prot · GJ09109 · 1996-06-11 00:00:00 — Det måste vara en fullständigt oac-ceptabel profil. Jag kan inte heller förstå att Centernkan ställa sig bakom denna fördelning.Detta måste radikalt ändras. Det handlar inte omatt höja skattetrycket, det handlar om att fördela omdet mycket kraftfullare än enligt det förslag som nilägger fram . Det är också bra ur konjunktursyn-punkt. Alla vet vi att konsumtionsbenägenheten hoslåginkomsttagaren är högre, medan däremot den rikebara lägger pengarna på hög.Jag hörde arbetsmarknadsministern, somvar inne i kammaren , på presskon-ferensen säga att jämställdhetsperspektivet skall gåsom en röd tråd genom de propositioner som läggsfram . Det låter ju bra, och vi skall noga kontrol-lera att det är sant. Men då kan man fråga sig: Varförkunde inte denna röda tråd också få finnas i den pro-position som vi behandlar ? Vi har haft väldigtsvårt att hitta någon sådan röd tråd. Det blir väldigtsvårt för regeringen att få trovärdighet när den upp-manar alla utredningar att klara jämställdhetsperspek-tivet om den inte klarar av att göra det själv.Jag skulle också gärna vilja höra den manlige fi-nansministern säga något om hur han skall verka fördenna s.k. mainstreaming, som det tydligen är popu-lärt att kalla detta.Här vill jag göra en liten parentes. Begreppetmainstream används ju inom nationalekonomin för attbeteckna huvudfåran, dvs. i allt väsentligt den gamla,borgerliga nationalekonomin. Jag har därför haft litetsvårt att ta till mig detta med att kalla jämställdhet-sperspektivet för att "mainstreama". Jag tycker att viskulle försöka hitta något bättre och gärna svenskt ordför det här.Men som sagt var: Jag vill höra finansministerntala om hur han skall se till och medverka till att viverkligen får ett jämställdhetsperspektiv.Biståndet skall nu också få ett jämställdhetspers-pektiv; det har beslutat. Det är ju ocksåpositivt. Men det finns en viss risk att det blir något aven fernissa när det pågår en nedrustning avbiståndet.Omfördelningen gäller naturligtvis också arbetsti-derna. Den socialdemokratiska partikongressen, somjag följde med mycket stort intresse, beslutade ju efteren del motstånd från partistyrelsen att man nu skulleverka för avtal på det här området för att omfördelaarbetstiden. Men det som förvånar oss vänsterpartisterär att inga initiativ tas. Känner inte regeringen någotansvar för att själv ta initiativ och få till stånd sådanahär avtal? Man har haft överläggningar om arbets-rätt med parterna, osv. Varför tar man inte upp fråganom arbetstiderna? Det har tidigare här i debatten pe-kats på . Varför händer ingenting?Nu hörde jag i och för sig arbetsmarknadsminis-tern säga att man kunde tänka sig att kommu-nerna, som skall få ett större ansvar, skall kunna tainitiativ också när det gäller arbetstiderna. Men då villjag veta mer konkret vad det är man avser. Kommerman att på något sätt stödja kommunerna och hjälpadem att få i gång t.ex. sådan försöksverksamhet medsex timmars arbetsdag som faktiskt pågår runt om ilandet?Finansministern talade här tidigare om behovet aven bred acceptans för den ekonomiska politiken i detsvenska samhället. Då är frågan: Betyder begreppet"bred acceptans" socialdemokratin och ?Räcker det med ? Räcker det med attErik håller i handen? Kän-ner han sig trygg?Jag känner i luften att det inte är så där alldelessäkert med hållbarheten på i det här fallet.Det är inte så att jag på något sätt önskar att Centernskall falla ifrån, men jag skulle ändå vilja ställa unge-fär samma fråga till som jag tidigarehär ställde till Per : Är be-redd att för sina landstingskamrater här i Stockholmtala om vad den borgerliga - moderata - ekonomiskapolitiken betyder för kommuner och landsting ochvilken oerhörd katastrof det skulle innebära om denmoderata politiken gick igenom?Är han också beredd att där mana sina partikamra-ter att ta ansvar och inte skälla på t.ex. de vänsterpoli-tiker som under oerhört stor vånda - det vågar jagförsäkra - nu har ställt sig bakom den mycket tuffastrukturplanen? Jag läste i någon tidning att det enbartvar min partikamrat som vågade gå utpå trappan och möta de demonstranter som proteste-rade mot strukturplanen. Jag skulle då vilja fråga och gärna också : Är niberedda att tala med era partikamrater och låta demstå bakom den ekonomiska politik som ni för här iriksdagen? Till saken hör nämligen att vi lägger framförslag, även i dagens betänkande, som innebär meraresurser till kommuner och landsting. Trots det tarmina partikamrater ansvar för den politik som fram-tvingas av era ekonomiska beslut.På beslutade vi att vi villförsöka öppna svensk politik för ett nytt alternativsom skall vara förankrat i arbetarrörelsens fackligaoch politiska organisationer och ha en tydlig rödgrönprofil. Vi är fullständigt övertygade om, vilket ocksåHans Andersson talade om här tidigare, att det intehåller långsiktigt om politiken inte också är förankradi fackföreningsrörelsen.Vi trodde på när han efter detförsta stora budgetsaneringsprogrammet sade att detnu är arbetslöshetsbekämpningen som gäller. Vi varmed och tog ett mycket stort ansvar där. Vi var be-redda att fortsätta, men ni valde någonting annat.Högern kommer aldrig att klara - det har den visatockså i praktiken - vare sig arbetslösheten eller bud-getsaneringen. Ni har lyssnat alldeles för mycket påoch varit alldeles för rädda för denna pratglada höger,som egentligen absolut ingenting har att komma med.Det är dags, och andra socialdemokrateroch gärna också centerpartister, att fundera över en nykurs, att välja ett nytt alternativ.(Applåder)Anf. 48 BO () replikHerr talman! När det gäller frågan om vilken poli-tik som kan åstadkomma vad föreslår jag att JohanLönnroth slår upp s. 14 och s. 19 i den nuavlämnade propositionen 1995/96:207. Där framgårhur ökningen av arbetslösheten och eroderingen avstatsfinanserna tog fart vid decennieskiftet 1989/90,och där finns också en redovisning av hur överhett-ningen i svensk ekonomi mot slutet av 1980-taleturholkade industrins konkurrenskraft. Där finns alltsåeffekterna av den politik som såvittjag förstår efterfrågar och som inte var lyckosam.Jag vill sedan beröra de frågor togupp när det gäller moderat politik. Vi är väl medvetnaom att det i det korta perspektivet måste göras enavvägning i stabiliseringspolitiken när det gäller åt-stramning. Men då får man ändå se till helheten, Jo-han , och konstatera att de åtgärder som nuhar vidtagits uppenbarligen inte har lett till så stortförtroende att de orimliga realräntorna tenderat att gåned. De har legat och hackat på samma nivå, och denhar varit exceptionellt hög. Det beror enligt vår be-dömning till rätt stor del på att man inte har tagit tillsig hur det är. Man har upplevt att marginalerna finnsdär.Det finns en osäkerhet vad gäller både den all-männa inriktningen och omfattningen av budgetsane-ringen. Det är därför oerhört väsentligt att skapa dettaförtroende, som politiken i övrigt skall ska-pa ett bra förtroende hos hushållen för den ekonomis-ka utvecklingen som gör att också den inhemska sidankan öka. Allt detta måste vägas samman, liksom att visträvar efter att skapa bra förhållanden för den privatatjänstesektorn - något som är väl-kommen att komma med i om han inser skattekilarnasfördärv i det sammanhanget.Låt mig sedan när det gäller vårt alternativ konsta-tera att vår politik inte alls innebär det som JohanLönnroth säger för kommuner och landsting. Dethandlar huvudsakligen om justeringar beroende på attkommunernas skatteunderlag förändras med våraandra förslag.Anf. 49 () replikHerr talman! Om hade lyssnat på deinlägg som jag har haft tidigare här i kammaren om80-talets ekonomiska politik, skulle han ha hört att vihar talat om att vi inser att det också gjordes mycketstora misstag . Det var inte heller såatt allt det som gick snett en bit in varenbart ert fel, . Det har vi i Vänsterpar-tiet aldrig påstått; vi har aldrig gjort en så enkel ana-lys - vi gjorde också själva fel. Men det skulle varaväldigt skönt om också någon gångkunde vara litet mera ödmjuk och erkänna vilkaenorma misstag ni gjorde, t.ex. kronans knytning tillecun och de ofinansierade skattesänkningarna.Nu har ni ju fått som ni har velat på så många oli-ka områden, . sker det en EMU-anpassning. Inflationen är nästan totalt i botten. Detsker en ensidig prioritering av inflationsbekämpning-en. Man har avreglerat praktiskt taget allt. Varförställer ni er inte upp och hurrar? kör ni med enevig överbudspolitik.Till sist vill jag återigen ta upp detta att ni tar 50miljarder kronor från kommuner och landsting. Är BoLundgren beredd att gå ut och förklara det för demoderata kommunpolitikerna? Jag pratar ibland medkommunpolitiker från parti, och jagtror inte att de begriper vad ni menar med det där. Dekommer aldrig i livet att kunna stå för det i praktiken.Anf. 50 BO () replikHerr talman! Jag tror att de moderata politikernabegriper det. Däremot är det uppenbart att JohanLönnroth inte gör det. Låt mig då bara mycket kortförklara för att huvuddelen av deförändringar vi föreslår följer av att vi drar ned ege-navgifterna till sjukförsäkringen, vilket breddar basenför uttag av skatt för kommuner och landsting. Med förslaget om vårdnadsbidrag ärdet samma sak. Med förslaget om ytterligare en ka-rensdag är det samma sak. De nettoeffekter som finnsligger i storleksordningen 4 miljarder på momsområ-det och 3 miljarder i övrigt. Därmed kan vi rensa bortden delen. Det skapar, med avregleringar, möjlighetatt koncentrera sig på den normala verksamheten.Johan borde förklara för socialdemokra-terna i att det väsentligasteär att koncentrera sig på sjukvården och inte ägna sigåt annat, som drar undan resurser för det väsentliga.Ingen, varken en borgerlig eller en socialdemo-kratisk regering, gör allting rätt, men man kan göramer eller mindre fel. 80-talet var en misslyckad peri-od, vilket vi uppenbarligen kan vara överens om.Också vi hade kunnat ha förhoppningar på exempelvisen annorlunda penningpolitik, med det budgetunder-skott som fanns och den budgetsaneringspolitik sombedrevs, som också skapade utrymme för de alltför -med tanke på statsfinanserna en nödvändighet -begränsade skattesänkningarna. Så ligger det till.Det inte begriper är vikten av attändra de strukturer som skapade 80-talsproblemen,och som skapade 70-talsproblemen, och som har getten situation där vi inte får de nya jobben ute i företa-gen. Det borde koncentrera sig på,som han förklarar för sina landstingspoliti-ker hur man bör koncentrera det väsentliga i lands-tingets verksamhet.Anf. 51 () replikHerr talman! Det här med att koncentrera sig pådet väsentliga kan inte svara på ,eftersom han inte har fler repliker, men han kanskevid något senare tillfälle skulle kunna bli litet merakonkret. Landstingen handlar, såvitt jag förstår, till enhelt dominerande del om sjukvård. Skall de lägga nedtunnelbanan i ? Eller vad talar Bo Lund-gren om?Jag har också hört den där valsen i . Mo-deraterna låtsas som om man kan klara , en fantastisk sjukvård och en oerhörd massasaker, trots att de i praktiken i sin nationella politikhar ett mindre antal miljarder till kommuner ochlandsting. Det där handlar om retorik, inte om verk-ligheten.Till sist vill jag ta upp det där med att ändrastrukturer. motioner - om Bo Lund-gren vill besvära sig med att läsa dem - handlarmycket om behovet av stora strukturella förändringar.Miljöomställningen är en gigantisk och oerhört mödo-sam omställning av ekonomin. Den nödvändiga om-fördelningen av arbetstiderna är också en mycket storstrukturell förändring. Omfördelningen av utbild-ningsresurserna är en strukturell förändring.Det är bara det att ni inte gör strukturella föränd-ringar framåt, utan ni vill gå tillbaka till högernsgamla privilegiesamhälle. Det kommer aldrig att lösanågra samhälleliga problem.Anf. 52 ()Herr talman! Den socialdemokratiska regeringenbedriver i långa stycken en orättvis politik, som påsikt hotar välfärden i vårt land. Många har redandrabbats. Genom att låginkomsttagarna tvingas attbidra med lika stor andel till saneringen av statsfinan-serna som de som tjänar bra ökas orättvisorna. Densom tjänar litet har betydligt mindre kvar i plånbo-ken - i många fall är plånboken tom. Ändå skall dessamänniskor, som inga pengar har, betala lika mycketför att få bort statens budgetunderskott. Sänkta barn-bidrag, lägre ersättningsnivåer i socialförsäkringarna,höjd fastighetsskatt, andra skattehöjningar - allt slårsärskilt hårt på den som inget har. Det slår dessutomtillbaka på staten och kommunerna, eftersom fler blirtvungna att söka bostadsbidrag, socialbidrag osv.Kostnaderna för de här bidragen ökar, och då blir detännu mindre pengar kvar till skolan, omsorgen, vår-den, miljövården och allt annat som även regeringensäger sig vilja värna om.Dessutom bidrar dessa orättvisa besparingar ochskattehöjningar till den höga och åter ökande ar-betslösheten. När pengarna inte räcker i vården, iomsorgen, till skolorna och på andra håll i den offent-liga sektorn blir det neddragningar och människortvingas ut i arbetslöshet.Skattehöjningarna och de orättvisa besparingarnamedför att företagen förtvinar. Vilket företag kan säljasina tjänster eller produkter till människor som intekan eller vågar betala? Hur skall företagen kunna blifler eller växa när människor av rädsla för arbetslös-het och nya åtstramningar i stället använder slantarnatill att betala ned sina lån eller spara dem i pensions-försäkringar eller något annat? Hur skall företagenkunna anställa fler när de av regeringen påtvingas nyaskatter och regler som gör deras tjänster och produk-ter ännu dyrare?Vad hjälper det att ni redovisar glädjekalkyler somgår ut på att människor i något slags nyvunnen ochegentligen fullständigt omotiverad optimism skulleskaffa nya bilar, nya kylskåp, större lägenheter ellernågot annat som man inte har haft råd med?Nej, ni kommer att tvingas ändra era siffror och änen gång komma tillbaka till med nya spar-paket. Vi har sett just detta sedan ertmakttillträde . I och för sig ligger nude statsfinansiella besparingarna och åtstramningarnapå en rimlig nivå totalt sett, men de är fördelade på ettsätt som är kontraproduktivt. Ni har gjort det på ettsätt som har konserverat en orimligt hög arbetslöshet.Ni har gjort det på ett sätt som har ökat klyftorna isamhället, så att fler människor fastnat i fattigdoms-fällan, alltfler ställts utanför arbete och normalt sam-hällsliv.Om ni i stället sparade mer på bidrag och subven-tioner till företag och till medel- och höginkomstta-garna, och lät de som har låga inkomster och småmarginaler komma undan billigare, skulle vi haftmånga fler i anställning i företagen . Då skulleinte heller kommuner och landsting tvingas spara påvälfärden och tvinga ut fler i arbetslöshet.Sänk skatterna och avgifterna på vanligt arbete,och ta i stället ut motsvarande skatt på energi ochmiljöskadliga utsläpp. Då blir det lönsammare förföretagen att anställa, och då finns det mer folk somhar råd att köpa deras varor och tjänster. Då ökarockså statens, landstingens och kommunernas skat-teintäkter - utan skattehöjningar. Då kommer ni in iden goda cirkel som förstärker ekonomin och skaparmöjligheter till större rättvisa och solidaritet med deutsatta både i vårt land och runt om i världen. Då hadeni inte behövt göra de skamliga nedskärningarna i u-hjälpen.Om ni vågade överge er irrationella tro att 40timmars arbetsvecka är en naturlag som ingen kan fly,skulle ni kunna sänka arbetstiden, precis som er egenpartikongress har sagt.Genom att sänka arbetstiden pervecka skulle ni kunna ta er upp ur arbetslöshetsträs-ket. Men det vill inte , eller hur? Ni i rege-ringen vägrar se verkligheten, den verklighet där300 000 jobb försvann enbart i industrin i början av90-talet. Det var jobb som inte kommer tillbaka ochsom inte kan återskapas vare sig med ekonomisktillväxt eller utbyggd industri, för produktiviteten ökarkraftigt och konkurrensen likaså.Om ni vågade inse att medlemskapet i den europe-iska unionen är ett enda stort ekonomiskt misstag - ettmisstag som kostar det svenska folket oerhörda peng-ar och som innebär att vår demokrati och det svenskafolkstyret är på väg att förvandlas till ett tomt skal -och om ni vågade ta konsekvenserna av vad vi nutvingas uppleva som medlemmar i , skulle vi kun-na göra gemensam sak och ta oss ur EU:s dyrbara ochbyråkratiska vansinne och i stället ta vara på våragemensamma resurser på ett klokt och förnuftigt sätt.Då skulle det bli lättare att få ned arbetslösheten,utveckla välfärden och inte minst minska miljöskul-den. Rätta mig om jag har fel, men visst är det så attfinansminister inte vill medverka till att taSverige ur ?Herr talman! Det behövs genomgripande struktu-rella förändringar för att få ned arbetslösheten tillhälften, utveckla välfärden och få ordningpå statens finanser. Jag har redan pekat på några vik-tiga åtgärder. Jag vill framhålla särskilt två.Den första åtgärden är att arbetstiden måste för-kortas som en anpassning till verkligheten, en verk-lighet där vi jobbar mera effektivt och produktivt ochdärför naturligtvis inte behöver jobba lika mycket föratt åstadkomma samma saker.Den andra åtgärden är att beskattningen på arbetemåste sänkas. I stället bör vi öka beskattningen fram-för allt på energi och koldioxidutsläpp. Den invänd-ning som brukar tas fram här av finansministern är atthan inte tror att energi är en stabil skattebas. Det ärväldigt intressant att föreställa sig ett samhälle utanenergianvändning. Det är ungefär lika tokigt som atttänka sig ett samhälle utan arbete. Skattebasen energioch skattebasen arbetskraft är självklart stabila. Det ärden mycket höga beskattningen på arbete som är enväldigt viktig drivkraft till den permanent höga arbets-löshet vi nu ser. Genom att justera ned beskattningenpå arbete och i stället lägga beskattningen på denstabila skattebasen energi i större utsträckning kan vilångsiktigt klara arbetslöshetsproblemet.Det är något av en ödets ironi att regeringen annonserade att man nu skall sänka arbetsgi-varavgifterna för att minska arbetslösheten, tvärtemotvad man har sagt i tusentals sammanhang under sena-re år. håller regeringen benhårt fast vid attbehålla 40-timmarsveckan, tvärtemot det egna partietsnyligen fattade kongressbeslut.Jag vill peka på två ytterligare avgörande struktu-rella åtgärder som krävs för att klara arbetslöshetenoch därmed också samhällsekonomin. De är att delssatsa på gröna jobb, dels satsa på utbildning ochforskning.Det behövs en miljöomställning av främst trafik-och energisystemen i vårt land. Järnvägarna behöverbyggas ut kraftigt. Produktion och distribution avmiljöanpassat drivmedel för bilar som t.ex. etanolmåste sättas i gång. Detta kräver ändrade budgetpos-ter, ändrade skatter, medvetna satsningar på bådeutvecklings- och infrastrukturprojekt, ändrad lagstift-ning, en ny miljöbalk osv. Kärnkraften måste avveck-las och ersättas med effektivareenergianvändning och utbyggnad av miljöanpassadealternativ. Detta förutsätter mängder av investeringaroch mängder av jobb. Här finns de nya jobben.Jag har hunnit bläddra i den proposition som läm-nats nu för att se vad regeringen tänkersig på det här området. Jag noterar att det är väldigttunt. Vi ställer självklart gärna upp från Miljöpartietoch hjälper till med konkreta förslag så att vi kan fåfart på de gröna jobben i Sverige.Vi välkomnar självklart satsningen på komvux ochhögskolorna. Den ingick ju faktiskt i den uppgörelsesom hade med regeringen itillväxtpropositionen. Men detta är närmast att betrak-ta som en fullständigt nödvändig anpassning till verk-ligheten. Utbildningsklyftorna i vårt land måste mins-kas. En mycket stor del av de arbetslösa är arbetslösaför att de inte har rätt kompetens och utbildning. Hög-skolor och universitet är allt viktigare motorer för attskapa nya företag och nya lösningar.Men regeringen måste också följa upp med ökadgrundforskning. Där har vi fått en utarmning, delvisberoende på EU-medlemskapet som har styrt bortpengarna men också på att man inte satsar på forsk-ning i samma takt som man satsar på utbildningsplat-ser. Risken är stor att högskolorna förvandlas tillutbildningsfabriker med sjunkande kvalitet.Det ger inte positiva effekter på vare sig företagandeeller sysselsättning.Vårpropositionens huvudnummer är egentligenutgiftstaket för staten. Här är det som hartröttnat på regeringars oförmåga att hålla sig till denbudget som beslutat om. Ständigt, år efterår, har regeringar släppt i väg utgifter så att budgetefter budget har spruckit. Gång på gång har riksdagenmaktlöst i efterhand tvingats acceptera ytterligareutgifter. Detta har pressat fram ökade skatter ochökande räntebärande statsskulder. är statsskuldenhelt enorm, och räntorna på denna skuld tränger utbetydligt viktigare behov. Sparandet i staten beror jufaktiskt i hög grad på dessa ökade räntekostnader.Riksdagen har därför begärt och fått förslag omutgiftstak från regeringen. Tyvärr har inte regeringenlyckats prestera tillräckligt bra beräkningar, dvs. pre-sentationer av hur man har fått fram sina förslag tillutgiftstak. Det har varit svårt för att heltveta hur man har fått fram siffrorna. I andra fall harman givit sken av att det skulle vara ett slags prelimi-när budget, och det är det ju faktiskt inte. Dessutomfinns det stora brister på inkomstsidan och skattesidani regeringens vårproposition. Vi får se detta som ettförstlingsverk och hoppas att vi får bättre produkternästa gång.Herr talman! I konvergensprogram somär inlämnat till EU står det inledningsvis följande:"Regeringen är fast besluten att se till att dessa kon-vergenskriterier såväl som sysselsättnings- och mil-jömål uppfylls för svensk del." Litet längre framdeklareras följande: "Konvergensprogrammet innehål-ler även en redovisning av arbetsmarknadspolitikenoch medelfristiga projektioner för sysselsättning ocharbetslöshet samt av de krav som ställs på en långsik-tigt hållbar utveckling ur miljösynpunkt." Ännu längrefram utlovas att regeringen avser att följa upp dettasvenska konvergensprogram varje halvår.Jag känner mig tvingad att påminna finansministerÅsbrink och regeringen om vad som faktiskt står ochutlovas i konvergensprogram. Där står det iklartext: de av fastställ-da kraven på statens finanser och penningpolitikenskall för sin del få ned arbetslöshe-ten och minska miljöskulden. Där står också i klartextatt regeringen skall rapportera förriksdagen om hur det går med uppfyllandet av detsvenska konvergensprogrammet. Den första rapporte-ringen gjordes i en bilaga till tillväxtpropositionen ihöstas och den andra kom nu med den vårpropositionsom vi nu behandlar.Men var finns redovisningen av miljömålen, mil-jöeffekterna och effekterna på miljöskulden av rege-ringens politik? Ingenting redovisas.Varför följer regeringen inte sitt eget konvergenspro-gram? Varför sviker regeringen och faktiskt ocksåCentern den gemensamma uppgörelsen, där också kdsoch är med? Varför struntar regeringen iatt ens rapportera hur det går med miljöskuld ochmiljömål trots att det fullständigt kristallklart utlovas idet svenska konvergensprogrammet? Står ni social-demokrater inte för ingångna uppgörelser? Förberederni ett svek i miljöfrågan? Eller har ni tillfälligtvisförlorat förmågan att komma ihåg och förmågan attläsa innantill?Herr talman! när jag ändå är inne på frågorsom berör den planerade europeiska monetära unio-nen, EMU, vill jag ställa ytterligare en fråga till fi-nansministern. Det är nämligen så att ett svensktmedlemskap i innebär att den svenska kronanavskaffas och ersätts med penningar som ges ut avEU.Anser finansministern att det behövs någon änd-ring i grundlag för att avskaffa den svenskakronan, och därmed också förvandla tillett lokalkontor till i ? Detvore välgörande för svenska folket att få veta hurlandets finansminister ser på dessa grundlagsfrågor.Skall den ändras eller inte?Herr talman! Jag har en stickfråga till moderater-na. Jag ställde en fråga till Per förut.