prot · GJ09101 · 1996-05-29 00:00:00 — I fråga om oljetransporterna vill jagbara påminna om att oljan av ekonomiska skäl blir alltsämre och tjockare. När oljan klumpar sig flyter deninte på samma sätt som . I ställetsjunker den till havets botten, med de konsekvensersom det får - döda bottnar, yngelplatser som försvin-ner osv.Anf. 135 (mp)Herr talman! Följden av att antar havs-rättskonventionen är, tyvärr, att det blir svårare attdöma personer som ansvariga för oljeutsläpp. Detsom har varit väldigt svårt blir nu omöjligt.Det talas om straff, men det skall ju inte vara såstränga straff när det gäller miljöbrott. I stället skallavgifter tas ut. Man skall kanske se på dessa brott påett mildare sätt. Jag kan inte förstå det synsättet. Justmiljöbrotten anser jag vara oerhört allvarliga. Naturenhar ingen talan - den har ingen röst. Det har inte hel-ler djuren eller livet i havet. Men någon måste före-träda naturen och tala om att sådant här skall betraktassom mycket allvarligt. I det avseendet försöker vi iMiljöpartiet vara en röst för naturen.Miljöpartiet är det enda partiet i somhar uppmärksammat problemet. Vi har motionerat omdet. Någonting som är positivt är väl att det finnsföreträdare för andra partier som också har tagit dettapå allvar och som försöker göra något. Jag är ändåinte riktigt nöjd.Det talas här om att vi kan agera på andra sätt ochatt det finns möjligheter. Jag tycker att vi verkligenskall ta itu med detta på en gång.För vissa av de stater som har undertecknat havs-rättskonventionen blir det en förbättring, men försvensk del måste konsekvenserna av en ratificering avkonventionen från miljösynpunkt ses som ett stegtillbaka.Som under remissbehandlingenav ärendet anfört speglar konventionen, som fun-nits i , på flera punkter ett föråldrat synsättinom miljövården som inte överensstämmer med nugällande synsätt. har ju gjortstora ansträngningar i det internationella arbetet närdet gäller att införa skärpta regler vid förorening avmiljön.Häromåret införde vi ju en ekonomisk zon. Då varett av de bärande motiven just att värna om den mari-na miljön. Det här med zoner i havet är litet invecklat.Det allra närmaste vattnet utmed våra kuster kallas förinre vatten. Utanför kommer territorialhavet, somsträcker sig utåt. 1 nautisk mil är1 , så det är inte fråga om en särskilt långsträcka. Utanför territorialvattnet kommer den eko-nomiska zonen. Det är där som oljeutsläppen sker.Beslutet om att införa nämnda ekonomiska zonansågs ge bättre möjligheter att ingripa mot olikaformer av föroreningar i vårt närområde, ochtillämpningsområdet för viss miljölagstiftning, somtidigare bara gällt inom sjöterritoriet, sträcktes därförut i zonen.Att mot den bakgrunden nu helt frånhända sig densvenska domrätten över t.ex. oljeutsläpp från utländ-ska fartyg i den svenska ekonomiska zonen är alltsånågot som är helt obegripligt. Det är ju vad som hän-der i och med denna proposition.Justitieutskottet har inte hand om alla lagar. Justde lagar som också är aktuella här är dumpningslagenoch vattenföroreningslagen. Dessa lagar hör emeller-tid hemma på miljösidan. Att det är så splittrat utgörett dilemma när det gäller miljöbrott. kom dennaviktiga fråga upp i utrikesutskottet, som kanske inteens hade tänkt på att den fanns där - som BerndtEkholm sade. Det är alltså tur att vi upptäckte den.Därefter kommer den till justitieutskottet, som ba-ra har hand om en liten del. Den delen är dock ganskaväsentlig, eftersom det gäller domstolsväsendet samtpolis och åklagare. De måste ju också vara involvera-de i detta arbete. Vidare har vi ,men egentligen hör miljöfrågorna hemma i jord-bruksutskottet. Ni märker hur omöjligt det är att fångaupp dessa saker på rätt sätt. Det behövs alltså en sam-ordning här.Jag hoppas att kan justerade värsta felen och samla lagarna i sig i ett. Somframkommit här skall också taitu med det nu aktuella problemet, men jag har talatmed våra företrädare i utredningen. De säger att det ären omöjlighet. De är nu inne i slutspurten och har intefått förlängd tid, något som de egentligen skulle havelat ha. Därför blir väl detta inte aktuellt den härgången heller.Justitieutskottet har ett särskilt yttrande som allaledamöter i utskottet ställt sig bakom. Detta är mycketglädjande och positivt. Man tar upp saker som rege-ringen genast måste göra. Det gäller att ingripandemed straffrättsliga medel alltjämt skall kvarstå, så kan justera andra lagar. Vidare gäller det atteffektivisera det rättsliga förfarandet inom berördamyndigheter för att få fram fler fall till åtal. Ävenindrivningsförfarandet inbegrips här.Berndt , liksom regeringen, säger att detnär det gäller vattenföroreningsavgiften kommer attbli en kompensation. Vattenföroreningsavgiften hardock fungerat. Det gjorde den ända tills man nyligenhöjde beloppet. Det har, tyvärr, visat sig att rederiernai och med höjningen av avgiften i stället regelmässigtöverklagar beslut i tingsrätten. Dåuppkommer problemet med de beviskrav som gällerför olika miljöbrott. Bevisen är så svåra att få igenomi en domstol att det slutar med att förorenarna går fria.Vattenföroreningsavgiften har alltså inte kunnat varadet verktyg som man skulle önska.Till syvende och sist kommer straffen in i bilden.Vad gör man med människor som inte rättar sig efterlagar, som inte betalar de avgifter som de skall beta-la? Då har vi endast straff att ta till. Kustbevakningensäger att man måste se utsläppet för att kunnaingripa. Det kan inte vara vettigt. De här fartygensmyger ju, som sagt, fram då det är dimma.Andra chanser att säkra bevis finns det inte. Det är därsom den verkliga huvudknuten finns.Regeringen måste genast, menar jag, tillsätta enliten utredning som får i uppgift att ta reda på allt somär svårt. Speciellt gäller det detta med att säkra håll-bara bevis, så att de leder till åtal eller ekonomiskasanktioner. Myndigheterna måste få hjälp med att påett effektivt sätt ställa de personer till svars som äransvariga för oljeutsläppen. Det skall ske på ett såavskräckande sätt - det är alltså här som straffenkommer in i bilden - att det inte blir så lätt som det är att göra utsläpp.Det räcker inte med att erbjuda mottagningsan-läggningar i hamnarna. Rederierna kalkylerar i tid.Det skall gå fort och det får inte heller orsaka dembesvär. Därför tror jag inte att det går enbart medsådana här anläggningar, utan det måste ske medrättsliga medel.Avslutningsvis vill jag tacka justitieutskottet i sinhelhet för att det har stött ansträngningari skarpa uttalanden. Det är upp till regeringen att nuvisa att man följer dessa uttalanden, att man gärna gårlängre och tillsätter personer som kan ta ett samlatgrepp på problemet. Vi kan inte längre se dessa ut-släpp fortsätta i den takt som de har förekommit. Detmåste till synnerligen effektiva medel. I och medhavsrättskonventionen, som har gått ett steg tillbaka,måste det bli oerhörda skärpningar. Jag hoppas att flerpartier stöder vår reservation.Anf. 136 () replikHerr talman! Jag beklagar att jag måste korrigeraKia historieskrivning något. Det är santsom säger att detta är ett exempel påen fråga som berör många utskott. Det kan vara jord-bruksutskottet, lagutskottet, justitieutskottet och nuutrikesutskottet. Det är inte bra. Men det är faktisktKia och som är ansvariga föratt vi fortfarande har en mycket splittrad lagstiftningpå detta område. Det var och Socialde-mokraterna som förhindrade behandlingen av ensamlad miljöbalk. Vi vet inte ens om vi kommer att fåett förslag till en miljöbalk att behandla under den härmandatperioden.När säger att somenda parti har tagit detta på allvar kanske jag tyckeratt det är att gå litet långt. Jag tycker faktiskt att justi-tieutskottet och utrikesutskottet i samband med till-kännagivandet tog det här på allvar. Däremot kan jagsäga att jag tycker att vi kristdemokrater stod mycketensamma i de här frågeställningarna, både förraåret och då vi behandlade frågor avliknande karaktär.Anf. 137 (mp) replikHerr talman! gäller det inte så mycket pro-blemställningen med själva oljeutsläppen, . var inte så bra som vi ville att denskulle vara. Det var därför, inte för att vi ville hindraen miljöbalk. Det var för att förbättra den. Ävenrättsexperter på detta område säger att den var be-drövlig. Det måste till en omarbetning. Det var därför.Vad var det mer sade? Att vi skallkivas om vem som är bäst på detta vill jag inte. Jagtackade också justitieutskottet och andra för att dehade stött våra ansträngningar för att komma till rättamed problemen. Men det var ändock bara vi somhade en motion i ämnet. Det kan väl inte bestrida.Anf. 138 ()Herr talman! De allt fler oljeutsläppen från fartyg iÖstersjön är upprörande. Att så få lagförs för de härupprörande utsläppen är också mycket irriterande.Därför är det bra att ställer sig bakom so-cialdemokraternas förslag i justitieutskottet om etttillkännagivande till regeringen om att det snarastbehöver vidtas åtgärder för att effektivisera det rätts-liga förfarandet när det gäller att beivra oljeutsläppeni bl.a. Östersjön.Kustbevakningens höga ambitionsnivå på det härområdet är mycket viktig, men det behövs också ökadsamverkan mellan olika myndigheter. Därför är detangeläget med tillkännagivandet, som innebär enordentlig genomgång av problemet från regeringenssida. Regeringen får sedan bedöma vilka ytterligareåtgärder som är nödvändiga för att man skall kommatill rätta med förstöringen av den miljön.Den debatt som vi har haft i justitieutskottet ochsom nu har förts också här i kammaren med anledningav havsrättskonventionen tycker jag har varit alldelesutomordentligt bra. Jag tycker också att det är angelä-get att säga att i anslutning till proposi-tionen om havsrättskonventionen har utfört ett för-tjänstfullt arbete och pekat på en rad problem som dethär förslaget faktiskt innebär, framför allt för densvenska bekämpningen av oljeutsläppen i Östersjön.Emellertid får man när man hör före-trädare tala om alla problem som har uppstått iblandintrycket att de agerar så att det bästa blir det godasfiende. Man kan alltså inte genomföra det goda somhavsrättskonventionen innebär, exempelvis det godaatt alla stater runt kan ansluta sig till sammakonvention. vet jag inte om de kommer att göradet, men den möjligheten finns. Det är mycket bra ochen förbättring i många avseenden. Men Miljöpartietkräver det bästa, och därmed får man ett intryck av attde faktiskt inte är beredda att anta havsrättskonven-tionen heller.Jag tycker att det är viktigt att i det här samman-hanget slå fast, att även om vi inte kan döma tillfängelse i fortsättningen skall miljöbrott ha ett högtstraffvärde. Det finns ingen anledning att principielltsäga att vi skall ersätta straffen med avgifter. Jag troratt båda sakerna behövs. Men när man lyssnar pådiskussionen finner man att det är en väldig fokuse-ring på själva fängelsestraffet, just att sätta skepparen,redaren eller vem det kan vara i fängelse. Jag tyckeratt det väsentliga i det här sammanhanget är att manskall öka upptäcktsrisken, öka möjligheterna att fak-tiskt lagföra dem som förorenar i med bl.a.oljeutsläpp. Det är det som tillkännagivandet tar siktepå, nämligen att regeringen skall gå igenom vilkaförändringar som behövs.Jag tycker också att det är värt att notera att mansäger att det har varit över 400 utsläpp i ,varav ett enda utsläpp har blivit föremål för lagföring.Det är så att säga inte bristen på straff som är proble-met i sammanhanget. Det är att man måste öka upp-täcktsrisken som är det absolut väsentliga.Dessutom kom man på , somägde rum sedan, överens om attförsöka klara de olagliga oljeutsläppen i ,som det är formulerat. Det är en annan sida av saken.Vi har koncentrerat oss väldigt mycket på straff ochavskräckande aktiviteter, men oljemottagningsan-läggningar där det faktiskt i någon mening måste varagratis att få lämna överbliven olja och andra förore-ningar som finns kan naturligtvis vara det allra vä-sentligaste. Det är det som kan leda till att vi kommertill rätta med miljöförstöringen genom de olika ut-släppen.Även om det sker vissa förändringar i förutsätt-ningarna för bekämpningen av oljeutsläppen i ochmed att vi antar havsrättskonventionen måste summe-ringen vara att den i sig är en förbättring sett urvärldssamfundets synpunkt. Vi har möjligheter ocksåi att på olika sätt vidta åtgärder som innebäratt vi kan komma till rätta med det faktiska problemetmed omfattande och ökande oljeutsläpp i Östersjön.Tack!Anf. 139 (mp) replikHerr talman! Det är inte fängelsestraffet i sig, Gö-ran , utan det som följer med ett fängelse-straff, t.ex. att kunna göra husrannsakan. Hur det blirmed det har vi väl inte klarlagt riktigt ännu ur juridisksynpunkt. Det är mycket viktigt att lagarna och påbu-den är klara när det sedan händer någonting, annarsblir det luddigt och då står både polis och andramyndigheter handfallna och vet inte hur de skall age-ra. I det fallet måste det vara kristallklart så att de vethur de skall göra. Det är det första.Det andra är hur allvarligt vi ser på hur olika före-teelser bedöms. Fängelsestraffet betyder enligt denbedömning vi har gjort i vårt samhälle att det är väl-digt allvarligt. Det är också en aspekt i detta samman-hang.Sedan har vi inte sagt att vi skall avstyrka Havs-rättskonventionen i sin helhet, utan vi har påpekatvilka problem som kan komma i fråga och att vi måstegöra om andra lagar så att denna försämring intekommer till stånd. Det är det vi vill.Anf. 140 () re-plikHerr talman! Jag vill bara understryka att det ärpositivt med den enighet som vi har nått i justitieut-skottet och som också finns i utrikesutskottet, som juär huvudutskott i det här sammanhanget, kring dettillkännagivande där regeringen skall gå igenom vilkaeffektiviseringsåtgärder som skall kunna vidtas i deträttsliga förfarandet för att man skall kunna kommatill rätta med oljeutsläppen. Här har , somjag sade tidigare, utfört ett bra arbete. Alldeles i densista klev uppenbarligen också kdspå vagnen, men det är som har utförtarbetet. Det är glädjande att kammaren kan bli enigom det här uttalandet.Anf. 141 ()Herr talman! Jag skulle egentligen säga sammasak som har sagt angående fängelse,men jag skall inte upprepa det. Jag vill dock påpekaatt vi har sagt en hel rad mycket fasta, starka ochpositiva saker om Havsrättskonventionen. Att ståutanför konventionen har det över huvud taget intevarit tal om från sida.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 2 (ekonomiska påföljder)1. utskottet2. (mp, kds)Votering:257 för utskottet31 för res.2 avstod59 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 137 s, 68 m, 17 c, 19 fp, 16 vFör res. : 1 c, 1 fp, 1 v, 17 mp, 11 kdsAvstod: 2 fpFrånvarande: 24 s, 12 m, 9 c, 4 fp, 5 v, 1 mp, 4 kdsÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av andre vice talmannen medgav kam-maren att återstående ärenden på dagens föredrag-ningslista fick avgöras i ett sammanhang vid morgon-dagens arbetsplenum.7 § Jämställdhet som ett nytt mål för Sverigesinternationella utvecklingssamarbeteFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1995/96:UU18Jämställdhet som ett nytt mål för internatio-nella utvecklingssamarbete (prop. 1995/96:153)Anf. 142 ()Fru talman! Vi har bedrivit bistånd i det här landeti , och jämställdheten har alltid varit enviktig och integrerad del i det bistånd som vi bedriver.Det är ingenting nytt att tala om jämställdhet i bi-ståndspolitiken.Från moderat sida har vi drivit frågorna om MR,demokrati och förbud mot diskriminering i åratal.Man skulle mot den bakgrunden kunna säga att detinte är någonting märkvärdigt, utan att det är ganskasjälvklart med jämställdheten och att det väl är rela-tivt oskyldigt att föra in ytterligare ett mål bland allade andra målen när det gäller jämställdhetspolitiken.Att vi markerar i den här frågan beror dock på att vitycker att det är väldigt viktigt att få i gång en debattom målsättningarna i biståndspolitiken.Vi går alltmer här i över till en styrningmed mål och medel för de verksamheter vi bedriver.Med våra utgångspunkter tycker vi att det är viktigtatt fattigdomen utrotas i världen. Utrotandet av fattig-domen i världen måste vara det helt övergripandemålet.Sedan vill vi ha effektivitetsmål, mål som går attmäta, där man kan konstatera att man når resultat iden verksamhet som man bedriver - inte luftigareuttalanden. Vi vill kunna mäta hur många unga kvin-nor som blir utbildade, hur många som får vatten osv.Det gör att vi vill ha en debatt om målen i biståndet.Erfarenheterna från de länder som har lyckats attpå en generation, , gå från absolut fattig-dom till relativt välstånd, inte minst i Stillahavsasien,visar att det för att utrotandet av fattigdomen skall nåskrävs respekt för demokrati, respekt för de mänskligarättigheterna - någonting som vi har påpekat mångagånger. Det fordras att man avstår från diskrimine-ring, att man driver en jämställdhetspolitik, att manhar ett rättssamhälle och att man har marknadseko-nomi.Om man vill införa ett mål som påverkar just dettamed diskriminering, menar jag att man i så fall skulleha infört ett antidiskrimineringsmål, ett mål som inne-bär att man motsätter sig diskriminering, alldelesoavsett om den beror på ras, ålder, kön, handikapp,religion, hudfärg eller politisk uppfattning, och intebara ha lokaliserat detta till könsfrågan.Jag menar också att det här med jämställdhet junaturligt ingår i det demokratimål som vi redan haroch i det MR-mål som vi inte har, som vi har pratatför i långa tider, men som dessutom är ett allas åta-gande, genom de konventioner som vi har skrivit på.Jag vill alltså säga att jämställdhet har varit etable-rad länge i den svenska biståndspolitiken. Först be-drevs den i form av kvinnoprojekt, och sedan har densuccessivt blivit integrerad i hela det svenska utveck-lingssamarbetet. Från det att några få människorsysslade med jämställdhetsfrågor på SIDA, har de nublivit en del i vartenda projekt som startas.Det är dessutom på det viset att diskriminering ihem, arbete och utbildning av kvinnor är ett hot motfattigdomsbekämpningen. Man måste utnyttja allaresurser om man skall kunna utrota fattigdomen. Härkommer återigen jämställdheten.Vad vi vill ha är i stället reella åtgärder, mätbaraåtgärder, basal utbildning för flickorna, basal häl-so- och sjukvård, stöd till kvinnliga företagare ochrespekt för demokrati och mänskliga rättigheter. Detär med mätbara mål vi menar att man kan nå de resul-tat som vi vill uppnå.Jag tror att det finns stor anledning att se med op-timism på utvecklingen i u-världen. Vi lever i enförändrad värld. Vi har haft en revolution när detgäller demokrati och marknadsekonomi. Det finnsexempelvis bara en diktatur kvar i . Det äri dag av u-världens befolkning, på litet drygt 1miljard människor, som lever i länder i snabb eko-nomisk tillväxt, och lever i länder där manblir fattigare efter hand.Vi har länge krävt att man skall se över målen ibiståndet och att man där skall prioritera demokratioch MR-frågor. driver också den här frå-gan. Vi tycker att det är angeläget att en sådan utred-ning kommer till stånd. Inte minst tror jag att man dåockså skall inse det som sägs generellt i FN, näm-ligen att biståndet skall vara oljan i motorn och intebensinen i tanken.Bristerna i det bistånd vi nu bedriver är inte bristpå målsättningar, utan det är brist på resultat i vissaländer, i de delar av världen där folk blir fattigare ochdär man har en befolkningsexplosion.Vi är för jämställdhet i alla sammanhang. Vi ärmot långa målkataloger, där man inte kan mäta resul-taten av åtgärderna. Vi är för fattigdomsbekämpning,och vi anser att jämställdhet är en förutsättning förhållbar utveckling i hela världen. Vi vill ha en analysav innehållet och kvaliteten i biståndet, och vi villprioritera demokrati och MR-frågor under det över-gripande fattigdomsutrotandet.Jag vill yrka bifall till reservation nr 1.Anf. 143 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp)Fru talman! ger UNDP ut en årligrapport, en s.k. . Densjätte rapporten, som kom ut , jämför kvin-nors och mäns livsvillkor och makt var för sig.Rapporten ger en detaljerad bild av utvecklingenbåde i världen som helhet och i varje land för sig.UNDP-rapporten konstaterar att kvinnor inte i någotsamhälle har samma möjligheter som män.Rapportens jämställdhetsindex, GDI, är ett mått påkvinnors respektive mäns förväntade livslängd, delta-gande i utbildning på olika nivåer och andel av för-värvsinkomsterna i ett land.Kvinnor utgör av världens fattiga och tvåtredjedelar av dem som inte kan läsa. I många länderhar de fortfarande inte samma lagliga rättigheter sommän. Diskrimineringen av kvinnor är i vissa länder enfråga om liv och död.Två miljoner flickor könsstympas , ochnästan en halv miljon kvinnor dör i samband medgraviditet och förlossning.Kvinnor och barn utgör av världens 23 mil-joner flyktingar.Kvinnor har längre arbetsdagar än män i praktiskttaget alla länder. I utvecklingsländerna får männenlön för tre fjärdedelar av sitt arbete, medan kvinnornafår lön för mindre än en fjärdedel av sina arbetstim-mar.UNDP-rapporten redovisar tre grundläggandekriterier för en jämställd mänsklig utveckling:1. Lika rättigheter för kvinnor och män måste läg-gas fast som en fundamental princip. Lagliga, eko-nomiska, politiska eller kurlturella hinder för utövan-det av lika rättigheter måste identifieras och undanrö-jas genom omfattande politiska reformer och starkastödåtgärder.2. Kvinnor måste både aktivt delta i utvecklingenoch få ta del av resultatet av detta arbete. Att investerai kvinnors kompetens och öka deras valmöjligheter ärinte bara värdefullt i sig utan också säkraste sättet attbidra till ekonomisk tillväxt och allmän utveckling.3. Även om den jämställda utvecklingsmodellensyftar till att vidga valmöjligheterna för både kvinnoroch män skall den inte bestämma hur dessa val skallgöras i olika kulturer och olika samhällen. Det viktigaär att samhället erbjuder kvinnor och män sammavalmöjligheter.Så långt . Den kan rekommende-ras till läsning. Där finns mycket tänkvärt och bratabeller att studera.Vi vet, fru talman, att samhället inte erbjuderkvinnor och män samma valmöjligheter . den utmärkta klart besked om.Regeringens proposition 1995/96:UU18, Jäm-ställdhet som ett nytt mål för internationellautvecklingssamarbete, föregicks av en utredning somriksdagsledamot , ,hade ansvaret för. I SOU 1995:16, Jämställdhet ettmål i utvecklingssamarbetet, skriver bl.a. följande:"har insikten ökat om att kvinnor inteär en del av fattigdomsproblemet utan en del av lös-ningen, att fortsatt kvinnodiskriminering är ett hinderför ekonomisk utveckling. Att utesluta kvinnor urutvecklingsprocessen är negativt, inte bara för kvin-norna själva utan för utvecklingen på alla nivåer, frånhushållet till nationen. "Kvinnornas roll i många utvecklingsprojekt kaninte överskattas. Ofta är deras medverkan en förut-sättning för att biståndet skall få långsiktiga effekteroch att frukterna av insatserna blir tillgängliga fördem som de var tänkta för. När läskunnighetsåret1990 proklamerades gjorde man vissa undersökning-ar. Det visade sig där att kvinnorna diskrimineradesväldigt mycket i utbildningen. Det har vi mycketsiffror på. Man sade: Utbilda en kvinna, så utbildar dutio barn. Lär en kvinna läsa så lär du tio barn att läsa.Utbildning och en demokratisk utveckling är tvåfundamentala förutsättningar för att kvinnorna skallkunna bli mer delaktiga i utvecklingen och ges reellaförutsättningar att påverka sin egen situation.Vad gäller utbildning så vet vi att flickorna får ståtillbaka för pojkarna.När man besöker skolor i utvecklingsländer, somvi har möjlighet att göra ibland, kan man lätt konstate-ra att ju högre upp i klasserna man kommer, destofärre flickor finns det i klassrummen. I de första klas-serna är det någorlunda lika mellan pojkar och flickor,men högre upp blir eleverna totalt färre i varje klasspå grund av drop outs, och framför allt är det flickor-na som tvingas sluta.