutsättningar för tillväxt, fler företag och nya jobb,hur vi kan få en arbetsmarknad, där lagar, skatter ochfack inte låser människor ute, hur kan spelaen konstruktiv roll i det europeiska samarbetet och hurSverige åter skall bli rikt, såväl ekonomiskt som so-cialt och kulturellt.Vi välkomnar alla goda krafter som vill sträva motdessa mål i en allians för förnyelse av Sverige.(Applåder)Anf. 2 ()Fru talman! Först vill jag välkomna den nyestatsministern och hans lag - alla är inte här, ser jag,men ändå - till deras nya viktiga ämbeten. För attnågot balansera den bild som gavs av föregåendetalare skulle jag vilja nämna några ekonomiskanyckeltal, som det finns anledning att erinra sig medanledning av det som har hänt ,dvs. sedan förra våren.Sedan förra våren har den långa räntan pressatstillbaka med . Det betydermiljardbelopp för de företag som måste nettolåna.Bara för jord- och skogsbruket, som jag har en preci-serad siffra för, betyder det isänkta lånekostnader. De rörliga bostadsräntorna är nude lägsta sedan systemet infördes. får densom lägger om ett femårigt bolån på en halv miljonkronor lägre månadskostnadjämfört med . Bytesbalansen, våra samlade affä-rer med omvärlden, visar för ett överskottpå . Handelsbalansen för februariuppvisade ett överskott på , vilketvar över förväntan. Inflationen är nu nere på påårsbasis . Livsmedelspriserna har trotsolyckskorparnas kraxande sänkts i enlighet med mat-momssänkningen enligt Statistiska centralbyrånssenaste mätning. Maten har blivit ca billigareper månad för en tvåbarnsfamilj.Det är klart att vi har anledning att också se på hurproblemen ser ut. Det är en självklarhet. Därför är detviktigt att regeringsförklaringen faktiskt lämnar ettbetydande utrymme för samarbete i konstruktiv andakring centrala frågor för framtid. Det är enklok utformning av regeringsförklaringen som stats-ministern valt. En minoritetsregering kan rimligeninte låsa sig i varje detalj när det gäller vilka medelsom skall användas för att uppnå resultat.I likhet med tidigare kommer ävenframgent att uppträda som ett konstruktivt opposi-tionsparti. Jag vill understryka till samtliga partier idenna kammare att det här inte är någon monopolsi-tuation. Andra partier med förmåga att ta ansvar bor-de inta samma position. behöver mer av sam-arbete och mindre av konfrontation.Vi har ett stort ansvar här i för att skapapolitisk stabilitet. Vi har ett stort ansvar för att skapaförutsättningar för fler jobb, så att människors vilja tillarbete och egen försörjning kan tas till vara. Vi har ettstort ansvar för att hantera de offentliga finanserna såatt har eget självbestämmande över framtidenoch inte hamnar i klorna på internationella långivare.Vi har i denna kammare ett stort ansvar för att skapaen ekologiskt hållbar utveckling och inte lämna överen obetald miljöskuld till kommande generationer.För att klara detta krävs förmåga till konstruktivi-tet i medel och detaljer, men allra mest förmåga att sehelheten.Ekonomiskt självbestämmande förutsätter disci-plin i hanteringen av de offentliga finanserna. Detfinns inget utrymme för skattesänkningar eller nyareformer för pengar som inte finns. De gemensamma resurserna måste inrik-tas på mer av grundtrygghet när den totala kakan ärknapp. Vi måste särskilt se till dem som har de sma-laste ekonomiska marginalerna. Det är där det behövsförstärkt trygghet. Finansieringen bör ske genomsänkt ersättningstak för dem som tjänar mest.Hållbar ekonomisk tillväxt förutsätter varsamhetmed naturresurserna och att människans verksamhetrespekterar naturens egna gränser. Det har tyvärrfunnits en benägenhet under gångna år att intecknaframtiden och inte tala om hur man skall betala. Pro-jekt som Dennispaketet och är densortens projekt där man vältrar över kostnaderna påframtiden, helst med statlig garanti som grund. Dettaär på samma sätt som statsskulden en inteckning iframtiden.Nya jobb förutsätter fortsatt sänkt ränta, ett gottföretagarklimat och fler företagare. Jobben kan intekommenderas fram i statlig regi. Särskilda resurserbör riktas till kvinnliga företagare och invandrarföre-tagare.Vi kunde höra i nyheterna hur skapat 3 000 nya jobb via det stöd förkvinnligt företagande som vi har varit med om atthöja.Byggande och omställning av energisystemet in-om ekologiskt hållbara ramar skall prioriteras. Detskapar förutsättningar för nya jobb i , till skill-nad från den fullständigt ansvarslösa och långsiktigaimport av miljöskadliga energiråvaror som vi harägnat oss åt i detta land under decennier.Fru talman! Vid början underströk jagför del att kampen mot arbetslöshetenär en avgörande viktig kamp som måste vinnas. Ar-betslöshet är och förblir ett slöseri med mänskligaresurser. Mot den bakgrunden vill jag understrykafyra viktiga områden där resultat måste nås. Denpolitik vi står för är inget kravlöst stöd. Den är etterbjudande om ett krävande samarbete.Saneringen av statens finanser måste fullföljas.Räntan måste ned ytterligare. Bara med stabil eko-nomi kan välfärden garanteras och de nya jobbentillskapas. Det är också förutsättningen för ökat byg-gande.Energisystemet måste ställas om. Avvecklingen avkärnkraften ger nya möjligheter att nå entätposition i miljöteknikutvecklingen. Inhemska mil-jövänliga energikällor som främst bioenergi ger bättremiljö och fler jobb i . Det är väl bara traditio-nalister i ordets sämsta mening som håller kvar viddet som visar sig inte hålla måttet.Ett par hundra miljarder kronor behöver investerasden närmaste . Jag noterar särskilt deformuleringar som finns i regeringsförklaringen somhänvisar till uppgörelse mellan ,och , dvs. tre partiersom var beredda att ta ansvar. Manhänvisar också till betänkande.Vi är också fortsatt beredda att ta ansvar. Energisys-tem är ingenting som ändras mellan valperioderna.Det förutsätter att det finns breda politiska majoriteteroch partier som är beredda att svara upp mot vadsvenska folket har sagt i folkomröstningen.Skatteväxling måste genomföras. För att främja desmå och medelstora företagen krävs skattelättnaderutöver riskkapitalavdragen och den återinförda kvitt-ningsrätten, som vi redan har verkställt. Byråkrati ochkrångel måste minskas, och den arbetsrättsliga lag-stiftningen måste förenklas och moderniseras. Center-partiet har som mål för politiken ett fördubblat antalkvinnliga företagare och ett fördubblat antal egenföre-tagare vid sidan av jordbruket. Skatteväxlingen böromfatta 25 miljarder i högre miljöskatter och 25 mil-jarder i lägre skatt på jobben fram till år 2000.Hela måste leva och utvecklas. Lands-bygdsriksdagen den gångna helgen samlade represen-tanter för 3 500 olika lokala utvecklingsgrupper. De-ras besked till denna kammare är inte begäran omsärskilda bidrag eller särskilt stöd. Beskedet är i ställetett krav på ökade möjligheter att själva och tillsam-mans utveckla sina bygder. Detta förutsätter en trafik-politik som inte sätter storskaliga motorvägar ochbroar i centrum, en satsning på de små och medelstorahögskolorna, en fortsatt utveckling av IT-teknikenöver hela landet. Jag vill särskilt nämna överenskom-melsen om att satsa på ett marknät för digitala TV-sändningar, som gör rundare även för datat-rafiken. Det behövs vidare en jordbrukspolitik somutnyttjar EU:s miljöstöd och en bioenergisatsning somfår bygderna att blomstra. Så hålls också landskapenöppna.Fru talman! Det vore naturligtvis den enklaste saki världen att ställa sig vid sidan av och undandra sigansvar, ropa högt och aldrig behöva kompromissa omett endaste kommatecken. Det gemensamma ansvaretbjuder att partiegoism i stället läggs åt sidan när det ärett allvarligt läge för nationen. Vi är inte uppe medbåda fötterna på fast mark ännu.Jag skulle vilja rikta en maning till dem som intehar denna inställning, som ser opposition som ettsjälvändamål. De bör betänka att det finns mycketlitet av regeringsmakt att dela på 1998 om vi inteklarar situationen under denna valperiod.Sveriges ekonomi behöver en fast kurs. Arbetslös-heten måste pressas ned. En konstruktiv oppositions-politik innebär kritik när det är befogat, men också attta ansvar. kommer att fullfölja det sam-arbete som vi inlett med den socialdemokratiska re-geringen , främst när det gällerekonomisk politik, försvars- och säkerhetspolitik. Såkan politiken stabiliseras genom en allt stabilare eko-nomi. Så kan förutsättningarna för nya jobb förbättrasoch arbetslösheten bekämpas. De flesta ekonomiskakurvor pekar rätt, men man skall som bekant inte säljaskinnet innan björnen är skjuten.(Applåder)Anf. 3 ()Fru talman! Överallt stöter man på arbetslösheten.Jag har släktingar som är arbetslösa. Jag har godavänner som är arbetslösa. När jag är på folkpartimö-ten träffar jag arbetslösa. När jag är ute och reserträffar jag arbetslösa. Jag kan inte minnas att vi nå-gonsin varit i denna situation.Varje arbetslös har naturligtvis sin egen historia.En del klarar sig bra. Hos andra märks desperationenallt tydligare.Hos mig väcker möten med arbetslösa ofta starkakänslor, dels av vanmakt - jag känner mig otillräckligför att jag så sällan har något tips eller ett gott råd attge som kan hjälpa personen jag träffar - dels av ilskariktad mot hela systemet inklusive alla oss politikersom lyckats organisera samhället så illa att duktigaintelligenta plikttrogna kreativa människor inte fårvara med och göra nytta för andra.Detta är ett kollektivt vanvett som helt enkelt intefår fortsätta.Vi har sagt från att vi måste vara be-redda att göra allt för att hitta vägar bort från massar-betslösheten. Vi, politikerna, måste vara beredda attompröva gamla sanningar och vända på varje sten isökandet efter lösningar som kan ge resultat.Sanningen är att mycket av problem be-ror på en oförmåga att förnya samhället. Mångastrukturer är skapade för det gamla samhället ochhindrar oss nu i språnget till det nya.Paradoxalt nog är dessa strukturer ofta skapade föratt ge trygghet, men blir de det största hotet mottryggheten därför att de hindrar oss från att anpassaoss till nya förutsättningar och ny konkurrens.Ta detta med arbetsrätten, som redan har nämnts.Den formades - och varmedverkande - efter stabila industriföretag och ärföljaktligen ganska dåligt anpassad till och till en arbetsmarknaddär människor ofta byter jobb och anställningsformer-na varierar.Eller ta företagsskatterna, som också har nämnts.Även de är i stor utsträckning konstruerade för va-ruproducerande företag med stora avskrivningsmöj-ligheter och investeringsfonder - och dessutom medstora ekonomiavdelningar som kan hantera blankett-floran från myndigheterna. Många av dagens småföre-tagare knäcks av regelraseriet och skattehöjningarna.Och har det senaste påfundet med momsinbetal-ningar kommit, som hotar att knäckaännu fler.Eller ta skolan. Den nye statsministern och jag harju ett visst förflutet i utbildningspolitiken, och Folk-partiet har förvisso också ett medansvar för hur da-gens skola har utformats. Men är inte sanningen denatt vi byggt en skola för löntagare? Hur mycket upp-muntrar vi egentligen blivande företagare? Är det intedags att sätta starta eget på schemat om vi menarallvar med att morgondagens samhälle skall sprudlaav entreprenöranda och nya idéer?Eller ta den offentliga sektorn. Den bygg-des ju upp för myndighetsutövning.Det var domare och skattefogdar. har denoffentliga sektorn främst blivit en serviceorganisationför vård och utbildning. Men faktum är att den harbehållit mycket av myndighetsutövningens kultur,utan valfrihet och utan konkurrens.Allt det här som jag nu har nämnt tror jag är så-dant vi måste vara redo att förändra om vi skall få ettsamhälle som är så flexibelt att det uppstår nya jobb iminst samma takt som gamla slås ut.Det är helt enkelt så att om vi skall kunna slå vaktom tryggheten måste vi lära oss att leva med föränd-ringen. Det är därför måste förnyas. Jag ärtraditionalist när det gäller värden. Vi skall slå vaktom grundläggande värderingar om respekt för allaslika värde, om solidaritet och tolerans. Men jag är enövertygad förnyare när det gäller medlen att klara dehär värdena. Även om vissa traditionalister vägrarinse det ligger nämligen tryggheten just i öppenhetenför förändringar.När jag lyssnade till regeringsförklaringen i fre-dags satt jag därför särskilt och lyssnade efter signalerom förnyelse. Finns här någon antydan till nytänkan-de, någon trumpetstöt som manar till uppbrott? Detborde egentligen vara så. Socialdemokratins ledarskif-te är ju också ett generationsskifte. Men jag hördeingen sådan signal, inget konkret som skulle kunnatända hoppet hos en arbetslös.Vi är beredda att pröva allt. Är ni beredda att prö-va någonting?Det här med att inrätta ett inrikesdepartement ochatt lösa företagens kapitalbehov med en ny pensions-fond - för mig är det mera 1950-tal än 2000-tal. Attsamverka med är också 1950-tal.