prot · GJ09102 · 1996-05-30 00:00:00 — Då kan detbli precis tvärtom - att miljön i stället tar skada avden exploateringsverksamhet som de avser att dra igång där.Anf. 111 Statsminister ()Fru talman! Det är märkligt! Jag sade ju i klartextatt vi också diskuterade Barents. Det var långtifrånhuvudämnet för mötet, men självfallet berördes det.Bengt och jag får nog göra vad vi kan föratt mobilisera offentligt kapital för att hantera situa-tionen i Barents, men också på andra ställen runtomkring i vår region. I detta sammanhang kommer vinu att ha mycket större möjligheter, när vi har tillgångtill EU:s samlade resurser. Också i det här perspekti-vet finns det anledning att fundera över vikten av ettEU-medlemskap.Anf. 112 ()Fru talman! Jag vill gratulera statsministern till detav allt att döma goda resultatet av mötet. Som stat-ministern själv sade, är det viktigt att statscheferna förländerna runt kan sitta ned och prata medvarandra och på det sättet komma överens om sådantsom är viktigt.Jag vill fråga på vilket sätt miljöfrågorna togs uppvid detta möte. Om jag inte har fel, var det meningenatt miljöministrarna skulle ha träffats och förberettvissa saker före statsministrarnas möte. Detta blev avolika skäl inte av, utan de kommer att mötas senare,tror jag.Men det är oerhört viktigt att vi hos de olika stats-cheferna planterar de synpunkter och uppfattningar vihar om betydelse, både för oss och fördem. Vi måste också ta upp vad som måste göras föratt man skall kunna få en fungerande ekologisk ba-lans.Anf. 113 Statsminister ()Fru talman! Det är riktigt som . Miljöministrarna kommer att mötas och diskute-ra ett Agenda 21-initiativ för regionen.Vi har ibland i en tendens att anse att detbara är vi som begriper oss på miljöpolitik och ärmiljöengagerade. Det är inte riktigt sant. De politikerjag möter ifrån är, oavsett partifärg, djuptengagerade i miljöfrågan. Politiker jag möter ifrånPolen är också djupt engagerade. De sitter ju i sam-hällen som till följd av fattigdomsproblem inte alltidhar samma politiska tryck i miljöfrågan som vi har. Vihar ju ibland råd att välja direkt.Det är ingen tvekan om att miljön kommer att varaen dominerande samarbetsfråga. Vi är inte mer ärligtengagerade än andra. Vi har däremot en annan eko-nomisk situation än andra och kan kanske ställa störreresurser till förfogande. Men engagemanget har vigemensamt.Det är lika smärtsamt för en balt att se det förore-nade vattnet nå havet som det är för en svensk att inseatt det sköljs upp vid exempelvis desörmländska kusterna. Vi äger det tillsammans, ochengagemanget kommer att växa. Det är jag övertygadom.Anf. 114 ()Fru talman! Jag vill tacka för den information vihar fått. Den har varit oerhört intressant och stimule-rande.Den fråga som jag vill ta upp kan kanske verkanågot udda. Det är alldeles utmärkt att alla grupper isamhället blir inblandade: kommuner, näringsliv,organisationer, ungdomar - alla.Vi möter dock en grupp som efterlyser praktisktoch handgripligt engagemang från oss, från riksdags-gruppen. De saknar möjligheter att komma åt infor-mation och annat, och de litar kanske inte helt ochfullt på sina regeringar och myndigheter, som vi avtradition är vana att kunna göra.De vill alltså att vi praktiskt skall delta i arbetet,komma över och informera parlamenten om hur manjobbar praktiskt med att få till stånd en lagstiftningoch hur man får fram information.Nu kan statsministern säga att själv kanbesluta om riksdagsledamöternas möjligheter att arbe-ta. Det är givetvis sant. Det är dock inte helt lätt ochtar tid. Jag vill därför fråga om statsministern är be-redd att se till att även vi riksdagsledamöter får möj-lighet att svara positivt på alla de förfrågningar vi fårom att delta i arbetet i Östersjöområdet.Anf. 115 Statsminister ()Fru talman! Jag svarar gärna ja på en sådan fråga,men egentligen gav själv svaret.Det är rimligen själv som skall hanteraformerna för riksdagsledamöternas engagemang.Jag tror helt enkelt inte att det går att hålla riks-dagsledamöterna borta från det här. Det är så lockan-de. Jag tror att alla som sitter i kammaren inser denpolitiska kraften i detta, och då vill man vara med. Nikommer att få vänner i , i eller i regering.Den typen av relationer kommer att växa fram.Självfallet förfogar över sina egna re-surser för utländskt engagemang och utländsk besöks-verksamhet. Jag kan inte se annat än att detta bordevara något som själv rimligen borde kunnalösa. Riksdagsledamöterna är i allra högsta grad väl-komna.Anf. 116 ()Fru talman! När det finns delprojekt där de re-spektive parlamenten önskar vår medverkan, skullestatsministern då kunna hjälpa oss att delta, intill dessatt vi har lyckats lösa dessa frågor inom ?Anf. 117 Statsminister ()Fru talman! Jag har i princip ingen möjlighet attsvara nej på en sådan fråga. Det skulle vara bisarrt.Frågan är bara hur det skall lösas praktiskt. Jag trornog trots allt att riksdagsdirektör i störreutsträckning än statsministern praktiskt och snabbtkan lösa problemet. Skulle han gå bet, lovar jag att ståsom en sista utpost.Anf. 118 ()Fru talman! Även jag skall börja med att tacka ochgratulera statministern till den fina insats som gjordesi Visby.Det är fantastiskt härligt att höra statsministern be-skriva arbetsformerna, att man sitter och samtalar runtbord, tar upp frågor som skall diskuteras och problemsom skall lösas och att man har en ambition att göradet gemensamt. Statsministern underströk också tyd-ligt betydelse i internationella sammanhang.Det är den stora kraften som kommit av Visbymötet.Man kan då fråga sig hur vi skall använda oss avden kraften. Jag tycker det vore intressant att utvecklaBengt fråga. har ju inte bara avrin-ningsområden från de nära balitska staterna ochRyssland, utan också från ett stort område som vialdrig tidigare haft tillgång till. Det öppnas nu för oss,och vi får vara med och utveckla ett hållbart ekolo-giskt samhälle genom att också tala om hela Mur-manskområdet och Barentsregionen.Med anledning av statministerns inledning och avde svar som givits här vill jag ställa en fråga tillstatsministern. I ett sådant här råd har man ju tillgångtill representanter för alla länder som finns i regionen.Finns det då inte möjlighet att lyfta fram frågorna somgäller , Barents och hela det arktiska områ-det, som ju har stor betydelse för om vi skall kunnaklara av miljöproblemen i hela den östeuropeiskadelen?Anf. 119 Statsminister ()Fru talman! Visst finns möjligheterna, om vi tyck-er att det är lämpligt och riktigt att göra det. Det ärinte svårt att beskriva hur det skall kopplas ihop.Vi skall komma ihåg att det redan pågår ett Ba-rentssamarbete där är mycket djupt engageratoch har tagit på sig uppgiften att samordna och koor-dinera insatserna, och vi skall inte springa i vägen förvarandra. Detta går säkert att lösa. Både ochNorge är engagerade på båda ställena. Jag har ingetsom helst emot att det kopplas ihop. Det hänger na-turligt ihop.Anf. 120 ()Fru talman! Jag tackar för det beskedet. Jag villändå i detta sammanhang passa på att vädja att manlyfter upp dessa frågor på bordet i diskussionerna.När det gäller , , och heladet Arktiska samarbetet har inte de frågorna haft en såhög status i den diskussion som vi ändå har haft i detsvenska parlamentet. Jag ställer nu min förhoppningtill statsministern att den här frågan kommer upp påbordet igen.Anf. 121 Statsminister ()Fru talman! Det är sant att Barentsfrågorna intehar varit så dominerande i debatten och så uppmärk-sammade som Östersjöinitiativet har varit. Det inne-bär inte att det är mindre viktigt. Låt oss gemensamtfundera på hur det skall kopplas ihop. Låt oss inse attjust därför att vi nu har tillgång till de samlade resur-ser som finns i EU kan vi göra saker som vi förut intetrodde vara möjligt. Det är inte oviktigt som en illust-ration till medlemskapets betydelse.Anf. 122 ()Fru talman! Även jag vill tacka statsministern förett gott initiativ och för en bra redovisning. Jag ärmedveten om att en sådan relativ kort redovisning intekan rymma allt. Vad jag är intresserad av just nu ärhur kommuner och landsting inom ramen för dessaprojekt kan fortsätta sitt positiva arbete med utveck-lingen och samarbetet runt Östersjön.Anf. 123 Statsminister ()Fru talman! Det är en av de saker som kanske intebehöver så mycket av statligt stöd, eftersom det växerunderifrån med en våldsam kraft just därför att mångaär så glada över att möjligheterna öppnas. KristerÖrnfjäder känner situationen i sin valkrets. Där manhar kust vänder man sig naturligt mot exempelvis debaltiska staterna och Polen.Om skulle räkna de initiativ somhar tagits exempelvis i med omnejd för attbygga ut dessa kontakter blir det en mycket impone-rande uppräkning. Det gäller inte bara . Detsker också i inlandet och runt omkring i Sverige.Den processen skall vi ge bästa möjliga förutsätt-ning inte genom att ge statsbidrag och göra den typenav insatser utan genom att bidra i kampen mot denorganiserade brottsligheten. Är det någonting somvanligt folk är ängsligt för är det just rapporterna somkommer om organiserad brottslighet i exempelvisPolen, eller i . Detgör att man är rädd för att åka dit.Kampen mot den organiserade brottsligheten blevdärför ett av de uttryck som denna konferens tog signär vi ville underlätta det mellanfolkliga samarbetet.När premiärminister hade gåttigenom det mellanfolkliga samarbetet slutade stats-ministrarnas och premiärministrarnas resonemang i attvi inte kan riskera att våra medborgare inte kan kännasig säkra.Den ekonomiska och den organiserade brottslighe-ten växer med våldsam kraft och fart. Vi ligger helatiden efter. Skall mellanfolkligt utbyte kunna utveck-las måste vi klara av den här saken. Så togs initiativetatt direkt med personliga representanter från statsmi-nistrarna få igång ett aktionsprogram mot den organi-serade brottsligheten.Utarbetandet av det programmet börjar nu vid ettförsta sammanträde i där Sve-rige står värd. Det är ett initiativ som jag tycker ärmeningsfullt att vi arbetar med på vår nivå. Sedankommer det andra att växa av egen kraft, eftersom detär så rätt.Anf. 124 ()Fru talman! Också jag vill verkligen tacka GöranPersson för hans personliga engagemang i dessa frå-gor. Jag hör till dem som själv är väldigt engagerad,och det har jag varit . Genom statsmi-nisterns så tydliga och engagerade hållning i den härfrågan har vi äntligen kommit dithän att vi fått en bredinsikt över allt i om vilken potential och vilkamöjligheter som ligger i . Det vi talarom är nya tillväxtområde.Jag vill också vittna om att det finns ett utomor-dentligt starkt engagemang runt om i landet. I den delav som jag kommer ifrån ser vi dagligenexempel på det. Det handlar om kommuner, företag,organisationer och enskilda människor som gör insat-ser.Jag är en ganska praktisk person. Många gångerfinns det fler idéer, projekt, uppslag och vilja att göranågonting än vad det finns resurser för att genomföraallt det goda man vill göra. Därför skulle jag viljaskicka med statsministern: nu till att de pengar somvi faktiskt kommer åt via EU-systemet - där vi just nutalar om nya pengar i form av det som kallas för Inte-reg 2 c, artikel-10-pengar, osv. - fördelas på ett så-dant sätt i att vi med hjälp av dem kan geockså ekonomiskt stöd. Jag tror - och jag är överty-gad om att också statsministern inser det - att detbehövs för att vi skall få ordentlig fart på detta samar-bete.Anf. 125 Statsminister ()Fru talman! Jag tar till mig vad säger. Hon har själv ett omfattande engagemangi den här frågan. Den aspekt hon reser finns anledningatt beakta. Vi får se upp med den saken.Överläggningen var härmed avslutad.11 §(forts. från 8 §) Lönebidragsmedel inomallmännyttiga organisationer (forts. AU15)Anf. 126 ()Fru talman! Som miljöpartist har jag en vision omden informella sektorn. Jag tänker mig ett samhälledär det finns plats för alla och där alla verkligen kanhjälpa till efter bästa förmåga. ser inte Sverigeut så. Ideella och allmännyttiga organisationer kämpari motvind och i en ekonomisk snålblåst där de som viborde värna mest om är de som drabbas hårdast.Solidariteten känns mycket avlägsen när arbets-handikappade, långtidssjuka och andra som eventuelltkan behöva en liten extra skjuts från statens sida föratt kunna tillförsäkra sig en sysselsättning är de somsägs upp. Var finns tryggheten när ersättnings-nivåer förändras och försämras snabbare än männi-skor hinner med att uppfatta? Är det en löne-bidragsanställning statligt finansierad till ,, eller kanske till ?Vad som verkligen är sant är att det bakom varjesiffra döljer sig ett antal människor som på grund avjust denna neddragning blev av med sitt arbete. Förmig står det helt klart att i dagens ekonomiska ochpolitiska klimat måste ett annat system byggas. Endasti en samverkansmodell med stark lokal förankringmed samlade ekonomiska medel och med en givenplats för de allmännyttiga organisationerna kan viskapa en någorlunda beständig trygghet för arbets-handikappade, långtidssjukskrivna och andra.Fru talman! Att hitta sin plats i tillvaron är oerhörtviktigt. Om en arbetshandikappad person har hittat enanställning där han eller hon är behövd och användbarmåste staten ta ansvar för att anställningen inte upp-hör. Det handlar i många av de arbetshandikappadesfall om att rätt person hittat till rätt plats. Jagär övertygad om att jag har utskottet med mig när jaghävdar att rätt plats för en människa inte är förtids-pensionering bara därför att lönebidragsanställningenstår på spel.Det talas så vitt och brett om att vi skallhjälpa till att göra passiva pengar till aktiva. Det är iprecis vad jag konkret menar i det här fallet. Låt ossse om vi kan trygga anställningar med lönebidraglokalt genom ett utvidgat och förstärkt samver-kansprojekt. Vi måste kunna lämna över ansvaret tillkommunerna och låta dem ta en helhetsgrepp överförsäkringskassa, arbetsförmedling, primär sjukvårdoch socialtjänst.Det är där det finns kompetens nog att hitta litetovanliga, kreativa och oväntade lösningar.Vi här i kan av förklarliga skäl inte, hurgärna vi än skulle vilja det, ha samma överblick, menvisst anser att arbetsmarknadsutskottetsinitiativ är lovvärt och nödvändigt. Jag yrkar givetvisbifall till utskottsinitiativet. Men, fru talman, det är entillfällig lösning, litet av lappande och lagande, somförhoppningsvis klarar situationen under hela 1996för de 8 000 människor som berörs.Jag vill slutligen säga att det måste till mer, att vimåste börja tänka på ett helt nytt sätt. lilla kommun i ! Där harkommunen, socialförvaltningen och i samverkanordnat med 21 lönebidragsanställningar i ett kommu-nalt projekt. Den del av lönekostnaden som inte täcksav statliga medel betalas av socialförvaltningen, efter-som de som ges dessa anställningar först och främst ärsocialmedicinskt handikappade, för vilka kommunenannars har ett stort ekonomiskt ansvar. Kommunernakan och vill, om det bara ges en vettig och ärlig möj-lighet till nytänkande.Fru talman! Från sida önskar vi attden utlovade utredningen om offentligt stöd till ar-betshandikappade också tar hänsyn till de lösningarsom vi föreslår.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till arbets-marknadsutskottets hemställan.Anf. 127 () replikFru talman! Jag håller med omatt det är viktigt med samverkan. Såvitt jag förstår avBarbro synpunkter när hon talar om sam-verkan mellan , arbetsförmedlingenoch kommunen gäller det till en del de förslag somhar kommit från Arbetsmarknadspolitiska kommittén.Jag tror att det är oerhört viktigt att vi får fram deolika förslagen.Men det som jag tänkte höra litet grand med Bar-bro om rör hennes uttalande att det är vik-tigt att vi har arbetsplatser åt handikappade inomorganisationer, i kommuner och i samverkan medkommuner. Vad jag skulle vilja peka på som viktigt äratt vi skall ha arbetsplatser för handikappade överhela arbetsmarknaden. Det är viktigt att den som ärarbetshandikappad har möjlighet att välja arbetsplatsockså inom privata företag, inom kommuner, i lands-ting, i näringslivet - överallt. Man skall inte som förr itiden enbart vara hänvisad till organisationer. Jag troratt det skulle innebära en tillbakagång.Jag undrar hur ser på den frå-gan.Anf. 128 () re-plikFru talman! Jag håller med om att vi skall ha ar-betshandikappade över hela arbetsfältet. Men jagtalade också om att vi genom utskottsinitiativet får etttillskott i de ideella organisationerna för att lösa deförsta problemen. Jag håller med omatt det är så vi skall arbeta. Mer kan jag inte säga.Anf. 129 ()Fru talman! Anledningen till dagens betänkande äratt återigen måste korrigera regeringen ochArbetsmarknadsdepartementet. Det visar sig ju attregeringen byte av ministrar i Arbetsmark-nadsdepartementet i det avseendet inte har lett tillnågon förändring. har tidigare gång pågång gjort förändringar i de propositioner som harlagts fram. I det här fallet handlar det om ett rentutskottsinitiativ.När lönebidragsfrågan senast behandlades i riks-dagen reserverade vi kristdemokrateross för att en särlösning skulle genomföras för ideellaorganisationer. Jag vill citera ur vår reservation:"Ideella organisationer har börjat säga upp löne-bidragsanställd personal. Särskilt allvarlig är situatio-nen i handikapporganisationerna. Faran är överhäng-ande att de som sägs upp kommer att bli passiva bi-dragsmottagare. Detta strider mot den uppfattningsom utskottet gett uttryck för, nämligen att arbetslin-jen skall hävdas och att förtidspensioneringar skallundvikas. "Vidare skrev vi i reservationen att det fanns skälför att ompröva ställningstagandet när detgällde bidragsnivån. Framför allt borde ideella orga-nisationer undantas från en sänkning.Fru talman! har vi kristdemokraterfortsatt med att i driva frågan om en om-prövning av sänkningen av lönebidragsnivån, framförallt för ideella organisationer där varsel och uppsäg-ningar ökat i omfattning. Ansvarig minister, arbets-marknadsminister , sade i kam-mardebatter här och att detinte fanns pengar till en särlösning där ideella organi-sationer skulle undantas från sänkningen.I det läget har arbetsmarknadsutskotttagit ett initiativ för att lindra effekterna av de varseloch uppsägningar som finns. Detta initiativ ligger ilinje med vad vi kristdemokrater har sagt om att ensärlösning tillskapas för de ideella organisationerna.Det är bra att det här initiativet nu kommer. Tillfälligtgör det att man någorlunda klarar situationen det häråret. kommande beslut blir en kraftiganmärkning mot regeringen och arbetsmarknadsminis-terns sätt att hantera frågan.Fru talman! Från sida vill jagpeka på två punkter där vi tycker att man skulle hakunnat gå litet längre.För det första - jag hade hoppats att utskottetskulle ställa sig bakom detta, men så blev det inte -handlar det om att vi redan i det här skedet skullebesluta om ett återställande av § 17 a i lönebidrags-förordningen. Det skulle innebära att man vid omför-handling av lönebidragsnivån tog hänsyn till om detfanns en påtaglig risk när det gäller den anställdesmöjligheter att få behålla sin anställning. Det häravskaffade ju regeringen, vilket har försvårat situatio-nen för många arbetshandikappade.För det andra skulle utskottet redan nu ha slagitfast att en långsiktig lösning för lönebidragsanställdamåste innebära fortsatta möjligheter till anställning inuvarande form och med nuvarande lönebidragsnivåhos de ideella organisationerna; detta för att få enpermanent lösning. blev det inte så, men vi harlöst detta , 1996. Vi får nöja ossmed det tills vidare. Vi kristdemokrater kommer ock-så fortsättningsvis att driva de här kraven. Vi åter-kommer närmast i samband med behandlingen av1997 års budget.Allra sist, fru talman, vill jag understryka en saksom flera talare har tagit upp. Det gäller vadutskottet säger om offentliga arbetsplatser och omderas ansvar för de arbetshandikappade. Jag utgårfrån att dessa offentliga arbetsplatser och institutionertar del av detta betänkande och av den debatt somvarit här liksom att regeringen noga följer vad somhänder på nämnda arbetsplatser när det gäller arbets-handikappade.Anf. 130 ()Fru talman! säger att han och kdsskulle vilja gå längre och bl.a. besluta om ett återinfö-rande av § 17 a. Men, , § 17 a är ju enav de paragrafer som gjort att organisationer ochföreningar inte har haft möjlighet att anpassa sig tilljust de regler som gäller i fråga om flexibelt löne-bidrag. Arbetsförmedlingen har inte kunnat förhandlaom och se till att det för just de här människorna un-der en högkonjunktur med många jobb fanns möjlig-heter till jobb på andra ställen samt möjligheter förorganisationerna att ta in en som är gravt handikap-pad, för vilken man kan få ett högt bidrag.Detta är en av anledningarna till att nämnda för-ändring inte har kunnat ske. I stället sker den , ochdet är mycket olyckligt, i en lågkonjunktur. Därför ärman oroad i utskottet. Det är ju svårt att just nu få ettannat arbete. Om det hade varit öppet på marknaden iövrigt skulle många av de här människorna ha fått enmöjlighet till arbete på den öppna marknaden med ettlägre lönebidrag.Fortfarande är det vår principiella åsikt att löne-bidrag är ett individuellt stöd till en enskild handikap-pad - inte ett föreningsbidrag.Anf. 131 ()Fru talman! § 17a skulle ha kunnat förhindra attdet trots det initiativ vi nu tar ändå kommer att ske endel uppsägningar. Det beror på att det finns gruppersom inte omfattas av initiativet.Just ideella organisationer har stora ekonomiskaproblem att hantera. Så är verkligheten. Som SonjaFransson snuddade vid är verkligheten dessutom denatt det för dessa grupper inte finns någon arbetsmark-nad att gå till om man blir uppsagd. Det är i stället ettsätt att fylla på arbetslöshetskön. Under den senasteveckan hamnade 3 000 nya människor där. Varförskall vi då också ställa arbetshandikappade personerdär? Det kan kanske undvikas om vi har en helhetssynpå detta.Jag är övertygad, fru talman, om att verklighetenkommer att tvinga regeringen och majoriteten atttänka om också på denna punkt.Anf. 132 ()Fru talman! Vi har inte delade åsikter när det gäl-ler den nuvarande lågkonjunkturen och svårigheternaatt få nya arbeten. Det är riktigt. Det är därför vi förnärvarande också är med på ett utskottsinitiativ. Menframtiden får, genom den utredning som pågår, utvisavad som kommer att hända med organisationerna.Alla organisationer är inte fattiga, . Handikapporganisationerna är som regeldet.Men vi kan fortfarande tänka oss att i stället seöver föreningsbidrag. Det kan ju finnas andra somkan gå in och stötta föreningarna. Det behöver intebara ske via lönebidrag. Lönebidraget är individuelltoch inte ett organisationsstöd.Anf. 133 ()Fru talman! Alla organisationer är inte fattiga.Men dess värre är det så att om man inte kan bäraden ekonomiska delen därför att kostnaderna ökarvid en omförhandling, så kommer det att innebäravarsel och uppsägningar. Så är verkligheten.Därför tror jag att regeringen och majoritetenkommer att göra en omprövning också på den härpunkten.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutSkU25 Beskattningen av vissa förmåner, m.m.Mom. 1 (utbildning vid personalavveckling, m.m.)1. utskottet2. res.1 (m, fp, kds)Votering:187 för utskottet100 för res. 162 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 137 s, 18 c, 16 v, 16 mpFör res. 1: 68 m, 21 fp, 11 kdsFrånvarande: 24 s, 12 m, 9 c, 5 fp, 6 v, 2 mp, 4 kdsMom. 3 (förmån av flygresor)1. utskottet2. 2 (m, fp, kds)Votering:191 för utskottet98 för res. 21 avstod59 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 139 s, 20 c, 16 v, 16 mpFör res. 2: 67 m, 20 fp, 11 kdsAvstod: 1 fpFrånvarande: 22 s, 13 m, 7 c, 5 fp, 6 v, 2 mp, 4 kdsCarl () anmälde att han avsett att röstaja men markerats vara frånvarande.Mom. 5 (taxeringsbeslut , m.m.)1. utskottet2. 4 (m, fp, v, mp, kds)Votering:160 för utskottet131 för res. 458 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 139 s, 20 c, 1 kdsFör res.