prot · GJ0959 · 1996-02-21 00:00:00 — Jag får tacka för kommentarerna frånEva , som hävdar att det pågår ett in-tensivt arbete. Ett av de exempel hon gav var det häråtgärdsprogrammet, som pekar framåt i tiden.Men, herr talman, vi behöver snabba beslut när detgäller just att ta hand om oljeavfall. Det handlar omden östra sidan av , där man inte harnågra sådana stationer. Det var det motionskravenhandlade om - vi måste se till att de blir till. Utsläp-pen i drabbar också mycket hårt.Det andra exemplet som gavs var Visbykonferen-sen, som är en väldigt stor konferens och förmodligenkommer att ha övergripande och principiell karaktär. Iförarbetena har det inte redovisats något kon-kret förslag när det gäller just de här frågorna.Dessutom, herr talman, fick jag inte något svar omden konvention som man hänvisar till - en skade-ståndskonvention som man har börjat arbeta med. Jagställde några precisa frågor kring straffskalor ochmöjligheten att se till att ett fartygsbefäl mister sin rättatt just föra befäl över fartyg om vederbörande upp-träder som en miljömarodör. Detta är enkla, konkretaförslag som vi har lagt fram nu.Jag tycker faktiskt att lagutskottet kunde ha fästlitet större vikt vid att nu få till stånd en handling.Som jag sade tidigare pågår det här ständigt. Därförkan vi inte vänta framåt i tiden.Anf. 150 ()Herr talman! Vi är överens om problembeskriv-ningen. Det som är problematiskt här är just sådanasaker som tar upp när det gäller t.ex.finansiering. Det här är ju en fråga som regeringendriver, som arbetar med. Eftersom det är såmånga länder som är inblandade är det inte så lätt kan bara lägga fram en motion och få den bifal-len här i , utan det handlar om att samarbetaoch försöka komma fram till en gemensam lösning.Jag vidhåller mitt yrkande om avslag på motionen.Vi följer givetvis det arbete som görs i regeringen.Det här är som sagt en fråga där vi är överens när detgäller själva problemet. Det vi inte är överens om ärom vi här skall göra ett tillkännagivande om detsom sägs i motionen.Anf. 151 ()Herr talman! tar upp att fi-nansieringen är ett stort problem. Det har vi ju pekatpå här i riksdagsarbetet; vi har lagt fram konkretaförslag om hur man skall kunna lyfta fram de härfrågorna och finansiera detta. Vad var alltså inget svar på frågan utan en bekräftelsepå att det inte har hänt så mycket sedan vi debatteradedet här i kammaren sist, och det är sedan.Fortfarande pågår dessa oljeutsläpp utan sanktioner,utan att vi har kraftfulla straff att ta till, utan att vi harmöjlighet att frånta befälhavaren befälet över fartyget.Jag har inte heller fått svar på mina frågor om kon-ventionen.Mot bakgrund av det här replikskiftet ber jag då,herr talman, att få vidhålla mitt yrkande om bifall tillmotionen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )17 § betänkande 1995/96:LU16SjöfylleriAnf. 152 ()Herr talman! Vi skall nu behandla ett enigt ut-skottsbetänkande som tar upp motioner om införandeav promilleregler vid sjöfylleri. Debattreglerna ärsådana att jag som företräder utskottet får göra mittinlägg före motionärerna, som inte sitter i utskottet.Jag skall därför kortfattat redogöra för utskottetsställningstagande.På regeringens uppdrag har BRÅ företagit en ut-värdering av lagändring. Utskottet anser medanledning av denna att regeringen på nytt bör övervä-ga om det bör införas promilleregler även till sjöss,vilket yrkats i motionerna.Sjöfylleri är en allvarlig fråga. Straffen har höjts,och det har haft effekt. Problemet med promillegrän-ser är emellertid inte lätta att lösa.Sjölagen omfattar alla farkoster till sjöss från enbrädseglare till en oceanångare, så det är en storspännvidd. Den omfattar också alla som fullgör enuppgift av väsentlig betydelse för säkerheten till sjöss;detta gäller inte nykterhetskravet i trafiken, som en-dast omfattar föraren och inte medföljande.Av BRÅ:s utredning kan man finna att det finnstvå skäl för införande av ett gränsvärde: dels att detskulle få en pedagogisk och moralbildande effekt attlåta samma principer gälla både väg- och sjötrafik ochatt nykterheten och därmed också säkerheten till sjössskulle gagnas av detta, dels att en sådan gräns skulleha stora processuella fördelar i och med att bevis-ningen i mål om sjöfylleri skulle förenklas och rätts-säkerheten för de misstänkta öka.Mot införande av ett gränsvärde finns det två ar-gument: dels att det råder diversifierade och särpräg-lade förhållanden till sjöss jämfört med till lands, delsatt det inte bör införas en regel vars efterlevnad intekan övervakas.Av dem som tillfrågats i BRÅ:s utredning ger enöverväldigande majoritet sitt stöd för införandet av ettgränsvärde för grovt sjöfylleri. av båtklubb-sordförandena, alla sjöpolisenheter utom en och över90 % av dem som svarat från samtalla utom tre inom lotsenheterna anser att ett gräns-värde gör grovt sjöfylleri bör införas. Men många äremot och klart negativa till ett man generellt förmenasrätten att förtära alkohol på båten, t.ex. närman har sökt natthamn. Det är här som ett av proble-men finns, om det exempelvis skulle blåsa upp ochman var tvungen att flytta båten till andra sidan ön ändär man ankrat.De yrkesverksamma menar att ett gränsvärdeskulle ha en allmän preventiv effekt. Det skulle ocksåunderlätta deras arbete under förutsättning att deockså skulle få en möjlighet att utföra rutinkontrollermed alkoholutandningsprov till sjöss.Av undersökningen framgår också att brott motsjöfyllerilagen huvudsakligen kommer till rättsväsen-dets kännedom som ett resultat av att allmänhetentipsar om att sådana brott har begåtts, till skillnad frånrattfylleribrott som i mycket stor utsträckning upp-täcks genom polisens kontroller. Men i jämförelsemed rattfylleribrotten är andelen fall med höga pro-millehalter mycket stor vid sjöfylleribrott. Detta ärmycket allvarligt.Utskottet framhåller att alkoholförtäring i sam-band med sjötrafik inte är förenlig med de krav sjöli-vet ställer och leder till ökade risker för allvarligaolyckor. Vi vet att antalet fritidsbåtar under senare årökat kraftigt och att trafiken på vattnet därmed harblivit allt tätare. Dessutom har allt fler fritidsbåtarkapacitet för höga hastigheter. kantrafikförhållandena till sjöss likna förhållandena pålandsvägarna. Därför krävs det också till sjöss reak-tionssnabbhet och gott omdöme.Dessa förhållanden har legat bakom utskottets ti-digare ställningstagande, att man borde överväga ominte en strängare syn på onykterhet till sjöss bordekomma till uttryck genom en ändring i sjölagen, så attbestämmandet av påföljd för brottet närmare anpassa-des till vad som gäller enligt trafikbrottlagen.Inte heller nu har utskottet ändrat uppfattning.Men införandet av promilleregler för sjötrafiken ärförknippat med betydande svårigheter. Rättssäkerhe-ten kräver en lagteknisk modell, som i största möjligautsträckning undanröjer de tillämpningsproblem somkan göra sig gällande.Fastän det inte finns promilleregler i sjölagen innebär inte detta att alkoholkoncentrationen iden misstänktes blod eller utandningsluft saknar bety-delse vid tillämpningen av bestämmelserna omsjöfylleri. Det är en fördel om det i förundersökningenfinns tillgång till analysbevis på alkoholhalten. Omanalysresultatet skulle visa att alkoholhalten uppgårtill i blodet bör ansvar för grovt sjöfylleri åbe-ropas.När nu föreligger utgår vi i utskot-tet från att regeringen återigen överväger de krav somframförs i motionerna och återkommer till riksdagen.Jag anser, herr talman, att problem är till för attlösas och att regeringen kommer att kunna finna enlösning.Anf. 153 ()Herr talman! Det faktum att fem talare anmält sigtill debatten om ett enhälligt betänkande med anled-ning av de fyra motionerna från , kds re-spektive Socialdemokraterna tyder på att ärendet ändåkänns så angeläget att man vill ge synpunker på det.Att man måste uppträda nyktert i trafiken är för deallra flesta en självklarhet. När det gäller bilen har detblivit alltmer tydligt att detta är nödvändigt. Vi hargjort skärpningar i lagen. I ännu högre grad gäller detflygtrafiken. Det skulle förvåna mig om någon överhuvud taget antydde att man skulle hålla till godo meden pilot som inte är helt nykter. Inte lika självklart hardetta varit när det gällt båttrafiken, även om kravenhar ökat i takt med de allt högre hastigheterna och enblandad och allt tätare trafik.Det handlar om att markera hur samhället ser påden här typen av brott. Att det handlar om ett brott ärtydligt, vilket också framgår av lagutskottets betän-kande. Det handlar ännu mer om att forma medel somleder till ett mål. Vi kan se i historiens ljus att det integått särskilt fort. Därför skall vi som motionerat i dethär ämnet inte vara alltför nedstämda.Det tog ju tid att få promilleregeln i biltrafiken införd.Norge fick det som första land 1936, somandra land 1941. Då var det en mycket omstridd re-gel. Inte minst den s.k. vetenskapen hade många skältill att man inte skulle ha det. Det var alltså ett stortmotstånd, naturligtvis också ett politiskt motstånd. Nunär regeln har anammats i så gott som hela världenbetraktas den som en självklarhet.Gränsvärdet i landstrafiken i var först0,. Det sänktes till 0,5. 1990 fick vi förslag frånden tidigare socialdemokratiska regeringen att sänkadet till . Då grep in och sade att detvar alltför svagt. Så gjorde man ytterligare en juste-ring nedåt. är gränsvärdet för rattfylleri.Jag skulle vilja påstå, herr talman, i denna om inteslutna så ändå lilla krets av lyssnare inklusive gästernapå läktaren att det inte är tack vare Justitiedeparte-mentets och regeringars insatser, utan trots juristeroch statsråd, som kunnat få igenom enradikalare och rejält förbättrad lagstiftning.Jag tror inte att gränsvärdet är till för att vi enklareskall kunna bestraffa människor eller sätta folk ifängelse. Det vore mig fjärran att påstå att avsikten ärden, utan avsikten är mera pedagogisk: att tala om attalkohol och trafik inte hör ihop. viceordförande har helt rätt när hon säger att dessa två äroförenliga. Det får inte vara något missförstånd närdet gäller den saken.Väg- och sjöfyllerikommittén, som på ett för-tjänstfullt sätt leddes av och somledde till ett enigt betänkande från representanter försju olika partier, krävde gränsvärden också på sjön.Det skedde . Jag framhärdar alltså iatt sänkt gränsvärde på land har höjt trafiksäkerhetenradikalt. Vi har ungefär fördubblat kontrollerna ivägtrafiken, men antalet nykterhetsbrott har inte ökat.Det tyder faktiskt på att "" bryr sig om vadlagstiftaren anser. Jag tror att det är en rimlig bak-grund när vi funderar kring denna fråga.När Väg- och sjöfyllerikommittén fick sitt upp-drag var der för att få en inriktning som gjorde detmöjligt att också på sjön ha gränsvärden. Kommitténsade att man hade funnit det både möjligt och lämp-ligt att bestämma vad som skall straffas som grovtsjöfylleri och föreslog att detta gränsvärde skulle varadetsamma som för grovt rattfylleri - då avser manlandstrafiken. Jag tror att det är viktigt att erinra sigatt denna utredning, enig som jag sade, har granskatsav , som i princip kommittill liknande slutsatser.Nu säger lagutskottet att regeringen bör övervägadetta en gång till. Det som närmast överraskar mig ärden diskretion man säger det med - näst intill utplå-ning. Med tanke på utskottsföreträdarens principiellasynpunkt hade det varit rimligt att lägga en beställningsom byggde på önskemålen i de fyra motionerna. Jagtror att det är viktigt att vi är angelägna om att refor-mera en så här gammal lag, . Den för-ändrades litet , och det är . Denputsades litet 1991. Men det finns anledning att få enlikvärdighet mellan de olika trafikslagen i det häravseendet. I grunden är det samma behov av säkerheti trafiken vare sig det gäller trafiken i luften, på landeller på sjön.Därför, herr talman, hoppas jag att det som sadeshär, om att man förutsätter att regeringen nu övervä-ger att återkomma, i kanslihuset bör uppfattas som attdet nu ändå börjar bli bråttom. Det finns ett bra under-lag, allt ifrån Väg- och sjöfyllerikommitténs utvärde-ring, bekräftad av , till - omman tolkar det mycket välvilligt - ett instämmandefrån lagutskottet.Detta, herr talman, förpliktar regeringen att snaraståterkomma till riksdagen.Anf. 154 ()Herr talman! Precis som utredningen föreslog måste huvudbudskapet vara: Hålldig nykter till sjöss! För detta har vi i vår lag-stiftning två begrepp, nämligen sjöfylleri och grovtsjöfylleri. Detta anger den attityd och värdering somvi har i samhället, att alkohol och sjötrafik inte hörihop. I ett historiskt perspektiv har denna tydligavärdering inte alltid kunnat avläsas i vår lagstiftning,men är lagstiftningen tydligare och där-med också värderingen i frågan.Det är positivt och bra, men det räcker inte om viockså vill att lagstiftningen skall tränga in i folksmedvetande och värderingsmässigt omfatta bredagrupper i samhället. Därför behövs det i lagstiftningenockså ett gränsvärde med promillegräns, av attitydskäloch värderingsskäl men också av tillämpningsskäl.Det blir lättare att tillämpa nuvarande lagstiftning, ochdet skulle också tjäna ett förebyggande syfte.Det är också vad flera berörda säger i den enkätsom har genomfört: BRÅhar i en enkät, som sänts till båtklubbar inom SvenskaBåtunionen, sjöpolisenheterna, ochlotsenheterna, ställt frågor om nykterhet, säkerhet ochövervakning till sjöss.Av de tillfrågade ger en övervägande majoritet sittstöd för införande av ett gränsvärde för grovt sjöfyl-leri. av båtklubbsordförandena, alla sjö-polisenheter utom en, av de som svaratfrån och alla utom tre inom lotsen-heterna anser att ett gränsvärde för grovt sjöfylleri börinföras. Båtklubbsordförandena menar att alkohol ochsjötrafik i allmänhet inte hör ihop. De flesta av deyrkesverksamma menar att ett gränsvärde skulle ha enallmänpreventiv effekt och också underlätta derasarbete.Brottsförebyggande rådet anför också i sin nu av-lagda rapport till regeringen som sin mening att ettövre gränsvärde har den fördelen. I samma rapportstår det: Den förenklar bevisningen i mål om grovtsjöfylleri. Trots att resurserna för att övervaka efter-levnaden av bestämmelserna är ytterst begränsade iförhållande till det stora antalet fartyg och till landetslånga kust och dess många insjöar och andra vatten-drag, skulle ett gränsvärde kunna underlätta för myn-digheterna att med hjälp av rutinmässiga alkohol- ochutandningsprov påverka den upplevda upptäcktsris-ken.Jag delar den uppfattningen. Jag tolkar därförlagutskottets nu aktuella betänkande positivt. Det görjag efter att ha tittat på det stycke i betänkandet sommånga har citerat:"Sedan utvärderingen av lagändringar nuär slutförd, synes underlaget vara tillräckligt för attbedöma vilka ytterligare ändringar i reglerna omsjöfylleri som kan vara motiverade. Utskottet utgårdärför från att regeringen på nytt överväger de frågorsom tas upp i motionerna och därefter återkommer tillriksdagen med besked om sitt ställningstagande. "Jag avvaktar med spänning ett sådant initiativ ochförslag från regeringen innan ytterligare riksdagsini-tiativ är att vänta från mig.Anf. 155 SKÅNBERG (kds)Herr talman! I lagutskottets betänkande LU16 be-handlas som vi har hört frågan om sjöfylleri och ävenmin motion L903, vari jag yrkar att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen an-förts om att låta samma regler gälla för onykterhet vidframförandet av fartyg som gäller vid framförandetav fordon på väg.Vi har hört att utskottet är enigt. Det beror i dethär fallet på att inte är represente-rade. Den här frågan diskuterades därför i den krist-demokratiska riksdagsgruppen.Herr talman! Jag yrkar härmed bifall till motionL903.Bakgrunden är naturligtvis de många dödsolyckortill sjöss där alkoholförtäring varit inblandad. Vi vetmed säkerhet att lagstiftningen har en normerandeverkan. Promillegränserna i trafiken till lands har påett mycket verksamt sätt bidragit till att det i allmän-hetens ögon nu är en allmänt accepterad norm attalkohol och bilkörning inte hör ihop. Den som tackarnej till alkohol med motiveringen att han skall körabil möts snart sagt över allt med självklar respekt.Andra alkoholfria zoner som kan sägas vara heltaccepterade i allmänhetens ögon är väl att man intedricker om man är gravid eller om man är i tjänst i sittarbete. Men uppenbarligen finns inte samma självkla-ra attityd att alkohol och sjötrafik inte hör ihop.Om reglerna för sjöfylleri var uppbyggda eftersamma principer och med samma promillegränsersom vid landtrafik har vi goda skäl att utgå från attlagstiftningen snart skulle bli normerande, och däri-genom, herr talman, skulle människoliv räddas.Lagutskottet bemöter min och övriga motionermed samma innehåll på ett i förstone relativt positivtsätt, även om de avslås.Utskottet skriver i sitt betänkande: "...man bordeöverväga om inte en strängare syn på onykterhet tillsjöss borde komma till uttryck genom en ändring isjölagen så att bestämmandet av påföljd för brottetnärmare anpassades till vad som gäller enligt trafik-brottslagen", samt: "Utskottet utgår därför från attregeringen på nytt överväger de frågor som tas upp imotionerna och därefter återkommer till riksdagenmed besked om sitt ställningstagande. "I förstone verkar det positivt, men läser man deten andra gång slås man av att det faktiskt bara är luft iuttalandet. flyr från sitt eget ansvar, närutskottet ut i luften säger att någon obestämd "man"borde överväga saken, samt litet senare något merprecist att regeringen borde överväga saken igen ochåterkomma med besked om sitt ställningstagande.Någon annan bör alltså ta ställning. Utskottetmäktar inte ha en uppfattning och ta ställning även omman erkänner att man nog borde överväga saken.Men det är uppgift att stifta lag och attta ställning. Det är regeringen som har att utföra riks-dagens beslut. Hur skulle det se ut i andra riksdagsbe-tänkanden om vi bad regeringen överväga någon visssak och sedan återkomma med sitt ställningstagande?Det är ju vår uppgift som folkvalda att ta ställning ochsedan ge regeringen vår uppfattning till känna.De huvudsakliga skäl som utskottet anför, ochsom vi har hört tidigare, mot att anta motionen är atten straffbestämmelse måste vara så klart och tydligtutformad att den kan tillämpas på ett förutsägbart sätt.Med det förstår jag att utskottet ifrågasätter om mankan kontrollera lagens efterlevnad.Den andra invändningen är att förhållandena sområder till sjöss är särpräglade och mycket varieradeoch att all sjötrafik, från segelbrädor och kanoter tilloceangående fartyg, omfattas av sjölagen. Medannykterhetskravet i trafiken endast avser förare, gällerför sjölivet dessutom att nykterhetskravet ombord inteenbart omfattar den som framför fartyget utan ävenden som i övrigt fullgör uppgifter av väsentlig bety-delse för säkerhet till sjöss.På båda dessa invändningar kan man svara attprecis samma svårigheter gäller för landtrafiken ochhar där övervunnits. Vi vet alla att polisen bara upp-täcker en bråkdel av alla rattonyktra, och man kanäven ha praktiska svårigheter att gripa misstänkta.Ändå har lagen sin goda verkan.Om man till lands förmår att skilja mellan enspark, en cykel och en långtradare med släp är jagövertygad om att också sjölagen kan utformas så kan skilja mellan en segelbräda, en kanot och ettoceangående fartyg. Om det bara finns den allraminsta vilja hos den lagstiftande myndigheten kannaturligtvis även trafiken till sjöss regleras på ett likaförnuftigt sätt som trafiken till lands. De praktiskasvårigheterna är inte oöverstigliga. Ingen kan välförneka att lagen kan skrivas så att den omfattar "densom på annat sätt har en uppgift ombord som är avväsentlig betydelse för säkerheten ombord".Faktum kvarstår. Genom att införa samma reglerför onykterhet vid framförandet av fartyg som nugäller vid framförandet av fordon på väg skulle vi fåen önskvärd normgivning och, viktigast av allt, män-niskoliv skulle räddas. Detta vet lagutskottet, menman har underlåtit att ta ställning. Enligt min meninghar man flytt sitt ansvar.Anf. 156 ()Herr talman! I mitt anförande tog jag upp de pro-blem som föreligger för att vi skall kunna ta ställningtill motionerna. Därför vill jag bara yrka avslag påmotionen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )18 § Ändring i konkurslagen, m.m.FöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU29Ändring i konkurslagen, m.m.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )19 § En ny lag om vissa internationella sank-tionerFöredrogsUtrikesutskottets betänkande 1995/96:UU12En ny lag om vissa internationella sanktioner(prop. 1995/96:35)Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )20 § Pyrotekniska varorFöredrogsNäringsutskottets betänkande 1995/96:NU16Pyrotekniska varorAnf. 157 (mp)Herr talman! motion som behandlas idetta betänkande handlar om pyrotekniska varor.När vi tänker på fyrverkerier tänker vi på fest ochglädje. Men en nackdel är att kroppskador kan vållas.Faktum är att dessa pyrotekniska varor innehållermånga skadliga ämnen. De är inte bra för naturen,människor och djur.Till saken hör också att användningen av fyrver-kerier har blivit omfattande. Vi använder dem vi in-vigningar, vattenfestivaler och större högtider. Det ären omfattande användning. Utvecklingen har gått motstörre och tyngre pjäser.Miljöaspekten är i fallet fyrverkerier mindre in-tressant och tas inte upp av medier och tillverkare.Men fyrverkerier innehåller en mängd giftiga ämnen.Jag skall nämna några: antimon, fosfor, blyföreningar,fenolhartser, naftalen, hexakloretan, PVC och nitrater.Miljöpartiets motion handlar om två ämnen, näm-ligen barium och strontium. Dessa ämnen måste manha för att få färgerna grön och röd i fyrverkerierna.Barium och strontium är radioaktiva ämnen som iföreningar kan bindas i kroppens vävnader. Därmedfår radioaktiva isotoper avsevärt större möjligheter attskada cellerna. Strontium kan lagras i benstommen,vilket är ganska välkänt.Jag hörde detta av en professorpå . Han gjorde mig uppmärksam på pro-blemen. Det var ingen som hade tagit upp det tidigare.Jag reagerar mest över utskottets behandling avden här motionen. Man har skickat den till åtta re-missinstanser. Dessa remissinstanser är inte särskiltkompetenta för att avgöra den här frågan. Därför harfem avstått från att yttra sig. Tre har svarat. Dessa treär och två pyrotekniskaföretag. Det är inte särskilt vederhäftigt att fråga des-sa.Sprängämnesinspektionen har konstaterat att detvå ämnena ingår i de flesta godkända fyrverkeriartik-lar. Om dessa inte skulle få finnas skulle det inte blinågra färger utan endast knallar. Men det är inte rik-tigt sant. I en bok om fyrverkerier med recept på vadman kan göra står det uttryckligen hur man skall göraför att få dessa färger. Färgerna blir inte lika knalliga,men det går att få fram dem. Det de säger är alltså intesant.Sedan hänvisar de till ett deltagande i EU:s stan-dardiseringsprojekt för fyrverkeriartiklar trots attbarium och strontium inte ingår bland de där diskute-rade ämnena. Vad kan omkemi?Sedan är det två pyrotekniska företag som svarar.De säger naturligtvis att motionen skall avslås. Dehänvisar också till EU:s standardiseringsprojekt därdessa ämnen inte alls tas upp. Sedan säger de att ef-tersom dessa ämnen inte finns med betyder det att deinte är så farliga att de bör förbjudas. Det är också enkonstig vändning. Men om det är så att de är giftigaborde de bytas ut.Svenska Fyrverkeribranschförbundet säger i sittremissvar att det inte finns några bra ersättare förämnena, vilket inte är sant. Sedan säger de att mäng-den inte är så stor att den torde märkas vid sidan avövriga utsläpp. Det kan man ju säga, eftersom det ärväldigt många utsläpp som sker. Men vem är det somhar kollat detta ordentligt? Det är ingen som har gjortdet. Därför tycker jag att utskottsbehandlingen av denhär motionen är usel.Jag får väl återkomma.