prot · GJ0949 · 1996-02-01 00:00:00 — Det skedde iblandnaturligtvis felbedömningar, det gör det alltid, och detfanns enskilda fall som behövde tas upp till diskussionoch som man behövde vädja för. Kom det då framnya skäl fick de ofta stanna. Men är det faktisktinte på det sättet. Man har skickat ut familjer till Kos-sovo eller till bara därför att ett barn harsnattat ganska små saker. har de fått stannaefter aktiviteter, men man har också utvisat i sådanafall.Det tycker jag är att skärpa flyktingpolitiken. Des-sa barn har fått 30 dagsböter för att de snattat för litetöver . Sådant får inget svenskt barn 30 dagsbö-ter för, och det har föranlett att hela familjer har åktut. Om de inte hade haft skyddsskäl hade det varit enannan sak. Jag tycker att detta är en skärpning.Vi tar mycket liten hänsyn till humanitäraskäl, mycket mindre än vad vi gjorde tidigare. Jagskulle också vilja betona att vi naturligtvis inte kanlösa hela världens flyktingpolitik. Jag tycker att det ärbra att man också försöker lösa problem på plats i deländer där de finns och att man försöker förhindraflyktmotiv osv. Men man skall inte säga till kurder attde har ett inre flyktingalternativ. De har man de factointe i Turkiet.Sedan tycker jag vi har ett speciellt ansvar för demsom är på vår farstubro. Vi vet att vi inte kan hjälpaalla. Men tänk om man t.ex. försöker rädda några urvattnet och säger att jag kan inte ta upp er alla 200, såni får drunkna allihop. Jag tycker inte heller att viagerar riktigt på det sättet men detta, herr talman, varen kommentar till och inte till invand-rarministern. Vi har ett särskilt ansvar.Jag skulle kunna räkna upp fler exempel men jagser att min taletid håller på att rinna ut i det här fallet.Detta var i alla fall några exempel på att vi har skärptflyktingpolitiken.Anf. 167 ()Herr talman! Först skulle jag vilja fullfölja dentankegång jag hade när jag talade om att jag vissteväldigt få som har fått uppehållstillstånd. Jag villfortfarande fråga hur många han vetom av eritreanerna som har fåttuppehållstillstånd. Jag har hört detta från . Inorra delen av har jag hört talas om ett falldär en person fått uppehållstillstånd. Jag blir glad omjag får höra talas om flera.Jag vill också säga att jag kan räkna upp mångafall där de skäl som har angivit somhumanitära skäl verkar vara uppfyllda, men där män-niskor ändå har fått avslag igen efter . Detär det jag vänder mig emot. När det gäller asylpoliti-ken i stort och flyktingkonventionen har jag inte såmycket att invända. Där tror jag att vi är ganska över-ens. Vad jag talar om är just den skärpta tillämpning-en av humanitära skäl.Leif säger att han har stort förtroendeför och för att denna sköter frå-gorna på ett korrekt sätt. Jag är ledsen, men jag kaninte dela det förtroendet efter vad jag har hört rappor-teras från människor som har mycket nära kontaktmed flyktingarna. Alla från olika organisationer talarom en kraftig skärpning och om att människor nu harmycket svårt att få stanna av humanitära skäl.Leif tog också upp den nya lagen somskulle tillämpas från . Den handlade om även från skulle kunna ansöka om att fåstanna på grund av anknytning, t.ex. om man hade ettlångvarigt förhållande eller om man hade gift sig meden svensk person eller med någon som hade fått up-pehållstillstånd.Även där har jag dock hört att man kräver attmänniskor, t.ex. den andra kontrahenten, skall påvisasmå mycket dåligt av en separation. Annars skall manändå inte kunna få stanna. Man sätter inte heller nå-gon tilltro till att det är fråga om djupgående förhål-landen som kommer att vara, även om det har varat iett och ett halvt år.Det verkar alltså som om man gör alla möjligasorters svårigheter för att de humanitära reglerna skallkunna tillämpas. Det är det jag vänder mig mot. Därskulle jag vilja se agera. Undersökdessa fall med eritreaner! Jag håller med om att det ärEritreas fel att det har tagit så , men har detblivit så, och det gör att det från rent humanitär syn-punkt blir oerhört svårt för dessa unga människor attåtervända. Andra, som kanske bara har varit här , befinner sig i en helt annan situation. Därförkan man inte jämföra med de andra grupperna.Anf. 168 ()Herr talman! Först vill jag, för att det inte skall rå-da något missförstånd, säga till statsrådet att jag är föratt bibehålla dagens system med enskilda prövningar.Jag är också för att vi skall behålla rätten till asyl fördem som behöver det, även om jag tycker att systemetkanske kan göras litet smidigare så att vi slipper delånga handläggningstiderna och den effekt som dessahar fått i medierna.Sedan, hoppas jag faktiskt att jag hörde fel närRagnhild Pohanka sade att ett flyktingbarn skulle fåmindre straff för ett snatteri än vad ett svenskt barnskulle få. Om hon med sitt påstående menar att denvidare konsekvensen blev att flyktingbarnet baserat pådetta snatteri skulle få lämna , så är det tra-giskt. Men det är säkert samma antal dagsböter, ellervad det nu är som döms ut, oavsett om du är svenskeller om du är av svensk härkomst.Skulle så inte vara fallet - vilket skulle vara djuptbeklagligt vad gäller som rättsstat - är jagberedd att skriva under en motion tillsammans medfru i detta ärende.Herr talman! Jag förstår vidare mycket väl att manutanför det här huset ibland har svårt att inse konsek-vensen och logiken i vår flykting- och asylpolitik. Detär inte som vi beviljade generellauppehållstillstånd för 60 000 personer från dåvarandeJugoslavien. Vi motiverade det med att förhållandenadär nere var så besvärliga att man inte kunde räknamed att de skulle kunna åka tillbaka inom rimlig tid.Knappt hade bläcket på det beslutet torkat förränvi införde visumtvång. Jag måste säga att det inte ärhöjden av logik och konsekvens.Till sist, herr talman, ägnade jag faktiskt en stordel av mitt anförande åt anförande,medan hon inte ägnade sig mycket åt mitt. Även omhon till vissa delar verkade hålla med om att vi måsteha kvar prövningsrätten och att vi inte skall lämna frittfram för vem som helst att komma hit, skulle jag ändåvilja att , om hon har tid till det i sittnästa anförande, ville säga om hon är för det nuvaran-de systemet, med vissa av henne önskade justeringar,eller om hon vill att det skall bli fritt för alla sombegär det att få komma till Sverige.Anf. 169 Statsrådet ()Herr talman! Det är bra att sig och tog upp visumfrågorna. Det ärviktigt med tanke på att har börjat föra en meraktiv visumpolitik. Detta har två syften. Ett bygger påolika utrikespolitiska bedömningar av vissa länder.Det andra gäller att invandrarpolitiska motiv kan liggabakom att man inför visum, såsom den socialdemo-kratiska regeringen har gjort exempelvis när det gällerKuba. Det är ett tydligt exempel på detta.Pohanka har alltså rätt i den meningen att vi hargjort en begränsning av möjligheterna att komma frånKuba till . Vi har infört ett visumtvång, så måste ha tillstånd för att få komma hit.Den borgerliga regeringen införde visumtvång vadgällde Bosnien. Vi såg ett resultat i formav att antalet personer som kom därifrån drastiskt gickned. Det var ganska få asylsökande från just det om-rådet. Vi har infört visumtvång också beträffandeKroatien, i invandringspolitiskt syfte.Vi har alltså infört detta. Icke desto mindre är avde ca 700 asylsökande som kommit till underandra den stora majoriteten från länderför vilka visumtvång gäller. Nästan ingen av dessapersoner har haft visum för att komma till Sverige.Man kan också fundera över hur det här går till.Låt mig som en upplysning säga att av dem somhar kommit från dessa länder har gjort sin ansökaninne i landet, inte vid våra gränser, trots att de harsaknat visumhandlingar. Det visar att det inte är heltomöjligt för sådana personer att komma hit. Trots attde inte har visum kan de ta sig till och göraansökan vid gränsen eller inifrån landet.När det gäller kosovoalbanerna tycker jag att manskall skilja mellan å ena sidan flyktingpolitik ochflyktingfrågor, andra sidan invandringspolitik. När detgäller visum har vi ett slags både-och-situation. I detfall som Pohanka åberopar hade man fått stanna medhänvisning till tidsförordningen, dvs. utan att i bottenha några skyddsbehov. För detta har vi särskilda reg-ler. Uppehållstillståndet gäller bara under förutsätt-ning att man sköter sig i . Gör man inte det,riskerar man att det permanenta uppehållstillståndsom man fått på grund av tidsförordningen hävs ochatt bli avvisad.Vi har haft ett antal sådana fall. Men det handlardå inte om flyktingpolitik utan om personer som inteblivit bedömda av skyddsskäl eller på andra mycketstarka humanitära grunder utan som har fått stannadärför att de har varit länge i - inte av någotannat skäl. Om någon eller några i familjen inte sköttsig utan begått någon form av brott, har vederböran-des tillstånd att vara här hävts. Man har då blivit avvi-sad, om detta varit möjligt att genomföra.Detta har dock visat sig inte vara möjligt när detgällt . Det har där på samma sätt som när detgällt varit så att landet inte har tagit emot sinaegna medborgare. Det är ett problem att rätt många iSverige sitter och väntar på verkställighet avlagakraftvunna avvisningsbeslut.Också en annan sammanblandning i debatten ärolycklig. Flyktingar är sådana som har fått status somflyktingar efter det att vi enligt FN:s Genèvekonven-tion har fattat beslut om att de har skyddsbehov. Dess-förinnan är de asylsökande. Jag tycker att det är vik-tigt att vi gör denna åtskillnad. I annat fall blandar viihop begreppen och kanske i den allmänna röran bör-jar ge uppehållstillstånd till människor som inte hardessa starkare skäl. En vacker dag kommer vi kansketill en punkt där vi inte ens orkar ge de mestskyddskrävande uppehållstillstånd, vilket vi alltidmåste kunna göra. Vi måste därför vara mycket nogamed dessa begrepp.Jag vet vidare inte riktigt hur många de som IngridNäslund frågade efter är. Vi har självklart inför denhär debatten försökt ta reda på det. Det skulle varaintressant att veta detta exakt, men det går inte att fåfram några precisare siffror. Ett av skälen till det äratt registrering har skett på grundval av folkgrupp,varvid det uppenbarligen har skett en viss samman-blandning av etiopier och eritreaner. Jag kan alltsåinte svara exakt på hur det ligger till, men det kansåvitt jag förstår vara något mellan 10 och 15 perso-ner som har fått uppehållstillstånd under andra halv-året - det var det som frågade efter.På vilka grunder de har fått det har jag inte lyckatsta reda på, eftersom det inte är vi själva som hanterardetta. Vi är beroende av uppgifter från , och man har därifrån inte kunnat presenteraen tillräckligt noggrann statistik över detta. Man haralltså inte fört en sådan utan måste gå igenom alla falloch försöka skapa en bild av hur det ser ut rent histo-riskt.Jag kan till när det gäller den la-gändring som vi genomförde avseendeanknytning också säga att det måhända kan finnasskäl för oss att se på hur denna lagändring har tilläm-pats av våra myndigheter. Vi kan då få en bättre bildav om det blev som vi hade tänkt oss eller om detfortfarande finns ett antal människor som, trots att demöjligen uppfyller de här kraven, har mycket storasvårigheter att få sitt anknytningsfall prövat utan attde skall behöva åka hem.Vi skall alltså oavsett om våra intentioner har upp-fyllts eller inte göra en genomlysning av detta. Jaghoppas att vi kan komma tillbaks vid en senare tid-punkt och redovisa vad vi har funnit.Anf. 170 ()Herr talman! Jag vill först säga till det inte alls är så att jag inte vill svara på hansfrågor. Jag är i viss tidsnöd, men jag vill säga att jaginte har vare sig den ena eller den andra av de extre-ma uppfattningar som han här presenterade. Jag me-nar att vi skall ha en reglerad invandring och skalliaktta flyktingskäl på det sätt som man i allmänhet hargjort. Vi skall också fortsätta att vara så generösa somvi har varit här i , vilket jag håller med LeifBlomberg om.När det gäller de humanitära skälen menar jagdock att det har inträtt en förändring. Vi kan inte ställaoss bakom den, om skall framstå som ettsolidariskt och humant land. Frågan om vad som ärkristet och humant kan vi tala om . Jag tyckerinte att det är värt att ta upp tiden i talarstolen meddet.Jag ville också ta upp frågan om den fyraårigapreskriptionstiden. Jag fick ett klart svar om att grän-sen går vid . Jag vill ha ett litet förtydligande.Gäller detta från det att beskedet givits från ? Utgår man, i fall där vederbörande söktvidare till få ett avvis-ningsbeslut ändrat, från den tidpunkt som då blir ak-tuell?Jag har en lång lista över eritreaner uppe i norr förvilka har gått från det att de fick sitt avvis-ningsbeslut från . Deras avvisnings-beslut borde alltså vara preskriberade och de bordebara av det skälet få stanna, om jag har uppfattat LeifBlomberg rätt. Är det så?Jag tycker att ni borde undersöka också det innanni skickar i väg de här människorna, så att de intesärbehandlas i det här avseendet.Jag skulle kunna känna mig frestad att gå ut väl-digt hårt i detta sammanhang. Jag har faktiskt funderatöver att tillgripa det uttryck som användes av enfransk författare i Dreyfusaffären och som jag väl troratt min vän advokaten här känner till, nämligen"J´accuse! ", men jag vill inte göra det, utan jag vill istället vädja. Jag vill inte anklaga.Jag vet att det har varit stor turbulens på andraområden inom flyktingpolitiken som jagdeltagit i det palestinska valet i . Jag vet att detinte är lätt att stå i spetsen och vara den som ytterst äransvarig.Men jag vill vädja till att, innan dekanske 150 eritreaner som finns kvar i landet åker ut,verkligen kontrollera anknytningsskäl och se efter omdet i olika enskilda beslut verkligen har tagits hänsyntill vad som tidigare menades med humanitära skälhär i landet. Jag är rädd för att regeringen annarskommer i otakt med den del av svenska folket somhar burit upp folkrörelserna, de ideella rörelserna ochden kyrkliga verksamheten. Det har funnits ett enastå-ende engagemang för människor i nöd, inte bara här iSverige utan också i utlandet. Jag har själv deltagit iflyktingverksamhet och tagit emot människor somflytt från till på 60-talet.Anf. 171 Statsrådet ()Herr talman! säger att praxis närdet gäller humanitära skäl har skärpts. Jag påstår detrakt motsatta: Praxis har inte skärpts utan är precissådan som här har beskrivits. Regeringen har sedanden tillträdde inte tagit några som helst beslut om attskärpa praxis. De här reglerna har gällt under mångaår och det har i princip inte hänt någonting.Vad gäller frågan om lagakraftvunna avvisnings-beslut vill jag göra en liten reservation, men så somjag tolkar det räknas tiden från det att man fullfölljtsina möjligheter och dessutom fått ett slutligt beskedom det från Utlänningsnämnden.Jag har frågat våra myndigheter om det finns någ-ra eritreaner vars avvisningsbeslut är preskriberade. fallen skulle det alltså behövas en ny behandling,och man skulle antingen få ge dem permanent uppe-hållstillstånd eller, om sådana skäl finns, göra ettundantag och fatta ett nytt avvisningsbeslut. Myndig-heternas svar är att det inte finns några fall av den härtypen med preskription, men att det kommer senareunder året.Mer kan jag inte säga. Men det kan kanske lugnaIngrid att det självklart inte kommer att utvi-sas någon person från landet efter det att preskrip-tionstiden har gått ut med mindre än att ett nytt av-visningsbeslut i så fall har fattats. Några sådana besluthar inte varit föremål för avgörande i utlännings-nämnden så här långt. Det är klart att man kontrollerartidpunkten för när ett beslut vunnit laga kraft och hurlång tid det har gått fram till en eventuell utvisning, såatt man i alla fall inte begår den typen av misstag. Detvore ju förfärligt. Jag utgår från att det inte kommeratt ske.När det gäller frågan om anknytning har eritrea-ner, som alla andra, rätt att träffa någon och begäraanknytningsinvandring. Det skall enligt grundprinci-pen ske från hemlandet. När situationen är sådan atten person är här kan det förstås bli bekymmer efter-som grundprincipen är att man skall åka hem. Jag vetinte hur det ser ut för just eritreanerna. Men säkert ärdet för dem liksom för många andra folkgrupper här ilandet så att ett antal har träffat någon för vilken tyckehar uppstått och så har man fått ett samlevnadsförhål-lande. Då skall man förstås söka på anknytning. Deärendena behandlas som alla andra ärenden. Finnsskäl att i ge ett uppehållstillstånd för tillfälliginvandring på anknytning, får man göra det. Men jagkan, som sagt, inte svara på hur det tillämpas i dag.När vi diskuterar dessa frågor - inte bara när detgäller eritreanerna utan även andra människor - bör viockså utifrån andra utgångspunkter titta på tillämp-ningen av den här lagen. Den är relativt ny och harvarit i kraft . Det kan vara intressant atttitta på de fall som har avgjorts och ta reda på hurpraxis ser ut.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 26 januari.7 § AvsägelserFörste vice talmannen meddelade att ElisebehtMarkström (s) hade avsagt sig uppdraget att varasuppleant i utrikesutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att () hade avsagt sig uppdraget att vara suppleant isocialutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.8 § Anmälan om kompletteringsvalFörste vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hade Socialdemokratiska riks-dagsgruppen anmält som ledamot i nä-ringsutskottet efter , ElisebehtMarkström som suppleant i socialutskottet efter SofiaSteiner, som suppleant i socialförsäk-ringsutskottet efter och som suppleant i utbildningsutskottet efter BoBernhardsson.Förste vice talmannen förklarade valda tillledamot i näringsutskottetDag Ericson ()suppleant i socialutskottetElisebeht ()suppleant i socialförsäkringsutskottetSofia ()suppleant i utbildningsutskottetCatherine ()9 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1995/96:50Till riksdagenBeträffande svar på interpellation nr 1995/96:50av om markbundna sändningar avradio och TV får jag meddela att skälet till det för-dröjda svaret är att en debattdag som passar bådeinterpellanten och mig inte har gått att finna underdenna tidsperiod.Stockholm den 29 januari 1996Margot Wallström10 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1995/96:138 till socialutskottet11 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 31 januari1995/96:68 av () till statsrådet för fackliga företrädare1995/96:69 av () till miljöministernAvgasutsläppens storlekden 1 februari1995/96:70 av () till socialministernAssistansersättningen till funktionshindradeInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 6 februari.12 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 31 januari1995/96:252 av () till justitiemi-nisternLagen om särskild utlänningskontroll1995/96:253 av () till försvarsminis-ternDe svenska lagren av antipersonella minor1995/96:254 av () till justitiemi-nisternOlaga diskriminering1995/96:255 av () till kommunika-tionsministernÄlvsborgsbanan1995/96:256 av () till socialministernFörsöket med utdelning av fria sprutor till narkomaner1995/96:257 av () till socialminis-ternDe svenska socialarbetarna i Köpenhamn1995/96:258 av () till socialmi-nisternSituationen för personer som vräks från sin bostad1995/96:259 av () till justitieminis-ternAnabola steroiderden 1 februari1995/96:260 av () till jord-bruksministernBetesrätt på fäbodsvallar1995/96:261 av () till jordbruksminis-ternImport av renkött1995/96:262 av () till arbetsmark-nadsministernUtnyttjande av mål-6 medlen1995/96:263 av () till justitie-ministernFörläggning av hovrättsförhandlingarFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 6 februari.13 § Kammaren åtskildes kl. 17.17.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdets börjant.o.m. ajourneringen ,av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 4 § anf. 156(delvis) ochav förste vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.