prot · GJ0965 · 1996-03-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:65Torsdagen den 7 marsKl. 12.00 17.05Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottAndre vice talmannen meddelade att Centerparti-ets riksdagsgrupp fr.o.m. den 11 marsdels under ledighet anmält hennesersättare som suppleant iutrikesutskottet,dels under ledighet anmält hennesersättare som suppleant i utbildningsut-skottet.Andre vice talmannen förklarade valda tillsuppleant i utrikesutskottetAnna Corshammar-Bojerud (c)suppleant i utbildningsutskottetRolf ()2 § Svar på interpellation 1995/96:99 om för-falskade passAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att förbättra säkerhetenpå passen och i avvaktan därpå förbättra kontrollmöj-ligheterna vid våra gränser.Den nuvarande svenska passboken infördesår . Den är betydligt svårare att manipulera ochförfalska än sin föregångare. för infö-randet ansågs den av mycket svår att förfalska, och den är jämförtmed många andra europeiska pass fortfarande mycketbra. Dess värre har det visat sig att den lamineringsom finns i passet inte alltid utgör en tillräcklig säker-het. Skickliga förfalskare har med tiden lärt sig attlyfta laminatet och ändra på personuppgifter i passbo-ken.Rikspolisstyrelsen är den myndighet som bestäm-mer hur passboken mer i detalj skall vara utformadför att bl.a. vara svår att förfalska. På Rikspolisstyrel-sen har man börjat utreda hur passet skallkunna bli mer säkert. skall rutinerna ochkontrollerna vid själva ansökningstillfället ses över.Utredningen är inte bara föranledd av att passenssäkerhet bör förbättras utan även av att passboken till1998 måste anpassas till EU-standard.Genom att passboken förses med bättre lamineringoch genom att andra säkerhetshöjande åtgärder ge-nomförs räknar med att antaletförfalskade och manipulerade pass skall minska ochden felaktiga användningen av pass som kan misstän-kas förekomma kraftigt begränsas.Att göra en säkrare passbok löser emellertid intealla problem. Det gäller, precis som , att förbättra möjligheterna att kontrollerapasset. finns möjlighet för polisen att viasina terminaler vid gränsorterna kontrollera om ettpass anmälts stulet eller förkommet.Vidare förhandlar om an-slutning till och därmed med-lemskap i . Ett medlemskapkommer att ge tillgång till ett datoriserat informa-tionssystem - . I dettadatabaserade register kommer medlemsländerna attkunna lämna uppgifter bl.a. om stulna och förkomnapass.Slutligen några ord om att en person kan få flerapass utfärdade till sig under kort tid.Det är en grundlagsskyddad rättighet att lämna ri-ket (RF 2:8). Den rättigheten får begränsas enligt lagmen endast på vissa grunder. En svensk medborgareär skyldig att ha pass vid resa utomlands utom i vissareglerade undantagsfall. En svensk medborgare harockså rätt att erhålla pass på ansökan. Begränsningarfinns stadgade bl.a. för personer som är berövadefriheten och personer som inte är myndiga eller somär underkastade tvångsvård.En svensk medborgare har således rätt att i deflesta fall få ett pass. Att någon slarvar bort sitt passeller blir bestulen skall naturligtvis inte hindra veder-börande att få ett nytt pass. Problemet är, precis somLennart exemplifierar, att det finns personersom av olika skäl uppenbarligen utnyttjar systemetoch ansöker om pass under kort tid.Mot detta måste samhället kunna reagera. Det finnsinte någon anledning för samhället att ge samma finaservice till den som av slarv eller av andra skäl vidupprepade tillfällen ansöker om nytt pass. En rege-ländring som ger passmyndigheterna möjlighet atthandlägga dessa ärenden extra noga försämrar natur-ligtvis servicen för den enskilde men ökar möjlighetentill kontroller. Ökade kontroller innebär att fler sominte är berättigade att erhålla nytt pass upptäcks. Föratt motverka missbruk kan jag också tänka mig attavgiften för ett nytt pass under det gamla passetsgiltighetstid skall kunna vara högre.Jag kommer att studera vilka möjligheterdet finns att göra vissa regelförändringar. Utgångs-punkten måste vara att den som är normalt skötsamskall ha en god service och få sitt pass snabbt ochkvickt, men att den som belastar systemet får finna sigi att inte alltid få ett pass lika snabbt.Anf. 2 ()Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret påmin interpellation.Det känns litet konstigt att bo i ett land där bankeroch post inte accepterar det av vederbörande myndig-het utfärdade passet som legitimationshandling. Jagtrodde att det här skulle upphöra när det nya kom.Men visade det sig att man också fråndet hållet insåg att det inte var så välbeställt medsäkerheten.Häromveckan kunde vi se hur en förtvivlad repre-sentant för polisen framför TV-kamerorna talade omatt mer än 1 000 pass försvinner, förkom-mer eller sägs vara stulna. Det är uppenbart att passensedan antingen används för att smuggla människoreller också, som varit förekommande, an-vänds utanför Sverige.Ni kommer väl fortfarande ihåg hur DDR:s MFS-agenter med förkärlek reste omkring på svenska fals-ka pass. De äkta lösenmärkena tvättades med jämnamellanrum ur pass när det gällde svenskar som passe-rade den statsbildningens gränser. kan jag tänkamig att det är främst smugglare av individer ochknark som gör goda affärer på våra ofullkomligheter.Att döma av rapporter i både TV och tidningar harandra länder direkt framfört klagomål till Sverigeöver den bristande säkerheten.I svaret nämns att en del inte kan få pass. Jag hop-pas att de reglerna har skärpts efter det att en mycketomdiskuterad spion för lyckades fåett pass i sitt nya namn och därmed få sin flykt under-lättad.Statsrådet hänvisar här till möjligheten att höjaavgifterna för att få nya pass. Men det har kanske inteså stor betydelse för den som tjänar 10 000-tals kronorpå en insmugglad person. För den personen torde enhöjning med några hundralappar inte betyda såmycket. Snarare höjs väl då också smugglartaxan.Positivt är att statsrådets svar andas mer av möj-ligheter på kort sikt jämfört med vad som fram-kommit från polishåll. Jag hoppas att det är justitie-ministern som har mest rätt den här gången.Anf. 3 Justitieminister ()Fru talman! Jag uppfattar att ändåär ganska nöjd med svaret. Men låt mig kommenteranågra saker. Beträffande de skisserade förslag tillåtgärder som jag anser att det är nödvändigt att vidtahade vissa invändningar och menadeatt en högre kostnad för att få ett nytt pass inte skulleha så stor betydelse i sammanhanget. Jag delar interiktigt den uppfattningen.En hel del av de pass som är i omlopp och somanvänds i förfalskat skick är nämligen stulna pass. Detär inte bara fråga om att man begär nya pass i avsiktatt använda dem för nämnda ändamål. Man användersig naturligtvis också av förkomna och stulna pass.Om det är kostsamt att skaffa sig ett nytt pass hållerman i sitt pass mera noga. Jag tror att det är en åtgärdi sammanhanget som faktiskt kan ha betydelse till-sammans med de andra åtgärder som jag har redovi-sat.Anf. 4 ()Fru talman! Det är självklart att det också är frågaom äkta stölder, alltså inte bara om påhittade, närnågon begär att få ett nytt pass. Men vad som förvånarmig är att man inte håller bättre i en så viktig värde-handling som ett pass ändå är - oavsett vad det kostar.För den som får sin identitetshandling missbrukad kandet ju bli oerhört otrevligt.Jo, jag är faktiskt mera nöjd med svaret här än jagkunde vara utifrån vad som framkommit i massmedi-erna från polismyndighetens sida. Då kan man undra:Var det bara en signal från det hållet för att få litethjälp med slantar för att kunna göra något extra fort -eller vad? Kring det kan man alltid ha funderingar.Jag tycker ändå att mera finns att göra. I min frå-geställning har jag pekat just på ett antal möjlighetersom skulle finnas för att på ett ganska enkelt sätt görapassen mycket säkrare när det gäller att undvika för-falskning, t.ex. genom perforation av laminatet. Där-med blir det mycket svårare att göra något med pas-sen, enligt vad jag hört.Trots det relativt positiva svaret förväntar jag migalltså att vi snabbt kan se positiva åtgärder, så att vårapoliser inte behöver stå framför TV-kameran och seallmänt ledsna ut över det stora missbruk som finns idag.Anf. 5 Justitieminister ()Fru talman! Jag är övertygad om att Rikspolissty-relsen med intresse kommer att ta del av LennartFridéns synpunkter på de tekniska frågorna när detgäller att utforma passen.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1995/96:98 om elö-verkänslighetAnf. 6 Socialminister ()Fru talman! har frågat mig vilkenmålsättningen är med att det tas ett samlat grepp kringforskningen om elkänslighet, om de drabbades orga-nisationer kommer att få vara med i arbetet och vilkettidsperspektiv som gäller. Han har också frågat omnågra signaler kommer att ges till försäkringskassoroch andra institutioner som känner sig vilsna efterSocialstyrelsens rapport från år 1995.Elkänslighet är en uppmärksammad frågai vårt samhälle. Regeringen har också tagit vissa ini-tiativ, vilka jag strax skall återkomma till.Riksdagen har bl.a. genom betänkandena1993/94:BoU 17, Elöverkänslighet, och1994/95:BoU 18, Byggnaders inomhusmiljö m.m.,pekat på betydelsen av forskning om elkänslighet.Bostadsutskottet har också framhållit att kraftfullaoch effektiva åtgärder måste vidtas för att komma tillrätta med problemen kring elöverkänslighet. Samti-digt konstaterar utskottet att det inte finns någonallmänt accepterad förklaring till uppkomsten avelöverkänslighet. De slutsatser som enligt utskottetbör dras är dels att kunskaperna kring problemen medelöverkänslighet måste öka, dels att den kunskap, ochframför allt de praktiska erfarenheter, som trots alltredan finns måste tas till vara, systematiseras ochföras ut till berörda parter. Det är bl.a. mot dennabakgrund som regeringens initiativ vad gäller elkäns-lighet skall ses.För att utveckla det tidigare arbetet med att inven-tera omfattningen och inriktningen av forskningen omelkänslighet, har regeringen den 9 november 1995uppdragit åt att delsfölja upp och sammanställa resultaten av redan ge-nomförd forskning om elkänslighet, dels redovisasåväl pågående som planerade forskningsprojekt.Rådet skall också enligt uppdraget redovisa omfatt-ningen av de forskningsmedel som anvisas till forsk-ning om elkänslighet. Uppdraget skall redovisas isamband med rådets anslagsframställning för ,dvs. senast den 1 april 1996.Regeringen har också uppdragit åtRiksförsäkringsverket att genomföra en studie om hurden allmänna försäkringens ersättningsregler tilläm-pas i ärenden där elkänslighet redovisas. Av studienskall det bl.a. framgå hur många pågående ärendenhos försäkringskassorna som berör elkänslighet. Sjuk-skrivningstider och rehabiliteringsinsatser för demänniskor som berörs skall också redovisas. Vidareskall verket undersöka om det förekommer regionalaskillnader när det gäller försäkringskassornas hand-läggning av ärenden om elkänslighet. Uppdraget skallredovisas regeringen före utgången av novembermånad 1996.Regeringen har vidare uppdragit åt att , , till rege-ringen redovisa arbetet rörande eventuella hälsoriskerav kraftfrekventa elektriska och magnetiska fält.I de betänkanden från bostadsutskottet som jag ti-digare nämnt, lyfte utskottet fram vissa frågor somsärskilt borde belysas. Bland dessa återfinns fråganom rätt till bostadsanpassningsbidrag vid elöverkäns-lighet (rskr. 1993/94:302 och rskr. 1994/95:234).Detta har föranlett regeringen att den 5 maj 1995uppdra åt att göra en särskild kartläggningav bostadsanpassningsbidrag vid elkänslighet.Innebörden är att skall kartlägga och be-skriva i vilken utsträckning stöd i form av bostadsan-passningsbidrag har lämnats och lämnas för s.k. elsa-nering av boendemiljön. Det skall framgå vilka slagsåtgärder stödet avsett, dess omfattning och de totalakostnaderna för åtgärderna.I uppdraget ingår också att bedöma i vilken ut-sträckning de åtgärder som har vidtagits lett till önskatresultat. Eftersom denna fråga kräver kompetensutanför ansvarsområde, skall höraSocialstyrelsen i denna del.Liksom uppdraget till Rådet för arbetslivsforsk-ning, skall uppdraget till redovisas till rege-ringen senast den 1 april 1996.Den myndighet som fått ett uppdrag avgör på vil-ket sätt och i vilken omfattning de elkänsligas organi-sationer involveras i arbetet. Men jag vill nämna attregeringen i beslutet om uppdraget till sär-skilt har angett att kontakter tas med bl.a. Föreningenför el- och bildskärmsskadade under arbetets gång.De uppdrag som har lämnats skall alla redovisastill regeringen under innevarande år. När detta skettkan regeringen bedöma om det är möjligt att ge någrasignaler till försäkringskassorna och till andra institu-tioner om förfaringssätt vid ärenden som berör el-känslighet. Det är också min avsikt att regeringen,med stöd av den kunskap uppdragen ger, skall åter-komma till med en samlad redovisning avfrågor med anknytning till elkänslighet.Anf. 7 ()Fru talman! Jag får tacka för svaret. Jag tänkte attjag skulle passa på att ta upp de här frågorna en gångtill innan statsrådet lämnar sin taburett för andra upp-gifter. Vi har diskuterat dessa frågor ett par gångerförut, och det har synts att vissa steg framåt har tagits.Jag har upplevt att har haft ett positivtintresse av att lösa dessa frågor. De drabbade uppleverdock att det, åtminstone för dem, finns ett flertal mör-ka moln.Först vill jag komma med några kommentarer tillsvaret. Det talas bl.a. om Rådet för arbetslivsforsk-ning. Jag har så sent som fått signaler från FEB-företrädare om att de, när de tagit kontakter för att fåvara med ganska tidigt i diskussionerna, fått ett nej.När det gäller agerar de oli-ka försäkringskassorna på mycket olika sätt. Jag kange exempel på chockerande handläggning. I ett fallfann jag mig föranlåten att ta kontakt med en försäk-ringskassa, och det som framkom då föranledde i sintur kassans föreståndare att ingripa och att vidta sär-skilda informationsåtgärder gentemot de anställda.Sedan gäller det . Samma somsatte upp de i vissa avseenden omöjliga reglerna, skallockså följa upp hur de efterlevs. Ordet ""betraktas ju dessvärre som ett fult ord även hos andraän hos elöverkänsliga. Statsrådet och jag har tidigarediskuterat hur man hanterade det s.k. iKarlskoga som ju, trots uttalade löften, efter ett antalår inte ledde till någonting.I ett av de fall som jag har fått ta del av under fö-regående vecka, säger sig en mellansvensk kommunvara förhindrad att vidta bostadsanpassningsåtgärderpå grund av de regler som just har ställt upp.Den drabbade har själv fått vidta nödvändiga åtgärdertill stora kostnader, och mår nu mycket bättre. Dåkommer nästa slag, som i och för sig inte har någotmed att göra. Arbetsgivaren anser sig inte haråd att anpassa arbetsplatsen utan att få stöd, ochföreslår att vederbörande i stället bör sjukpensioneras.Jag har träffat många av dem som drabbats. Trotsmin lekmannaposition - jag har dock många års erfa-renhet som lärare och jag har även haft andra funktio-ner där jag fått hjälpa människor - vågar jag påstå attingen av dem jag har träffat i grunden har psykoso-matiska problem. Men när oförstånd, rigiditet ochbrist på empati får råda, ligger det naturligtvis nära tillhands att man får det omvända, alltså somato-psykiska problem.Jag har blivit uppringd av en avde drabbade och av en förtroendeläkare. De hade fåttklart för sig att denna diskussion i kammaren skullebli av. Det kommer ständigt till nya aspekter och nyainfallsvinklar. Låt mig i all korthet bara konstatera attläkaren betonade att man alltid skall ta patienten påallvar. Men han sade också att han, i sin roll somförtroendeläkare, måste följa de regler om arbetso-förmåga m.m. som finns, och dessvärre har de enrigiditet som inte ger utrymme för de rent medicinskabedömningar han vill göra som läkare.Den drabbade personen tog upp ett frågeformulärsom används av avdelningen för yrkesmedicin vidHuddinge sjukhus. Detta formulär fick jag mig tillskickat. Frågorna är, i strid med Socialsty-relsens anvisningar som jag uppfattar det, utformadeså att det endast är psykogena förklaringar man letarefter.Jag kan bara titta på några av de första frågornaman ställer: Besväras du mycket av nervositet eller avinvärtes oro? Icke önskade tankar, ord eller föreställ-ningar som inte vill lämna ditt sinne? Svimningskäns-lor eller yrsel? Förlust av sexuellt intresse eller njut-ning? Känner du dig kritisk mot andra? Har du före-ställningar om att någon annan kan kontrollera dinatankar?Jag förstår att man kan bli hur upprörd som helstnär man får den typen av frågor ställda till sig.Jag vet att statsrådet inte kan gå in och agera i ensådan här fråga, men jag hoppas att det jag nu harpåpekat ändå kan få en effekt när arbetet skall förasvidare och utvärderas.Anf. 8 ()Fru talman! Det är framför allt av tre skäl som jagengagerar mig i debatten. Det första är att jag självsedan drygt tio år nästan arbetar med dataoch har kontakter med många andra som arbetar meddatorer. Jag är precis lika upprörd som det man ibland får läsa i tidningar om att detskulle vara fråga om psykosomatiska problem. Det ärinte det inte alls, utan de som drabbas av dessa pro-blem är sådana som är intresserade av att arbeta meddatorer och är entusiastiska. Det är någonting de tyck-er om. Det är orimligt att komma med sådana tanke-gångar.Det andra skälet är att jag står som undertecknad iden motion i ämnet som vi lämnade in se-dan, som onmämnde här och som bo-stadsutskottet har behandlat på ett mycket positivtsätt. Det måste jag verkligen säga. Jag tycker att ut-skottet skött det väl, tagit till sig motionsyrkandenaoch vidtagit en mängd åtgärder, som statsrådet ochdepartementet följt upp.Det tredje skälet är att jag sitter med i HSU 2000.Vi håller på med en kartläggning av folkhälsan ochsjukvårdens roll i densamma. Det finns alltså litetolika anledningar för mig att fundera på den här frå-gan.Det som jag ser som ett bekymmer är att kun-skapsläget är så dåligt på det här området. Det gällerforskningen men också den kliniska verksamheten.Inom sjukvården är kunskaperna väldigt dåliga. Jaghar tagit fram den senaste uppdateringen på Internetvad gäller elkänslighet. Man delar upp det här i treolika varianter. Det är egentligen inte en och sammasjukdom det handlar om, utan det kan vara tre olikatyper av symtom, tre olika uttryck för vad som kallaselkänslighet. Det är ungefär vad man vet. Man är litettveksam till hur det här skall hanteras. Detsammagäller vårt arbete i HSU 2000 med folkhälsofrågorna.Datoranvändningen ökar kraftigt i samhället. Vi vetinte hur pass omfattande de här problemen kan bli,men risken är att de kan komma att öka rätt så drama-tiskt. Det är viktigt att vi skaffar oss kunskaper påområdet.Vår arbetsuppgift är avgränsad till att behandlasjukvårdens roll i folkhälsoarbetet. Det är så direkti-ven är skrivna, för man måste göra en avgränsning.Det uppstår här ett Moment 22. Eftersom man inomsjukvården inte vet så mycket om dessa frågor, kanman inte heller göra så mycket.Min slutsats är att vi måste göra en satsning påforskningen, göra mycket stora insatser där och överhuvud taget ändra attityden i den här frågan, ta den påbetydligt större allvar än . De forskare som körmed något slags vetenskapliga argument för att viftabort det hela kan avstå från sina anslag och sysslamed något annat i stället. Vi borde satsa våra pengarpå dem som tar den här frågan seriöst.Anf. 9 Socialminister ()Fru talman! Precis som sade ochockså berörde kan jag naturligtvis integå in i enskilda fall. De får i den här debatten betrak-tas som en bakgrundsbeskrivning till varför vi debat-terar frågan. Alla dessa enskilda fall är uttryck förlitet olika saker: oro inom olika områden, som för-säkringskassa, hälso- och sjukvård, primärvård, yr-kesmedicinska områden. Alla utgör bakgrund tillvarför vi engagerar oss i att söka svar.Jag har sagt tidigare att jag personligen inte harnågot svar. Jag kan bara konstatera att en mängdmänniskor visar symtom på någonting som det ärviktigt att ta på allvar. Detta är bakgrunden till att vihar lagt ut de olika uppdragen, dels därför att ocksåriksdagen har engagerat sig, dels därför att vi själva iregeringskansliet är mycket engagerade i frågan.Jag vill än en gång stryka under att jag tycker attpatienternas situation och oro skall tas på allvar. Jagdelar också uppfattningen att det krävs mer forskningoch diskussion, en debatt som kanske är mer sökandeoch förutsättningslös än vad den i många samman-hang varit hitintills.När det gäller ochpåståendet att det skulle ha varit avvisande till ettsamarbete med de berörda patientorganisationerna fårvi se till att dagens protokoll översänds dit. Där fram-går det att det är vår uppfattning att man skall hasamverkan med de berördas organisationer.Stig tog upp frågan om HSU 2000 ochsjukvården. Han sade att man inom hälso- och sjuk-vården kanske vet för litet för att kunna ge ett ordent-ligt stöd och en ordentlig vård. Det är så . Jagdelar uppfattning att vi på olika sättmåste söka kunskap. Men vi gör det villjag stryka under en sak. Återigen glider det in i dis-kussionen att skulle ha haft en avoginställning i sakfrågan. Det sägs dock i Socialstyrel-sens rapport att även om vi inte vet ordentligt ärdet oerhört noga med att man inom hälso- och sjuk-vård och andra institutioner och myndigheter behand-lar de enskilda individerna på allvar och med respektoch försöker lindra de symtom, skador och sjukdomardessa har, med den kunskap man känner till i dag.Anf. 10 ()Fru talman! Jag skall knyta an till det sista. I detfall jag refererade förut gällande försäkringskassanhade handläggaren hänvisat till rap-port och därmed vidtagit åtgärder. Jag skallinte gå in på vad det rör sig om, men det var bådekränkande och grava saker. Det insåg också handläg-garens chef.Stig tog upp kunskapsläget och forsk-ningen. Jag vet också att statsrådet känner till att manfrån Cancer- och allergifonden har ställt en försvarligsumma - såvitt jag vet i miljonklassen - till förfogan-de. Då är frågan vad staten kommer att göra för attmöta det erbjudandet. Såvitt jag förstod ville man attstaten och fonden skulle slå sina påsar ihop. Det kanvara intressant att se om vi genom en sådan rejälsumma och med statligt direkt stöd skulle komma ettstycke längre på vägen.Det kommer nya forskningsvinklar,t.ex. betydelsen av fria radikaler. I det senaste numretav Cancer- och allergifondens tidning finns med ettbrev från socialministern, och hela numret ägnas juståt elöverkänslighet. Där påpekas betydelsen av denforskning som kommer att bedrivas av Per-ArneÖckerman. Jag hade nöjet att vara med i sambandmed att han fick sitt stora anslag för den här forsk-ningen.I dag hade någon talat in på min telefonsvarare iriksdagen att man har funnit vissa samband mellanradondöttrar och det här, radonets betydelse, vilketbl.a. skulle kunna förklara de geografiska skillnadernai sammanhanget. Det finns alltså väldigt många upp-slag, och det är viktigt att man tar i alla trådar ochrycker i dem.Dess värre har en del av våra forskningsinstitutio-ner kört ner så djupt i hjulspåren att de inte ser vilkanya möjligheter som finns, för de har blivit omkörda.Väldigt många har fått lida . Jag tycker attvi skall försöka undvika det så långt det över huvudtaget är möjligt.Det är i alla fall uppenbart att folk läser föredrag-ningslistorna och vad som skall ske i riksdagen.Plötsligt har jag nämligen blivit både nedringd ochnedskriven när jag väl väckt den här interpellationen.I ett fall från påpekas det att kommunenkrupit bakom bygglagstiftningen och sagt att manenligt bygglagstiftningen inte behöver ta sådana härhänsyn. Det är ett fall som skall prövas i kammar-rätten. Lagar skall ju alltid följas, men är de fel skallde ändras. Jag hoppas att vi även på det området skallkunna verka tillsammans.Vad kommer staten att göra för att möta erbjudan-det om ett anslag från Cancer-och allergifonden? Detskulle kunna leda frågan rejält framåt.Anf. 11 ()Fru talman! Jag har bara ett par tillägg. Jag tyckeratt det är bra att den här debatten har tagits upp.