prot · GK0918 · 1996-10-24 00:00:00 — Omman har att göra med ett land som lever kvar i kolo-nialtiden och inte vill förändra sig, måste man använ-da de påtryckningsmedel som finns.Jag skulle vilja fråga : Spelar viinte helt enkelt bort ett kort genom att gå in i avtalet?Vi kanske hade kunnat utnyttja det bättre om vi hadelagt större press på Marocko.Anf. 9 () replik:Fru talman! Enligt vad jag har erfarit är associa-tionsavtalet med inte speciellt attraktivt förMarockos egen del. Det tjänar alltså dåligt som på-tryckningsmedel.De fördelar i form av bistånd och annat stöd somMarocko har fått har man fått inom något som kallasMedaförordningen som redan är beslutad och har trätti kraft. återstår en del tullar på jordbruksproduk-ter bl.a. De är såvitt jag erfarit mer fördelaktiga förEU än för . anser inte heller attavtalet är särskilt förmånligt för deras räkning.Skälet till att jag menar att avtalet skall ratificerasär att det ger oss en ny arena för samtal med Ma-rocko. All vår erfarenhet på området medling ochkonfliktlösning säger oss att om vi skall ha en chansskall vi ha en dialog med båda parter.Jag kan försäkra att jag harde allra bästa relationer till Polisario. Jag tror att jagär den enda av oss debattörer som vid ett upprepatantal tillfällen inte bara besökt utan också bott i flyk-tinglägren i . Jag har väldigt ingåendelärt känna deras usla levnadsförhållanden och allt delider av. Det gäller den långt utdragna fredsprocessenoch de förhalanden som görs från sida föratt åstadkomma en folkomröstning och en lösning påkonflikten.Jag anser att avtalet rätt använt kan tjäna som ettverktyg för att uppnå de syften som vi nog är överensom från samtliga reservanter. Vi ser bara på medlenpå olika sätt.Anf. 10 ()replik:Fru talman! Jag är återigen litet förvånad över detsista som sade när det gäller hennesengagemang i Polisariofrågan. Inte för att jag inte troratt det finns ett äkta engagemang. Jag känner mycketväl till det engagemanget sedan långt tillbaka då vidiskuterat Västsaharafrågan. Min förvåning gäller hurViola Furubjelke kan dra de slutsatser hon drar efterallt detta engagemang. Det är ju Polisario som sänderdessa signaler till oss: Skriv inte på.Var blev brottet i kontakterna med Polisario?Resonemanget om att det inte är , utanEU som tjänar på detta stärker min misstänksamhetmot det hela. Vi är alltså väldigt ivriga att skriva pådärför att vi tjänar på det. Då skulle vi ju kunna fåännu mer tyngd bakom en markering genom att utnytt-ja det läge vi har.Jag är litet förvånad över resonemanget om ställer det ena landet mot det andra, eller den enaregionen mot den andra. På låter detsom att det är viktigt att vi skriver på, annars kanskevi får bekymmer i med Baltikumoch de som ansöker. Jämför inte detmed och dess förflutna i kolonialtiden.Anf. 11 () replik:Fru talman! har en mycket kritiskresolution som utgångspunkt för att slutligen godkän-na associationsavtalet med . Den kritiskaresolutionen var också utgångspunkt för vårt utskottsskrivningar.Det har visat sig, inte minst när det gäller ,att noggrant vaktar och följer uppsina resolutioner. När det gäller får man tillstånd en aktion med utrikesministrarna så att man påett mer aktivt sätt följer upp frågan om mänskligarättigheter.Det är möjligt tack vare att man har associations-rådet. Det hade inte varit möjligt utan det.Detta tycker jag bevisar att det fungerar medsamtal, och det fungerar med dialog. Utan den härsortens avtal har man ingen dialog. Alla former avpåtryckning på i Västsaharafrågan skallnaturligtvis fortsätta. Det finns inget brott vad gällerlojaliteten gentemot Polisario och i denhär frågan. Men jag vill upprepa att jag ser avtaletsom en möjlighet och ytterligare ett verktyg att effek-tivare få till stånd en dialog med båda parterna i denhär långdragna och tragiska konflikten.Anf. 12 () replik:Fru talman! sade i sitt anförandeatt det är viktigt att EU öppnar sig mot Nordafrika.Det ställer jag upp på. Det är oerhört viktigt medöppenhet och samarbete. Men det får inte hindra ossatt kritiskt granska varje avtal för sig och varje landför sig. Det är ju en lång rad länder som vi skall slutaavtal med. Jag tycker att utmärker sig, somjag sade i mitt anförande, genom att nonchalera FN:sfredsplaner. Det är så graverande att vi måste reagera.Även om det har berörts här tidigare, vill jag frågaViola Furubjelke: Vilka faktiska möjligheter ser ViolaFurubjelke att man har för att inom avtalet med kraftutöva sådana påtryckningar att man tror att Marockodärigenom skulle gå med på att lösa Västsaharafrå-gan?Anf. 13 () replik:Fru talman! Påtryckningar kan komma till ståndgenom exempelvis ministerrådet; ,som redan tidigare varit kritiskt och uttryckt sig kri-tiskt mot avtalet, har möjlighet att innehålla finansie-ringen för avtalets fortsättning. Det kommer natur-ligtvis att omprövas om det inte till alla delar fullföljsfrån alla parter. Dessutom finns det i en sådan häravtalskonstellation många informella möjligheter tillsamtal. De möjligheterna kanske inte skulle finnasannars eftersom - om vi vägrar att ratificeradetta - genast skulle jämföra sig med alla andra län-der som vi också kommer att sluta avtal med och somvi har slutit avtal med. Det är svårt att slå till brom-sarna redan när det gäller tredje avtalet. Jag är räddatt hela processen då faller. De som ligger framför ossär , , , , ,, och de palestinska territorierna.Jag är säker på att mina meddebattörer här ärmedvetna om att det i flera av de här länderna finnsallvarliga problem på de mänskliga rättigheternasområde och också konflikter, som vi i så fall skullevillkora avtalet med. Medelhavsstrategin faller full-ständigt om vi redan nu börjar ge underbetyg och påolika sätt se till att den här ratifikationen inte kan blimöjlig.Anf. 14 () replik:Fru talman! Alla de påtryckningsmekanismer somViola Furubjelke anförde är välkända. De kommer tilluttryck varje gång man sluter ett sådant här avtal, därdet uppstår problem. De togs också upp av regeringennär det var diskussion om en tullunion med Turkiet.Det är inte uppmuntrande att se vad som har hänt medtullunionen med , nämligen att fortsät-ter att flagrant bryta mot de mänskliga rättigheterna.Nu sitter man med problematiken i knät i och med attfrågan skall diskuteras i ministerrådet men man harinte några andra påtryckningsmedel än samtal, samtal,samtal. I och för sig diskuterar man möjligheterna tillfinansiella påtryckningar. På grund av de tidigareerfarenheterna från och min besvikelse överhur det gick där är jag nu rädd för att man fortsätterpå den inslagna vägen, och därför står jag nu bakomreservationen.Anf. 15 () replik:Fru talman! gör sig skyldig till ettfeltänkande. Hon skyller den utveckling som har variti på tullunionen. Det kan man naturligtvis integöra. Det faktum att tullunionen finns ger ändå rege-ringarna, i det här fallet utrikesministrarna, en möjlig-het att kraftfullt agera mot , en möjlighet sominte hade funnits om inte associationsrådet hade fun-nits i det här sammanhanget. Det gäller självfalletockså för Marocko.Samtidigt tycker jag att det är litet synd för Ma-rockos räkning att det är som tas till intäkt föratt inte ratificera avtalet med . Det vore rim-ligt att man bedömer som ett land för sig,och jag är medveten om att det där finns allvarligaproblem som också bör diskuteras. Men att på det härsättet straffa ut en strategi därför att man inte anser attutvecklingen har varit tillräckligt god i ett annat landär en politik som jag inte tycker håller.Anf. 16 ()replik:Fru talman! säger att vi som re-servanter bedriver ren demonstrationspolitik. Jagskulle då vilja ta upp några av de saker som jag tyckeratt Socialdemokraterna demonstrerar med det häravtalet och med den debatt som har uppstått.Viola Furubjelke jämför det här avtalet med ettavtal med . Det innebär att ViolaFurubjelke anser att det också i Östersjöländernaskulle finnas någon form av ockupationsmakt, somnaturligtvis har ett helt annat sätt i den här diskussio-nen än vad har.Viola Furubjelke har inte alls förstått diskussionenom Fästning . Hon försvarar avtalet med attdet innebär att Fästning genomförs, genom attavtalet är fördelaktigare för EU än för ellerde andra länderna runt . Det var precisdetta som kritiserades, nämligen att EU såg till attbygga upp en fästning genom handelsavtal som gyn-nar EU-länderna, och det är precis det som vi inte villha.Hon säger sedan att inte är särskilt ange-läget. Jo, är mycket angeläget om att bliaccepterat i den här kretsen. Det är därför som mannaturligtvis väldigt gärna vill vara med. Det här är ettaccepterande av en ockupationsmakt som skall fåvara med på samma villkor som övriga länder, som ärdemokratier. Jag tycker att detta är märkligt, när mansamtidigt säger att man inte skulle kunna påverkagenom att skjuta upp avtalet och säga nej . Det ärför de mänskliga rättigheternas skull otroligt viktigtatt vi skjuter upp avtalet och inte accepterar det nu.Anf. 17 () replik:Fru talman! gör sig faktisktskyldig till grova förenklingar. Om man jämför Ös-tersjöländerna med de nordafrikanska länderna så inteär det därför att de politiskt sett har likadana villkor,utan därför att inom EU har vi här uppe i norr varitprecis lika angelägna om att få till stånd ett samarbeterunt som inom EU harvarit att få till stånd Medelhavsstrategin. Ett samarbe-te inom EU går ut på att ge och ta och att försökaförstå varandras önskemål och behov. Det är möjligendär parallelliteten mellan Medelhavsstrategin ochÖstersjöstrategin ligger.Ja, Medelhavsavtalen - i det här fallet skall jagendast beröra avtal - är fördelaktigare förEU än för i det här skedet. Men Medaför-ordningen samt de biståndsinsatser och övriga förde-lar som har fått har man redan, och dessakan stoppas med anledning av klausuler i det avtalsom vi nu diskuterar.Avsikten här är inte att skapa en Fästning Europautan precis tvärtom, att skapa ökad öppenhet ochsäkerhet i , att få ett forum för attkunna diskutera flyktingfrågor, internationell brotts-lighet, droger, frågor rörande mänskliga rättigheteroch frågan om är viktigt att på olika sätt skapa den här sor-tens samtalsytor. Isolation, att tiga ihjäl eller bojkottaett land ger inga möjligheter att bidra till en fredligkonfliktlösning.Anf. 18 ()replik:Fru talman! Jag vet inte om det är jag som gör migskyldig till förenklingar. Jag hänvisade faktiskt tillvad utskottets ordförande sade när hon jämförde Ös-tersjösamarbetet och samarbetet kring Medelhavet.Att säger att det skulle vara heltmeningslöst att agera mot sådana här länder förvånarmig också. I så fall har Socialdemokraterna helt byttlinje i sitt internationella samarbete. Såvitt jag vet varde pådrivande bl.a. när det gällde att isolera Sydafri-ka, just för att få till stånd en annan situation där. Allade här internationella signalerna är ju otroligt viktigaför de här länderna. Den signal man ger genom att nuskriva på ett sådant här avtal går ju stick i stäv motdet som har varit traditionell svensk utrikespolitik,nämligen att tydligt markera mot ockupationsmaktereller mot förtryck av mänskliga rättigheter.Att EU kanske inte gillar vårt Östersjösamarbeteom vi inte gillar samarbetet med samtliga länder kringMedelhavet tycker jag är ett mycket dåligt och mycketförenklat argument. Det är något jag inte alls kanställa upp på eller acceptera. Vi har ett ansvar motmänniskorna där, och då skall vi inte i nuvarande lägemed det här avtalet ta med . Vi skall i ställetmarkera att man i bör se till att reda ut deproblem som finns. Vi bör också se till att ta in Väst-saharafrågan i säkerhetsrådets arbete, nu när Sverigehar möjlighet att göra det, och vi bör vänta med avta-let.Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga : Vilka av de länder som jag räknadeupp och som skall ingå i den här Medelhavsstrateginsom vi skulle kunna teckna avtal med? Vilkaskulle från utgångspunkt kun-na kvalificera sig för ett associationsavtal med EU?Jag utgår från att det inte skulle bli så många länderkvar, dvs. EU skulle bli mer inskränkt, det skulle blimindre samarbete utanför medlemskretsen och där-med också mer murar runt EU.Jag kan försäkra - för attändå lägga sista ordet vid frågan om -att utifrån associationsavtalet och utifrånplatsen i säkerhetsrådet kommer att verka för en lös-ning av frågan om . Vi kommer också attverka för en sådan lösning i alla andra fora där det ärmöjligt. Precis som har gjort sedan denfredsplan som OAU och FN lade fram 1988 fastställ-des skall fortsätta att verka också inom dettaavtal. Det kan jag lova här i denna kammare såvälMarianne som västsaharierna själva.Anf. 20 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! vill se en öppenhetmot länderna runt omkring EU. Den synen delar jag.Men gör sig enligt min meningskyldig till en inkonsekvens beträffande vårt engage-mang för de baltiska staterna och deras framtidamedlemskap i , när hon säger att vi inte kan arbetaför deras medlemskap i med mindre än att vi låterbli att motsätta oss Medelhavsstrategin.Skall jag tolka det så, , att rege-ringssidan har en dold agenda, där man räknar med attsamtidigt som vi får med , t.ex. debaltiska staterna, får vi också acceptera att de nordaf-rikanska staterna kommer med i EU med dess friaflöde av varor, tjänster och kapital?Anf. 21 () replik:Fru talman! Till Skånberg vill jag säga attden här frågan kanske egentligen är litet fel väckt.Alldeles givet har det i de allra flesta sammanhangvarit så att inom EU i olika sam-manhang har fört fram Medelhavsstrategins betydelsemedan vi från de nordliga länderna har talat om Ös-tersjöfrågorna. Det har funnits ett slags förståelse föratt vi naturligtvis skall se generöst på Medelhavsstra-tegin och för att de av samma intresse skall se gene-röst på Östersjöfrågorna.Det finns naturligtvis inte någon motsvarighet iövrigt mellan de här länderna. Det finns inte hellernågon dold agenda, och det ena utesluter inte detandra. De nordafrikanska länderna har ett självklartintresse av att finnas med i en sådan säkerhetspolitiskstruktur som byggs upp runt . Det är min och regeringenspolik att det i båda ändarna av EU skall finnas enöppenhet när det gäller hur man skall kunna åstad-komma det här samarbetet så att det gagnar allasintressen. Det gäller länderna såväl inom som utomEU.Anf. 22 SKÅNBERG (kd) replik:Fru talman! Då räknar ni alltså med att Marockooch övriga nordafrikanska stater likaväl som de bal-tiska staterna kommer att bli medlemmar av EU inomen överskådlig framtid?Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag är övertygad om att Skån-berg förstår att länderna i inte på någotsätt kan aspirera på medlemskap. Det framgår avkartboken. Däremot kan mycket väl kommai fråga, och arbetar också för de baltiskaländernas medlemskap i . Men handlarÖstersjöpolitiken om långt mer än detta. Det handlarom att få med i ett samarbete. Det handlarom samtliga länder runt som av säkerhets-politiska, sociala och andra skäl söker ett närmaresamarbete.Anf. 24 ():Fru talman! Medelhavsstrategin från Europeiskaunionen är en mycket central del i EU:s utrikespolitik.Den bygger nämligen på det enkla faktum att EUsöker integrera sig med de länder som ligger i närom-rådet. När det gäller länderna vid södraoch kan konstateras att det har varit mycketsparsamt med förbindelser. Handeln har varit blygsamoch de mänskliga kontakterna har varit ganska be-gränsade, kanske framför allt byggda på emigrant-strömmar från , huvudsakligen in motEuropa.Läget beträffande demokrati och mänskliga rättig-heter är ju i många av de här länderna förfärligt. Detär egentligen ibland ganska obegripligt att områdensom ligger så nära inte har fått en starkareutveckling, både vad gäller rörelse mot mänskligarättigheter och demokrati och vad gäller en snabbhöjning av levnadsstandarden.Det är ju den här iakttagelsen som ligger bakomen Medelhavsstrategi där man i stället att upprätthållaett status quo med begränsade kontakter, grundat påen ganska stark kulturell skillnad och betydande reli-giösa skillnader, söker få till stånd kontakter ochintegration - integration med och integrationländerna emellan. Hela Medelhavsstrategin bygger jupå att de här länderna också sinsemellan skall få tillstånd kontakter som de ofta saknar. Det är oftamycket blygsamma ekonomiska kontakter mellan dehär länderna.Idén bakom det hela är naturligtvis att främja deeuropeiska värderingarna. Vi känner dem mycket väl,och jag behöver inte upprepa dem här.Ett av länderna vid andra kust harinte ansetts böra finnas med i det här, och det är Liby-en. Orsaken är att utsatts för FN-sanktioner.FN:s säkerhetsråd har lagt ett embargo på , ochdärför finns inte det landet med i det här. Där har manalltså dragit kritstrecket.Övriga nio länder, från i öster till väster, omfattas av det här, liksom på andra sidanhela EU och även , och . De tvåförstnämnda är ju också aspiranter på medlemskap.Bakom denna filosofi i EU ligger att det är bättre attintegrera, att ta kontakter än att isolera. måsteman isolera, men det gör man när FN:s säkerhetsrådhar fattat beslut om isolation. Detta gäller för ochför . Vi accepterade däremot från EU av sam-ma skäl inte de amerikanska sanktionerna av Kuba.Det är bättre att söka kontakt, inte därför att vi gillarCastro eller tycker att det är bra diktatur på utandärför att vi tror att en ekonomisk och mänsklig ut-veckling leder i rätt riktning. Det är det som liggerbakom.Vi skall tänka på att man när man får till stånd så-dana här kontakter inte får sätta likhetstecken mellanett land och en regim. Det marockanska folket kom-mer naturligtvis att vinna mycket på att få möjlighettill snabb standardökning, på att kunna gå upp från enframför allt jordbruksbaserad ekonomi, som ger våld-samma fluktuationer och leder till att man inte tar sigut ur fattigdomen, till en snabb industrialisering, somavtal med ger möjlighet till.De grupper som står för västerländska värderingari de här länderna välkomnar det här mycket starkt,därför att det stärker de positiva tendenserna inomlandet. Det finns många länder som vill få till stånd endemokratisering i alla de här nio länderna. Ett av demär väl en demokrati, men inte de övriga. Man stärkermed sådana här avtal både befolkningen i störstaallmänhet - den har inget ansvar för sin regim utanvill få bättre levnadsförhållanden - och det civilasamhället och uppbyggnaden av ett näringsliv sominte är så statsberoende och regeringsavhängigt.Det är detta som ligger bakom hela denna strategi,som vi tillämpar på område efter område. Det liggerockså bakom den motsvarande Helms-Burton-lagenoch den kritiska dialogen med , där vi har litetolika synpunkter. Vi menar att kritstrecket skall drasdär beslutar om sanktioner.Jag vill också erinra om att den här strategin vidflera tillfällen har varit föremål för behandling i i samråd mellan partier - om äninte med som sådan. Jag har själv fleragånger tjatat om att vi skall vara medvetna om att enhel del av de här länderna är ganska förfärliga men attvi bedriver det här samarbetet just för att få till stånden utveckling i rätt riktning.Jag kan nämna att inget av de partier som är före-trädda i vid de tillfällena har lagt inbestämd protest mot EU:s Medelhavspolitik. Tvärtomhar man nog tyckt att det här är en ganska bra idé. Detvar klart exakt vilka länder som ingår.Kunskapen beträffande både och övrigaländers efterlevnad av mänskliga rättigheter och avFN-besluten har varit alldeles kristallklar. Det äringen okunskap som funnits i den delen.Det är därför litet förvånande att man inte i riks-dagsbehandlingen fullföljer det som man har gjort isin rådgivning till regeringen.Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag.Anf. 25 ()replik:Fru talman! Jag kan ställa mig bakom mycket avdet som för fram här, inte minstnär det gäller de vackra orden om att det är viktigtmed kontakt och dialog. Visst är det så.Jag reagerar på en sak som sa-de. Han formulerade sig så att det är märkligt att Me-delhavsländerna inte nått längre i förhållande tillEuropa vad gäller demokrati och mänskliga rättighe-ter. Jag vill påminna om det ko-loniala förflutna som dessa länder har. Det är inte sålänge sedan som de var kolonier.Det är klart att processen för-dröjde deras utveckling mot demokrati och mänskligarättigheter. Det var inget bra historiskt skede för dehär länderna. Det hade kanske varit bättre med enannan typ av kontakt mellan och änden de fick som kolonialländer.Det är just på den punkten som jag menar att Ma-rocko skiljer ut sig från de andra länderna vid när det gäller det koloniala förflutna. Det är juen rest från vi nu diskuterar, nämligen Väst-sahara.Det är den sista utestående olösta konflikten somFN brottas med. Jag har tidigare här redogjort för den.Det är därför jag menar att skiljer ut sigganska kraftig gentemot de andra länderna, även omdet naturligtvis finns stora brister där när det gällermänskliga rättigheter och demokrati. Men det härproblemet från kolonialtiden är speciellt för just Ma-rocko.Anf. 26 ():Fru talman! Jag sade att det är märkligt hur svårtmänskliga rättigheter och demokrati har haft att fåfotfäste i länderna söder och öster om gör jag mot bakgrund av den iakttagelsen attdemokratin faktiskt har gjort ganska stora framsteg iAfrika och , för att inte tala om Latinamerikaoch . Det vore faktiskt att vi kundefå se något av denna utveckling också i det här områ-det. Jag tror att vi alla i , och inte minst dekrafter inom dessa länder, framför allt ,som gärna vill se en demokratisk utveckling i sinaegna länder med ökade mänskliga kontakter mellan deolika länderna, välkomnar ett sådant här avtal. Genomdet kan t.ex. och få bättre kontak-ter. Vi hjälper dem att etablera ömsesidiga förbindel-ser. Det är ju hela idén bakom integrationsarbetet.Anf. 27 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Visst har demokrati och mänskligarättigheter svårt att få fotfäste, men jag tror ändå attdet ligger mycket i mitt resonemang. Det beror påkolonialtiden och den tid som har fördröjt hela pro-cessen. Utvecklingen har varit olika i olika delar avvärlden när dessa gamla kolonialländer har blivitdemokratier och börjat arbeta med mänskliga rättighe-ter. Det är en glädjande utveckling.Men det återstår en hel del länder. Då är fråganom vi skall lägga ytterligare press på dem eller inte.Det är där vi skiljer oss åt. Vi menar att det fanns ettutmärkt tillfälle här att ge en klar signal från Europaatt vi inte tolererar att lever kvar i det gamlakolonialtänkandet. Deras kung säger ju att oberoendeav vad som händer där kommer att tillhöraMarocko. Just i den situationen hade det varit nyttigtmed en markering.Jag vill ställa en fråga till . An-ser ändå inte att vi här har spelatbort ett viktigt kort?Anf. 28 ():Fru talman! Nej, vi har skaffat oss ett viktigt kort.Det är det som är hela poängen med integrationsarbe-tet. Man ges ökade möjligheter till påverkan, inteminskade.Jag delar nog åsikt att detkoloniala förflutna säkert har sin del i skulden förbristen i demokrati. Jag kan särskilt tänka mig att detär så i med dess blodiga avkoloniseringshis-toria. Men då är det så mycket viktigare för attta sitt ansvar. Det är lättare för länderna söder ochöster om att acceptera detta i ett europe-iskt gemensamt sammanhang än om man har ett bero-ende till enstaka länder, särskilt om det är f.d. kolo-nialmakter.Anf. 29 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman! Jag vill bara göra en liten slutan-märkning. Vi får aldrig riktigt svaret på vem av osssom gjorde den rätta bedömningen. Historien pekar jubara på en handlingsväg, och det är den som majorite-ten kommer att befästa , nämligen att vi är med ochskriver på det här avtalet. Vi får väl se vad som hän-der. Det är naturligtvis min förhoppning att det blirsom både och fört fram här, nämligen att den enastående platt-formen kommer att leda till stora framgångar när degäller kontakter med och att vi ser Västsaha-rafrågan löst så som FN vill se den löst. Men historienfår väl som sagt visa vem som fick rätt.Anf. 30 ():Fru talman! Jag vill bara erinra om att vi har erfarenhet av svaga kon-takter. Det har inte lett någonvart. Jag tror att det ärklokt att nu välja en ny strategi.Anf. 31 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Fru talman!