prot · GJ0943 · 1996-01-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:43Tisdagen den 23 januariKl. 14.00 15.14Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckorMeddelande om aktuell debattAnf. 1 TALMANNENJag får anmäla att riksdagsgruppframställt önskemål om aktuell debatt om flykting-politiken.Jag har beslutat att sådan debatt skall kl. 9.00.1 § LedighetTalmannen meddelade att ()ansökt om sjukledighet -den 29 februari.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen meddelade att ()skulle tjänstgöra som ersättare för § Svar på fråga 1995/96:231 om stimulans attsöka arbeteAnf. 2 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! har frågatmig vilka åtgärder som bör vidtas för att stimuleraarbetslösa till ett aktivt arbetssökande. Hon citerarexperter som tycker att är en för hög nivå påarbetslöshetsersättningen eftersom de arbetslösa dåinte skulle ha motiv nog för att aktivt söka jobb.Den sänkning av ersättningsnivån från till75 % som gäller har gjorts av statsfi-nansiella skäl, inte för att jaga på de arbetslösa.Verkligheten är att det finns långt fler män-niskor utan jobb än det finns tillgång till lediga jobb.Det blir många som aktivt sökt arbete smärt-samt medvetna om. Jag tror att det är angeläget attinte skjuta skulden för arbetslösheten på de arbetslösa.Det stora problemet är att det inte finns arbete åt alla.I första hand inriktas alltså regeringens åtgärder påatt skapa förutsättningar för nya jobb. Dessutom skallvi stötta, motivera och inspirera de arbetslösa tillaktivt arbetssökande genom platsförmedling, yrkes-vägledning och möjlighet till praktik och utbildning.Regeringen har givit AMS möjlighet att använda900 för att anställa fler arbetsförmed-lare. Rekrytering och utbildning av dessa är i fullgång. Det har nämligen visat sig att platsförmedlingoch vägledning är bland de mest effektiva åtgärdernaför att rusta de arbetslösa för nya jobb.Anf. 3 ()Fru talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret på min fråga. Jag vill självklart inte läggaskulden på de arbetslösa. Det är vi politiker somverkligen har ansvar för arbetsmarknadspolitiken.För drygt två år sedan gick ur en lågkon-junktur med arbetslöshet. Socialdemokrater-na vann över de borgerliga i valet med löftet attminska arbetslösheten. , sena-re, är arbetslösa, detta trots en rekordstarkhögkonjunktur i industrin. Av löftet blev intet. Destrukturella reformer som behövs i arbetsmarknads-politiken har inte vidtagits.Nu kommer en ny Perssonplan med nya löften.Med mer utbildning och högre skatter skall den öppnaarbetslösheten sjunka till . Hur skall enpolitik som misslyckats i en högkonjunktur ge resultati en lågkonjunktur? Att enbart tala om den öppnaarbetslösheten är dessutom att lura sig själv, och manriskerar att det blir en lek med siffror. Om 100 000arbetslösa börjar en utbildning är de inte längre ar-betslösa enligt statistiken. Målet måste vara att mins-ka den totala arbetslösheten, och då krävs en målinrik-tad utbildning i rätt sektorer.Cirka en miljon människor står utanför ar-betsmarknaden. Höga ersättningar i social- och arbets-löshetsförsäkringar har minskat incitamentet att sökanytt jobb, och regelbundet framkommer det att högaersättningar betalas ut till personer som arbetar svart.Trots detta väljer socialdemokraterna att diskutera enhöjning av arbetslöshetsförsäkringen till . I dagkostar arbetslösheten totalt närmare 100 miljarder.Hur skall man finansiera en höjning av ersättningen?Hur skall man motivera de som inte har lust att jobbaatt söka jobb?Statsrådet erkänner att dagens stora problem ärbristen på arbete. Men vore det då inte bättre att stats-rådet använder sin energi och sina pengar till att re-formera arbetsmarknadspolitiken så att fler nya jobbskapas i stället för att genom höjda ersättningar ytter-ligare permanenta arbetslösheten?Anf. 4 TALMANNENInnan arbetsmarknadsministern får ordet vill jagerinra om att det inte är tillåtet att i plenisalen ha medsig mobiltelefoner, personsökare och annat som kanstöra debatten.Anf. 5 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Jag skall börja med frågan om sam-bandet mellan hög arbetslöshet och hög ersättningsni-vå.Det är ingen tvekan om att i sin fråga insinuerar att arbetslösheten har ettsamband med hög ersättningsnivå. Det är också vadhon sade i sitt anförande.1990 hade kanske världens högsta syssel-sättningsnivå, och vi hade också en ersättningsnivå ivåra socialförsäkringssystem på av in-komsten. Det om något visar väl att om det bara finnsefterfrågan på arbete så finns det också människorsom vill ta jobben. Viljan och förmågan att arbeta ärstörre i än i nästan något annat land i världen.När vi har haft god efterfrågan på jobb har det, ävenmed mycket höga ersättningsnivåer, funnits männi-skor som har varit beredda att pröva nya yrken ochnya branscher i nya orter. Jag vill alltså å det bestäm-daste avfärda alla resonemang om att arbetslöshetenär ett resultat av att folk inte har tillräckligt med inci-tament för att söka jobb.I eget valdistrikt, Stock-holms län, finns det 65 475 öppet arbetslösa och 9 751lediga jobb. Ändå är det ganska bra ställt i det länet.Att tro att det är sambandet mellan arbetslöshet ochersättningsnivåer som är bekymret i ,det tycker jag faktiskt är ganska naivt.Därför har regeringens politik inriktats på att ska-pa efterfrågan. Vi hade en exempellöst bra till-växt. En del ekonomer redovisade en tillväxt på över4 % för 1995.Anf. 6 ()Fru talman! börjar med atthänvisa till 1990. Ja, den öppna arbetslösheten var dålåg. Men hur många människor fanns det i arbets-marknadspolitiska åtgärder? Jag vill tala om den tota-la arbetslösheten och inte, som gör,satsa på att sänka den öppna arbetslösheten. Det ärden totala arbetslösheten vi skall tala om, och det ärden vi skall sänka.Anders säger också att jag är naiv.Tack ock lov känner jag att jag är i gott sällskap. Detfinns flera kända forskare - Layard, Ackum Agellm.fl. - som faktiskt har påvisat att det finns ett sam-band när det gäller hur arbetslösheten varar.Om man besöker för att se hur detfungerar kan man också få höra ett och annat. Tackoch lov tror jag ändå att det är ett fåtal som arbetarsvart som de uppbär arbetslöshetsersättning.Jag vill fråga statsrådet om han vet hur många detär som uppbär arbetslöshetsersättning somde arbetar.Anf. 7 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! återkommertill resonemanget, att det stora problemet när det gäl-ler arbetslösheten är att ersättningsnivåerna är förhöga och att viljan att ta ett arbete därmed är för svag.Hon hänvisar också till Ackum Agell. Jag tycker attMargareta E skall resonera med den fors-karen. Jag är rätt övertygad om vilket besked honkommer att få. Det finns ingen seriös arbetsmarknads-forskare, inte i i varje fall, som säger att ar-betslösheten är ett resultat av de höga ersättningsnivå-erna.Det finns en och annan ekonomisk forskare, inomdet ekonomisk-politiska området, som kan föra såda-na resonemang, men ingen som specialiserat sig påarbetsmarknadsforskning. Arbetslösheten är ett resul-tat av svag efterfrågan, och jag tycker faktiskt att detär allvarligt när man för fram sådana här mot de ar-betslösa såväl hotfulla som förnedrande påståendensom att det skulle vara de höga ersättningsnivåernasom är orsak till arbetslösheten.Anf. 8 ()Fru talman! En del av arbetslösheten beror på attdet inte alltid finns incitament att söka arbete. Enannan del av arbetslösheten beror på den arbetsmark-nadspolitik som regeringen bedriver.Det jag påtalade var att man under en högkonjunk-tur icke har lyckats påvisa ett enda nytt arbete totaltsett. Vi har en arbetslöshet på ; den var12 % . Detta tycker jag är anmärk-ningsvärt, och jag skulle ånyo vilja fråga: Är det intebättre att arbetsmarknadsministern ägnar sig åt att tafram en arbetsmarknadspolitik som leder till nyaarbeten?Avslutningsvis vill jag säga att arbetsmarknads-ministern - snart kan vi kanske litet skämtsamt sägaarbetslöshetsministern - väl måste ha litet nya idéerom hur arbetslösheten skall minskas. Den senast fö-reslagna Perssonplanen kan ju bara ses som ett sätt attanvända skattemedel till att få frid i partiet och attpermanenta arbetslösheten. Den utlovade julklapps-säcken kommer bara att innehålla tomma paket. Hurskall man betala den höjda ersättningen?Anf. 9 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Jag tror att vi rätt övertygande här harkunnat konstatera att sambandet mellan arbetslöshetoch ersättningsnivåer inte är det som beskriver. Arbetslösheten är ett resultat avför svag efterfrågan.Vad har då regeringen gjort? Regeringen har ägnatmycket tid åt att försöka få ordning på statens finan-ser. Detta har varit rätt framgångsrikt, och tillväxtenhar varit stark i framför allt den exportledda industrin.Den sammanlagda sysselsättningsuppgången under1995 jämfört med är 61 000 jobb. Det är mer ännågon sysselsättningsökning ,med undantag . Att regeringenskulle ha suttit overksam är alltså inte en korrektbeskrivning. Det här är en mycket kraftig sysselsätt-ningsuppgång.Men det är klart, om man tar över sedan det för-svunnit 590 000 jobb är det inte såenkelt att åstadkomma våldsamma lyft. Kan vi dockhålla den takt vi höll 1995 har vi en väldigt bra syssel-sättningsökning i , och det är resultatet avstimulans och efterfrågan - inte av piska mot de ar-betslösa.Anf. 10 ()Fru talman! berömmer sig för att ha tagit över från den borgerliga regering-en och säger att det är den nuvarande regeringen somhar löst problemen med sysselsättningen. Men det visåg och var ettresultat av den socialdemokratiska politik som hardrivits , där man i stort har använtden offentliga sektorn för sysselsättningspolitik. Närman sedan av ekonomiska skäl tvingas banta denoffentliga sektorn ser vi resultatet. Att säga att vi harorsakat arbetslösheten är alltså helt fel.Anf. 11 Arbetsmarknadsminister ()Fru talman! Jag tycker att litet vårdslöst med uppgifter. I det förrainlägget sade hon att det inte tillkommit ett enda nyttjobb . Sanningen var att det netto hadetillkommit 61 000 jobb, vilket var det näst bästa resul-tatet . Det var litet slarvigt.Hon är också vårdslös när hon beskriver historien.År 1990 hade , tillsammans med några fåländer i , den högsta sysselsättningen av allaländer i världen. Det var delvis ett resultat av en om-fattande offentlig sektor men också av en privat sektorsom jämte är största.Jag tror att det framför allt är genom en fram-gångsrik ekonomisk politik, arbetsmarknadspolitik,näringspolitik och utbildningspolitik som man skaparjobb. Där har och jag olikauppfattningar. Hon tror tydligen att det i huvudsaksker genom sänkta ersättningsnivåer för de arbetslösa.Det tror inte jag.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1995/96:224 om verkställighe-ten av utvisningsbeslutAnf. 12 Statsrådet ()Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder regeringen avser att vidta för att verkställighetav avlägsnandebeslut kan ske under lugnaoch ordnade former, enligt formu-leringar om barnets bästa. syftar på verkstäl-ligheten av de s.k. Åselefamiljernas avlägsnandebe-slut. uppger i sin fråga att avvisningen skeddeunder tumultartade omständigheter, medförde splitt-ring av familjerna samt innebar att barnen utsattes förobehagliga upplevelser.Jag kan, som alla vet, inte diskutera ett enskiltärende här i kammaren. Jag kan bara säga att ansvaretför att verkställa denna typ av beslut ligger hos poli-sen, och såvitt jag vet sköter polisen också den uppgif-ten mycket bra.I de fall personer väljer att själva inte medverkatill att ett beslut verkställs skall det alltså ske medpolisens hjälp. Polisen går då alltid in för att verkstäl-ligheten skall ske under så värdiga former som möj-ligt. Polisen måste dock även här, liksom inom sinövriga verksamhet, ha möjlighet att vidta de åtgärdersom behövs för att inte hindras i sitt arbete.Jag ser alltså ingen anledning att vidta några åt-gärder på detta område.Anf. 13 ()Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret. Det var inte det svar jag hade hoppats på, ef-tersom regeringen uppenbarligen inte anser att detfinns anledning att göra något åt hur avvisning går till.Det här senaste fallet har upprört oss alla, men dethar också mycket tydligt lagt att det finnsmycket stora problem kring hur flyktingfrågorna skallhanteras och särskilt hur man hanterar barnen i de härsammanhangen. Principen om barnens bästa måsteinnebära att det i första hand är deras och inte föräld-rarnas situation man tittar på.Leif talar här om de fall då personerväljer att inte själva medverka, men i det här falletinväntade man över huvud taget inte en kontroll avdet. Polisen fick uppenbarligen besked innan avvis-ningsbeslutet togs, vilket inte är så vanligt och stridermot regeringens normala praxis. När man ser att poli-sen i det här fallet inte har agerat med barnens bästaför ögonen eller enligt de riktlinjer som uppenbarligenskall gälla borde väl regeringen ta intryck av det ochkanske se över riktlinjerna. Detta måste ju vara rege-ringens ansvar.Anf. 14 TALMANNENJag vill för säkerhets skull erinra om att vi här intekan diskutera det enskilda fallet utan endast princi-perna.Anf. 15 Statsrådet ()Fru talman! Polisen har i alla dessa avseenden engrannlaga uppgift. har 230 000 perso-ner fått stanna i på olika grunder. Samtidigthar 80 000 personer avvisats. Man har alltså fattatbeslut om att dessa inte har rätt att få stanna i Sverigepå vare sig permanenta eller tillfälliga uppehållstill-stånd. I ett antal av dessa fall medverkar polisen vidavvisningen, och i de allra flesta fallen går dessa av-visningar mycket lugnt, städat och värdigt till.Men om jag får ställa en motfråga: Vad skall poli-sen göra om den som i princip själv är skyldig attlämna landet efter att ha fått ett avvisningsbeslut väg-rar att göra detta och sätter sig till motvärn när polisenkommer? Vems vilja skall då råda? Är det denasylsökandes vilja att stanna i , eller är detpolisens, som har att verkställa ett av myndighetereller regeringen fattat avvisningsbeslut?Anf. 16 ()Fru talman! var det jag som hade ställt en frå-ga. Min fråga handlar om hur regeringen tänker han-tera det faktum att det i åtminstone ett specifikt fallmen även i många andra har framkommit att det inteär barnens situation man i första hand haft för ögonenutan andra saker. Man har i det här sammanhangetinte väntat och sett vilka värdiga och vettiga lösningarvad beträffar avvisningen det skulle kunnat gå attkomma fram till, utan man har gått in på en gång.Därför var frågan hypotetisk.Jag vill återkomma till det faktum att det måstevara regeringens ansvar att följa utvecklingen och attse hur det går till. När man då ser att det inte går tillsom det borde göra måste man fundera: Vad kan vigöra åt saken? Vilka nya riktlinjer kan vi kommamed? Handlar det om utbildning, handlar det om nyadirektiv för hur det skall gå till eller vad handlar detom?Det är detta som är själva frågan.Anf. 17 Statsrådet ()Fru talman! Det är ett tidigare fall som har fåttsärskilt stor uppmärksamhet. Sedan finns det andrasom har fått en viss uppmärksamhet. Ett gällde flyk-tingarna i Alsike. I efterhand konstaterades det attpolisen inte hade begått några felaktigheter utifrån deregler den hade att följa vid det tillfället. När dettatogs upp i TV och tidningar fick man föreställningenatt detta var en ganska dyster historia som polisenhade regisserat på ett klumpigt och felaktigt sätt. Iefterhand kan man konstatera att så inte var fallet.Om den polismyndighet och de poliser som harverkställighetsansvaret gång efter annan i förhand-lingar med dem som har fått ett beslut om avvisningförsöker få till stånd en frivillig avvisning, men därpersonerna vägrar följa med frivilligt, är jag denförste att beklaga att polisen då måste ta till den härtypen av metoder i syfte att verkställa de beslut somregeringen och myndigheterna har fattat efter beställ-ning av riksdag.Anf. 18 ()Fru talman! Jag måste tolka svarsom att regeringen inte anser att det var några pro-blem kring denna avvisning utan att dessa frågor alltidfungerar på ett bra sätt och att det inte finns någonanledning att fundera över hur man med barnens bästaför ögonen skulle kunna arbeta vidare och förbättrarutinerna.Anf. 19 Statsrådet ()Fru talman! Självklart är det problem och bekym-mer. Jag har träffat ungdomar från som tyckeratt det var förfärligt att inte få säga hej och krama sinakamrater. Det finns naturligtvis många liknande berät-telser om många andra olika fall. Det finns alltid enönskan om att det alltid skulle vara möjligt att få göradet. Men man måste ställa sig frågan - det måste ävenjag som regeringsledamot göra: Hur gör vi om perso-nerna i fråga inte medverkar i beslutet - om de sättersig på tvären eller om tillskyndande personer på olikasätt försöker hindra polisens verkställande enligt gäl-lande svensk lagstiftning, vilken även riksdagsman har varit med att fatta beslut om?Detta är en oerhört grannlaga uppgift. Jag kan barastryka under att detta i den stora majoriteten av fallensker mycket fint, lugnt och värdigt, och det gårmycket mänskligt och humant till i största allmänhet.Men det ser vi aldrig någonting av. Jag beklagar ommänniskor har farit illa i det här sammanhanget.Samtidigt måste man ställa frågan: Vad skall polisengöra?Anf. 20 ()Fru talman! Jag har ingenting annat att tillägga änatt regeringen uppenbarligen inte anser att det varnågot problem med denna avvisning trots att polisenstormade in efter att beslutetfattades. Det kan ju i sak rimligen inte innebära har uttömt de andra möjligheter som skulle kun-na finnas att låta detta ske under värdiga former. Menjag antar att det finns anledning att återkomma tillfrågor kring detta vid senare tillfällen.Anf. 21 Statsrådet ()Fru talman! Vi inte kan gå in på det enskilda ären-det här i kammaren, men jag vet att polisen i sådanahär fall har gjort otroligt stora ansträngningar. Det gjort den här gången, och det gör den alla andragånger också, i syfte att få en mycket fredlig ochfrivillig lösning där allt kan ske i ordnade former. Detär alltid ambitionen. går inte det. Men jag ärinte säker på att jag kan lasta polisen för detta.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1995/96:227 om motiveringeni vissa utvisningsärendenAnf. 22 Statsrådet ()Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för attminska användningen av s.k. inre flyktalternativ sommotiv för utvisning. åberopar denflyktingpolitiska kommitténs betänkande där manskriver: "Ett inre flyktalternativ kan anses föreliggaom den flyende ges möjligheter att leva i en del avhemlandet där han kan få såväl skydd mot förföljelsesom möjlighet till försörjnig och rörelsefrihet." anför vidare att därefterfattat beslut om en gemensam ståndpunkt om harmo-nisering av tolkning av flyk-tingdefinition. I denna tas det inre flyktalternativetupp som en grund att vägra skydd utan några krav påmöjlighet till försörjning och rörelsefrihet.Jag vill erinra om att den gemensamma ståndpunk-ten som EU:s ministrar antagit rörande tolkningen avvissa bestämmelser i flyktingkonventionen inte ärrättsligt bindande för medlemsstaterna. Den innehållerminimivillkor för riktlinjer för tillämpning av kriterierför tillerkännande av flyktingstatus och utgår frånUNHCR:s handbok om tillämpning av flyktingkon-ventionen.Regeringen har ingen anledning att vidta några åt-gärder för att minska användningen av det inre flyk-talternativet som motiv för utvisning.Anf. 23 ()Fru talman! Jag skall be att få tacka invandrarmi-nistern för svaret. Jag är inte nöjd. Tvärtom är jagganska besviken över detta svar. Det är alldeles up-penbart att den tydliga signalen som vi har fått i Sve-rige , trots att dessa direktiv äratt anse som minimidirektiv, är att ämnartillämpa den mest minimala tolkningen av dessa di-rektiv.Användningen av alternativet inre flyktalternativhar ökat i ganska mycket ochär en vanlig orsak till att utvisa människor.Själva begreppet är motsägelsefullt - inre flykt. Mangodtar alltså att människor behöver fly eller hålla sigundan myndigheterna i det land de är utvisade till. Detborde i sig vara skäl till att de inte skulle behöva bliutvisade. Det är oroande att detta används alltmerfrekvent.Det finns flera exempel, t.ex. en ensamståendemamma som har utvisats till med handikappadebarn med motiveringen att om man inte kan vara därman hör hemma så får man gömma sig någon annan-stans.Det finns uppmärksammade fall, men vi skall kan-ske inte diskutera detaljerna här i kammaren. Detfinns emellertid stor anledning att vara oroad överdetta.Den biträdande chefen för flyktingkommissariateti , Kotsalainen, sade vid en träff med beträffande asylpolitiken iSverige att den nuvarande tillämpningen av begreppen"säkert första asylland" och "inre flyktalternativ" kankomma att undergräva asylrätten. Han framfördeönskemål om att den nya utredningen får i uppdrag attse över detta. Detta har man också gjort och dåkommit fram till att det skall ställas större krav än deminimikrav som man har kommit överens om i minis-terrådet.Jag skulle vilja fråga invandrarministern om haninte delar Kotsalainens oro för att detta med inreflyktalternativ undergräver asylrätten.Anf. 24 Statsrådet ()Fru talman! UNHCR har i sin rekommendations-bok skrivit in detta, och man har fattat beslut i enlig-het med av UNHCR rekommenderade skrivningaroch tolkningar. tillämpar denna regel generösti dag i den meningen att man ställer stora krav på vadman menar med ett inre flyktalternativ. Vi vet attväldigt många människor har möjligheter att fåskydd i en annan del av sitt land än den som mankanske vistas i. Jag tycker att det kan finnas skäl attpåpeka att det i t.ex. Bosnien finns väldigtmånga som befinner sig på inre flykt. De finns påandra ställen än där de har bott och levt och helstskulle vilja leva. Men de har alltså fått skydd i andradelar av landet. På samma sätt går det att få i en långrad andra länder.Om hemlandet inte kan erbjuda en människaskydd enligt konventionen då har han eller hon rätt attfå asyl i något annat land. Den mänskliga rättighetenfinns. Men om det egna landet kan skydda dennamänniska i en annan del av landet, då är det en accep-tabel lösning. Detta kan vara fallet när det gäller t.ex.syrianer från sydöstra , där det har funnits endel sådana fall där det kan finnas ett inre flyktalterna-tiv med en bättre och drägligare tillvara i största all-mänhet också från konventionens utgångspunkter.Anf. 25 ()Fru talman! Då skulle jag vilja fortsätta att utveck-la frågan när det gäller situationen för kurder. Anserinvandrarministern att kurder kan räkna med att detinre flyktalternativet är tillämpligt för kurder somkommer från t.ex. , och ?Det är ju allmänt känt att situationen för kurdernaär svår i alla dessa tre länder. Det finns en parlamen-tariker i , en kurdisk kvinna som heter , som skall sitta fängslad just för att honklart har uttalat att hon är kurd och för att hon kräverrättigheter för kurderna. Hennes man har varit borg-mästare i . Han kan bekräfta det som Am-nesty och många kurder som har sökt asyl i Sverigehar vittnat om.Situationen är nämligen inte säker någonstans iTurkiet . Vid en titt på östra är det allde-les uppenbart. Men jag skulle vilja hävda att inteheller , eller någon av de storstädersom används som alternativ är säkra.Kan man säga att inre flyktalternativet kan använ-das för turkiska kurder?Anf. 26 Statsrådet ()Fru talman! Det kan man, i vissa situationer. Mendet sker efter genomgången av ärendet i fråga. Detsker individuellt och det är en bedömning utifrån detenskilda fallet - inte från några andra utgångspunkter.Man kan inte ta den typen av beslut i fråga om grupp,men bedömningen är att man alltså kan få det.Sverige har tagit emot ett antal kurder från Tur-kiet. Det exakta antalet har jag inte i huvudet, men detär ungefär 1 500 eller ett par tusen personer som un-der 90-talet fått uppehållstillstånd i . Andrahar naturligtvis kommit hit och sökt asyl för att fåstanna här, men de har bedömts ha möjlighet tillskydd i sitt eget land och har alltså avvisats från Sve-rige.Däremot har vi hållningen till exempelvis -för kurderna i de norra delarna av har situationenvarit mycket svårare.