prot · GK0942 · 1996-12-10 00:00:00 — Hur kan det kan komma sig att moderaternainte tillskjuter några ökade resurser till den lokalapolisorganisationen ?Anf. 104 () replik:Herr talman! Som har framgått har vi i årtvingats att göra prioriteringar. Som vi hartagit upp här handlar det bl.a. om 100 miljoner tillSchengenavtalet. Jag tog också upp en annan fråga,nämligen att vi är beredda att satsa 25 miljoner kronorför att starta och öppna redan i januari1997. Vi tycker inte att man behöver invänta en nyutbildningsplan för att komma igång. Så fungerar intedet övriga livet. Vi anser att den måste starta för skall få kontinuitet.Jag frågar återigen : Kommer ni inte attöppna ?En fråga som jag inte har fått svar på ännu är frå-gan om beredskapsstyrkan. Även om vi nu inte talarom pengar vill jag fråga: Varför har ni gjort dennahelomvändning? Beredskapsstyrkan kom ju till eftermordet på . Varför skall ni ge upp den härkvalificerade styrkan just nu?Anf. 105 () replik:Herr talman! Tack för det inlägget. Det var välgö-rande i sin ofullständighet, om man får säga så.Nu fick vi klart besked om att flaggskeppet i denmoderata kriminalpolitiken, fler poliser och dessutomökade resurser till närpolisen, inte gäller för 1997.Det finns något som är väldigt avslöjande i mode-raternas kriminalpolitiska motion. Man rubricerarmotionen på temat Ingen kedja är starkare än desssvagaste länk. Sedan ger man exempel på rättskedjan:polis, åklagare, domstol, kriminalvård osv.Det visar hur inskränkt kriminalpo-litiska tänkande är. Man känner alldeles uppenbarli-gen inte till att det finns oerhört många länkar före detatt den första länken i rättskedjan träder in. Jag tänkerpå allt det som och justitieministerndiskuterade med om, t.ex. skola ochbarnomsorg. Där vill ni gå fram med slåttermaskinen,allt för att finansiera det ökade antalet poliser. Det ärfattig politik, herr talman. Det är moderat politik.Anf. 106 (mp) replik:Herr talman! Jag tackar för informatio-nen som jag tyckte var mycket intressant och somdessutom var ny.Det gläder mig att sade att det nya in-formationssystemet och samarbetet med Östersjölän-derna, speciellt där det finns problem, sker inom In-terpol. har velat frågavarför det inte sker i övriga delar också. Varför måstedet skapas nya polisorganisationer, så som sker inomSchengensamarbetet och Europol? Varför kan vi intebygga på som har funnits ochsom har fungerat tämligen bra? Det finns ju ingentingsom inte kan förbättras. Det är vad jag finner när detgäller det arbete som är inblandad i.Jag vill fråga honom: Är inte detta något att satsapå i stället för att göra kostnadskrävande insatser föratt skapa nya polisorganisationer?Anf. 107 () replik:Herr talman! Jag är tacksam för att tog upp frågan om . Jag tyck-er nog att har kommit ganskalindrigt undan i den här debatten.Här ryms två frågor: dels den principiella frågan,dels den praktiska, mer vardagsnära frågan om vilkaekonomiska konsekvenser har.Vi har tidigare haft en diskussion mellan justitieminis-tern och om detta. Vi får besked ijanuari på den senare punkten.Men den principiella frågan är: Vill man ha ettgränslöst eller inte? sade i sittinlägg i anslutning till debatten med justitieministernatt vi inte skall säga ja och blunda.Nej, det skall vi inte göra. Vi skall säga ja medöppna ögon. Tänk om någon 1954 när man infördeden nordiska passfriheten hade sagt att villbygga upp något slags fästning till skydd mot övrigaEuropa. Det är lika befängt som att påstå att det härhandlar om att bygga upp en fästning gentemot om-världen utanför . Detta är ett av de få riktigtbetydelsefulla inslagen i det EU-samarbete som vi nudeltar i.Det är här skon klämmer. ochMiljöpartiet vill inte att skall vara medlem iEU. Även om Schengensystemet för polisen skullekosta noll kronor skulle vara emot det.Man är nämligen emot ett gränslöst . Det ärvad den här debatten borde handla om, inte kronoroch ören. Det är en bisak i sammanhanget.Anf. 108 (mp) replik:Herr talman! Jag fick inte något svar av . Han gick till angrepp i stället. Jag ville ha svar påmin fråga om samarbete. Vi tycker också att manmåste ha samarbete när det gäller organiserad brotts-lighet, men vi vill att det skall ske inom . Jagville ha svar på varför det är så otänkbart.När det gäller finns det somjag tidigare sade så mycket konstigheter. Vi får intefram handlingarna som finns. Vissa är hemligstämp-lade. Det är mycket anmärkningsvärt att det kan gå tillså här i ett så viktigt beslut. Det handlar ju inte allsbara om pengarna.Vad skall vi ha sådana här parallella polissamarbe-ten till? Först är det med polis-samarbete och uppbyggnad av datorsystem, och sedanEuropolsamarbetet, också det med ett informations-system för att kontrollera människor.Det går inte att jämföra detta med den nordiskapassfriheten. Det är ju en enorm skillnad, nordiska passfriheten har ju inte inneburit dessakostnader eller inskränkningar. För att gå in i Scheng-ensamarbetet måste vi ändra polisens verksamhet.Polisen får följa brottslingar över gränserna. Det är etthelt nytt system. Dessutom har vi den rigorösa kon-trollen av människor från tredje land. Visst är det ensorts fästning. Man utesluter människor genom rigo-rös kontroll med datasystem. Visst är det skillnadmellan det och den nordiska passfriheten.Jag skulle vilja ha svar på min första fråga: Varförkan man inte bygga upp ett polissamarbete inom In-terpol när det gäller organiserad brottslighet som intehar några gränser? Som sade kommerbrottslighet också in narkotikavägen från . Ettsådant samarbete behövs internationellt.Anf. 109 () replik:Herr talman! Det är helt riktigt att är ettgränslöst, gränsöverskridande samarbete. Jag tror attdrygt 150 länder är anslutna till Interpolsystemet.Men det är primärt ett kommunikationsutbytessystemför passivt utbyte av information. Det vi nu talar omär någonting annat.För min del tror jag att problemet med den inter-nationella, gränsöverskridande brottsligheten inte äratt vi har för många system eller har haft för mycketsamarbete. Tvärtom har vi haft alldeles för litet sam-arbete.Kia gled i väg från den principiellapunkten, men jag vill återvända till den. Det låter sägasig sägas att motstånd motSchengen inte handlar om kostnaderna för polisvä-sendet. Det handlar om att man är emot det gränslösaEuropa. Det är vad debatten från och med nu börhandla om och enligt min mening kommer att handlaom.Kriminalvården, brottsofferfrågorAnf. 110 ():Herr talman! Bakom varje brott finns ett eller flerabrottsoffer. Offren för brottsligheten var länge englömd grupp. Den förra borgerliga regeringen arbeta-de för att ändra denna inställning, och särskilda be-stämmelser infördes för att ge brottsoffren ett bättreskydd gentemot gärningsmännen. Möjligheten att fåut skadestånd utökades, och skadeståndsreglernaförbättrades.Tidigare hade debatten och intresset i första handinriktats på brottslingarna, deras uppväxtförhållanden,deras sociala situation, hur de upplevde fängelsestraf-fet m.m. I all denna omsorg om brottslingen glömdeman ofta bort de tiotusentals människor som varje årblir offer för olika brott.Nu har brottsoffertänkandet fått fäste i människorsmedvetande. Många arbetar ideellt, bl.a. brottsoffer-och kvinnojourer. Från att ha varit en helt bortglömdgrupp måste brottsoffren i fortsättningen sättas i cent-rum. Hänsynen till brottsoffren måste genomsyra heladet straffsrättsliga systemet.Herr talman! Ett påtagligt resultat av den satsningoch fokusering som den förra, borgerliga regeringengjorde för brottsoffren var inrättandet av Brottsoffer-fonden och . Finansieringenav Brottsofferfonden skulle ske genom att en avgifttogs ut av dem som dömts för brott där fängelse ingåri straffskalan.För uppbyggnad av Brottsofferfonden och till and-ra stödåtgärder för brottsoffer togs dessutom avfångarnas dagsersättning. Socialdemokraterna motsat-te sig detta med motiveringen att fångarna behövdesina pengar själva. Efter regeringsskiftet har avdragetbehållits, men pengarna går direkt in i statskassan.Sedan dess har pengarna till Brottsofferfonden mins-kat.I motionen Ju905 kräver vi att dessa pengar återskall gå till Brottsofferfonden. Utskottsmajoriteten hardock en annan uppfattning. Ett annat krav är att det påfångarnas lönebesked informeras om att avdraget gårtill brottsoffer. En sådan upplysning är viktig och harstor pedagogisk betydelse för både brottsling ochbrottsoffer. Samhället måste klart visa att det står påbrottsoffrets sida. I reservation 26 utvecklar vi vårtuppfattning.Herr talman! Under den borgerliga regeringengjordes många viktiga förbättringar inom kriminal-vården. Den obligatoriska halvtidsfrigivningen av-skaffades. Säkerheten på våra anstalter förbättrades.Stora satsningar genomfördes för att fängelsetiden påbästa sätt skulle utnyttjas till meningsfull sysselsätt-ning och påverkan. Fångarna differentierades eftervars och ens vård-, behandlings- och terapibehov.Detta blev viktigare än den tidigare allenarådande s.k.närhetsprincipen.Det är av stor vikt att kriminalvården även i fram-tiden har de resurser som krävs för att fängelsetidenskall kunna användas på ett effektivt och meningsfulltsätt för den intagne. Utskottsmajoritetens kraftigabesparingar på kriminalvården äventyrar detta arbete.Tidigare i debatten har vi moderater kritiserat re-geringen och dess understödjare för den kraftiga ned-dragningen av rättsväsendet som pågår och har pågåttända sedan regeringsskiftet. har polisen drab-bats hårdast. är det kriminalvården som står på tur.Ett av argumenten till neddragningen är att antaletfängelsedomar minskar. Men då bortser regeringenhelt från den koppling som faktiskt finns mellan sena-re års försvagning av framför allt polisen och detdärmed minskande antalet fängelsedomar.Vidare tar man den beslutade utvidgade använd-ningen av elektronisk fotboja till intäkt för att sparapå kriminalvården. I detta sammanhang bortser ut-skottsmajoriteten från en mycket viktig förutsättning:för att nya, alternativa påföljder skall fungera krävsatt frivården har tillräckliga resurser. Någon egentligutredning om vilka resurser frivården behöver för attklara de utökade uppgifterna har inte gjorts.Vi moderater har motsatt oss att elektronisk över-vakning skall utvidgas till att gälla även dem somdöms till tre månaders fängelse. Ett av skälen tillutvidgningen var att spara pengar. De nya gruppersom nu kommer att kunna dömas till elektroniskövervakning kommer att innefatta betydligt allvarliga-re brottslighet. I sin iver att spara pengar kan man fådet fattade beslutet att faktiskt leda till att hela försö-ket med elektronisk övervakning misslyckas.Herr talman! Vårt mål är ett narkotikafritt samhäl-le. Det inbegriper naturligtvis narkotikafria fängelser.Mycket av narkotikan kommer in i anstalterna vidbesök och permissioner. Vi har, utan gensvar,föreslagit en ny form av kontrollerade besök, där denintagne och besökaren skiljs åt genom att besökruminrättas med en glasruta mellan den intagne och besö-karen. Detta är både bättre och humanare än att mins-ka möjligheterna till besök i de aktuella fallen.En av kriminalpolitikens viktigaste uppgifter är attskapa förutsättningar för att samhället skall kunnafånga upp och föra till rätta unga människor somannars riskerar att fastna i drogmissbruk och brotts-lighet. Här är familjen och föräldrarnas roll utan kon-kurrens det viktigaste inslaget. Efter familjen är detskolan som har den viktigaste uppgiften då det gälleratt förebygga brott bland ungdomar.Trots brottsförebyggande arbete från hem, skolaoch många andra i samhället misslyckas en del avvåra ungdomar. I vårt motion Åtgärder mot ungdoms-brottsligheten lägger vi fram en mängd olika förslagtill förbättringar. Jag vill nämna några exempel.Ungdomar skall dömas till fängelse i så liten ut-sträckning som möjligt. Det är vi nog alla överens om.Därför lägger vi fram förslag om införande av ung-domsstraff, som skall avtjänas på speciella kriminal-vårdshem.Vi vill införa påföljden villkorligt fängelse. Vi villavskaffa påföljden överlämnande till vård inom so-cialtjänsten.Vi anser att det nu är dags att pröva familjegrupp-skonferens, som är en form av medling. Den unge,föräldrar, släktningar, andra närstående och offret -om den personen samtycker - träffas under ledning aven speciell samordnare som staten utsett. Även polisoch socialtjänst är med.På familjegruppskonferensen går man igenom vadsom hänt. Avsikten är att den unge skall inse att hanskadat en annan människa. Den unge får be om ur-säkt, och familjegruppskonferensen kommer överensom hur det inträffade skall gottgöras. Det kan handlaom att hjälpa till att återställa vad man har ställt tillmed eller att uträtta något ideellt arbete. Om överens-kommelsen inte fullföljs går ärendet vidare till ung-domsdomstol.Herr talman! Jag står bakom alla moderata reser-vationer och instämmer i de yrkanden som GunHellsvik tidigare gjort från denna talarstol.Anf. 111 ():Herr talman! Brottsoffren måste sättas i centrum.Att brottsoffrens ställning måste stärkas har påpekatsav oss i . Vi har lagt fram åt-skilliga förslag, och glädjande många har vunnit ge-hör och blivit lagstiftning. Men mer återstår att göra.Bakom varje brott finns minst ett brottsoffer - detbetonade också . Ett brott medföroftast både fysiskt, psykiskt och materiellt lidande.Det är naturligtvis också påfrestande att delta i deträttsliga förfarandet, att ställa upp som vittne, attkräva sin rätt.Polis, åklagare och domare kan inte alltid stödjaoch hjälpa brottsoffren tillräckligt. Kvinno- och brottsofferjourerna gör en fan-tastisk insats för brottsoffren med små ekonomiskaresurser men med stora ideella insatser. Deras insatsermåste stödjas kraftfullt från samhällets sida, och såsker också många gånger.Från sida har vi länge drivit att måletmåste vara minst en brottsofferjour i varje polisdist-rikt och en kvinnojour i varje kommun. Uppbyggna-den av jourerna pågår. finns i princip enbrottsofferjour i varje polisdistrikt. Detta måste na-turligtvis ses mot bakgrunden av att polisdistrikten harblivit större.I reservation 27, som jag yrkar bifall till, påpekarvi i att statens bidrag till brottsoffer- ochkvinnojourerna måste ökas.BOJ, , har enövergripande och samordnande roll och svarar förutbildning av medlemmarna i allmän förhörsteknikoch för vidareutbildning av stödpersonerna. harönskat ökat statligt bidrag, som skall möjliggöra an-ställning av en halv- eller en heltidsanställd brottsof-ferassistent vid varje jour. skall också stödjalokalföreningarna i deras utveckling, bidra till attinformationsmaterial skall kunna tas fram för att bl.a.användas i skolorna.Kvinnojourerna är till antalet ca 130 medavdelningar både utanför ROKS, riksorganisationen,och tillhörande ROKS. De arbetar för att skydda ochhjälpa kvinnor som utsatts för misshandel och sexuel-la övergrepp samt deras barn.Både brottsoffer- och kvinnojourerna har ekono-miska problem. Kommunernas nuvarande sparbetingär mycket oroande. Många jourer får sina bidrag för1997 sänkta. Kommunerna måste enligt mitt sätt att seta på sig ett ansvar för jourernas verksamhet och biståmed ekonomiskt stöd. Ytterst är det faktiskt kommu-nernas och ansvar att stödja enskilda,också som brottsoffer. Jag menar att det är ytterstviktigt att säkerställa jourernas arbete ochde kvalitetskrav som ställs bl.a. på bra utbildning, godtillgänglighet och kontinuitet. Detta är bakgrunden tillatt vi från vill påpeka att jourerna behöverökat statligt stöd.Jourerna bör emellertid fortsatt drivas ideellt.Texten i betänkandet på s. 83 har vållat litet huvudbryinom jourverksamheten, eftersom utskottet påpekat attdet inte finns några tankar på att stateneller kommunerna skall ta över ansvaret för den verk-samhet som jourerna bedriver. För att vara tydlig villjag betona att det är viktigt att se till att jourerna ock-så är fria ideella organisationer som byg-ger på frivilligt mänskligt engagemang, inte bara förnärvarande. Jag vill fråga om honkan förtydliga Socialdemokraternas syn på detta. Detråder förvirring åtminstone bland brottsofferjourerna.Så några ord om behovet av ett kriminal-vårdens hus på , som nämns i ett särskilt ytt-rande i betänkandet. Där framgår att konsekvensernaskulle bli allvarliga för gotlänningarna om Visbyan-stalten lades ned och inte ersattes av annan anstalts-verksamhet. Det skulle innebära att en gotlänningskulle bli tvungen att verkställa ett fängelsestraff påfastlandet med åtföljande olika problem. Problemengäller långa avstånd, vilket också kan jämföras medliknande problem i . Den intagne fråntasmöjligheten till frigång och möjligheterna till kontak-ter med sociala myndigheter och kontakter med an-höriga, vilket försvårar återanpassningen i samhället.Det finns många skäl som talar för att det perma-nent skulle behöva inrättas ett kriminalvårdens hus påGotland där häkte, anstalt och frivård samarbetarunder ett tak. Eftersom vi riksdagsledamöter vanligt-vis inte uttalar oss om detaljplaceringar av häkten,anstalter m.m. reserverar vi i oss inte tillförmån för motionen. Dessutom pågår en beredningsom behandlar frågan om vilka anstalter som skallläggas ned och var stormyndigheten inom kriminal-vården skall inrättas. Därför blev det ett särskilt ytt-rande. Men jag vill betona att vi i kommer attnoggrant följa frågan.(forts. )Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgav kam-maren att pågående ärende fick avgöras vid morgon-dagens arbetsplenum.6 § (forts.) Anslag till rättsväsendet, budgetåret1997 (forts. JuU1)(forts.) Polis- och åklagarväsendet, brottsföre-byggande arbeteAnf. 112 ():Herr talman! har inom ramenför sin effektivitetsrevision även granskat frivårdenoch i sin rapport föreslagit att skyddstillsynspåföljdenskall utvecklas och ges en fastare form och ett tydliga-re innehåll. Man anser bl.a. att verksamheten medolika påverkansprogram bör prioriteras. Man föreslåratt lekmannaverksamheten skall ses över. Den skallutökas, det skall skapas former för återkoppling avfrivårdens resultat till domstolarna. Det är självklarasaker, men de är oerhört viktiga. Utan en åtstramningkommer inte frivården att fungera.Efter förslag från utskottet har reviso-rer granskat den svenska kriminalvården. Det resulte-rade i en rapport som omfattar såväl kriminalvård ianstalt som kriminalvård i frihet. Tyngdpunkten är påden senare verksamheten.I rapporten hemställer man att skall göraett tillkännagivande om vad som i rapporten anförtsom minskad användning av fängelsestraff, lokalanstal-ternas framtida användning, samhällstjänst som själv-ständig påföljd, innehållet i frivården, ökade resurserför omhändertagande vid villkorlig fri-givning och frivårdens uppföljningsverksamhet ocharbetsrutiner. Vi i liberalerna står bakomallt detta. Det är oerhört viktigt att man förbättrarmöjligheterna till återanpassning i samhället på olikasätt. Hela utskottet står bakom detta, så det är ingaproblem med just den här frågan.Ett problem som vi har inom anstalterna är attnarkotikan alldeles för lätt kommer in. Det är alldelesför många interner som blir påverkade av narkotika.Därför är det synnerligen viktigt att man inte baraförbättrar sättet att föra statistik inom kriminalvårdenutan också ser till att ett åtgärdsprogram kommer tilloch fungerar hela vägen.Vi i tycker också att det är viktigt prövar familjegruppskonferenssystemet. För attspara tid skall jag inte förklara varför, för det hartidigare utvecklats här i kammaren.Det är oerhört viktigt att man sätter brottsoffren icentrum. ringde en man frånMellansverige som hade fått inte bara sitt hem för-stört, han hade blivit ruinerad. Han hade också all-mänmänskligt blivit ruinerad. Han hade inte fått fy-siska skador men väl psykiska. Då frågade han: Hurgör ni i samhället när ni ser till att fångar blir villkor-ligt frigivna? Är det jag som skall stå för det? Då fickjag lära mig något som jag tyvärr inte visste, nämligenatt staten inte ansvarar för konsekvenserna om enperson återfaller i brottslighet under villkorlig frigiv-ning.Jag vet att detta kostar, men jag hoppas verkligenatt man utreder om det inte är samhällets uppgift att tasitt ansvar vid villkorlig frigivning. Det skall inte denenskilde göra. Tyvärr har jag inte själv hunnit attvidare utreda det, men jag skall återkomma i frågan.När det gäller brottsofferjourerna har tidigare tala-re påpekat de frågetecknen som har uppkommit medanledning av det som står på s. 83, att utskottet förnärvarande inte har några tankar på att staten ellerkommunerna skall ta över ansvaret för den verksam-het som brottsofferjourerna bedriver.Jag vill också understryka att vi från Folkpartietssida naturligtvis tycker att det är oerhört viktigt även låter brottsofferjourerna byggapå ideell och frivillig verksamhet, men att samhälletnaturligtvis måste se till att få rimliga resurser. Jagskulle vilja fråga om var Socialde-mokraterna egentligen står i frågan. Det hade varitbefriande om vi alla även i fortsättningen hade varitöverens om det som står längre upp på samma sida,att utskottet är av uppfattningen, vilket utskottet ocksågivit uttryck för tidigare, att brottsofferjourernas styr-ka ligger i att de bygger på ett ideellt och frivilligtmänskligt engagemang och på att de inte har det för-fattningsreglerade förhållningssätt som en myndighetmåste ha. Jag tror att det som står längre ned är enliten lapsus och att vi är överens om att brottsofferjou-rerna även i fortsättningen skall vila på frivillig grund.Tack, herr talman.Anf. 113 ():Herr talman! Jag skall vara väldigt kortfattad närdet gäller just detta avsnitt, där jag i alla delar stårbakom utskottets hemställan i betänkandet när detgäller kriminalvården.Det är viktigt att lyfta fram den förändringsprocesssom är på gång inom kriminalvården. Vi vet att enproposition kommer att läggas fram som handlar omen humanisering av kriminalvården. Det behövs för-ändringar. Det har tidigare i talarstolen talats om detlätta klimatet på fängelserna, om villkorlig frigivningoch om att narkotikan flödar. Det låter som om våraanstalter är ganska slappa, medan klimatet inom kri-minalvården, inom fängelserna, har blivit myckethårdare.Andelen långtidsdömda på våra fängelser harblivit oerhört mycket större. Antalet fängelsedömda,som inte har möjligheter till vanliga permissioner, harockså ökat. Givetvis är det viktigt att skydda allmän-heten och se till att vi inte får nya brottsoffer. Men detär också oerhört angeläget att insatserna under fängel-setiden används så att den faktiskt blir en vändpunktför den enskilda individen.Just därför måste kunskaper och metoder som rörförändringsprocesser inom kriminalvården utvecklaskontinuerligt. Insatserna skall syfta till att motiveraoch förbereda den intagna till ett liv utan missbrukoch kriminalitet. Men då är det mycket viktigt att detinte blir den tickande bomben ute på våra fängelser,dvs. människor som hålls inlåsta under väldigt långaperioder utan möjlighet till en ordentlig rehabiliteringoch framför allt utan möjlighet till en återanpassningtill samhället utanför.Vi i anser att det är lika viktigt attse till att vi inte får brottsoffer som råkar ännu värreut den dag fångarna släpps ut. Staten har ett stortansvar för att utveckla människor som hålls inlåsta tillpositiva individer i stället för till tickande bomber.Herr talman! Klientorganisationerna och frivilli-gorganisationerna med sina unika kunskaper ocherfarenheter måste få spela en stor roll inom kriminal-vården. Men huvudansvaret vilar dock på kriminal-vården.Jag vill lyfta fram situationen för de psykiskt sjukainom kriminalvården. byggs anstalter med sär-skilda avdelningar för att de psykiskt sjuka skall kun-na få bättre hjälp och bättre möjligheter. Men vi iVänsterpartiet anser att psykiskt sjuka och psykisktstörda människor inte hör hemma på kriminalvårds-anstalterna utan i stället på de institutioner som haransvaret för de psykiskt sjuka. Vi anser att det är enfelaktig utveckling när man bygger upp en parallellkompetens inom kriminalvården för att ta hand om depsykiskt sjuka i stället för att använda sig av denkompetens som finns ute i samhället.Herr talman!