prot · GK0950 · 1996-12-20 00:00:00 — Hansade att har verkställt Lindbeckskommis-sionens beställning av budgetprocessen. Det är väl atttolka det fel. Vi kan faktiskt tänka själva. Naturligtvisvet - vi var ju med i samma utfråg-ning i - att vi inte ställer ossupp i givakt för att professor eller någotannan professor säger någonting. Vi funderar på vaddet är de säger.Till , slutligen, om miljöräkenska-perna: Det är ett exempel på att vi vill samma sak,men att vi har litet olika uppfattningar om hur fort detkan gå. Man måste faktiskt forska om det här ochvidareutveckla detta för att det skall bli bra. Det gårinte att göra utan hänsyn tagen till att det här faktisktär besvärliga saker.Tyvärr kan jag, fru talman, inte avsluta mitt anfö-rande som jag hade hoppats, med att säga att jag vannockså denna kamp, genom att överlämna mer tid tillkammaren än mina ärade meddebattörer. Men tre ochen halv minut blev det i alla fall.Anf. 64 () replik:Fru talman! pratade om statsför-valtningen och om hur viktigt det är att den inte gårsin egen väg. Jag håller verkligen med om att det ärviktigt, inte minst i EU-sammanhang, att hela stats-förvaltningen talar med en tunga och ger samma bud-skap.Jag kan faktiskt också hålla med om att väldigtmånga människor som jobbar inom staten gör ettmycket bra jobb. Det är inte alls mot dem och derasarbetsinsatser jag vill rikta min kritik, utan mot delagar och regler som vi här i - eller snarareni i majoriteten - beslutar om. Det är lagar och reglersom skall tillämpas inte bara av människor i statsför-valtningen, utan också av förfärligt många människor,dock ej tillräckligt många, i det svenska näringslivet.De reglerna är ju nämligen sådana regler som skallstyra i många avseenden. De uttrycker i vilken rikt-ning man vill styra.Jag vidhåller att de lagar och regler som majorite-ten, Socialdemokraterna och ,ger uttryck för speglar ett synsätt enligt vilket statligstyrning och statligt ägande tillmäts positiva värden.Så är det inte för mig, och jag tycker att den faktiskautvecklingen ger mig rätt i den meningen att vi nu haren försämrande utveckling på arbetsmarknaden.Arne Kjörnsberg sade att det finns många uppgif-ter från organisationer, och att det inte bara är statensom kräver in uppgifter. Men det är välen sällsynt dålig ursäkt att säga att bara för att detfinns andra organisationer som kräver in uppgifter såskall man inte kunna hålla tillbaka på de statliga kra-ven. Staten borde ju tvärtom vara ett föredöme och gåföre. inlägg andades på något sättdet synsättet att allting egentligen är ganska bra.Jag opponerar mig väldigt kraftigt mot detta. Jagtror inte att de människor som är utan jobb ochinte kan försörja sig tycker att allting är jättebra. Un-der det här året har vi fått 50 000 färre människor somkan försörja på eget arbete. Det är dåligt, ArneKjörnsberg.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag använde inte det faktum att orga-nisationer som de här småföretagen var med i ocksåkrävde in en massa uppgifter, vars hög av kopiorfaktiskt blev litet större än högen med andra uppgif-ter, som argument för att man skall pracka på demalltmer uppgifter att lämnas till statliga myndigheter.Det var bara en jämförelse. Jag försökte peka på detsom jag uppfattade som ett faktum, nämligen att detfinns en del - tycks vara en av dem -som bara packar ihop allt detta. Om mitt inlägg anda-des att jag tycker att man bara skall begära in nyauppgifter , uttryckte jag mig sällsynt dåligt.Vi skall självfallet vara försiktiga med det. Men i ettutvecklat demokratiskt industrisamhälle behövs detfaktiskt en del uppgifter.Anne , jag sticker inte under stol med att vivill styra. Det är faktiskt det uppdraget vi har fått avvåra väljare. Sedan kan vi diskutera hur pass djupgå-ende det skall vara och på vilka områden det skallske.Inte är det uppgiftslämnandet som har lett till att vihar en arbetslöshet på , för att använda AnneWibbles siffror. Det är helt andra saker som har letttill det. Jag påminner bara mycket försynt om attunder den tid som var finansministertredubblades arbetslösheten i . Det är vårtlands stora problem. Vi skall sätta in alla våra krafterför att klara av det. Vi sade faktiskt i valrörelsen attdetta kommer att ta tid, men det är inte skäl för att viinte skall sätta in alla krafter för att lyckas med det.Anf. 66 () replik:Fru talman! När vi lämnade över var arbetsmark-nadsläget besvärligt, men på väg mot en förbättring.Antalet jobb ökade och arbetslösheten minskade. Nuär det precis tvärtom.Arne Kjörnsberg säger att ni vill styra. Det utgårjag ifrån, och det försöker ni kanske också att göra.Frågan är vart. Vart vill ni styra? Den politik som niför leder ju till ett resultat som jag tycker är felaktigt.Jag förmodar att ni inte heller egentligen medvetet villstyra till ökad arbetslöshet. Men det är ju det faktiskaresultatet av den styrning som ni och Centerpartietåstadkommer. Jag tycker att det borde mana till enaning omprövning.Nu sade att regeringen ingalundaär på reträtt. Låt mig upprepa några saker som jagtycker mycket tydligt visar att regeringen är på reträttoch nog vill styra men inte riktigt vet vart.Fastighetsskatten har diskuterats här på morgonen.Där har det gjorts två reträtter . Jag skulle upp-skatta ytterligare en reträtt. Vi får väl se om det kom-mer en sådan. A-kassan var en reträtt, både från bud-getprocessen och i sak. Kommunerna har fått merapengar genom bokföringstricks. Statsministern harlovat mera pengar till människor med bekymmer. Viskall hitta en teknik för att komma förbi budgetpro-cessen, sade han. Socialministern har lovat merapengar till landstingen. Inrikesministern har lovatännu mera pengar till kommunerna i utbyte mot någonsorts inkomstpolitik. Statsministerns miljörådgivarehar lovat flera tiotals miljarder i olika nya utgifter.Detta är faktiskt avsevärda reträtter. Om de skulleförverkligas kommer läget på arbetsmarknaden att bliännu mycket värre. Är det verkligen det ni vill styramot, ?Anf. 67 () replik:Fru talman! tycker att allt det vi görär fel. Låt mig bara ställa en kort och enkel fråga. Nej,det skall jag inte göra, fru talman. Jag tar tillbaks det,eftersom har någon mer replik. Jagsäger så här i stället: , mycket kortaretid än vi någonsin vågade hoppades på, kan vi nu semålet för vår budgetsanering. Pengarna i portmonnän,som brukade säga, räcker till för deutgifter vi har beslutat om. Är det fel? Frågan är reto-risk. Jag ställer den till mig själv och svarar också.Det är självfallet inte fel.Nu har vi lagt grunden för det som är nödvändigtför att klara vårt andra stora problem, nämligen ar-betslösheten. Jag erkänner att det är ett jätteproblem.Vi kommer inte att klara det själva. Här behövs helasvenska folket, även oppositionen här i riks-dag, arbetsgivarna, de fackliga organisationerna - allabehövs. Vi här i behöver också klara ut dettamed en ansvarsfull lönebildning, för att tangera enpunkt som tog upp i sitt inledningsanfö-rande. Det är en av de stora uppgifter vi alla har fram-för oss.Anf. 68 () re-plik:Fru talman! Jag får medge att under inledningsanförande verkade julefriden redanhar sänkt sig över honom. Han var väldigt timid ochvänlig, men tar han sig i replikerna.Arne Kjörnsberg hyllade byråkratin. Då vill jagbara säga att man inte får glömma två saker som ärväldigt speciella för svenska förhållanden. Den ena ärdet avvikande högre skattetrycket. Det återspeglar attvi har väldigt mycket offentlig verksamhet. Vi harmycket offentlig verksamhet som sedan kontrollerar,begär in uppgifter och ibland har svårt med gräns-dragningen sig emellan. Det gör att man inte bara kansäga att vi är som andra i detta.Den andra saken är den svenska lydigheten. Ochden är också omvittnad i EU, som . Med mod och stor vilja ger vi oss i kast medatt lämna ifrån oss olika typer av uppgifter. Det göratt alldeles för många företagare i det här landet sitteroch ägnar sig åt att just lämna i kontrolluppgifter ochförsöker följa vad olika myndigheter har för sig.I den moderata reservationen har vi påpekat att detfinns oklarheter i ansvarsfördelningen när det gällerden statliga kontrollen. Just när det gäller det härbetänkandet är det ibland svårt att se skillnad påStatskontoret, och Riksdagensrevisorer och vem som egentligen skall bestämmaöver vad.Eftersom kom in på det evigatemat om den fantastiska budgetsaneringen vill jagockså säga att det inte är en parlamentarisk bedrift avdenna regering. Det har funnits en mycket bred ma-joritet här i kammaren för en budgetsanering. Det somavviker är den betoning på skattehöjningar som ni harvalt, och senare också fått att ansluta sig till.Det är detta som är skillnaden.Anf. 69 () replik:Fru talman! har alldeles missbe-dömt mig om han tror att det är julstämningen somhar lett till att jag är timid och vänlig. Jag vet inte omjag är timid, men jag tycker att jag alltid är vänlig,skall jag försöka vara litet allvarlig och säganågot om detta med lydigheten i . Jag antar attFredrik replik inte var en uppmaning till inte skall göra det som denna kammare har be-stämt. Jag utgår ifrån att det inte var det som FredrikReinfeldt argumenterade för.Jag håller med om - och jag vet inte om det är ettutslag av vänlighet eller timidhet - att det finns vissaoklarheter mellan RRV och revisorer, föratt ta ett exempel. Det handlar inte om vad de nu haratt göra, utan om hur vi bör organiseradet. Det är därför vi i mycket stor enighet har en sär-skild utredning som skall titta på det.Låt mig ta upp budgetsaneringen. Jag ochmina kolleger är faktiskt valda av socialdemokratiskaväljare. För att vi skulle klara av den här budgetsane-ringen var det nödvändigt utifrån våra och våra välja-res utgångspunkter - har naturligt-vis andra utgångspunkter, eftersom han har andraväljare - att vi skulle ha både skattehöjningar ochnedskärningar så att alla fick vara med och bära defaktiskt väldigt tunga bördor som vi har ålagt detsvenska folket.Anf. 70 () re-plik:Fru talman! Poängen var just att säga att nu är sane-ringen snart i hamn och skall vi ta itu med nästastora uppgift. Då vill jag bara påpeka en sak. Det ärofta en spridd missuppfattning att det är inför en hårtoch motspänstigt kämpande riksdag som socialdemo-krater och centerpartister har ägnat sig åt att sanerastatens utgifter. Så är inte fallet. Det har funnits enmycket bred uppslutning men med en annan inrikt-ning när det har gällt denna sanering.Problemet är att i skuggan av denna budgetsane-ring har väldigt litet skett på struktursidan. AnneWibble har också varit inne på detta. Vi går motjuletid med en lång rad frågetecken i för landet vä-sentliga strukturfrågor. Vi vet inte vilken energipolitikvi får. Vi vet inte vad EU-medlemskapet skall använ-das till. Det är ett stort frågetecken när det gällerEMU. Pensionsfrågan, som vi trodde var i hamn,visar sig nu åter vara olöst. Detsamma gäller a-kassanoch arbetslösheten, ja, listan skulle kunna göras ännulängre. Det är detta som är problemet, att budgetsa-neringen ägnas alltför mycket uppmärksamhet i vän-tan på allting annat. Det har bidragit till våra storaproblem.Anf. 71 () replik:Fru talman! Det överraskar mig och kanske t.o.m.skrämmer mig litet grand att talarom en alltför stor inriktning på budgetsaneringen. Föross stod det fullständigt klart att vi inte kunde fortsät-ta som det var. Det var därför vi i valrörelsen taladeom att vi skulle höja skatter och skära i bidrag och attdetta var nödvändigt - därför också denna avvägning.Fredrik nämner pensionerna. harstatsministern inbjudit till partiöverläggningar i denfrågan. Jag sitter själv i den s.k. Genomförandegrup-pen. Det finns faktiskt helt klara problem med attgenomföra vissa saker som fanns med i princippro-positionen och som riks-dagen då fattade beslut om. Det gäller exempelvisavgiftsväxlingen. Det finns stora, mycket praktiskaproblem, och dem har vi faktiskt ett gemensamt upp-drag att försöka lösa.Jag är inte knallsäker på hur man skall göra vadgäller EMU. Jag delar statsministerns uppfattning omatt vi nu - politiker liksom väljare och valda emellan- lugnt och sansat bör samtala om de här frågorna. Deär nämligen inte enkla, och det gäller att inte springaifrån väljarna i den här frågan. Då kommer ont att blivärre, och det skall vi vara oerhört försiktiga med.Anf. 72 () replik:Fru talman! Inte oväntat hade in-vändningar mot min kritik av att man inte går frammed miljöanalyser, miljöräkenskaper, miljöskuldsbe-räkningar och liknande i den ekonomiska politiken.Han sade väl egentligen att han tyckte samma sak menville gå långsammare fram. Det där är litet konstigtändå. Är det så, som flera analyser visar, att vi i självaverket har en så kraftig uppbyggnad av miljöskuldenatt vi inte har någon tillväxt, skulle väl det ha effekterpå den politik som parti föreslår.Om tillväxten sjunker leder väl det till ett antal poli-tisk-ekonomiska åtgärder. Om man har en felaktigbeskrivning av verkligheten är väl risken stor att manfattar felaktiga beslut.Problemet med de här räkenskaperna är framförallt att det inte finns någon internationell standardsom är allmänt accepterad. Det är inte så att det intefinns beräkningar. Det är inte så att det saknas meto-der. Det är inte så att det finns bra metoder, där dettakan tas in på olika sätt, utan det handlar framför alltom att hitta en gemensam metod.BNP-måttet har ju blivit så spritt just därför att detär allmänt accepterat, det är allmänt känt hur man gör.Men också det innehåller mängder av i och för sigskakiga beräkningar. Det är inte alls självklart att manegentligen borde göra som man gör, men det har blivitallmänt accepterat, och därför används det måttetmycket.När vi skall fatta beslut är det viktigt att vi har enriktig bild av verkligheten. Jag måste då fråga ArneKjörnsberg: Det är väl ändå inte acceptabelt att miljö-skulden ökar på grund av att man har dåliga mått iden ekonomiska politiken?Anf. 73 () replik:Fru talman! replik är ett exempelpå precis det jag talade om i mitt inledningsanförande,nämligen att motsättningarna oftast är av den karaktä-ren att en del av oss tror att vi kan gå fortare fram änvad andra tror. Jag tror att det finns en risk med denargumentation som för. Om vi inte harordentligt på fötterna när vi inför de här nya måttenkan det bli ännu värre. Vad jag försöker säga är faktiskt måste veta vad man gör. Vår bedömningär att det behövs mer forskning och att det behövsvidareutveckling, men vi är ändå på väg åt sammahåll.Åtminstone någon ledamot som är inne i kam-maren är, , med i den s.k. . Jag vet inte om det är offentliggjort,men medierna har i varje fall sig bekant vissa sakersom kommittén, tror jag, kommer att föreslå i dag.Detta är ett exempel på att vi, som talarom, flyttar fram positionerna.Roy säger också att BNP-måttet är all-mänt accepterat, men nej, det är ju det det inte är.Både och andra - jag exempelvis -ifrågasätter det och vill få ett bättre mått, men vimåste då ta reda på vad för ett mått vi får i ställetinnan vi fattar beslut.Anf. 74 () replik:Fru talman! Att BNP-måttet används mycket flitigtkan väl ändå ingen bestrida. Det används i stort sett ivartenda land, i alla fall i alla länder som jag kännertill. I den meningen är det allmänt accepterat, men detär inte ett bra mått, utan det har stora brister. Att dethar stora brister är i och för sig också allmänt accepte-rat, men man har inte lyckats komma överens om ettnytt, bättre mått.Men det kan ju inte hindra oss från att skynda påarbetet. Vi har haft i princip en tjänsteman på som har jobbat heltid med frågan ommiljöräkenskaper - en enda. Jämför det med insatser-na på många andra områden, som ekonomiskt sett ärbetydligt mindre intressanta. Det här handlar alltså omen miljöskuldsökning på ungefär 7 miljarder om året.Det är pengar som vi kommer att få betala på ett ellerannat sätt, nu eller . Det kan ju inte varaointressant att redan nu ta in de beräkningar, de mått -om än ofullständiga - och de analyser som finns i denekonomiska politiken och att börja nyttja detta vartef-ter.Som det nu är har vi nämligen inte en rättvisandebild av det faktiska ekonomiska läget, på grund av attvi underlåter att utnyttja den här möjligheten. Dess-utom svältföder man ju faktiskt utvecklingsarbetet.Det är det man gör. Det vi föreslår konkret från Mil-jöpartiets sida är att vi plussar på med några miljoner,så att vi får fart på det här arbetet och får fram an-vändbara underlag till våra beslut.Anf. 75 () replik:Fru talman! Jag håller med om attBNP-måttet har stora brister. Det är bl.a. därför somKI nu har ett särskilt uppdrag. Som vetföreslår utskottsmajoriteten nu också att KI som en avfå myndigheter skall få mer pengar, just för att manskall kunna göra det jobb som behövs, den forskningoch den vidareutveckling som är nödvändig. Vi måstenämligen veta att vi kan lita på det nya måttet när vibörjar använda det. Annars kanske det, som sagt var,bli fråga om ännu värre fel, och ingen vore betjänt avom det blev på det sättet. Vi måste veta vad vi gör.Anf. 76 () replik:Fru talman! Jag tror jag får svårt att slå MatsOdells rekord i debatten, genom att som han gjordestryka sig från talarlistan och bjuda på sex minuter.Inledningsvis vill jag, fru talman, yrka bifall tillutskottets hemställan i det betänkande från finansut-skottet som vi nu behandlar.Jag kan också, för tids vinnande, säga att jag i alltväsentligt instämmer i de synpunkter som ArneKjörnsberg framförde i sitt inledningsanförande. Jagtror att det också är viktigt att man somArne Kjörnsberg gjorde ställer frågan: Hur slår olikaåtgärder och vad betyder myndigheters agerande förSvea i - fast det kanske imitt fall snarare skulle gälla och i Kokkola i ?Jag tror att det är viktigt att vi ställer oss sådanafrågor. De kan upplevas som naiva, men jag tror ändåatt det är viktigt. Hur slår olika myndigheters ageran-de och olika regler mot olika personer?Vi närmar oss nu slutet på 1996. Det innebär, frutalman, att vi närmar oss slutet på det 18månader långa budgetår som gällt sedan halvårsskifteti fjol. Vi är också på upploppet när det gäller behand-lingen av budgeten . Det finns då kanske skälatt något summera både den ekonomiska utvecklingenunder det budgetår som snart tar slut och erfarenhe-terna av den nya budgetprocessen.Jag vill börja med den ekonomiska utvecklingenunder det budgetår som går mot sitt slut.Vi ser nu hur adventsstjärnor, ljus och julgranarlyser upp i vintermörkret. Det symboliserar också påett utomordentligt sätt vad som hänt i svensk ekonomiunder som gått. Vi ser alltfler ljusa teck-en på en ekonomisk återhämtning.Förvisso förmörkas bilden av den svåra situatio-nen på arbetsmarknaden. Det skall inte förnekas.Effekten av den höga arbetslösheten kommer att varapåtagligt närvarande hos många familjer i de svenskahemmen under den stundande jul- och nyårshelgen.Många är oroliga och funderar över sin framtid, ochdet sätter säkert sina spår hos både barn och vuxna.Därför måste åtgärder mot arbetslösheten stå högt pådagordningen.Trots denna situation är det viktigt att komma ihågatt läget hade kunnat vara långt allvarligare för Sveri-ge och för de arbetslösa om inte utvecklingen avstatsfinanserna hade fått den karaktär vi nu kan se.Våren 1995, då förra gången var mittuppe i en budgetbehandling, var situationen radikaltannorlunda jämfört med dagens ekonomiska läge. Dåbefann sig i en akut ekonomisk förtroende-kris. Det har sedan vänts till motsatsen. Genom sam-arbete och genom målmedvetet kraftfullt agerande harvi lyckats skapa en förtroendechock i ekonomin - justdet som så tydligt efterlyste den 8 marsi fjol, vilket hon säkert kommer att poängtera när honom begär replik.Genom det nära samarbete som funnits och finnsmellan och Socialdemokraterna har vikunnat ta vara på det som förenar i stället för det somskiljer. Det har varit och är en styrka för landet.När vi summerar det budgetår som vi snart lämnarkan vi konstatera att:Förtroendet för svensk ekonomi har stärkts.Statsskulden som andel av BNP har slutat att stiga.Den minskar i stället.Budgetunderskottet minskar. har vi budget-balans i sikte.Statens lånebehov har minskat med 115miljarder kronor.Räntorna har gått ned. , dvs.knappt efter det att efter-lyst en förtroendechock, var räntan på en 5-årigstatsobligation . I går var den !Räntedifferensen mot vid den tidpunktenvar 450 punkter. Den är ca 100 punkter. Vihar fått denna förtroendechock. Kronan har ocksåstärkts.Rapporter från olika håll visar att hushållens kon-sumtion börjar att öka. En rad åtgärder har lettfram till att hushållen nu vågar börja spendera nå-got mer pengar än man tidigare gjort.Reaktionerna över det här omfattande men nöd-vändiga ekonomiska samarbetet är olika. Den s.k.marknaden och dess företrädare har satt positiva be-tyg på den ekonomiska politik som förts under detbudgetår som snart är slut. Trots denna utveckling hörvi ofta klagolåtar från olika politiska partier.Låt mig därför, fru talman, så här i slutet av höst-sessionen och utan att efterkräva något svar ställafrågan: Hur kan det komma sig att partier som tidigaretalat om vikten av budgetsanering och sunda statsfi-nanser antingen är kritiska till resultatet eller gör enannan bedömning av utvecklingen än den som dens.k. Hur kan det komma sig att en delinte vill erkänna att har en helt annanekonomisk styrka än vad som var fallet ?Sedan vill jag säga några ord om den nya budget-processen.Erfarenheterna är, åtminstone enligt min mening,mycket goda. Den nya budgetprocessen med utgift-stak och ramar för olika utgiftsområden ger en betyd-ligt större fasthet, disciplin och långsiktighet. Utgift-staket sätter gränser. Det kräver att vi gör priorite-ringar på ett helt annat sätt än vi tidigare varit vanavid. Jag tycker att det är bra. Men det är också viktigtatt inte och riksdagsledamöterna leverupp till de nya, stramare kraven. De måste också gällamyndigheter, av vilka vi behandlar en del i dettabetänkande.Arbetet med saneringen av de offentliga finanser-na är ingalunda slut i och med att den här budgetenfastställs. Det krävs självklart uthållighet, långsiktig-het och konsekvens, särskilt när det gäller ekonomiskpolitik. Det krävs också ett stort mått av förmåga attsamarbeta för att lösa gemensamma uppgifter. Vi harfrån sida försökt bevisa det under det bud-getår som snart är till ända, men också inför den bud-get som snart har antagit i dess helhet. Där-emot har vi sett mindre av det från en del andra parti-er.Man kan kanske kosta på sig en önskan inför detnya året, och det är att fler partier skall inse behovetav samarbete för bästa.Sammanfattningsvis tycker jag att budgetarbetetunder hösten har varit intressant. Det har stramat uppprocessen, och det har ställt krav på ordentlig priori-tering.Nästa år väntar nya uppgifter, som har nämnts aven del talare här. nämnde dem, ochArne Kjörnsberg nämnde dem. Dit hör självklartåtgärder mot arbetslösheten. Dit hör lönebildningenoch beslutet om EMU. Det handlar också om energi-politiken och om att få tillräckliga resurser för attklara de krav som kommer att ställas på skola, vårdoch omsorg. Jag tror att vi kommer tillbaka till defrågorna, inte minst inrikesministern, i debatten omnästa betänkande.Fru talman! En del av deltagarna i den här debat-ten kommer inte att delta i debatten om nästa betän-kande. Jag vill därför passa på tillfället att önska demen god jul och ett gott nytt år, varhelst man ämnarbefinna sig på jordklotet för att finna vila, värme ochkraft för kommande duster.Anf. 77 () replik:Fru talman! Jag begärde egentligen ordet därföratt jag glömde önska kammarens ledamöter god jul imina tidigare inlägg. Men jag skall erkänna att jagockså blev en aning provocerad när jag lyssnade påPer-Ola Eriksson.Det tycks mig som om han försöker sprida en myt,nästan samma myt som försökersprida, nämligen att det bara är ochsocialdemokratin i den här kammaren som är intresse-rade av budgetsanering, och det har varit så jättebra.Det är ju inte alls sant! Det finns en majoritet i denhär kammaren för en budgetsanering som är bådestörre och snabbare än den ni har genomfört, framförallt en budgetsanering som inte hade lagt så kraftigaskattebördor på de företag som skall skapa de nyaarbetstillfällena, dvs.