prot · GJ0955 · 1996-02-14 00:00:00 — Man har inte kört möjlig-heterna att utnyttja producentansvaret i botten, vilketskulle vara ett tecken på att det inte riktigt fungerar.Herr talman! säger i reservationen vill att kommunerna skall bibehålla insamlings-ansvaret. Jag förmodar att man menar de skall återfåinsamlingsansvaret. Men producenten skall alltsåbetala. Man säger: "Producentavgiften skall betalas avproducenterna och vara så tilltagen att den ger fullkostnadstäckning för hanteringen i kommunerna". Ärtanken kommunerna skall kunna skapa vilken hante-ring de vill och sedan skicka räkningen till producen-terna? Eller skall det finnas någon gräns för kommu-nen skall kunna bete sig för att kräva ersättning avproducenten?Jag tror att mycket av det här är feltänkt. Ambitio-nen är säkert hög. Men problemet när man ger sig in iden här typen av detaljresonemang är att man förlorarsig, till förfång för miljöarbetet. Det här präglar reser-vationerna.I övrigt tycker jag att vi har lyckats besvara mo-tionerna med det engagemang som präglar utskottet ide här frågorna. Därför yrkar jag bifall till hemställani jordbruksutskottets betänkande nr 13.Anf. 146 () re-plikHerr talman! När det gäller standardisering av va-ror och produkter, något som vi har tagit upp i reser-vation nr 1, menar alltså att man intekan lägga sig i det. Jag tror inte att det är riktigt sant.Man skulle kunna lägga sig i det. Jag tror att detibland t.o.m. skulle leda till något mycket bra.Man lägger sig i produktionen på andra sätt genomatt t.ex. reglera vad som finns i varorna, vilka ämnende får innehålla eller för den delen förpackningarna.Det tycker att man kan göra. Att stan-dardisera innebär inte att alla flaskor skall se likadanaut. Däremot innebär det kanske att de flesta flaskorhar samma storlek.Det är mycket som är viktigt och som jag tror sät-ter käppar i hjulet för standardisering över huvud tagetoch också för de pantsystem och standardiseringssys-tem som vi har . När det gäller t.ex. flaskor frånVin och Sprit eller flaskor för läskedrycker och ölhade vi ett väl fungerande system som håller på atturholkas i och med EU-medlemskapet, som gör att viinte kan sätta stopp vid gränserna. Det har visat sig attSystembolagets pantsystem troligen kommer att ur-holkas ganska rejält därför att producenter kommermed vinflaskor som ser olika ut och som Systembola-get i inte tar emot för återanvändning. Det göratt konsumenter antagligen inte kommer att ta med sigalla flaskor till Systembolaget när de går dit. Det finnsmånga sådana problem. Det största problemet handlaregentligen om EU och om EU:s handelsrestriktioner.Den diskussionen är betydligt viktigare.Anf. 147 () replikHerr talman! Jag instämmer i . Det kan vara bra att förpackningar är likar-tade så att de blir lätta att hantera.Men man får välja. Det är bekymret. Om manväljer att införa ett producentansvar och sätter ramarför hur man vill utforma miljömålen måste man låtadet finnas en frihet för producenterna att agera innan-för de ramarna. Man kan inte, som jag tidigare sade,göra båda sakerna, särskilt inte när vi är med i EU.Det håller jag gärna med om. Det innebär ju att vi harett fritt flöde av en mängd produkter som är förpacka-de i en mängd förpackningar och att andra ländersförpackningar också når precis som våraförpackningar når andra länder. Det är klart att deförpackningar som kommer hit inte är likadana somförpackningar som finns på sina håll i Sverige.Det får man väga mot de fördelar som enligt minautgångspunkter finns i ett EU-medlemskap och hante-ra materialet på bästa sätt, t.ex. genom återvinning.Skulle det visa sig att producenterna över nations-gränserna och inom ramen för sitt ansvarstagandeförmår att standardisera och åstadkomma något somlåter sig återanvändas som förpackning i större ut-sträckning än vad vi klarar är det utmärkt. Menjag värjer mig mot att å ena sidan ställa ett ramkrav, åandra sidan kräva att också få styra detaljerna. Jag troratt det är en dålig hantering av den här typen av mil-jöproblem.Anf. 148 () re-plikHerr talman! För mig är standardisering inte nå-gon detalj. Det handlar om just ramen.Jag tycker att det är bra att har in-sett begränsningen av EU-medlemskapet på just dethär området. Jag hoppas att de flesta vid det här lagetkänner till att det finns stora problem.Återigen: Nog skulle vi från centralt håll kunnakräva att alla dryckesförpackningar skall kunna åter-användas, komposteras eller något liknande. Jag tyck-er inte att det över huvud taget strider mot producen-tansvaret. Jag tror i stället att det faktiskt skulle kunnavara bra, med tanke på att producentansvaret finnsoch att det ändå kommer ut många olika förpackning-ar på den svenska marknaden som inte är ett dugganpassade till vare sig miljön eller något annat. Jagtror att just en central diskussion om standardiseringvore ganska bra.Jag inser att det är en svår fråga att diskutera, ochförslaget är ju inte på något sätt färdigt. Hade vi velatlösa frågan i utskottet hade vi kanske kunnat hitta enbra lösning, precis som i diskussionen kring miljöva-rudeklarationen. I den tidigare diskussionen om denfrågan i utskottet hörde vi inte det som kom fram här italarstolen.Hade det varit just begreppet alla varor som hind-rade från att delta i en diskussion ommiljövarudeklaration hade i alla fall jag varit öppenför att diskutera det begreppet. Då hade vi kanske fåtten bättre skrivning i betänkandet i stället för en reser-vation.Anf. 149 () replikHerr talman! Jag skall vara alldeles uppriktig ochsäga att mitt ställningstagande i fråga om EU-medlemskapet inte hade något med förpackningarnasutseende att göra utan mer med möjligheterna förfredsarbete och andra sådana frågor.Vi hade problem i den förra regeringen när vi höllpå med förpackningarna inför producentansvaret fördryckesförpackningar. Vi hade bl.a. de problem somHanna tar upp. Men jag tycker ändå att vilyckades få balans mellan krav på såväl återanvänd-ning som materialåtervinning av dryckesförpackning-ar. De kraven återfinns i förordningarna. Båda demomenten finns alltså med och kraven kommer, såvittjag begriper, att uppnås. Jag vet också att det finnsproblem med Vin och Sprit- förpackningar. Importenav det som blir härtappade produkter har minskat irelation till buteljimporterade produkter. Också det ären följd av EU-medlemskapet. Det hindrar mig intefrån att inta ståndpunkten att EU-medlemskapet inne-bär möjligheter.Jag tycker inte att miljövarudeklaration så som dethar föreslagits är bra. Jag tror inte att konsumentersom köper en påse gummisnoddar läser igenom helaraden av uppgifter som vill skallfinnas med. Jag tror att man skall ha klarare, tydligareoch enklare signaler som säger vilka produkter somhar passerat nålsögat. Det gör inte miljövarudeklara-tionen.Vad jag vänder mig mot i den här konstruktionenär att man vågar sig på detaljdiskussioner om problemsom vi aldrig hade klarat i utskottet hur länge vi änhade suttit. Att avgränsa vilka varor och produkter detgäller är en myndighetsfråga, . Detinte en uppgift för utskott eller för att göraden typen av avgränsningar. Ambitionerna kan videla, men vad gäller arbetsmetoderna är det kanskeannorlunda.Anf. 150 () re-plikHerr talman! Jag vill kommentera det som LennartDaléus säger.Vad gäller miljövarudeklarationer undrar jag omLennart har läst utredningen framtid.På s. 245 kan man läsa: I syfte att minska använd-ningen av skadliga ämnen i varor samt för att stimule-ra en miljöanpassad produktutveckling föreslår ut-redningen införandet av en obligatorisk miljövarudek-larationsplikt för tillverkare och importörer av varorpå den svenska marknaden.Sedan preciserar man sig mycket noga. Litet läng-re fram i texten på s. 146 nämns en förteckning överalla miljörelevanta ämnen som varan innehåller ochsom har använts vid dess tillverkning. Initialt föreslåsatt ämnen som finns nämnda i någon av 40-listan, 10-listan eller begränsningsuppdraget skall deklareras.Det är det här förslaget som vi stöder i vår motion.Därför har vi också valt att använda samma språkbruksom i utredningen så att vi därmed skall kunna talaom vad det är vi hänvisar till. I reservationen står detockså att vi hänvisar till SOU 1994:114. Det är möj-ligt att inte har sett det. Vi hade jusamma debatt för sedan.Jag tycker dessutom att det skulle vara intressantatt få litet förnyelse när det gäller debattämnen. Len-nart kunde t.ex. börja med att tala om vadCentern tycker i miljöfrågor i stället alltid köra sam-ma debatt i repris.Materialbalansen diskuterade vi också för envecka sedan. Har man litet erfarenhet,vilket jag vet att saknar, vet man attde industrier som bedriver tillståndspliktig miljöfarligverksamhet deklarerar de ämnen som är skälet till attindustrierna är skyldiga att söka tillstånd. Det är na-turligtvis de ämnena det handlar om. Det är kemikali-er som gör att verksamheten är tillståndspliktig. Harman litet erfarenhet, , är detsjälvklart. Har man inte det är det kanske svårt attförstå. Det är möjligt.Anf. 151 () replikHerr talman! Jag har lärt mig under de här debat-terna i kammaren att det egentligen bara är GudrunLindvall som har erfarenhet av de här frågorna. Möj-ligen har det undgått henne att jag var ordfö-rande i gatu- och parknämnden i kommun, somhade hand om just det miljöfarliga avfallet, avlopps-frågor och liknande. Jag förstår att den informationenkan ha undgått henne. Det hon sade om mig var kan-ske inte heller någon viktig del i hennes argumenta-tion.Gudrun frågar vad står för. Vistår för det här betänkandet. Det är själva poängen.Det motsvarar de uppfattningar vi har. står för sina reservationer, och det är de som jaghär diskuterar som en del av behandlingen av det härbetänkande i kammaren.Vad jag har pekat på, herr talman, och vilket be-kräftas av det säger är att det finnsutredningar som kan vara nog så detaljerade, utred-ningar som ofta leder till regeringsförslag, som imånga fall är mycket detaljerade, väl avgränsade ochpreciserade för att möjliggöra en lagstiftning kring detproblem som behandlas. Men, herr talman, det måsteför varje läsare framstå som fullständigt omöjligt attutnyttja de reservationer som jag har pekat på somgrund för ett beslut som leder till en lagstiftning. Dåkan möjligen invända att man fårfylla på med detaljer på olika håll. Men det är just detsom är själva problemet, herr talman, nämligen attdetta inte är ett arbete som lämpar sig för utskotteteller kammaren.Vad gäller det jag nämnde tidigare om producen-tansvaret vill jag, herr talman, peka på hur olyckligtdet skulle vara om de reservationer fick bifall sominnebär en återgång till ett gammalt system i ställetför att väljer den nya strömfåran.Anf. 152 () re-plikHerr talman! Jag är i alla fall glad att LennartDaléus inser vad vi menar när vi skriver att vi vill hamiljövarudeklarationer. Det som avses är alltså detsom står i SOU. Jag förmodar att många jurister hartittat på den texten och anser att en fortsatt hanteringav den texten skulle vara möjligt.Det står också mycket klart hur avgränsningenskall se ut, och jag tycker inte att det är nödvändigt attläsa ytterligare stycken högt. kangärna beställa utredningen och titta på den. Jag för-modar att den kunde vara intressant i många samman-hang.Tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet är inte allssamma sak som miljöfarligt avfall. Industrier somkommer i fråga för tillståndsplikt är sådana som han-terar ämnen som ofta gör att de behöver koncessionoch även många industrier som hanterar vissa andrakemiska ämnen.Jag vet inte om den kommun där verksam hade tagit över tillsynen över de härindustrierna. var väl verksam där förså pass länge sedan att man då kanske inte hade gjortdet. Dessutom ligger det tillsynsansvaret sedan längeofta inte på den nämnden, utan det brukar ligga påmiljö- och hälsoskyddsnämnden.Jag påstår definitivt inte att jag är den enda somkan någonting om det här, men om kan förstå vad som står i en reservation så måstejag säga att det förvånar mig.Vi har olika uppfattningar vad gäller producen-tansvaret. Det förslag som nu harlagt fram tilltalar till en del kanske mig mer. Förslagetgår alltså ut på att den instans som är bra på att samlain samlar in, och sedan skall producenterna betala. Jagär mycket medveten om att detta skulle kunna leda tillatt olika kommuner får olika ambitioner. Men just det,att kommuner kan få ha olika ambitioner, är det in-tressanta med det kommunala självstyret. Då finnsnämligen möjlighet för miljöpolitiker i kommunen attta initiativ, och det är också till stor del sådana kom-munala initiativ som har fört avfallsfrågan framåt. Jagkan lägga till att dessa i och med producentansvaretinte finns längre.Anf. 153 () replikHerr talman! Det får stå vad det vill i det SOU-dokument som hänvisar till. Denvanliga arbetsgången här brukar vara att en statligoffentlig utredning lägger fram ett förslag som går utpå remiss, och presenteras ett rege-ringsförslag, som ofta rymmer ett lagförslag sompasserar Lagrådet och sedan landar i kammaren förbehandling. Det är en förhållandevis trygg och säkergång. Men att ur en sådan utredning rycka loss tiomeningar och lägga in dem som ett förslag till ettbeslut i kammaren är - om herr talmannen tillåteruttrycket - litet häftigt. Det var också min invändningmot reservationen.Jag vet vad som menas med tillståndsplikt. Dettror jag i alla fall, herr talman. Det var inte min poängi diskussionen kring materialbalans. Vad jag frågadevar om man i det sammanhanget skall göra det somGudrun och menar, nämligenupprätta materialbalanser över vad som köps in tillföretagen. Jag ville veta om det var detta GudrunLindvall menade eller om hon menade det som köpsin för att producera någonting eller det som köps inför att användas på annat sätt i företagen. Uppenbarli-gen är jag en dålig läsare av reservationer, men förmig var detta inte alldeles glasklart.Vi har uppenbarligen olika uppfattning vad gällerproducentansvaret. Också i det fallet tycker jag attmycket var oklart. skriver i sin reserva-tion: "Inför därför en producentavgift för returpapper,glas och andra förpackningar i hushållsavfallet." Hurinför man en producentavgift för en förpackning ihushållsavfallet? Menar att manskall införa en producentavgift på förpackningar somsäljs i affärer, eller var skall avgiften tas ut? Enligtden här skrivningen skall den tas ut när förpackningenär hushållsavfall.Flera av de här oklarheterna gjorde att jag blev li-tet bekymrad över med vilken detaljrikedom menförvirring hanterar frågorna i kammaren.Anf. 154 ()Herr talman! Jag ber först att få yrka bifall till ut-skottets hemställan och avslag på avlämnade reserva-tioner.I mycket, om än inte i allt, kan jag hålla med Len-nart i det han framförde från talarstolen.Jag skall försöka undvika att upprepa det som redanhar sagts och ta upp ett par frågor som jag anser ändåbör nämnas i den här debatten.I avfallshanteringens kretslopp talas det enligt minuppfattning alldeles för litet om konsumenternas roll.Utan konsumenternas insatser skulle många tänktasystem i i inte fungera. Svenska konsumenterär i allt väsentligt en resurs i kretsloppssamhället,villiga att ställa upp och hjälpa till. Producenter avvaror och produkter ger ett svagt stöd åt konsumen-terna och deras möjligheter till ett bra miljöval, ett valmellan produkter med likvärdiga funktioner.Enligt min uppfattning borde producenterna, omnödvändigt med samhällets påtryckningar, öka varuin-formationen och ge en bättre miljömärkning. vetproducenterna att märkning som uppfattas som miljö-positiv ger försäljning och försäljningsframgångar.Samhället måste där sätta regler som gör att konsu-menterna inte luras av tvivelaktiga s.k. miljömärk-ningar - det finns alltför mycket av detta på markna-den.Utskottet påpekar att utvecklingen mot ett krets-loppssamhälle förutsätter ett effektivt resursutnyttjan-de, återanvändning och återvinning. Låt mig påpekaatt alltför många producenter sätter likhetsteckenmellan återvinning och förbränning, en utvecklingsom vi måste vara observanta på och inte lättvindigtacceptera. Jag tycker att det finns skäl att säga detmed anledning av en del av de tidigare inläggen.Frågan blir ännu svårare om vi ser till önskemåletom återanvändning. Väldigt mycket av det vi harresonerat om bygger på att man skall återvinna, menåteranvändningen tycker jag har kommit bort i debat-ten. Det är förvånansvärt få omslag och emballagesom återanvänds. De höljen som omger de batteripacksom driver många av riksdagsledamöternas mobiltele-foner går t.ex. inte att återanvända, vilket inteborde vara något problem. Detta är ett exempel, mendet finns många produkter som skulle kunna återan-vändas och alltså inte återvinnas.Skall vi få mer återanvändning kom-mer det säkert att krävas både morot och piska. Pro-ducentintresset för återanvändning är svagt. Återan-vändning betyder ju ofta att producenten inte får möj-lighet att tillverka en vara som kan säljas ytterligareen gång. Vi bör vara uppmärksamma på detta, för härfinns en stor vinst att göra för samhället vad gällerenergi och resurser.Enligt utskottet bör producenterna få ett ökat mil-jöansvar för de produkter de släpper ut på marknaden.Detta har börjat, och det planeras ske i en större om-fattning på en rad andra områden. Den här utveck-lingen är riktig, men samhället bör enligt min meningsom en följd av detta också se över den tillsyn somkommer att krävas för att det här skall bli framgångs-rikt. Vi har en tillsyn som inte är anpassad till det nyaproducentansvaret. Vi bör se över den tillsynen och setill att den kommer att stämma mot det nya producen-tansvar som kommer att läggas ut.Det här bör prövas så att inte våra nya ambitioner germonopolsituationer eller möjligheter för vissa produ-centgrupper att utestänga andra tillverkare.Utskottet påpekar också att producentansvar kanbehöva utformas på olika sätt för olika varugrupper.För egen del tycker jag att detta är ett viktigt under-strykande. En ansvarig för en produkt i kanvara en stor eller flera stora inhemska producentermen kan på ett annat varuområde utgöras av mångasmå importörer, eller naturligtvis av kombinationer avdessa. Det här kommer att ställa olika krav på flexi-bilitet, anpassning, på det vi menar med producen-tansvar. Jag tror att vi måste hitta inte en modell utanflera modeller som innebär anpassning till det vi villåstadkomma i varje läge.Lennart sade, och där har jag en avvikandemening, att om man ger producenterna ansvar räckerdet med det. Samhället skulle sedan i stort sett struntai det, om jag förstod honom rätt. Denna in blanco-fullmakt vill jag och mitt parti inte ge i något sam-manhang. Det går inte att göra det. I så fall skulle detsnarare bli en undfallenhet. Jag tror att man är tvung-en att följa upp producentansvaret, från samhälletssida veta vad man lägger ut och ha regler för det. Närman väl har lagt ut ansvaret skall naturligtvis produ-centen fullfölja åtagandet, med de nya regler för till-syn som jag också talade om.Jag vill ta upp ett yrkande i en av motionerna.Vänsterpartiet tar upp frågan om avloppsvatten frånindustrin. Jag tror att det handlar om ett missförstånd.Vi skriver i utskottet att det finns möjligheter förkommunen att helt enkelt bestämma gentemot indust-rin på det här området. Det är ett slag i luften. När detgäller en rad utsläpp från avloppsvattnen måste jagsamtidigt säga att avloppssystemet varit den väg sam-hället kunnat gå för att faktiskt komma åt miljöbovar.I kommuner är det ofta just avloppssystemet somavslöjar den som håller på med miljöfarlig verksam-het. I väldigt många kommuner i har avloppetanvänts för att hitta miljöbovarna. Man kan gå bakåt iavloppssystemet och på det sättet mycket enkelt sökasig fram till den som förorenar.I de större städerna och kommunerna är det inteindustrin som utgör de största problemen, utan det ärfaktiskt hushållen. De enskilda hushållen är störremiljöbovar än vad vi i vanliga fall tänker oss.Herr talman! Som avslutning kan jag konstateraatt mycket är på gång, som utskottet redovisat, menatt en kontinuerlig uppföljning kommer att krävas. här frågorna upplever jag att och rege-ringen har konsumenternas stöd för att gå vidare.Anf. 155 ()Herr talman! Med anledning av det sade om producentansvaret, attityden till hurdet skall hanteras, av vem och var det platsar i miljö-arbetet vill jag säga att när vi nu valt en ny huvudlinjeför den här delen av miljöarbetet, nämligen krets-loppsarbete med producentansvar, innebär det att detkan gnissla i maskineriet. Jag vill inte säga att det kanbli konversioner, men det är klart att det känns närman vrider om miljöarbetet på det här sättet, ochmycket av det ser vi redan. Men det är viktigt att vihåller oss till producentansvaret, ganska renodlat, såatt vi inte sviktar i var ansvaret ligger. Vi skall t.ex.inte lägga in ett kommunalt ansvar som något av enbuffert i systemet.Producentansvaret kräver en viss fasthet och tyd-lighet, rent av en viss likriktning i den meningen attdet skall gälla generellt, och det skall gälla fler ochfler varugrupper. Först måste man skapa den verkligarespekten för det, så att producenterna inom närings-livet rättar sig efter de nya förhållandena. Jag tyckeratt det är viktigt att det slås fast.Anf. 156 ()Herr talman! Jag tycker att det är mycket bra medproducentansvaret, och jag tycker att man skall full-följa det. Men när uttalade sig förutlät det väldigt undfallande, ungefär som att när manväl har lagt ut ansvaret skall man inte lägga sig mera idet. Så vill inte jag se producentansvaret. Jag tror attom vi skall ha ett producentansvar måste det ansvaretockså vara flexibelt i förhållande till det som man haratt ta hand om. Man måste alltså se vilken produkt detär och vad det är för krav som skall ställas. Därförmåste kraven utformas olika på olika producenter.När man väl har utformat kraven skall man inte - därdelar jag uppfattning - gå in därefter. Men jagtycker att det måste vara olika krav på olika typer avproducenter. Annars kommer det inte att fungera.Anf. 157 ()Herr talman! Jag var säkert otydlig och klumpig imin beskrivning. Men jag menade att ramtänkandet,tydligheten och det faktum att man inte sviktar i till-verkarens ansvar är det som bär upp producentansva-ret. Jag förstår nu på att vi i grun-den har samma inställning, även om vi kan tolka var-andra litet olika. Det bådar ändå gott för producen-tansvaret i det svenska miljöarbetet i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Djurskydd, m.m.FöredrogsJordbruksutskottets betänkande 1995/96:JoU14Djurskydd, m.m.Anf. 158 ()Herr talman! Då är vi inne på kvällens sista betän-kande. Återigen gäller det ett antal motioner och kravsom har rests tidigare och debatterats många gångerförut. Jag tänker i alla fall ta upp några av dem. I endel fall har vi haft reservationer under det här riks-dagsåret, i en del fall under tidigare riksdagsår. Därförhar vi nu valt att ställa upp i gemensamma reservatio-ner med bl.a Miljöpartiet.Den första reservation jag tänker beröra handlarom fångstredskap. Vi tycker att det är viktigt att vikommer till rätta med bensax och liknande fångstred-skap, att vi blir av med dem. Det här är något somman jobbar med i EU, men det går väldigt långsamt.Det sades från början att man skulle sätta stopp för det1995. Men då var man inte färdig och sköt upp det ettår till. Man blir inte klar till 1996, och har manskjutit på det ytterligare. Vi tycker inte att det är rim-ligt att det skall ta så . Därför har vi valt attavge en reservation i denna fråga.Den andra fråga där vi reserverat oss gäller päls-djursuppfödningen. Om man börjar fundera över livetför de pälsdjur som föds upp i bur och försöker få detatt gå ihop med de krav som vi ställer i djurskyddsla-gen på att djur skall kunna leva ett något så när nor-malt liv, inser man att det enda rätta är att sätta stoppför buruppfödning av pälsdjur. Det finns inte någonannan väg att gå. Att ändra i djurskyddslagen ochskärpa den räcker inte, utan de krav som vi frånVänsterpartiet har drivit är att man upphör medburuppfödning av pälsdjur.