prot · GJ09115 · 1996-07-12 00:00:00 — Falsk historieskrivning blir ju inte sanndärför att den upprepas i parti och minut.Vad man däremot inte kan begripa är hur den so-cialdemokratiska regeringen kunde få för sig att låtajuni, månader gå utan att visa så storrespekt för de förskräckande många arbetslösa i Sve-rige att man ämnade presentera sitt utlovade förslagför att komma till rätta med arbetslösheten. Jag ärövertygad om att om någon annan regering av någonannan kulör än den nuvarande rödgröna hade betettsig på det viset hade ni socialdemokrater tillsammansmed LO vänt upp och ned på det mesta i riket. Jagförstår alltså inte, , hur ni kunde få förer att vara så dröjska och senfärdiga.Det handlar självfallet om att så snabbt som möj-ligt fatta beslut om konkreta åtgärder, om att männi-skor kan börja ställa in sig på att något kommer atthända. Men det handlar också i allra högsta grad omatt människor får känna att de inte lämnas därhän ochatt vi politiker bryr oss.När programmen mot arbetslöshet nu skall exami-neras borde det i första hand röra sig om att utrönavilket program eller vilka åtgärdsförslag som mestoch bäst skapar förutsättningar för att nya arbetstillfäl-len skall kunna skapas inom de privata sektorerna,inom näringslivet och inom småföretagsamheten.Jag tycker visst att det dessutom tål att debatterasom man inte på många flera håll i landet skulle kunnasnickra ihop arbetstillfällen genom att anställda frivil-ligt minskar arbetstiden och på så sätt skapa möjlighetför flera att få arbete. Det vore säkerligen också enidé att, som i , inom vissa branscher låta treheltidsarbeten bli fyra utan att sänka lönerna i motsva-rande mån. Jag tror också att vi betraktar arbetslös-hetskostnaderna - det rör sig ju om 80-100 miljarder- alldeles för statiskt. Vi måste våga fundera över vaddessa hisnande summor skulle kunna åstadkommarent konkret när det gäller att stoppa avskedanden, närdet gäller att motverka att kvinnor hamnar i en rentsegregerad situation, när det gäller att ta vara på idéersom man kan få i gång nya verksamheter med och närdet gäller att stötta tillfällig sysselsättning som på litetsikt kan ge permanenta arbeten. Jag kan mycket välförstå att man motsatte sig den här typen av resone-mang då arbetslöshet skapade debat-ter och ansågs vara en alldeles för hög siffra. Men , när de allra flesta tvivlar på att påett anständigt sätt skall kunna klara av att halvera denöppna arbetslösheten, måste en del av de idéer sombrukar kallas konventionella karakteriseras som förle-gade.Det är t.o.m. så, herr talman, att det faktiskt ford-ras att vi vågar experimentera en del inom arbets-marknadspolitiken. Riskerna är ju uppenbara att ut-slagningen, den "centrifug" som om, slungar i väg alltfler bort från den delak-tighet i samhället som alla har rätt till och är i behovav. Och att dessa människor får det ytterligt svårt attnågonsin komma tillbaka in i samhällsgemenskapenvet vi.Jag hörde en del kommentarer från socialdemo-kratiskt håll , när kristdemokra-ter, folkpartister och moderater hade presenterat sittprogram för nya verkliga jobb. Man kallade dessa trepartier för högerpartier. har trefyra gånger talat om partierna på högerkanten. Är ni inte rädda för att folk så små-ningom genomskådar alla dessa dimridåer som nilägger ut? Våga debattera sakpolitiskt i stället fördemagogiskt. Och sluta dessutom att odla den gamlamyten att alla förslag som gynnar företagaren är hö-gerpolitik och att alla förslag som gynnar arbetstaga-ren är vänsterpolitik. Detta är i dagens samhälle enarbetsmarknadspolitisk lögn som måste rensas ut omvi skall få på fötter. Om inte ni, , tar på er den utrensningsuppgiften, så är detvanliga och hederliga arbetstagare som drabbas avdessa gamla ideologiska skrönor.För att få på fötter måste vi börja med hu-vudet, proklamerar . För att få på föttermåste vi hålla oss till sanningen, skulle jag vilja påstå.Det är inte så att småföretagaren och arbetstagarenstår och hötter mot varandra och betraktar varandrasom antagonister. Det är inte så att arbetsgivaren görnågra vinster utan arbetstagaren. Och det är faktiskt såatt det behövs många fler arbetsgivare för att vi skallkunna få fart på och få ned de rent förödandearbetslöshetstalen.Högerpartier kallar man alltså de partier somtvingade en socialdemokratisk regering att lägga framden utlovade arbetsmarknadspropositionen före se-mestermånaderna. Högerpartier kallar man de partiersom genomförde reformer som den socialdemokratis-ka regeringen återställde, men som den senare har fåttåterställa igen till fyrpartiregeringens reformer ochpolitik. När socialdemokrater som beslutat att sänkaarbetslöshetsersättningen, som försämrat sjukförsäk-ringen, som sänkt barnbidragen och som tillsammansmed vänsterpartister och miljöpartister skurit nedvården i med 3 000 miljo-ner sitter och kastar sten i medierna, då ter sig BosseHolmströms TV-program som en ytterligtblek kopia av verkligheten.Herr talman! Jag tror att vi allesammans alldelesför litet inser att det utöver den ekonomiska krisen ärett stort folkhälsoproblem som vårt land håller på attfastna i. Håglöshet och besvikelser kan komma attparalysera det finaste och mest värdefulla som vi har- våra barn och våra ungdomar - och locka till alltannat än engagemang och tro på framtiden.Jag blev stoppad av ett par överförfriskade yng-lingar i en mellansvensk stad . Trots attderas sinnen var rejält omtöcknade kunde de berättaom djup förtvivlan. De saknade arbete. De behövdesinte någonstans, sade de. De hade bestämt sig för attsupa hela juli. De repeterade som spruckna grammo-fonskivor så länge jag kunde höra dem i gränderna:Vi har ingen framtid. Vi har ingen framtid.Jag kom i dispyt med några eleganta herrar påX 2000. Sarkastiskt, för att inte säga spydigt, tillhöllde mig att jag väl nu ändå måste begripa att Sverigeskall införa när det gäller alkoholpolitikoch införselbestämmelser. Det hedrar finansministernatt han har varit så klar i sina svar när dylika fråge-ställningar har kommit upp i medierna. ErikÅsbrink har entydigt deklarerat att det är regeringensbestämda avsikt att försöka hålla fast vid nuvarandeinförselbestämmelser.Jag gjorde de eleganta herrarna i tåget besvikna.Förhoppningsvis hade de väntat det svar som de fick.Jag sade: Förresten, då är väl ni beredda att betalakostnaderna för det växande vårdbehov som era idéerskulle föra med sig om de förverkligades? Det kändeskusligt att höra deras svar som jag tyvärr har hörtåtskilliga gånger : Låt dem som inte kan ta vara påsig själva supa ihjäl sig. Samhället har inte råd.Måtte vi, herr talman, kunna mota tillbaka och helst takål på en sådan cynisk människosyn. Och låt oss setill att den inte sprider sig till den ena sektorn efterden andra. Den finns i flera sammanhang. Den finnsnär kriminalpolitik, när flyktingpolitik, när bi-ståndspolitik och faktiskt också när arbetsmarknads-politik kommer på tal.Bevare oss väl för ett samhällsklimat som visar föraktför svaghet!Vi vet att vi måste pressa ner de hisnande arbets-löshetstalen för att få resurser till den sociala välfärdvi vill bestå medmänniskorna med. Men faktum ärdessvärre också att arbetslösheten för var dag som gårkräver sina egna sociala offer, vilket i sin tur kräverännu större ekonomisk tillväxt för att resurser skallfinnas till att avhjälpa den utslagning som arbetslöshe-ten drar med sig. Vi vet att arbetslöshetens kostnader isin helhet långt ifrån kan avläsas i stats- och kom-munbudgetar.Fru talman! Jag undrar om inte arbetslöshetenkommer att få värst konsekvenser inom vårdsektorn.Ingen enda politiker kan stå upp om fem, ochförsöka göra gällande att resursbristen inom vårdenkom över oss som en tjuv om natten. Vi vet attSverige är på väg rakt in i en vårdkris. Kan vi inteomfördela från andra sektorer måste vi öka statensinkomster. Jovisst, rationalisera gärna. Det finns ingensom har något emot det, men beteckna inte försäm-ringar för gamla och sjuka som något som har medförnuft och värdighet att göra.I dag får allt färre gamla hemtjänst. se-dan hade var fjärde pensionär hemtjänst. är detnästan enbart var sjunde, och detta trots att det i dagär färre pensionärer som bor på institutioner.Fru talman! Är det något som brådskar så är det enkonkret plan som visar hur vi klarar av att finansieramorgondagens av alla förväntade sjukvård. Jag kanlova att vi kristdemokrater skall ge allt tänkbart stödoch se till att vi befinner oss i absolut främsta rummetnär det gäller att värna vården, när det gäller att se tillatt den s.k. oglamorösa vården - för jag tror att det ärdet området som skärskilt kommer att attackeras -inte föses åt sidan och devalveras än mer.Fru talman! Jag vet att jag sagt det ,men jag vill tro att det finns större lyhördhet iden situation vi befinner oss i än vad fallet varit tidi-gare: Vi måste bli mycket bättre på att täta hålen isamhällsekonomins botten. Vi måste uppmuntra ochmed alla tänkbara metoder främja de verksamheter,den idealitet, den folkrörelseverksamhet, de livsstilarsom tätar hålen varigenom samhällsresurser rinner ut.Tyck gärna att jag är tjatig, det gör ingenting. Menjag påstår för sjuttioelfte gången att politiken måstestå mer i samklang med föräldraansvar och med re-spekten för fungerande hem och familjer. Gå i koalition med hemmen. Bilda opinion fören hemmens renässans. Det handlar inte om att vridaklockan tillbaka. Det handlar om att skaffa en platt-form, en trygghet som bär för morgondagen och bärin i 2000-talet.Jag tror självfallet inte att familjepolitik kan ersät-ta konstruktiv arbetsmarknadspolitik, men jag ärövertygad om att varje ung planta, om jag får användadet bildspråket, har behov av en skyddad vrå omarbetslösheten slår till, när risker för olika former avutslagning lurar runt hörnet.Fru talman! Jag vet att vi föräldrar ofta känner attvi inte orkar som vi vill, så känner vi alla. Därförbehövs politikers stöd, fackföreningars stöd, ideellaorganisationers stöd, kyrkors stöd, idrottsrörelsensstöd, etc. När vi får i gång detta solidariska tänkande,detta förtroende för människors goda vilja och för deideella rörelsernas oersättliga engagemang, har vistörst förutsättningar att täta hålen i samhällsekono-mins botten.(Applåder)Anf. 78 Statsminister ()Fru talman! Jag skall börja med att tacka för dethär tillfället att föra debatt om arbetslöshet, vårt landsviktigaste fråga, vårt lands svåraste fråga. Det är ing-en som sitter i den här lokalen eller som finns utanförsom kan göra anspråk på att sitta inne med hela san-ningen. Vi vet bara en sak: Vi kommer att få arbetamånga år med att pressa tillbaka arbetslösheten. Vikommer att få prova nya lösningar. Vi kommer attsöka samarbete och samförstånd därför att kampenmot arbetslösheten är en nationell utmaning som an-går oss alla.Det kommer att gå att pressa tillbaka arbetslöshe-ten; därom är jag övertygad. Vi har en god chans attnå målet, en halverad öppen arbetslöshet till år 2000.Det ligger inom räckhåll. Det är klart att det krävs engod konjunktur, men därutöver naturligtvis klokabeslut i riksdag, initiativ från enskilda ochmånga företag och företagare som drar sitt strå tillstacken.Jag tror att det är fel att moralisera över att de somutlyste den här debatten inte själva har kunnat presen-tera några genomtänkta förslag som dramatiskt för-ändrar situationen. Jag skall inte strö salt i det såret,utan jag nöjer mig med att säga att vi kanske hadeförväntat oss något mer. Men det är inte sista möjlig-heten att bidra till en politik för att pressa tillbakaarbetslösheten. Det samarbete som finns mellan rege-ringen och står öppet också för andrasom har konstruktiva förslag att bidra med.Grunden i arbetslöshetsbekämpningen kommer attvara att vi har ordning på de offentliga finanserna. Dethar gått bättre och snabbare än vi vad trodde att skapaen sådan ordning. Den stabilitet som samarbetet medCenterpartiet har gett regeringspolitiken har bidragittill att bygga upp förtroendet för våra möjligheter atthantera de offentliga finanserna. När jag säger offent-liga finanser kan det låta som ett politiskt byråkratisktuttryck, men med detta menas helt enkelt tillräckligtmycket pengar i de gemensamma kassorna för att visjälva skall kunna betala pensioner, bra vård, skolor åtvåra barn, barnomsorg åt de små. Det är vad dethandlar om. Det är den försvarskampen regeringenhar varit indragen i sedan vi tillträdde och fått godassistans av Centerpartiet.Nu är vi där. har vi fått greppet om dessa ge-mensamma pengar. vet vi att ekonomin utvecklasvad gäller de offentliga finanserna, statens ekonomi,på ett sådant sätt att vi kanske når målen snabbare änvi trodde. Då är det som och jag skri-ver i en debattartikel i en morgontidning somutkommer i att i takt med att de offentligafinanserna förbättras ökar vårt utrymme för att be-kämpa arbetslösheten. Vi kommer alltså aldrig attvika från den ståndpunkten att vi inte skall börja be-kämpa arbetslösheten med lånade pengar. Dit skall viinte tillbaka igen. Den kommer att vara utestängd frånsamarbetet som betraktar budgethanteringen ochordning och reda i statens finanser som en kameralövning som man kan se över axeln. Vi skall inte engång till tillbaka i ett läge i då vi får genom-föra den oerhört smärtsamma process vi just nu hargått igenom. Den har vi förhoppningsvis för sistagången lagt bakom oss. skall krafterna koncentre-ras och utifrån denna nya styrkeposition riktas in påatt pressa tillbaka arbetslösheten.Här i kammaren har flera - såväl socialde-mokrater som centerpartister - redan redogjort förregeringens förslag. Det vore fel av mig att tröttakammaren med att ytterligare en gång upprepa vadsom har sagts. Jag skall i stället uppehålla mig vid politisk fråga som så tydligt skiljer i debatten ochsom är av ideologiskt slag. Det vore värdefullt att fådenna fråga belyst som denna.Lars kom efter utflykter till och80-talet fram till dagens debatt här iSveriges riksdag och till sprängpunkten och grundbul-ten i det moderata arbetslöshetsbudskapet. Enligt LarsTobisson är nyckelfrågan att man skall ändra arbets-rätten, att man skall riva upp den arbetsrättslagstift-ning som redan finns. har också lagtfram ett sådant förslag till , men de har intefått några andra partier med sig på den reservationen.Moderaterna står ensamma bakom förslaget att frånden ta bort arbetsrättsregleringen föralla dem som därefter nyanställs fram-över.Förslaget kan ju verka harmlöst innan man börjaratt reflektera över vad det hela står för. Till att börjamed tycks det stå för den uppfattningen hos modera-terna, att det är arbetsrätten - skyddet för de 4 miljo-ner svenskar som har ett jobb - som hindrar dem somstår utanför att få ett arbete. Är det sant är falskt? Detär falskt.Vi klarade full sysselsättning i med en ut-vecklad arbetsrätt för de anställda. Man klarar enbättre arbetslöshetsutveckling i med en fulltutvecklad arbetsrätt. Man klarar en bättre arbetslös-hetsutveckling i med fullt utvecklad arbets-rätt och med en reglering av arbetsmarknaden som gårmycket längre än vad som sker i . Vi kan hittaländer där man helt har tagit bort arbetsrätten ochgenomfört det som önskar i , ochman kommer att finna att dessa länder har en massar-betslöshet som långt överskrider vår. Sambandetmellan arbetsrätt och arbetslöshet är uppenbarligenmycket klent. Det finns andra motiv för moderaternaatt driva detta. Det handlar ytterst om värderingar ochsynsätt när det gäller de förhållanden som skall rådapå arbetsmarknaden mellan arbetsgivare och anställd.Vad skulle hända om man genomförde det sommoderaterna nu vill göra? Jag vill veta, , om ni tänker släppa frågan om arbetsrätten efterdagens debatt. Det är uppenbart så att moderaternastår ensamma. Inte ens de andra partierna i höger-blocket - kds och - ställer ju upp på re-servationen, utan man ställer sig vid sidan om.Vad föreslår är att ca 500 000 svens-kar skulle anställas utan arbets-rättsligt skydd. Ytterligare 500 000 skulle anställasunder samma förhållanden året därpå. skulleen miljon svenskar stå utanför arbetsrättsligt skydd.Vad betyder det? Det betyder att arbetsgivaren intebehöver motivera varför han säger upp en person.Sägs du upp därför att du är kvinna och är hemma ochvårdar dina barn, sägs du upp därför att du är invand-rare och inte kan det svenska språket tillräckligt bra,sägs du upp därför att du har politiska förtroendeupp-drag och är borta ofta från arbetsplatsen, sägs du uppdärför att du är uppstudsig, sägs du upp därför att duär en person som i många sammanhang driver opinionoch opinionsbildning kanske också på arbetsplatsen?Om detta är motivet med en avskaffad arbetsrätt imoderaternas behöver arbetsgivaren aldrigmotivera en uppsägning. Däri ligger systemskiftet.En anställning som löper för i taget kanförlängas hur som helst i all oändlighet,det är svar på arbetslöshetskrisen. Jagkan förstå om , som ju annars är ett lojaltstödparti till , har svårt att följa med i denmoderata exercisen. Jag skall åter-komma till när det gäller arbetsrät-ten, men vill jag koncentrera mig på moderaternaoch Moderata samlingspartiet, som ju trots allt är denbärande kraften i högerblocket i svensk politik.Lars , förklara hur en arbetsrätt försäm-rad på det sätt som ni föreslår i er reservation skullege en lösning på arbetslöshetskrisen! Gör det tydligtför oss och hämta internationella exempel! Ta upp deländer som är era förebilder så får vi andra se om vigillar den samhällsutvecklingen eller inte!Eller är det den andra reservation som ni harskrivit under, , som är moderatpoli-tik? Till betänkandet finns ju en reservation till som nihar avgett tillsammans med de andra två partierna iblocket, och , där ninöjer er med att kräva så att säga en återställare avåterställaren. Är det detta som är den moderata posi-tionen? Eller håller ni fast vid det som finns i parti-motionen?Det vore ett bra besked från i dagensdebatt när det gäller arbetslösheten om det är så att nihar retirerat bort från ståndpunkten att det är lönta-garnas trygghet som skapar arbetslöshet. Men detta ärockså ett bra besked att ge: Står ni moderater fast vidden här uppfattningen? Kommer ni att driva den härfrågan framöver års val? Ja, i så fall har vien oerhört tydlig skiljelinje i svensk politik. Jag kanförsäkra att jag kommer att göra vad jag kan för att setill att denna fråga blir debatterad runt om i landet.Också de som vill vara med och samarbeta med mo-deraterna och däri ser en möjlig regeringskonstella-tion skall rimligen få en chans att svara på frågan hurde ser på det moderata alternativet när det gäller ar-betsrätten.Sedan har parterna sitt ansvar. Det är bättre att desom finns ute i företagen som arbetsgivare, fabriköreroch handlare får förhandla med sina anställda och defackliga organisationen om hur saker och ting skalllösas. De känner bättre till de verkliga förhållandenaän och jag. Därför är det ingen bisarr tanke,, att de arbetsmarknadsparter vi harrimligen skall söka samförstånd innan lagstiftningenjusteras. Det har varit det samförståndet som har bäd-dat för stabilitet och utveckling i . Genomförvi nu en sådan lagstiftning som vill ha,då får vi en svensk arbetsmarknad som kommer attutmärkas av konflikter, motsättningar och allt djupareklyftor mellan dem som är anställda och dem som ärarbetsgivare, vilket vore en effektiv broms för tillväxtoch utveckling.Moderaterna har att redovisa sina motiv. Den de-batten har vi socialdemokrater och många andra här ikammaren all anledning att se fram emot och föratydligt och ordentligt. Tafsa inte på löntagarnas skyddoch deras rättigheter! Var i stället med och bygg un-der ett konstruktivt ansvarstagande ifrån såväl ar-betsgivare som löntagarorganisationer. Sätt press pådem! Lös inte deras problem genom att föra Sverigebort från lag och ordning i arbetslivet till någontingsom kan betraktas som näst intill anarki!Fru talman! Det vi från regeringen har gjort närdet gäller den statsfinansiella saneringen har, som jagsade tidigare, innehållit ett inslag av stabilitet. Sverigehar fått stabilitet. Det finns inget enkelt politiskt be-slut här i kammaren som löser arbetslöshetsproblemet,självfallet inte. Det är en lång rad samverkande fakto-rer som skall till. Ingen av dessa åtgärder kommer attfungera om människor inte tror att det finns en stabilkurs i botten, en grundläggande inriktning som liggerfast. Det har varit lätt för centerpartister och social-demokrater att finna en sådan grundläggande ochstabil kurs, nämligen ett gemensamt ansvarstagandeför de utgifter som vi vill kosta på oss i ett samhällesom vi vill kalla för ett välfärdssamhälle. Därmedskapas också en trygghet och en stabilitet. Det i siglöser inte problemen, men det ger förutsättningar fören lösning.Stabiliteten är viktig. Därför kommer vi att vårdaden från regeringens sida. När man ser utfallet verkardet också som om statsfinanserna för varje månadsom går blir allt bättre. Inflationen verkar utstampadur svensk ekonomi.Så bra då om statsfinanserna blir allt bättre, inteför Maastrichtkriteriernas skull, inte för EMU-medlemskapets skull - det har vi kvar att diskuterahär i kammaren - utan för svenska folkets skull. Detär bra för ett folk att veta att det vi kostar på oss ge-mensamt betalas av egna pengar och inte pengar somvi lånar av andra.Nu är vi alldeles strax där, och då kan vi gå vidaremed att kraftfullt bekämpa arbetslösheten. Ett pro-gram för detta har redovisats i . Bak-om det programmet står stora folkrörelse-partier. Det är ingen lätt uppgift. Det är i allra högstagrad en svår uppgift, men det är en uppgift som vi hartagit på oss gemensamt. Det är med glädje vi kan sägaatt inbjudan också riktas till andra i att varamed och hjälpa till. Det behövs en nationell samlingomkring kampen mot arbetslösheten. Däri ligger vårstora och viktigaste framtidsuppgift.(Applåder)Anf. 79 () replikFru talman! Jag skall börja med att tacka statsmi-nistern för hans tack till oss moderater för att vi hardrivit fram denna debatt. Hans tal om att söka nyalösningar i samförstånd tycker jag dock klingar litetfalskt. Här fanns det färdiga förslag för snabbt genom-förande, men de har samtliga avvisats. Dessa förslaggäller t.ex. arbetsrätten, där vi har sagt att vi nu åt-minstone snabbt kan genomföra det som fanns underden förra borgerliga regeringsperioden - det somstatsministern egentligen vill förmå LO att godta, trotsden återställare som regeringen har genomfört. Sedansäger vi att vi skall gå vidare. Jag kan försäkra att vihåller fast vid att vi tror att en mer rörlig och friarearbetsmarknad ger tillfällen till flera jobb. Det finnsdet många exempel på utomlands. I är dettyvärr en förstelning på arbetsmarknaderna som göratt man får de höga arbetslöshetstalen.Jag tycker att lät förvånande likt.ex. i sin argumentation. Det endalilla avsteg som jag hörde var när han sade: Låt delokala fabrikörerna och handlarna tala med sina an-ställda om hur det skall vara arbetsplatsen, för detskall vi inte göra centralt. Nej, just det. Poängen medvår reform av arbetsrätten är att det skall vara lokalabeslut och gärna individuella anställningsavtal.Göran verkar nöjd med den ekonomiskautvecklingen. Med sina skattehöjningar och reglering-ar har han ju strypt tillväxten, så jag blir verkligenförvånad. Prognoserna skrivs ned mot noll.Arbetslösheten växer. slog ju fast atten framgångsrik budgetsanering måste inriktas påbesparingar, inte skattehöjningar, och att den skallkopplas till reformer på budgetens utgiftssida. Så görman i t.ex. . och hans regeringgör med kuslig noggrannhet tvärtemot.Avvisar statsministern liksom finansministern denkritik som har riktats från EU:s finansministrar? Desäger att åtgärder för budgetanpassning bör koncent-reras till utgiftssidan, så att den offentliga sektorn ochdess känslighet för makroekonomiska svängningarminskas och incitamenten för ekonomisk aktivitet ochsysselsättning förbättras genom att skattetrycket förhushåll och företag begränsas så mycket som möjligt.Anf. 80 Statsminister ()Fru talman! EU:s finansministrar är en aktnings-värd församling. Jag har av och till deltagit i samman-träden med dem, så jag vet. Dock sköter de inte Sve-riges ekonomiska politik.