prot · GJ0977 · 1996-03-28 00:00:00 — Man måste fråga, herrtalman, varför den socialdemokratiska regeringen inteär beredd att driva den frågan inför regeringsförhand-lingarna.Det finns en sorts överideologi inom EU som in-nebär att projektet inte skall få ifrågasättas, och skall rusa vidare i en alltmer omfattande över-statlighet. Tendenserna till s.k. federalism, dvs. att EUutvecklas till att alltmer likna en europeisk superstat,finns där. Dessa tendenser har regeringen sagtsig vilja motverka, men den socialdemokratiska ex-trakonferensen fattade nu beslut som innebär att re-geringen kan dra in på den federalistiskavägen. Det är öppnat för det. har ett anträ-dande av denna väg framställts som ett önskemål barafrån enskilda svenska EU-parlamentariker, eller möj-ligtvis en olycklig följd av deras felröstande i EU-parlamentet.Nu har vägen öppnats, precis som om valet skullestå mellan, som det framställs i kongressuttalandet,överstatliga beslut som kan leda till framsteg för Eu-ropas folk eller en formell nationell beslutanderättsom skulle vara impotent och inte kunna förändravillkoren för människorna. Men sådan är ju ingalundamotsättningen.EU:s påverkan på människornas vardag har verk-ligen inte en framgångsrik historia. Vi ser hur arbets-lösheten har utvecklats i och vi ser hur denekonomiska fördelningen och de ekonomiska ochsociala villkoren över huvud taget har påverkats ochockså hur dessa faktorer har påverkats här under detdryga år vi själva tillhört EU. Vi kan i varje fall inteännu se några positiva omdömen eller att dessa över-statliga beslut skulle ha lett till någonting som i någonstörre positiv grad har påverkat medborgarnas konkre-ta förhållanden. Klassamhälle har förblivit klassam-hälle, även i den nya klädnad som EU innebär. Detenda som skett är att demokratin i de enskilda länder-na har fått sig en törn. De folkvalda parlamenten harfått mindre att säga till om. Därmed har, vilket är detallvarliga, väljarnas påverkansmöjligheter urholkats.Regeringen säger sig vilja stärka ställ-ning. Hur rimmar det med det nya ställningstagandesom kan leda till en linje för ökad överstatlighet ochfederalism?Jag vill i det sammanhanget säga att jag blir någotlitet lugnad av handelsministerns imponerande närva-ro i denna sena timma av debatten, därför att denblottlägger en verkligt djup respekt för riksdagensarbete som jag tycker att handelsministern är värd allakomplimanger för.Artikel 235 i är ett instrument somofta utnyttjas för att ge EU nya och vidgade befogen-heter. Paragrafen har efter 1972 utnyttjats långt över500 gånger. Det krävs i och för sig enhällighet i rådetför att den skall kunna utnyttjas. Den används för attvidga beslutsområdet för EU utan att man skall behö-va besväras av så mycket debatt i medlemsländerna,eftersom rådet har kunnat arbeta i stor sluten-het. Vi hoppas inom parentes sagt att arbetet för öp-penhet, som vi har stor enighet om i , skallleda till framgång. Men vi anser också att dennagummiparagraf, 235, eller en paragraf med ett nyttnummer men med samma innehåll, bör avskaffas, ochatt bör förorda detta vid regeringskonferen-sen.Inte heller bör antalet beslut fattade med kvalifice-rad majoritet öka i rådet. Om man börjar införa det ivissa utrikes- och säkerhetspolitiska frågor, och där-med tubbar på vetorätten, är man ute på ett sluttandeplan när det gäller att uppge en grundpelare för dennationella suveräniteten.Varför är ni för vetorätt här men inte där, frågarBirgit . Jag skulle för min delvilja svara att det är skillnad. Det är självklart attingen politisk minoritet skall ha vetorätt i det politiskaarbetet mellan olika politiska partier inom ett land. Viär dessutom emot många av de litet krångliga vetoreg-ler som faktiskt finns i vår konstitution. Det är skill-nad mellan detta och en situation då ett självständigtland skall samverka med andra. Avskaffas deras egenbeslutanderätt och därmed vetorätt i frågor börjarockså deras suveränitet att upphöra. Vi anser frånVänsterns sida att vi måste slå vakt om vetorätten.Vi hävdar också att makt överpolitiken är alltför stor. Den har en benägenhet attlägga sig i saker på ett sätt som vidgar verkningarnaav . Man har t.o.m. spritt makten tillsådana områden som EU-samarbete från början överhuvud taget inte var tänkt för. Inte ens idrottsrörelsenlämnas längre utanför. Domstolen tycks behandla densom om den vore vilken företagsverksamhet somhelst.Vi menar att det måste sättas upp klara regler förvad EU-organen skall och inte skall kunna blanda sigi. Det krävs en sorts kompetenskatalog. Det är inteheller befogat att , och inte heller domsto-len, skall kunna åsidosätta medlemsländernas grund-lagar.Herr talman! EU-medlemskapet innebär att maktöver överlåts från till det överstatligaEU och att makt förs från till regeringen.Riksdagen har upphört att vara ensam lagstiftare.Dess roll som lagstiftare minskar, men vi har ännuinte funnit en kompenserande roll för pånågot riktigt bra sätt när det gäller besluten om Euro-pa. Så länge vi är med i EU gäller det att finna deformer som stärker och andra nationellaparlaments roll, såväl på den europeiska arenan som iutarbetandet av våra nationella ståndpunkter. Till denproblematiken finns det anledning att återkomma.Anf. 214 () replikHerr talman! Jag skall begränsa min kommentaroch inte ge mig in på det statsrättsliga. Jag vill barasäga en sak.Kenneth sade att det tog för EU attupptäcka medborgarna. Det tycker jag faktiskt är enskymf emot fäderna till Gemenskapen och sedermeraEU. Hela syftet var ju att undanröja risken för attmedborgarna än en gång skulle drabbas av krigetsfasor i . Förvisso var det medborgarna somstod i centrum när detta samarbete började.Sedan har det utvecklats i en rad olika frågor ochtill många fler områden. Då uppstår diskussionen omhur man skall organisera sitt samarbete.Anf. 215 () replikHerr talman! Jag tror att det är en felsyn, som harältats ganska här , att det skullevara EU:s huvudsakliga syfte att vara en sortsfredsprojekt. När EU kom till fanns det kanske ocksåen tanke att man skulle lära vissa länder i atthålla sams som hade haft svårt för det tidigare genomhistorien, men det är ju framför allt ett ekonomisktprojekt, ett systemprojekt, ett projekt för att stärkastorföretagen och försvaga de fackliga organisatio-nernas möjligheter att åstadkomma vissa förändringar.EU:s hela regelverk genomsyras av en sådan tendensatt bevara och förstärka storföretagens makt i Europa.Anf. 216 () replikHerr talman! Jag tror att nu ägnarsig åt att skriva om historien. Det är förvisso så började med och att dethade med företagsamhet att göra. Men hela tanken varatt man genom att på olika sätt binda samman eko-nomier och länder skulle göra det svårare att starta ettkrig, framför allt mellan de gamla ärkefiendernaFrankrike och Tyskland.Hittills har det ju faktiskt lyckats. Jag tycker näs-tan det är rörande att se att och kan tatelefonluren och samtala och diskutera vardagligafrågor var och varannan dag.Det här innebar också att man skulle knyta ihopländerna även i andra avseenden, vid sidan om deinternationella rättsordningarna.Anf. 217 () replikHerr talman! Det fanns säkert flera tankar medEU-projektet, något annat vill jag inte säga. Men enväsentlig del av EU:s konstruktion var inriktad på attlikforma de ekonomiska villkoren mellan olika länderför att underlätta för en handel dominerad av europe-iska storbolag och se till att regelverket alltmer passa-de deras intressen och villkor.Sedan kan vi naturligtvis inte bevisa vad som hadehänt om inte om hade varit i historien, så att säga. Vi har aldrig facit på den historiska ut-vecklingen i mer än det som har varit, så vi kan intesäga huruvida det hade blivit krig eller inte krig medeller utan EU. Men jag tycker att EU:s insatser gen-temot omvärlden när det gäller bevarandet av fredeninte är så värst imponerande, trots allt. Man har ocksådär bidragit till att utså split för att främja sina egnamaktintressen.Anf. 218 ()Herr talman! Grundfrågan i EU-debatten, som jagser det, har handlat om demokrati - bådeinför folkomröstningen om EU och . En delförsöker prata om andra saker, men demokratifråganligger på något vis under, över och mellandebatterna.Vi som argumenterade mot ett svenskt medlem-skap menade att det skulle innebära ett stort stegbakåt i den demokratiska utvecklingen i . Visade att vanliga människors möjligheter att påverkaminskar kraftigt, och det i sin tur innebär att intressetför politik minskar.Är det någonting av allt det som sades före folk-omröstningen om EU som har besannats så är det välden saken. Visar inte t.ex. valet till Europaparlamen-tet det, när inte ens hälften av svenska folket iddespallra sig i väg till rösturnorna? Visar inte svenskafolkets engagemang inför regeringskonferensen precissamma sak? Vi har haft dyraste studiecirkel,ledd av . Den har kostat flera miljo-ner kronor, men något engagemang från svenskafolket har knappast uppbådats kring den här mycketviktiga konferensen som startar dag.Slutsatsen för mig, även inför regeringskonferen-sen, är att för varje nytt steg vi tar mot överstatlighetkrymper demokratin och människors möjligheter attpåverka sin egen och vår gemensamma framtid. De-mokratin har många aspekter, och i praktiskt taget allainnebär EU-medlemskapet ansträngningar och djupasår. Avståndet växer mellan eliten och folket.Vi kan ta frågan om offentlighetsprincipen och dethemlighetsmakeri som har varit. Jag vill dock säga attdet är en av de frågor där det än så länge inte har gåttriktigt så illa som jag hade befarat. Åtminstone har desvenska statstjänstemännen och politikerna bättrat sig något - på det yttersta, som sade.En annan aspekt som jag kanske tycker är likaviktig är det nyspråk som florerar och frodas i EU-hägnet. Där måste jag skam till sägandes nog påstå attBjörn syndat , i sin första debatt somhandelsminister. stod jag här i talar-stolen och skällde på en professor som inte alls ärriksdagsledamot. Han hette och hade precismyntat ett väldigt fyndigt ord: gemenskapsstatlighet.Det är just ett sådant här fluffigt, vackert ord somväxer upp i EU:s hägn och som säger någonting heltannat än vad det handlar om. har vi hört det frånBjörn mun, så det kommer nog att finnasmed oss . Det används i ställetför överstatlighet, om jag har förstått det rätt.Själva beslutsprocessen i EU är också en demo-kratifråga som är ganska besvärlig för ja-sägarna ochför dem som tycks tro på den här typen av samarbete.Vi har en minoritet i som har blivitlagstiftare. Minoritetsregeringen är inte bara regering;den har blivit lagstiftare. Majoriteten sitter vid sidanom och tittar på.Ta t.ex. , där jag sitter. fick jagdet här meddelandet med den elektroniska posten:"Till EU-nämndens ledamöter och suppleanter.Det har kommit till kansliets kännedomatt med anledning av diskussionen om galna ko-sjukan har ett extra möte med EU:s jordbruksminist-rar inkallats till måndag. Enligt ett nyhetstelegramfrån Reuters är det som begärt mötet. Jord-bruksdepartementet liksom den svenska representa-tionen i har i skrivande stund endast vagauppgifter om vilken/vilka frågor rådsmötet avser attbehandla. Tydligen rör det sig dock i första hand omekonomiska frågor i anslutning till de åtgärder somkan behövas för att återställa lugnet på marknaden förnötkött, eller något liknande. Av tidsskäl är det intemöjligt att kalla till ett sammanträde med inför ministerrådsmötet. Den som har syn-punkter att ge kan under hand framföra dessa tillplaneringschefen , ,tel. 405 11 64. "Så fungerar den demokratiska beslutsprocessen , 1996, som vi stora EU-debatten om regeringskonferensen. Densom har synpunkter kan ringa.Jag menar att det krävs stora förändringar, bådenationellt och genom fördragsändringar i EU, om viskall kunna få den här kolossen att fungera åtminstoneanständigt, så att man vågar se sig själv i ansiktet somparlamentariker.En av de viktiga förändringar som borde till är attfå bort den här gummiparagrafen, 235 §, som KennethKvist var inne på tidigare. Den innebär att man kansitta nere i ministerrådet och lägga till nya saker, sominte finns med i fördragen, trots att vi i de olika par-lamenten runt om i i laga ordning harkommit överens om och beslutat att godta fördragen.Man kan bara bestämma att lägga till nya kompeten-ser och att dra bort makt från de nationella parlamen-ten. Det görs friskt. Men det pratas inte så mycket omdet.En annan sak som jag tycker är tråkig är debattenkring utträdesparagrafen, som vi bl.a. från Miljöpar-tiet har försökt föra upp och som också Europaparla-mentet ville ha med på regeringskonferensen, åtmins-tone i ett tidigare skede. Jag tycker att det här är enviktig demokratisk fråga, därför att det binder upp densvenska ; de som väljs 1998, desom väljs 2002 och framtida generationer. Där svarardå majoriteten i riksdag att man vill "erinraom att såväl som Maastrichtfördragetslutits för obegränsad tid och att avsikten med fördra-gen är att skapa en allt fastare förening mellan med-lemsstaterna. En bestämmelse om utträde skulle inteligga i linje med denna målsättning. "Nej, det kan man hålla med om. Men det är intesärskilt upplyftande ur demokratisk synpunkt, närkonstitutionsutskottet lyckas formulera sig på detsättet.En fråga som jag skulle vilja ställa till Moderater-na handlar om det som kallas dubbla majoriteter, somdet finns en del skrivet om i detta betänkande och somModeraterna har motionerat om. Det var ju mångamoderater här inne i början på debatten, men harde tunnats ut litet grand. Jag vet inte om någon klararatt svara längre, men jag kan försöka att ställa frågan.De stora och mest inflytelserika länderna kräverännu mer inflytande i EU. och villha fler röster för att säkerställa sin ställning och för attkunna sälja detta projekt vidare till sina folk. Därsäger - väldigt ömsint mot de storaländerna och - att man anser att"om utvidgningen medför att balansen förskjuts kraf-tigt till de stora medlemsländernas nackdel kan detvara ett hinder mot utvidgningen". Därför vill maninföra ett system med dubbla majoriteter, som garan-terat rycker undan möjligheterna för mindre länder attskapa majoriteter mot de storas intressen i enskildafrågor.Jag vill fråga de moderata ledamöterna om det härverkligen är att ta till vara det svenska folkets intres-sen, när man kryper fram till regeringskonferensenmed den typen av budskap. Det är en skam, tyckerjag.Anf. 219 BO () replikHerr talman! Det är möjligt att jag missade nå-gonting alldeles i inledningen till den senaste talarensanförande. Men det jag hörde handlade om demokratioch överstatlighet och annat. Det jag möjligen missa-de var väl ett resonemang om varför vissa frågorkanske mår bra av överstatlighet. Det är ju självklart,att om vi flyttar frågor som kan lösas i en svenskkommun, i ett svenskt landsting eller i en svensk riks-dag till EU-nivån, är det en demokratiförlust. Men visom har förespråkat ett medlemskap i har gjort detdärför att det finns gränsöverskridande frågor, somsvenska medborgare inte får något inflytande på, omman inte ordnar ett ställe där man kan få det.Om av den långa debatten om EUinte har uppsnappat den enkla aspekten och ett av detunga motiven för EU-medlemskapet, förstår jagmycket väl hans inställning i huvudfrågan om med-lemskap. Men det är väl så, om jag förstår det rätt, attMiljöpartiet är emot att man exempelvis i en så viktiggränsöverskridande fråga som den internationellabrottsligheten skaffar sig möjlighet till överstatligabeslut.Samtidigt valde hans partivän som tjänstgjorde iEU-nämnden att rösta för att Sverigeskulle stödja ett direktiv om föräldraledighet. Föräld-raledighet är en viktig fråga, men det är litet svårt attse på vilket sätt den är gränsöverskridande i den me-ning som de flesta av oss lägger i ordet. Om PeterEriksson vill hjälpa oss med den fortsatta analysenkan han väl tala om för oss varför det är så bra har ett direktiv för hela EU-området, på 370miljoner människor, som rör föräldraledighet, samti-digt som man motarbetar att vi får effektiva metoderför att bekämpa gränsöverskridande brottslighet.Anf. 220 () replikHerr talman! Visar inte dagens debatt alldeles ut-märkt väl att det finns mängder av frågor som överhuvud taget inte borde finnas på EU-bordet? Det ärmängder av frågor och problem som snarare skapasgenom EU-systemet och som EU-populisterna gärnatar till intäkt för att föra in ytterligare beslut och mermakt i EU-systemet. Jag tycker t.ex. att behovet attskapa ett starkt Europol och ett gemensamt polissys-tem, en gemensam säkerhetspolitik för att minskabrottsligheten och för att minska narkotikaflödet, ärnågonting som har vuxit fram på grund av EU.Den galna ko-sjukan och risken för att vi skulle fåin den i är också någonting som har vuxitfram genom att vi har infört öppnare regler för handelmed djur, som sprider sjukdomar runt om i Europa.Det är därför det har skapats en sådan panik.Det finns tusen och åter tusen frågor, och det ärinte bara om jordgubbar. Jag minns att en folkpartisten gång pratade om att man ville ta bort reglerna omjordgubbar från EU. Därför är väl inte just det somBo Könberg tar upp det stora problemet.Anf. 221 BO () replikHerr talman! När jag lyssnar på jag än mer varför han har den inställning ihuvudfrågan som han har. Den är tydligen baserad påverklighetsbilder av den typen att problemen mednarkotika har skapats av EU och att det har dykt uppproblem i beroende på det svenska medlem-skapet. Det är svårt att se riktigt hur han då förklararatt det finns narkotikaproblem exempelvis i Förentastaterna, men han har säkert en bra förklaring till det.Nej, herr talman, den fråga som ha besvarat var frågan om det inte är så att detfinns gränsöverskridande problem, som man inte kanlösa på nationalstatsnivå, och att det är en utvecklingav demokratin om svenska medborgare får möjlighetatt påverka beslut som kan lösa de frågorna.Anf. 222 () replikHerr talman! Jo, , det finns gränsöver-skridande problem som man inte kan lösa enbart pånationell nivå. Därför behöver vi ett internationelltsamarbete i mängder av forum. anser attdet inom vissa begränsade områden bör vara en över-statlighet, även om demokratin blir sämre och funge-rar sämre på en överstatlig nivå.Det gäller t.ex. gränsöverskridande miljöproblem.De finns, det går inte att komma ifrån. Dem behövervi lösa, helst på global nivå, men också regionalaorganisationer får duga, och vi använder dem såmycket vi kan på dessa nödvändiga områden. MenEU:s beslut handlar mycket mer om områden där detinte är nödvändigt att fatta beslut centralt. De allraflesta besluten skulle man kunna lägga ned på natio-nell eller regional och lokal nivå i stället för att fattadem på EU-nivå.Anf. 223 () replikHerr talman! Man får en känsla av att Miljöpartiethar en mycket märklig demokratiuppfattning. Detförefaller vara på det viset att det är demokrati omMiljöpartiet får som det vill.Som jag uppfattar demokrati, och som de flestauppfattar demokrati, är det en man-en röst som gäller.Då måste, helt naturnödvändigt, ett land med70 miljoner invånare ha större inflytande i ett samar-betsorgan än ett land med 9 miljoner invånare. Det äringet märkligt med det: Det är just demokrati.En miljon stockholmare har större inflytande iSveriges riksdag än en halv miljon göteborgare har.Det är också demokrati. Och det kan aldrig vara rim-ligt att en svensk skall väga upp nio tyskar i ett sådanthär samarbetsorgan. Det vore icke demokrati.Jag vill också ta upp en annan sak. Jag tror att detär viktigt att man inte går från den här debatten ikammaren och tror att prionsjukdomar är någontingsom EU har hittat på. I själva verket är det ju EU:ssnabba agerande som har satt stopp för exporten avnötkött från ,som drabbats av "galna ko"-sjukan och det är just det faktum att man har kraftenoch styrkan att ingripa som gör att vi snabbt kommeråt det här problemet. Det är dessutom inte så att pri-onsjukdomarna första gången påvisades i . Deförsta fallen av kuru hittade man bland naturfolk iStilla Havet.Anf. 224 () replikHerr talman! Jag känner till att den här sjukdomentydligen har funnits bland kannibaler också. Och EUhar inte uppfunnit kannibalismen - det skall jag abso-lut inte anklaga det för.Vad gäller demokratifrågan är problemet för ersom nu skall försöka föra fram samma argument i dagsom ni gjorde före folkomröstningen att då var dethela tiden ett väldigt tal om vetorätten och om hurmånga röster hade. Vi hade ett större infly-tande per människa än de stora länderna i EU, rentröstmässigt. Jag tror att de allra flesta svenskar i dagvet att det faktiska läget egentligen inte alls är sådant.Det faktiska läget är sådant att och Frankri-ke dominerar EU-samarbetet och . Deandra stora länderna har också en hel del inflytande.Det är framför allt de stora länderna som kör det härtåget.Därför är det uppseendeväckande när Moderater-na i motioner till riksdag föreslår att dessaländer skall få ännu mer makt, ännu starkare ställningoch ännu mer inflytande över . Hade nimoderater sagt det före folkomröstningen om EU trorjag inte att ni hade fått särskilt många röster med er.Men ni var ju så pass kloka att ni inte sade det då. Detär nu efteråt ni säger det, och det är det jag tycker ärskamligt.Anf. 225 () replikHerr talman! Jag undrar om den föregående tala-ren vill hävda att vi svenskar inte kommer att varaöverrepresenterade i förhållande till tyskarna eller tillfransmännen även efter de förändringar som vi mode-rater har föreslagit. Så är det ju faktiskt: Vi har fortfa-rande en överrepresentation.Man kan inte komma ifrån att det faktum att manär vid förhandlingsbordet innebär att man har ettinflytande, vilket man inte har om man inte är där.Om man utnyttjar detta på ett skickligt sätt och är välförberedd når man mycket längre än man kan görabara röstmässigt, därför att man med argumentatio-nens hjälp - det har vi ofta visat i FN och Danmarkhar visat det i EU - får ett långt större inflytande änvad enkel räkning av demokratiska röstsiffror skullege. Vi svenskar är gynnade i förhållande till varendatysk, varenda fransman och varenda italienare, ävenmed förslaget från oss moderater.Anf. 226 () replikHerr talman! Då sade ni att det här var ett mellan-statligt samarbete. Då sade ni att vi hade vetorätt. Nusäger ni att vi skall ge tyskarna mer rösträtt för annarskanske de inte blir så glada och kanske inte vill släppain de nya länderna i . Så står det i er mo-tion. Jag tycker det är pinsamt.Anf. 227 ()Herr talman! Vi ser alla med spänning fram emotden regeringskonferens som inleds i ,och vi behandlar nu i denna kvällstimme regeringensupplägg inför denna. Den blir startpunkten på enförhandlingsprocess där utskott och dessEU-nämnd skall hållas informera-de och samråda med regeringen. Jag är glad att Björnvon kommer att aktualisera hur informationom konferensen skall nå ut till en bredare allmänhet,och jag är glad att han sade att samrådet mellan riks-dag och regering skall ske synnerligen nära.Det är klok politik i att EU nu skall görastill inrikespolitisk vardag och att varje minister ansva-rar för sin EU-fråga. Informationen om EU måste blimycket bättre. Det är det enda korn av sanning somjag uppfattade i anförande, som förövrigt var en orgie i populism.I har vi samrått om framflyttadepositioner på miljöområdet, åtgärder mot ekonomiskbrottslighet och andra angelägna frågor. Det har givitdåligt genomslag i massmedierna. Svenska medborga-re får inte se på EU som en överstatlig byråkratiappa-rat som lever sitt eget liv långt borta från genom-snittsmänniskans vardagsbekymmer. Vi måste bättretala om vilka möjligheter EU ger för framtidens Eu-ropa: fred både mellan och inom stater, fler arbetstill-fällen, snabbare utbyte av idéer inom forskning ochutbildning, bättre miljö och en effektivare brottsbe-kämpning och flyktingpolitik.Konstitutionsutskottet har naturligen att ge syn-punkter på gemenskapens rättsliga kompetens, hurreglerna för samarbetet skall se ut, vilken roll institu-tionerna skall spela och hur det folkliga inflytandetskall stärkas.Grunden för EU:s arbete ligger fast.