prot · GK0937 · 1996-12-03 00:00:00 — Jag tycker att det är hemskt in-tressant att diskutera försvarsfrågor med försvarsmi-nistern, inte minst beroende på att vi har olika syn påhur försvaret bör utformas och vilka hot vi skall möta.Det borde vara intressantare för försvarsministern imånga avseenden att bryta sina åsikter mot någon somhar en annan uppfattning, av ideologiska och andragrunder, än att bryta dem mot den kolossala samsynsom finns från vänster till höger i omgrundprincipen att det skall finnas ett militärt försvar.Därmed går jag tillbaka till frågan om ubåtarna.Försvarsministern säger att vi skall ha moderna ubå-tar. Vi har så moderna ubåtar att någon anskaffninginte blir aktuell . Är det då rimligt attlägga de här miljonerna på att utveckla ubåtar för atten anskaffning eventuellt blir aktuell iframtiden? Jag tycker inte att det är rimligt. Jag tyckeratt de pengarna kan investeras bättre för att möta dehot som vi inte behöver ha ubåtarna till, inte minst dehot som är aktuella , nämligen ökade socialaklyftor, ekonomiska klyftor, miljöförstöring osv.Jag har några konkreta frågor till försvarsminis-tern. Var går gränsen? Skall alla vapensystem hållasvid liv genom att man läggerpengar på utveckling och forskning, därför att maneventuellt i någon avlägsen framtid behöver anskaffadem? Hur menar försvarsministern i så fall att ennedrustning någonsin skulle vara möjlig, om det härär en princip som man ställer upp på, godkänner ochunderbygger genom att man agerar utifråndet?Försvarsministern säger i sitt svar att en halvtids-modernisering av Näcken skall ske och att arbetetskall slutföras , då regeringen beslutade dettaredan 1993. Det var alltså under andra förutsättningarän de som råder . Vi har ju bestämt att vi skall hatvå ubåtar i materiell beredskap. För att ta upp en avde dyra detaljfrågorna, verkar det då enligt min me-ning orimligt att satsa pengar på en halvtidsmoderni-sering av ubåtar som skall ligga i materiell beredskap.Hur kan man motivera det för skattebetalarna? Denfrågan ställer jag mig.Jag kommer att fortsätta att ha synpunkter på för-svarspolitiken. Jag tror att försvarsministern och jagegentligen har samma mål, dvs. att vi vill se en fredligutveckling av världen och att vi skall kunna seen värld som inte behöver ha militära försvar. Men påvägen dit kommer vi att ha synpunkter på den bedriv-na försvarspolitiken, inte minst med tanke på de sats-ningar som man gör och som vi ofta tycker borde varaannorlunda. Vi kommer också att ifrågasätta denrustningsspiral som majoriteten här i un-derstöder, genom att fortsätta att lägga pengar på enutveckling av militära materiel som vi själva i andrasammanhang säger inte behövs, enligt den hotbildsom vi ser.Anf. 11 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill upprepa det jag har sagt idenna kammare . Jag tyckeratt är kunnig i försvarsfrågor, ochjag är tacksam för synpunkter. Jag har efterlyst för-svarsdebatt under mina som försvarsminister.Men när och jag nu diskuterar för-svarsfrågan, diskuterar vi inte olika uppfattningar omdet militära försvaret eller hur det militära försvaretskall utformas. Vi diskuterar med utgångspunkten attjag vill ha ett starkt och modernt militärt försvar, menatt inte vill ha något försvar alls.Det var från den synpunkten som jag sade att det varunderligt att föra diskussionen.Sedan tror jag att ändå har upp-märksammat att jag står för en försvarspolitik som gerfreden en chans och att vi nu rustar ned, eller minskarförsvarskostymen, genom att vi sparar av för-svarsbudgeten, . Jag är också heltsäker på att har uppmärksammathur jag just nu förföljs av på alla hållrunt om i landet med alla möjliga argument, därför attde inte vill höra talas om någon besparing alls.Jag vill än en gång framhålla att regeringens sats-ningar på forskning och teknikutveckling har rentförsvarspolitiska syften. Dessa satsningar som vi görpå ubåtsområdet med en genomtänkt inriktning skaparanpassningsförmåga på den materiella sidan. Huvud-delen av pengarna kommer att gå till sådana delsys-temområden som har en avgörande betydelse förFörsvarsmaktens handlingsfrihet och anpassningsför-måga. Däri ingår att Försvarsmakten måste säkerställaen fortsatt kompetens inom ubåtsområdet. Men detinnebär inte att vi binder upp oss för ubåt , utanenbart att vi skapar oss ett handlingsutrymme för attskaffa ubåtar . Det är det handlingsutrym-met som jag har velat skapa.Den satsning på kompetens inom ubåtsområdetsom regeringen föreslår syftar till att bevara förmåganatt vidmakthålla våra nuvarande ubåtar och att behållamöjligheten att fullfölja projektet ubåt . Projektetubåt å ena sidan och projektet andrasidan är projekt av helt olika karaktär. Projektet ubåt2000 avser, om det fullföljs, utveckling och anskaff-ning av en ny svensk ubåt. Projektet till en samordnad anskaffning för att få serie-effekt och därmed hålla kostnaderna nere, genomsamarbete med de andra nordiska länderna. Det ärinte fråga om att satsa särskilda medel på projektetViking, bortsett från ett visst stabsarbete för att sam-ordna berörda länders ubåtsprojekt.Jag tror möjligen att man sammanblandar de härtvå projekten. Men sammantaget är det oerhört viktigtför mig, för regeringen och för försvar att viinte gör av med den kunskap och den kompetens somKockums besitter och den kompetens som vi har inomFörsvarsmakten för att framställa ubåtar och för atthålla våra nuvarande ubåtar i så hög klass som möj-ligt.Anf. 12 ():Fru talman! Försvarsministerns utgångspunkt äratt vi skall ha ett starkt försvar, vilket jag faktiskthåller med om. Jag tycker att vi skall ha ett starktförsvar mot dem som hotar oss och att vi skallsatsa resurser för att möta dessa hot. Men är det i såfall satsningar på ubåtssystemet som måste prioriterasså högt, t.ex. genom att en så stor del av de teknikut-vecklingspengar som regeringen nu anslår går tillubåtssystemet?När det gäller de olika hotbildsscenarior som dis-kuteras, inte minst i Försvarsberedningen, och somförsvarsministern har diskuterat här i kammaren,upplever vi inte något traditionellt militärt invasions-hot. I det konceptet undrar jag var ubåtarna kommerin. Det är detta som får mig att ifrågasätta de sats-ningar som sker på just detta teknikområde, då detfinns så många andra frågor som borde väcka störredebatt i , t.ex. ledningskrigföring, IT osv.Amerikanska militärer uppmanar nu till neddragning-ar av de konventionella stridskrafterna och menar i stället skall satsa på ledningskrigföring etc.Enligt min utgångspunkt är det helt andra hot som ärrelevanta och som man bör ta fasta på i dag.Avslutningsvis vill jag önska försvarsministernlycka till med runt om i landet, som villhävda att de är försvarsvänner. Jag menar att de inteär försvarsvänner utan organisationsvänner. Medtanke på försvaret framöver anser jag att de harmycket gamla synpunkter.Jag hoppas att försvarsministern och jag kommeratt fortsätta att diskutera vad vi skall satsa på för att fåett starkt försvar mot det som reellt hotar oss i dag.Anf. 13 Försvarsminister ():Fru talman! Jag hoppas också att och jag skall få föra många debatter i kammaren.Vi gör säkerligen samma bedömning om den mili-tära hotbilden. Vi skall vara lyckliga över att vi i daghar ett som bygger för fred och inte för krig.Vi har ingen militär hotbild mot oss , utan det ärsäkerligen de civila hoten som är av ett sådantslag att vi måste koncentrera oss på dessa. Detta kanvi vara överens om.Jag vill tillägga att är ett kustland. Vårkust är oerhört lång åt alla håll. Därför räcker det inteatt bara ha soldater som sitter på land och tittar rakt uti vattnet, utan det måste faktiskt finnas en operativförmåga att se vad som är på gång utmed våra kuster.Just för detta ändamål behöver vi ha ett starkt ochmodernt ubåtsskyddsvapen.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1996/97:77 omprövningstillstånd i hovrättAnf. 14 Justitieminister ():Fru talman! har i en interpellationställt tre frågor till mig, frågor som har att göra medkravet på prövningstillstånd i hovrätten för vissa typerav mål som överklagas från tingsrätten. Bakgrundenär ett brottmål som har avgjorts i domstol.Sedan början av 70-talet har vi haft vissa krav påprövningstillstånd i hovrätten. Det gällde från börjanbara tvistemål om mindre värden. Den 1 juli 1993utvidgades kravet på prövningstillstånd till att ävenavse bl.a. vissa brottmål. Det gäller mål där tingsrät-ten har dömt den tilltalade till böter eller där tingsrät-ten har frikänt den tilltalade från ansvar för brott medhögst sex månaders fängelse i straffskalan.Stig har frågat om någon utvärderinghar gjorts av prövningstillståndsreform. Ensärskild utredare har gjort en utvärdering av den re-formen och redovisat utvärderingen i sitt betänkande,betänkande (SOU1995:124). Sammanfattningsvis bedömer utredningenatt reformen har uppfyllt lagstiftarens intentioner attvara arbetsbesparande och att bidra till en ökad kvali-tet i hovrättens avgöranden.Vidare har ställt frågan om rege-ringen avser att vidta några åtgärder så att reglernaom prövningstillstånd uppfyller kraven i FN:s kon-vention om de mänskliga rättigheterna. Jag utgår frånatt han då syftar på den rätt enligt denna konventionsom personer dömda för brott har att få en prövning ihögre instans.Under förarbetet till 1993 års prövningstillstånds-reform analyserades om det tilltänkta systemet medkrav på prövningstillstånd i brottmål var förenligtmed inte bara utan även om de mänskliga rättigheterna ochSveriges internationella åtaganden i övrigt. Regeringoch riksdag konstaterade att konventionernas krav pårätt till omprövning i högre rätt är uppfyllda genomtillståndsprövningen. Detta ställningstagande hardärefter fått ytterligare stöd i den analys som hargjorts i betänkande. Mittsvar på frågan är alltså att lever upp tillsina konventionsförpliktelser och att inga åtgärderbehövs.Slutligen har frågat om jag avseratt ta några initiativ med anledning av det nämndarättsfallet. Som alla vet kan jag inte gå in och kom-mentera det enskilda fallet. Men jag har förstått attvad som rent processrättsligt har hänt är att en personhar blivit dömd till böter i tingsrätten och därefteröverklagat till hovrätten. Eftersom det gäller krav påprövningstillstånd för bötesdomar har hovrätten gjorten tillståndsprövning. Vid denna prövning har hovrät-ten uppenbarligen inte funnit något fel på tingsrättensdom och har därför inte meddelat prövningstillstånd.Till följd därav står tingsrättens dom fast. Utan att pånågot sätt ta någon ställning i det enskilda fallet kanjag konstatera att det är precis en sådan procedur somär förutsedd i vår lagstiftning. Rättsfallet ger migdärför ingen särskild anledning att börja fundera pålagändringar eller andra initiativ.Jag vill passa på tillfället att kraftfullt ta avståndfrån sätt att referera till reglerna omprövningstillstånd som ett "avskaffande av prövnings-rätten". I andra sammanhang har jag fått höra liknan-de formuleringar som t.ex. att man "inte längre fåröverklaga". Sådana uttalanden bygger på en grund-läggande missuppfattning av systemet med pröv-ningstillstånd.Regler om prövningstillstånd innebär inga be-gränsningar i möjligheterna att överklaga, och till-ståndsprövningen är också en prövning. Här prövarhovrätten om det finns anledning att ta upp målet prövning i sak.Hovrätten skall bevilja prövningstillstånd om detfinns anledning att ändra tingsrättens dom eller beslut.Detta innebär enligt uttalanden i förarbetena att hov-rätten skall bevilja prövningstillstånd så snart detfinns något som tyder på att tingsrätten har bedömt enbevisfråga eller en rättsfråga felaktigt och att detdärför finns anledning att ändra tingsrättens avgöran-de. Även i de fall det inte finns anledning att betvivlariktigheten hos tingsrättens avgörande skall hovrättenbevilja prövningstillstånd, om målet har ett prejudi-katvärde eller om det har begåtts något allvarligtformellt fel vid tingsrätten. Det är alltså bara närtingsrätten redan har bedömt saken på ett riktigt sättsom hovrätten inte skall ta upp hela saken till nyprövning.Anf. 15 ():Fru talman! Först vill jag tacka justitieministernför svaret som var utförligt och noggrant.Jag uppfattade att enligt är allt väli vårt rättsväsende och att de här frågorna inte är nå-gonting att rota i. Dessutom har reformen varit ar-betsbesparande och har bidragit till en högre kvalitet.Också jag tror att det kan vara bra att få undan en delav de småärenden som tidigare fanns. Det kan säkertfinnas ärenden som man inte vill föra vidare i en mas-sa instanser.Men här är det faktiskt fråga om ett brottmål. Där-för tycker jag att det är litet annorlunda. Även omman inte går in på det enskilda fallet måste det finnasen hållpunkt att resonera utifrån. Det fall som jag hartagit upp har upprört många i mina hemtrakter. Per-sonligen känner jag mig inte lika säker på att rättssä-kerheten är uppfylld i detta ärende, för det måste varanågot fel när en arbetsgivare kan ordna en provoka-tion mot en anställd med hjälp av en nedsänd polisfrån i . Jag ber om ursäktför att det i min interpellation står att det var en lokalpolis, men jag kände inte till att kundesända ut poliser för att göra något sådant. Brottet varju trots allt bagatellartat. Det handlade om en kassörs-ka som misstänktes för att ha snattat ur en handkassasom 25 andra personer också hade tillgång till. Re-dovisningsrutiner saknades helt. Det handlade baraom småbelopp i kassan. På denna grund blev kassörs-kan av med sitt arbete som hon har haft . Detblev inte någon proportion mellan det förmodadebrottet och straffet. Saken blir inte bättre av att kas-sörskan blev utsatt för kränkande behandling underhäktningstiden.Hon fick inte överpröva domen. Frågan går i ochför sig vidare, för advokaten har JO-anmält ärendet.Kassörskans fack har anmält ärendet till Arbetsdom-stolen.Jag fick ett protokoll från Rikskriminalpolisen.Man har kollat upp JO-anmälan. Man riktar allvarligkritik mot den utsände provokatören eller kriminalin-spektören. Man har granskat hur förhöret har gått till.Man skriver följande: Uppgifterna om hur förhör gåtttill är motsägande. Av gjord utredning drar vi slutsat-sen att kriminalinspektör under det aktuella förhö-ret kan ha använt mindre lämpliga formuleringar.Det har också kommit brev från . Därbekräftas samma sak.Jag har en följdfråga. Är ett sådant skäl tillräckligtför en överprövning, dvs. att förhöret inte har gått rätttill och att man har upptäckt brister i det?Mina farhågor gäller bl.a. att lagstiftningen under-lättar provokationer och kränkningar. Den ger utrym-me för godtycke. Den anklagade kommer i underlägenär han eller hon inte har den naturliga omedelbararätten att gå till högre instans. Just på den grundentycker jag att detta är väldigt allvarligt.Jag har en fråga till, men den återkommer jag till.Den gäller de mänskliga rättigheterna och FN.Anf. 16 Justitieminister ():Fru talman! ställer en del mycketkonkreta frågor utifrån ett enskilt ärende och begär attjag skall besvara frågan hur myndigheterna borde haagerat i olika avseenden. Jag anser mig förhindrad attsvara på de frågorna.Anf. 17 ():Fru talman! Jag uppfattade att min sista fråga varen principiella fråga - en ganska viktig sådan. Jag villockså fråga om förhållandet till 14 artikeln 5 § i FN:skonvention om mänskliga rättigheter.Jag har i min hand ett utkast från Human RightsCommission i , som skall övervaka att demänskliga rättigheterna följs. Den 26 oktober 1995skickade de en rapport till . Deoroar sig över den nya lagstiftningen och vad som kanhända i den typ av brottmål som vi nu diskuterar. Deuttrycker stor oro för att det under vissa omständighe-ter kan bli fråga om att hanteringen inte överens-stämmer med artikel 14 § 5 i konventionen.De lämnar också rekommendationer. De rekom-menderar att skicka in en rapportöver vad som har hänt med paragrafen och redogöraför vad som har hänt i vad gäller den typ avfall som vi diskuterar i dag.Jag är litet förvånad över att justitieministern intesvarade på de frågorna i sitt svar. Jag kanske kan fåett muntligt svar på frågan vad som har hänt efterdetta. Det är det inträffade.Anf. 18 Justitieminister ():Fru talman! I det betänkande jag refererade till imitt svar - - tar mangivetvis upp och behandlar rapporten från FN:s Hu-man . I det betänkandet konstate-ras att kommissionen har utgått ifrån ett felaktigtunderlag och missförstått det svenska rättssystemet.Anf. 19 ():Fru talman! Jag har uppfattat det som att rapportenkom . Utredningen kom tidigare, undersommaren, om jag har fattat saken rätt. Det verkarlitet märkligt.Eftersom jag ändå har ordet kan jag säga att jaghar reagerat som vanlig medborgare. Jag tycker atthandläggningen är litet grotesk. Om man kan angriparättsapparaten och förstöra en människas liv för ettsådant här bagatellmål måste det vara något fel pålagstiftningen. Någonstans måste det vara fel.Jag har inte hört någon reaktion från justitieminis-tern på detta. Jag vill ställa en personlig fråga. Anserjustitieministern att det skall få gå till som i detta fall,ur mänsklig synpunkt?Anf. 20 Justitieminister ():Fru talman! kom i oktober 1995.Hovrättsprocessutredningens betänkande kom i de-cember 1995. Det är därför rapporten har behandlatsoch är med i betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1996/97:66 om tand-material m.m.Anf. 21 Socialminister ():Fru talman! har ställt ett antal frå-gor till mig rörande tandmaterial m.m. Jag begränsarmitt svar till de frågor som faller inom mitt ansvar-sområde.Som svar på frågorna 1 och 2 om vilka åtgärderregeringen har gjort och ämnar vidta för att riksda-gens beslut skall följas samt för att myndigheternaskall medverka till uppsatta mål och följaav fattade beslut får jag nämna följande.Riksdagen har tidigare beslutat att användningen avamalgam inom tandvården bör avvecklas senast till år1997. Kemikalieinspektionen har i en rapport tillregeringen redovisat en utvärderingav hur avvecklingen av amalgam fortgår. Regeringen kommerdärefter att ta ställning till fortsatta åtgärder. Rege-ringen följer kontinuerligt myndigheternas arbete ochlämnar myndigheterna de uppdrag som erfordras föratt verkställa olika riksdagsbeslut.Som svar på fråga 3 om vilka åtgärder regeringenavser vidta för att göra det möjligt för människor medkvicksilverförgiftning eller annan metallkänslighet attfå hjälp om amalgamenheten i stängs vill jagsäga att dessa patienter skall kunna omhändertas inomden reguljära sjukvården och där få en god vård ochett omsorgsfullt omhändertagande. Socialstyrelsenutarbetar ett vårdprogram för patientermed elkänslighet och de patienter som anser att derashälsa påverkats av amalgam. Som ett exempel pålokala aktiviteter för att förbättra omhändertagandetav patienterna kan nämnas att länslandsting tillsammans med bl.a. harutarbetat ett vårdprogram för patienter som sätter sinasymtom i samband med tandvårdsmaterial.Som svar på frågorna 4 a, b och c om vad rege-ringen tänker göra för att EU skall godta Sverigesbeslut om en avveckling och beslut att för-bjuda export av kvicksilver och kvicksilverbaseradeprodukter, som t.ex. amalgam, för att förbudet avamalgamexport skall efterlevas och för att påverkaEU så att amalgam- och kvicksilveranvändningenupphör även i ett större sammanhang vill jag säga attdessa frågor faller inom miljöministerns ansvarsom-råde.Som svar på frågorna 4 d och e om efter vilkaprinciper regeringen har utsett representationi en EU-arbetsgrupp samt på vilket sätt regeringenavser medverka till att någon patientorganisation ellermedicinsk expert på amalgamfrågor som inte harekonomisk bindning till amalgamet också företräds idenna arbetsgrupp, får jag nämna att själv beslutar om vilka experter somskall tillkallas för att ingå i kommissionens arbets-grupp. Företrädare för olika branscher representeraralltid europeiska branschorganisationer. Detta gälleräven i de fall t.ex. handikapporganisationer skullevara företrädda i arbetet. Den ad hoc-grupp somkommissionen tillkallat för att utreda vissa frågorrörande amalgam beräknas avlämna en rapport i bör-jan av . Rapporten kommer att överlämnas tillkommissionens expertgrupp för medicintekniskaprodukter för fortsatta ställningstaganden.Som svar på fråga 5 om vad regeringen avser göraför att stötta läkare och tandläkare som botar samt föratt det medicinska tänkandet i skall förändrasså mycket att vi här i kan behandla patientermed samma miljömedicinska och etiska inriktningsom får jag hänvisa till svaret på fråga 3samt dessutom anföra följande. Vården och behand-lingen av patienten skall enligt tandvårdslagen utfor-mas och genomföras i samråd med patienten. Det ärväsentligt att tandläkaren och annan tandvårdsperso-nal har en sådan information om olika tandvårdsma-terial att de tillsammans med patienten kan välja detmaterial som är bäst för den individuella patienten.Jag kan också nämna att rekommendationerna rö-rande amalgam inte skiljer sig så mycket mellan tyskaoch svenska hälsovårdsmyndigheter. Av Socialstyrel-sens olika författningar inom detta område framgårt.ex. att både individuell exponering och kontamine-ring av den omgivande miljön bör nedbringas tillminsta möjliga nivå. Ytterligare ett exempel på likar-tade regler är rekommendation attputsning och borrning i amalgam alltid bör ske medvattenkylning och med användandet av höghastighets-sug för att nedbringa kvicksilverexponeringen.Som svar på fråga 6, om vad regeringen tänkervidta för åtgärder för att skall ge så-dana råd som motsvarighet har gjort så attpatienter åtnjuter ett säkert skydd vid behandling ochså att intyg av medicinsk expertis respekteras av för-säkringskassorna, får jag dels hänvisa till svaret påfråga fem, dels nämna följande:Tandläkare vid försäkringskassorna gör i förstahand en bedömning av om beslutsunderlaget är till-räckligt för ett ställningstagande från försäkringskas-san. Denna bedömning kan leda till en begäran omkomplettering av underlaget, t.ex. en allergitest. I denmån beslut förutsätter en bedöm-ning som ligger utanför förtroendetandläkares kompe-tens, har försäkringskassorna också tillgång till för-troendeläkare och annan medicinsk expertis. Slutligenkan jag också nämna att den som inte är nöjd medförsäkringskassans beslut kan begära omprövning avbeslutet. Detta beslut kan i sin tur överklagas till läns-rätten.Anf. 22 vice talman ():Fru talman! Jag tackar för svaret, men tyvärrmåste jag konstatera att även socialminister har börjat gräva en vallgrav mellan sig ochalla de sjuka människor som behöver hjälp på grundav överkänslighet mot kvicksilver, metaller eller eloch som har besvär med immunsystem, trötthets-syndrom osv.På något sätt känner jag att vi politiker måstebörja ta ett större ansvar för de beslut som vi faktisktsjälva fattar här i och i regeringen. Det gårinte att ständigt hänvisa till myndigheterna och vad deanser. Det är inte en allmän uppfattning att våramyndigheter är de som i första hand står för nytän-kande och för en nydaning av samhället. Snarareuppfattas de som fastkörda i egna, skapade systemoch åsikter, tungroddhet, prestigerikedom och brist pålyhördhet. Myndigheterna är redskap. De är intemaktapparater. Vi politiker måste skaffa oss en egenuppfattning och ha en ståndpunkt. Det skulle inteskada med betydligt mer av ministerstyre - inte för attbefästa den egna makten, utan för att stärka demokra-tin och skapa bättre betingelser för våra medmänni-skor.Jag kan inte heller utläsa något engagemang frånregeringens sida. Svaret är som vanligt kyligt, av-ståndstagande. Man vill inte visa förståelse för vad demänniskor som är utsatta för den här sortens symtomde facto känner. Många av dem får ju en behandlingute i systemet som faktiskt inte är hedervärd för endemokrati som med tanke på vad vi säger attvi står för. Jag beklagar detta. Jag hade hoppats på enannan reaktion från socialministern. Den dag samhäl-let kopplar miljö och hälsa direkt till varandra, kom-mer åtskilliga problem att finna sin lösning. Dessutomkommer vårdkostnaderna och kostnaderna inom för-säkringssystemen att minska.Det är sant att beslut kanöverklagas.