prot · GJ0946 · 1996-01-26 00:00:00 — Många frågar sig nu om anständighetens gräns ärnådd. I vilt tumult med inslag av våld avvisades tvåmammor med sina barn. Det väcker en rad frågor omsvensk flyktingpolitik och hanteringen av asylsökandebarn.Vi i vet att flyktingpolitik är svårt.Men för oss liberaler är ändå bilden klar. Att visasolidaritet med människor som har det svårt, som harlevt i svåra förhållanden i ett annat land, som har flytt,som har lämnat sina vänner och sina nära och kära -det får inte göras omöjligt i ett rikt land som Sverige.Vi liberaler har alltid ansett att individens rättighe-ter måste komma främst i dessa situationer. Vid ettavvisningsbeslut måste varje enskild individs skäl föruppehållstillstånd vägas var för sig. Detta måste ävengälla barnen. tillerkänner barnenden okränkbara rätt som vuxna individer har.Det finns i fallet Sincari åtskilliga saker att upprö-ras över. Det jag tycker är värst är att regeringengenom sitt agerande för att forcera fram verkställan-det av avvisningsbeslutet åsidosatt den svenska rätts-säkerheten - ett fundament i den svenska demokratin!Därför har vi i begärt att konstitutionsut-skottet skall granska avvisningen av familjerna . Att dessutom efter avvisningarna tillåta att famil-jerna misstänkliggörs genom falska rykten om derasekonomi gör inte saken bättre.I slutändan handlar det om en väldigt grundläg-gande fråga: Har vi råd med människovärdet i enkrympande ekonomi?Vi står inför svåra ställningstaganden framöver. Vivet från beräkningar från att detfinns 7 600 flyktingar som gömmer sig i . Avdessa är ungefär 1 500 barn. Har vi råd att ge dessabarn en möjlighet till ett drägligt liv? Har vi råd attvisa medkänsla i ? Jag och tyckerdet. Vi vill därför att regeringen skall ta initiativ tillatt klart föreskriva att barnfamiljer som har varit härunder och rotat sig i får stanna. Vär-det för dessa människor av att få stanna i kanaldrig mätas i pengar.Den klappjakt på flyktingar som beviljats uppe-hållstillstånd som aviserats från ärskrämmande och måste stoppas. När man läser idagspressen att tjänstemän säger attde nu får ärendena serverade på guldbricka måste manundra vad som håller på att hända i vårt samhälle.Jag förstår att det är omöjligt att sätta sig in i si-tuationen att gå och vänta på att bli avvisad från ettland där man kanske levt en stor del av sitt liv. Hurkändes det för familjerna , som redan varsplittrade, då de ställdes inför ett tjugotal poliser meduppgift att verkställa avvisningen? Vad tänkte de på?Kanske undrade de över om de hade rätt att ta farväl.Kanske undrade de vart de skulle ta vägen när de komtill flygplatsen. Vad fanns i barnens huvud? Hur kän-ner en tioåring som får lämna fotbollsskorna som hanköpte för pengar han samlat in på att panta flaskor?Har vi något ansvar för sådana triviala saker? Ärdetta humant?Vi har ansvar! Detta är inte humant!Anf. 7 ()Fru talman! fram-står som den dag då förändrades. Det var dåregeringens beslut att avvisa de två kurdiska familjer-na i verkställdes. Det var då svenskt myndig-hetsutövande sattes på prov. Det var då svenska lagaroch FN:s konventioner kom att prövas. Det var dåintentionerna i socialdemokratisk flyktingpolitik syn-liggjordes.Men det var också den dag då ett helt samhälle iSverige visade vad solidaritet egentligen är. Och detvar de unga i som visade vägen och tvingadevuxensamhället att ställa upp för solidariteten. Genomsin envisa kamp har de gett många vuxna i Sverigemod att träda fram och visa sitt engagemang. De hargett de redan engagerade ny ork, och de har visat pådet bästa av alla sätt att bekämpa främlingsfientlighet.Det är inte första gången bryter mot barn-konventionen, sade . Vi är flera ledamö-ter som försökt att visa på det. Vi är ombedda att intediskutera enskilda fall. Men hur många fall behövs föratt det skall anses handla om principer?Det är bra att propositionen om ny flyktingpolitikdras tillbaka för en översyn. Men regeringen bordesamtidigt dra tillbaka de många inskränkningar avasylrätten som finns i propositionen. Man tar t.ex. borthumanitära skäl, utom av medicinska orsaker, ochbegreppet krigsvägrare. Anhöriginvandringen strypsradikalt.För två månader sedan säger iett beslut: "Nämnden konstaterar inledningsvis attsvenska myndigheter och domstolar inte tillämparannat än svensk lag. är inte svensklag." har länge krävt att barnkonven-tionen införlivas i svensk lagstiftning. Det är bråttom,eftersom det finns många liknande fall i . Vi ärmånga som t.ex. upprörs över hur en tioårig flicka ochhennes familj från tvingas gömma sig föratt undgå en felaktig avvisning som strider mot barn-konventionen.Trots att ingen vet var deras föräldrar befinner sigbeslutade för en månad sedan attavvisa sex kurdiska syskon till . Barnen äranalfabeter och vet inte hur gamla de är, men tjänste-mannen på bestämde att det äldstabarnet är och det yngsta . Dessa barns brottär att de inte sökte asyl förrän de nådde sin bror iSverige. Enligt handläggaren kan det inte tolkas pånågot annat sätt än att de vill dölja något.Enligt är skyldigt attsöka föräldrarna till ensamma asylsökande barn. Föratt konventionens krav på handläggning av barnären-den inte skall stå i strid med att de sex ensamma kur-diska barnen avvisas säger tjänstemännen:"Emellertid hindrar inte detta faktum att verkställighetkan ske till av hela syskongruppen. De äldstafår då, eftersom de är myndiga, ikläda sig´föräldraansvaret´ för hela gruppen." Vad sägerstatsministern och invandrarminister om det föräldra-ansvaret?I stället för att åka landet runt och genomföra raz-zior mot invandrare borde den arbetsbrist som upp-stått på på grund av den restriktivaflyktingpolitiken innebära att det nu finns tid förtjänstemännen att ägna sig åt att uppfylla barnkon-ventionens krav.Fru talman! 6 kap. 3 § utlänningslagen säger omförvar av barn: Barnet får inte skiljas från sin vård-nadshavare eller, om de är flera, en av dem genom attvårdnadshavaren eller barnet tas i förvar. Vid avvis-ningen av familjerna hämtade polisen två avbarnen vid skolbussen, och barnen förvarstogs. Enligtuppgifter i pressen och från familjernas juridiskaombud satt barnen i förvar utan vårdnadshavare icirka sex timmar.Socialförsäkringsutskottet säger i sitt betänkande1992/93:SfU3 att förvar av barn bara får tillgripasefter det att man prövat att ställa barnet under uppsikt.En sådan prövning gjordes inte i . Enligt social-tjänstlagen skall dessutom vara närva-rande.Statsrådet har upprepade gånger ikammaren hävdat att svenska myndigheter följersvensk lagstiftning och FN:s konventioner och att hanlitar på att de fattar riktiga beslut. I Dagens Nyhetersvär sig statsrådet fri från allt som gått snett, allt sjab-bel och alla missgrepp i samband med avvisningen avÅselefamiljerna. Jag har alltid trott att det var högstechefen, i det här fallet statsrådet, som skall ta det fullaansvaret för och konsekvenserna av det som händer påett departement och de myndigheter som är under-ställda departementet. Det fulla ansvaret vore att låtafamiljerna komma hem till igen. Detfulla ansvaret vore att se till att åter för engenerös och human flyktingpolitik byggd på andravärderingar än ekonomi.Fru talman! offentliggjordeInvandrarverkets chef, , att fäderna Sin-cari uppgett som asylskäl att de varit aktiva i PKK,vilket Weibo hävdade var lögn. Jag tar inte ställning isakfrågan. Men om det är en lögn räcker det för tur-kiska myndigheter att tortera dem - är det sant ärderas liv i fara. Åselekurderna har dock ett stort sym-bolvärde för regeringen. Därför har UD träffat turkis-ka kolleger för att framhålla vikten för svenska rege-ringen att ingenting händer familjerna och att de inteutsätts för några problem.För fyra år sedan sökte en manlig kurd asyl i Sve-rige. Han avvisades 1993. Svensk polis överlämnadehonom till turkisk polis, och han sattes i fängelse. Iprotokollen står att han erkänt samröre med åtalas för mord på två byvakter. Han döms tilldöden, överklagar och får livstids fängelse. Invand-rarministern har vid upprepade tillfällen talat om de80 000 människor som avvisats från . Jagönskar att han hade gett dem lika stort symbolvärdeatt han hade framhållit vikten av att inte någon avvi-sad utsätts för några problem efter avvisningen frånSverige.I protokollet från rättegången står att turkiskamyndigheter följt denne kurds arbete i . Attturkiska myndigheter systematiskt kartlägger kurder iSverige kan inte vara en överraskning för en invand-rarminister eller invandrarmyndigheter. Det bordeingå i kunskapen om förhållanden i olika länder istället för den kunskap invandrarministern och in-vandrarmyndigheterna skaffar sig via oriktiga uppgif-ter och skvaller i ambassadrapporter.Anf. 8 ()Fru talman! Det är sällan något engagerar nästanhela svenska folket, men har det skett genom hän-delserna i . För och emot regeringens beslut. Föroch emot sättet att genomföra avvisningen. För ochemot även sådant som har hänt senare.Kritiken om själva beslutet tycker jag är allvarli-gast när det gäller hänsynen till barnkonventionen.Regeringen säger att den har tagit stor hänsyn tillbarnkonventionen främst genom att tänka på andrabarn än de berörda - det är vad statsministern har sagt- dvs. främst genom att tänka på de barn som maninte hade att behandla i de ärenden som låg på bordet.Barnen har blivit brickor i ett cyniskt spel.Det regeringen anklagar föräldrarna för gör den själv,använder barnen för ett syfte, för att sända ut en sig-nal, för att statuera exempel. Det är inte vad FN:sbarnkonvention, som vi har ratificerat, handlar om.Den handlar om varje barns rätt. För övrigt anser jagatt barnens förankring i , integration i Åseleoch barnens hälsa skulle vara nog som humanitäraskäl till grund för uppehållstillstånd.Det har från regeringens sida sagts att man äröverens om att det inte finns skäl. Är det så självklartatt det inte fanns andra skäl? Vi vet att rättssäkerhetenoch mänskliga rättigheter sitter trångt i . kurdiska minoriteten över huvud taget mänskligarättigheter i ? Dess existens erkändes inte ensav myndigheterna så sent som . Detvar kriminellt att tala kurdiska.Vi vet att det pågår ett krig i turkiska Kurdistan.Sedan 1984 har minst 18 000 människor dödats. Detär inte bara i krig som människor dör i . Dedör också i fängelser och försvinner. Facit är40 försvunna och 17 döda i fängelser.Fru talman! Regeringen har sagt: Men de har juljugit. Lögnen är framför allt det skäl som har fram-förts. Det kan vara enkelt att säga: Man får aldrigljuga, det kan vi aldrig premiera. Men är det så en-kelt? Är fallet svart eller vitt? Familjerna från gränstrakterna mellan och Irakoch tillhör en stor klan som på ett naturligt sätt harrört sig över dessa gränser mellan och Irak.De berörda familjerna har bott på båda sidor. Vad ärden absoluta lögnen?Vad kan tolereras och förlåtas om syftet är attskydda liv? Jag vill ta ett par exempel. Det första ärjudarna. De judar som ljög om sitt ursprung och und-kom och andra koncentrationsläger, vardet rätt eller fel? Det andra exemplet jagvill ta gäller en svensk, tidigare mångårig partiordfö-rande och statsminister. skengifte sigOlof med en kvinna för att hjälpa henne tillSverige. Rätt eller fel? Döm själv.Vad är mest rimligt? Vem är det mest rimligt attpricka: den som ljuger för att skydda liv eller den somutsätter andra för livsfara, förföljelse eller förtryck?Var skall vi sätta in den största indignationen? Alltkan inte avgöras genom byråkrati och paragrafrytteri.Det ger oss inte det mänskliga, varma och mjukasamhälle som jag tror att de flesta av oss eftersträvar.Det gör samhällsklimatet kallt.Med tanke på de judar som ljög om sitt ursprungskrev i går i Kultur: "Lyckligär en eller en som aldrig behövtljuga i en fråga som berör det mest existentiella - baraom vallöften och om familjen reskassa. "Jag skall inte nu upprepa den kritik av Arbets-marknadsdepartementets roll i spridandet av grovtfelaktiga uppgifter som jag framförde i frå-gedebatten. Jag anmälde dessutom efteråt saken tillKU. Men jag skall ta tillbaka en av de saker som jagsade då. Jag anklagade folk på departementet för attvara kritiklösa. Men det visade sig efteråt att manantagligen inte hade varit det, utan man hade tagitreda på att uppgiften var felaktig. Men sedan spredman ut den. Det får tala för sig självt.Står statsrådet bakom en sådan hante-ring?Anf. 9 Statsrådet ()Fru talman! Jag skall börja med att ta upp litet ompolisens roll i avvisningssituationer. Det är ju lätt förmänniskor att ha uppfattningen att polisen inte skallingripa, utan att det skall gå lugnt och värdigt till, ochjag delar den uppfattningen. Så bör det vara. Jag vetatt polisen i fall efter fall, när avvisningar skall ske,visar ett mycket stort tålamod. Man diskuterar meddem som har fått avvisningsbeslutet, och man talarmed dem som möjligen har medverkat till att gömmadem det gäller i syfte att få en avvisning som skerunder lugna och värdiga former.Så skedde också i fallet i , där man åtskilligagånger, vid samtliga tillfällen då avvisningsbeslutkom, hade överläggningar med dem som sökte asyloch hade fått avvisningsbeslut och med kyrkans före-trädare. Men det gick aldrig att nå fram till en enighetom hur detta skulle gå till.Förr eller senare hamnar ju då polisen, som ärsamhällets förlängda arm i dessa sammanhang, i ensituation då man måste ingripa. Det kan bli så här. Detär klart att det är beklagligt - det inser jag också - attinte få krama om sina vänner och säga hej då osv. Jaghar full respekt för den sorg och saknad som mångaav de unga människorna i känner i den härstunden av detta skäl: att de inte fick krama om demde tyckte om.Självklart är det så att polisen alltid skall försökafå till stånd frivillighet, men det går . Dåmåste de ingripa, därför att de beslut som samhällethar fattat faktiskt är de som måste gälla.Någon sade här att det finns 7 500 personer gömdai det här landet. Ja, det vet ju varken jag eller någonannan. Vi vet bara att har efterlyst7 500 personer. Eftersom vi inte har någon utresekon-troll i är det sannolikt så att många har rest ut,men man kan inte utesluta att många också finns kvari landet illegalt och har gömt sig undan verkställighe-ten av avvisningsbesluten. Den rimliga tolkningen avdetta är alltså att inte tro att alla som saknas har gåttoch gömt sig.En annan fråga som togs upp var innebär inte att behöverändra sin nationella invandrings- och flyktingpolitik.Det är viktigt att vi vet det. Vi har fulla möjligheter attföra den politik vi önskar, och vi har naturligtvis ock-så möjligheter att på ett aktivt sätt, både i ett Scheng-ensamarbete - om vi kommer med där - och i EU,operera i syfte att få våra grundvärderingar och tankaratt vara de som är giltiga i hela området.Jag vill också gärna kommentera det här med am-bassadrapporten. Jag är den förste att beklaga attskvallriga uppgifter finns i en ambassadrapport. Jagbeklagar det djupt. Jag skulle till och med kunna gå sålångt att jag ber om ursäkt för att vi har den typen avrapportering. Men regeringen har ändå att följa denlagstiftning som finns på området och den offentlig-hetsprincip som handlar om att alla handlingar i prin-cip är offentliga fram till dess att man sätter en hem-ligstämpel på dem. Och det är viktigt att vi har denprincipen. Den är någonting som vi har vårdat ochvärnat från svensk sida, och vi driver ocksådenna princip och öppenhet i EU-sammanhang. Bara iundantagsfall, när mycket starka skäl föreligger, kanman ha en hemligstämpel på handlingar av den härkaraktären. Detta har bedömts efter mycket noggranngenomgång av jurister på UD och på mitt departe-ment, men också på , och detfanns inte några grunder för att bryta denna offentlig-hetsprincip i just det här fallet.I den mån det har läckt ut uppgifter, känner jaginte till vem som har gjort det. Jag eller någon annanhar inte heller någon rättighet eller möjlighet enligtsvensk lag att efterforska denna läcka.Barnkonventionen är kanske egentligen det vikti-gaste vi har att diskutera just . Det är mot den bak-grunden som regeringen har föreslagit och kommer atttillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag attse över hur tillämpas. Kommitténskall med förtur behandla frågan om barns ställning iärenden enligt utlänningslagen, bl.a. avvisning ellerutvisning där barn berörs.Medan den parlamentariska kommittén arbetarmed sitt uppdrag avser regeringen att inte ta någotbeslut om avvisning där barn som kommit att vistashär berörs och där barnens hälsa sätts ifråga. Det gäller ärenden som lämnas över till rege-ringen för beslut. Ett beslut av regeringen i ett sådantfall skulle kunna innebära att en praxis läggs fast somkan komma att ändras som ett resultat av kommitténsarbete. Med hänsyn till den relativt korta tid det ärfråga om anser regeringen att resultatet och den par-lamentariska kommitténs förlag kan avvaktas. Rege-ringen utgår ifrån att myndigheterna förkommitténs arbete också kommer att iaktta stor var-samhet i hanteringen av sådana ärenden.Anf. 10 ()Fru talman! Jag är något förvånad över invand-rarministerns förklaring av . , som jag har läst, ingår en gemensam invand-rar- och flyktingpolitik, och från solidaritetsgrupperfrån t.ex. kyrkor har just kritiken av Schengenavtaletkommit utifrån att man tycker att murarna för om-världen och för flyktingar höjs. Att skulle fåvara med i utan att anpassa sin in-vandrar- och flyktingpolitik till övriga länders trorinte jag på, och jag tror inte att invandrarministerntror på det heller. Det här var säkert bara en undan-flykt för att slippa tala i klarspråk om vad som ingår iSchengenavtalet.Man har ingen rättighet att spåra läckan, säger in-vandrarministern. Nej, det kanske kan vara sant inte har det enligt svensk lag. Däremot kundeman förvänta sig att regeringen bad om ursäkt för attdetta hade kommit ut.Jag antar att det hela ändå grundade sig på det somambassadören hade framhållit i en skrivelse till rege-ringen och att läckan inte grundade sig på några andrarykten. Jag tycker att man åtminstone kunde ha för-väntat sig en ursäkt. Läckan kom ju exakt i ett lägenär man ville skapa ett annat intryck än att regeringenvar inhuman och intolerant och att den bar sig illa åtmot flyktingar i Sverige.Självklart är en viktig del i det-ta, och den behöver vi alltid ha i åtanke. Det är baralitet konstigt att man nu skall göra en översyn utifrånatt man inte följer den som man hävdar följer den.Statsministern sade att han i Åselefallet ville sta-tuera ett exempel och att man därför måste utvisadessa barnfamiljer. Men är inte det som Åselebornastår för just ett sådant exempel som vi har sökt efter?Här har vi en by där man visar tolerans, integrerarflyktingar och jobbar för solidaritet med flyktingar. Vihar i åtskilliga debatter tagit upp detta behov av integ-ration, behovet av att närma svenskarna och invand-rarna till varandra. Men när regeringen nu hade fått ettypperligt exempel på att så skett, vad gör den? Jo, denslår emot de ungdomar som jobbar för att faktiskt tahand om våra flyktingar. Jag tycker att det är ganskaskrämmande, eftersom vi hade behövt just ett exem-pel på att engagemang lönar sig.Hur tror invandrarministern att våra ungdomarupplever sin roll i samhället när de följer det som visäger - nämligen att de skall engagera sig mer, jobbatillsammans med flyktingarna och arbeta för ettmångkulturellt samhälle där alla människor får plats -men sedan inte ens får ta farväl av sina kompisar närregeringen beslutar att dessa skall ut ur landet?Det finns mycket att säga om regeringens flyk-tingpolitik och den kantring som jag tycker att mantydligt kan se att den har fått. Vi har inte samma soli-dariska flyktingpolitik som vi hade tidigare. Jag und-rar litet över vad skulle ha gjort om vinu hade haft en flyktingtillströmning motsvarande densom vi hade när den var som störst. Skulle man ocksådå ha använt sina resurser till att jaga efter dem somhar bott här i fyra, ? Nej, då hade man förmod-ligen använt resurserna till något helt annat, nämligentill att ta hand om dem som just kommit in.Vi borde kanske ändra flyktingpolitiken så att detkommer in fler. Då skulle måhända de som redankommit kunna få ett värdigt liv här i Sverige.Vad gäller att ompröva ärenden utifrån att flyk-tingar har ljugit vill jag fråga: Vem har bedömt att dehar ljugit? När de fick stanna bedömdes de ju ha talatsanning. Plötsligt sägs det att de har ljugit och attärendena därför skall omprövas. Jag kan inte förstå dehär dubbla budskapen från regeringen.Jag är mycket oroad över det agerande som jag harsett från invandrarministern. Jag tycker inte att detbygger på den solidaritet, medmänsklighet och hu-manitet som vi behöver i vårt svenska samhälle. Jaghoppas verkligen att invandrarministern kan lova upphör med att jaga dem som har varit här i fleraår. Det finns ingen som helst anledning att göra det.Se till att de som vill vara kvar hos oss trivs och mårbra! De som frivilligt vill lämna landet skall natur-ligtvis få stöd för att göra det.Invandrarministern talade vidare om att användaresurserna på bästa sätt. Jag tvivlar på att det bästasättet är att till stora kostnader skicka ut människorsom trivs här och vill vara kvar i landet. Jag tror attresurserna kan användas på ett betydligt bättre sätt.Anf. 11 (m)Fru talman! Ingen är väl oberörd känslomässigt avovärdiga avvisningar. Jag hoppas att ingen är oberördav de gömda barnens situation i . , Rädda barnens ordförande, borde väl ha en åsiktom hur dessa barn har det och om hur man skall han-tera gömda barns situation. Är det riktigt att föräldrarefter att ha fått sin sak prövad drar sig undan, så attmyndigheterna inte har möjlighet att genomföra vär-diga avvisningar, och gömmer sina barn så att dessafar illa? Det måste vara ett ansvar för alla frivilligor-ganisationer och för alla känslomässigt engagerademänniskor att försöka hantera också den saken.Jag menar att det blir en svår situation om föräld-raansvaret, som också står inskrivet i barnkonventio-nen, inte utövas på ett sådant sätt som man bordekunna förvänta sig. Då kommer man i detta svåradilemma. Jag är inte känslomässigt oberörd av bar-nens situation.Jag vill, eftersom dessa frågor har kommit upp,också säga att jag är känslomässigt berörd av kurder-nas situation i liksom av kurdernas situation iIrak. Jag är känslomässigt berörd av många barnssituation runt om i världen, men vi kan icke lösa allaproblem innanför gränser. Jag måste nuvädja till dem som talar så varmt för en tolkning avbarnkonventionen i en mera maximalistisk riktning atterkänna att det finns ett dilemma mellan hanteringenav och de intressen som vi har aven reglerad invandring. Erkänner man inte intellek-tuellt detta dilemma, är det lätt att ständigt sjunga medänglarna.Vi måste försöka hantera det här på ett sansat ochförnuftigt sätt, så att vi får balans och måtta och enförankring hos de breda lagren av svenska medborga-re. De svenska medborgarna vill i grunden ha en hu-man flykting- och invandringspolitik, men en tydligoch rättvis sådan, som innehåller element av rättssä-kerhet och innefattar en säker asylprocess. Jag är dockinte säker på att svenska folket tycker att det är såväldigt bra att man gömmer barn och låter dem farailla, för att sedan använda deras situation för åberopabarnkonventionen.Anf. 12 vice talman ()Fru talman! Jag känner mig lättad över att invand-rarministern sade att regeringen medan vi jobbartillsammans för att se om vi kan nå fram till en sam-syn inte tänker fatta några beslut som rör barn somvarit här . Jag hoppas att myndigheternalyssnar på den här debatten och tar till sig att statsrå-det tog in också dessa barn i sin ansats. Jag hoppas attvi slipper uppleva den här typen av avvisningar avflyktingbarn hädanefter.Jag håller med om att det är ettstort elände med gömda barn. Man kan säga att de ärosynliga. Deras identitet kan inte framträda, de kaninte utveckla sin personlighet osv. Jag erkänner di-lemmat, och jag känner också ett stort ansvar.