prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — Manställer sig många frågor som man inte får svar på.Likaså måste rättigheten att anföra besvär somandra studenter har inom högskolan gälla även dessastudenter inom den kvalificerade eftergymnasialayrkesutbildningen. Det är viktigt att studenternasrättssäkerhet skyddas och också att de får inflytandeöver den nya utbildningen. Vi tycker därför att detborde vara naturligt att det finns studeranderepresen-tation även i den centrala kommitté som skall förbe-reda och leda försöksverksamheten.Flera av de problem som jag här har räknat upplöses naturligt. Studenterna även inom den här nyayrkesutbildningen kommer att tillhöra en högskolekul-tur med en fungerande studentkår och en stimulerandesocial miljö.När vi får förslag från regeringen försöker vi alltidatt fundera över dem utifrån ett jämställdhetsperspek-tiv. Det är vi säkert inte ensamma om, men vi haralltid den ambitionen. Så har vi gjort även i det härfallet. Vi vet ju alla att val av utbildning följer ettkönsrollsbundet mönster. De program på gymnasie-skolan som i varje fall för mig förefaller vara mestnaturliga som förberedelse för studier inom flera avde områden som anges i propositionen är starkt man-ligt dominerade. Därför anser vi att den kommitté somskall leda detta arbete också borde få i uppdrag attnärmare se på förutsättningarna för både män ochkvinnor att delta i den nya yrkesutbildningen. Vi vetju att arbetslösheten framöver i mycket stor utsträck-ning kommer att drabba kvinnorna.Till sist några ord om kommittén och dess ansvar-sområden. Kommittén kommer att få rätt att fattabeslut inom en rad områden. Det är alltså fråga omväldigt stora och vittgående befogenheter. Men trotsdetta framgår det inte av propositionen hur kommitténskall vara sammansatt eller vilka intressen som denskall företräda. Det är litet märkligt.Vi tycker också att det är principiellt tveksamt omkommittén skall utvärdera den verksamhet som manär stadd att planera och leda. Vi skulle helst se attnågon annan gjorde det, och vi har föreslagit att dettaskall överlåtas till en parlamentariskt sammansattgrupp.Med det anförda vill jag yrka bifall till reservationnr 4 som gäller den grundläggande tveksamhet som vihar mot den här propositionen, nämligen när det gäl-ler utbildningsanordnare och huvudmannaskapet. Jagställer mig givetvis bakom även övriga reservationersom vi har avgett själva och även tillsammans medkds och , vilka också är följder av detta.Anf. 198 ()Fru talman! Regeringens proposition om kvalifice-rad yrkesutbildning berör direkt tre av förnärvarande största problem, arbetslösheten, detsvenska utbildningsväsendet och den framtida ar-betsmarknaden. Naturligtvis är bra yrkesutbildning enav de nycklar som skall öppna dörren till en framtidmed låg arbetslöshet, ökad kompetens och en funge-rande arbetsmarknad.Tyvärr har svensk yrkesutbildning mycketstora brister. Försämringarna av yrkesutbildningen iSverige har skett successivt ochkulminerat under den förra mandatperioden. Orsaker-na till försämringarna är många.Till att börja med har man haft en övertro på för-delarna med forskningsanknytning av yrkesutbild-ningar. Den har lett till att många tidigare icke-akademiska utbildningar förlagts till universitet ochhögskolor.Lärarutbildningen är ett välkänt exempel. Degamla lärarutbildningarna vid seminarier och lärar-högskolor var förlagda till särskilda yrkesskolor idirekt anknytning till skolverksamhet och med läraresom hade lång egen erfarenhet av arbetet i skolan.Utbildningen skedde i nära nog daglig kontakt medden verkliga skolmiljön. ligger många lärarut-bildningar vid universitet eller högskolor med under-visningen splittrad mellan olika vetenskapliga institu-tioner, universitetslärare och forskare som lärare, oftamed ringa erfarenhet av skolans verklighet.En annan företeelse som bidragit till yrkesutbild-ningens försämring är att det finns en tydlig benägen-het att överdriva betydelsen av förändringarna i detmoderna samhället. Vi tappar medvetenheten om alltdet som ändå består och som är sig ganska likt. Manhör ofta - så också i den aktuella propositionen och iden bakomliggande utredningen - att yrkesutbildningnu för tiden inte går att planera i fasta former därföratt utvecklingen går så snabbt. Man vet inte ens omyrket finns kvar när man har kommit igenom utbild-ningen, hör man ibland planerare säga.Visst har tågförare, expediter, lärare, sjuksköter-skor, kockar, metallarbetare, målare osv. sett sin yr-kesverksamhet förändras. Men det är också slåendehur traditionsbunden utvecklingen ändå är. Nya tek-niska inslag, nya material, delvis nya arbetsmiljöerändrar inte så mycket på yrkeskaraktären, yrkets måloch etik eller funktion i samhället.Övertron på teknifiering och storskalighet som ennödvändighet för att klara den ekonomiska tillväxtenär en annan sida av den litet överdrivna synen påförändringstakten. Som ett resultat av detta ser vi nuinom en rad yrken ett behov av att återta viktiga mo-ment som håller på att går förlorade och som rationa-liseras bort. Behovet av den personliga omvårdnaden,den individuella undervisningen, den personliga ser-vicen i dagligvaruhandeln, hantverkarens skicklighetvid reparationer och vid återanvändning, tjänsteman-nens personliga ansvarstagande osv. har blivit allttydligare. Teknik och automatisering har brett ut sigpå ett sätt som inte sällan leder till minskad livskvali-tet. Rationaliseringar får inte utvärderas endast i ettsnävt företagsekonomiskt perspektiv.Visst är det bra med storskalighet på rätt plats,men vi måste lämna ökat utrymme för småskalighet,individuellt ansvarstagande och personligt engage-mang. Mycket talar för att den gamla fina traditionsom haft inom yrkesutbildningen bör åter-upplivas.Fru talman! Det råder alltså, om inte kaos så i allafall en stor oordning och allvarliga kvalitetsbrister isvensk yrkesutbildning . Det är därför anmärk-ningsvärt att vi inte har fått en utredning av vilkabehov av olika yrkesutbildningar som föreligger ochen analys av yrkenas olika krav på utbildning. Vilkayrken är det som borde ha sin utbildning förlagd tillseparata yrkeshögskolor med praktikmöjligheter,vilka är det som kräver samverkan mellan teoretiskkursgivning och arbete ute på företag och vilka är detsom är lämpliga att placeras på universitet och hög-skolor?En analys av vilka behov yrkesutbildningarna harborde göras så att vi får en möjlighet till optimal pla-nering. Man kunde ha förväntat sig att den utredningsom ligger bakom regeringens förslag här hadegjort detta. Men det finns alltså inte någon sådan.Miljöpartiet föreslår att regeringen tillsätter en sådanutredning.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 15 vadgäller mom. 13, där det förslaget finns.I dag har universitet, högskolor, komvux och folk-högskolor påbörjat arbetet med att få fram bättreyrkesutbildningar i samverkan med näringslivet, detprivata såväl som det offentliga. Inte minst de ungaregionala högskolorna var ju tänkta som stimulans förregionens näringsliv. Det var ju, vid sidan av den renakunskapsförmedlingen, ett av huvudargumenten föratt de här högskolorna infördes. ochSkolverket ligger i startgroparna och har just börjatutveckla en viss kompetens på det här området.Därför är det svårbegripligt att regeringen nu pla-nerar att sidsteppa det som just påbörjats och föreslåren helt ny separat organisation för en försöksverk-samhet. Vem som helst skall kunna starta den nyautbildningen inom ett yrkesområde som inte alls be-höver vara preciserat. Det som krävs är att ett företagkan fås att ställa upp med en tredjedel av utbildnings-tiden. Arbetet skall ledas av en ännu inte tillsatt, ellerkanske just tillsatt, kommitté. Det skall startas redantill hösten.Det handlar om en treårig försöksperiod med två-åriga utbildningar. Vore det inte bättre att låta i samverkan med få utvecklasin kompetens inom området och att försöken läggs utdär arbetet redan är påbörjat? Ur företagarsynpunkt ärdet dessutom säker betydligt mer lockande att satsa påen utbildning och en samverkan med en part som ärnågot mer framåtsyftande än en treårskommitté.Det bör dock också sägas att idén med en försöks-verksamhet med en delvis arbetsplatsförlagd utbild-ning är bra. Vi välkomnar den. Men det stora proble-met är att regeringen inte har något grepp om yrkes-utbildningen i stort. Man får nästan intrycket av attnågon på departementet har drivit fram den här lillaförslaget av ren otålighet i väntan på att något skallhända. Vi är många som väntar på ett bättre förslag,men vi får väl glädja oss åt det lilla så länge.Miljöpartiet föreslår att försöksverksamheten ge-nomförs, men läggs på högskolor, universitet ochandra utbildningsanstalter med redan pågående yr-kesutbildningar samt att det övergripande ansvaret förförsöksverksamheten läggs på ochSkolverket gemensamt.Avvägningen med att en tredjedel av utbildningenskall vara arbetsplatsförlagd är bra, liksom de allmän-na direktiven för utbildningen. Däremot vill vi föreslåatt en fristående kommitté skall få ansvaret för upp-följningen och utvärderingen av försöket. Jag yrkarbifall till reservation 5 vad gäller mom. 2 samt tillreservation 11 mom. 7.Anf. 199 () replikFru talman! Jag vill ställa några frågor till GunnarGoude. Jag tycker att hans argumentation var någotsvängig. Jag kan i och för sig dela när han säger att yrkesutbildningen i Sve-rige har försämrats . Men jagskulle vilja att han var tydligare när han sade att denkulminerade under den förra mandatperioden. Jag ärintresserad av att höra vad det var som kulminerade.Då gjordes det ju en del för att förbättra yrkesutbild-ningen.Gunnar för ett resonemang om att manmåste återuppliva gamla traditioner om yrkesutbild-ning osv. som han också talar om nedgång-en av yrkesutbildningen och stagnationen och sådanasaker. Om det nu är så, tycker jag att slutsatsen bordevara att man skulle pröva något nytt. ju att de som har sett till att det har stagneratoch inte kommit med några radikala grepp även fort-sättningsvis skall handha den här typen av utbildning.Jag får inte denna ekvation att gå ihop. Antingenmåste man tycka att det är bra som det är , ochdå skall man fortsätta i de gamla hjulspåren, ellerockså får man föreslå något annat.Anf. 200 () replikFru talman! Vi skall väl inte fördjupa oss i histori-en, men det är naturligtvis alldeles riktigt att denyrkesutbildning som det var tänkt att t.ex. de ungaregionala högskolorna skulle få i gång i ännuinte har kommit i gång. Det är därför som vi tycker attdet är förvånansvärt att man nu satsar på en separatförsöksverksamhet som är frikopplad från det somman har startat och som man hade en viss förhopp-ning om skulle bli ett samarbete mellan högskolor ochnäringsliv inom regionerna för att få fram bra yrkes-utbildningar.Även om man nu tycker att de inte har kommit till-räckligt långt eller varit tillräckligt duktiga på den tidsom de har haft på sig är det väl i alla fall litet förmycket sagt att man därför skall underkänna dem ochstarta på nytt med något annat. I synnerhet är detanmärkningsvärt om man låter det gamla fortsätta.Det är ganska dyrbara och stora investeringar som ärgjorda i dessa högskolor. Jag skulle vilja fråga UlfMelin om vad han har tänkt sig att högskolorna skallägna sig åt om de inte skall hålla på med just den härtypen av verksamhet.Anf. 201 () replikFru talman! Detta är ändå en ny form av utbild-ning där man skall försöka få fram en kvalificeradyrkesutbildning. Tittar vi litet grand på den utvecklingsom vi har haft både i gymnasieskolan och i högsko-lan och ser över hela fältet ser vi att det är en litensamverkan mellan skolan och arbetslivet. Det förhål-landet är inte bra.Sedan har vi en hel del utbildningar, nämnde själv lärarutbildningar och det finns ävenvårdutbildningar, där man har en naturlig kontakt medavnämarna. Men tittar man på ingenjörsutbildningaroch liknande ser man att den kontakten är ganskaliten. Regeringens förslag handlar ju om den nyaformen av yrkesutbildningar där man även skall hapraktiska moment.För min del, som jag sade i mitt anförande ochsom jag också har skrivit i den moderata motionen,tycker jag att det vore naturligt att utbildningarna iden yrkestekniska högskolan lades över på den härverksamheten. Det gäller även de påbyggnadsutbild-ningar som finns inom komvux. Något annat har viheller inte föreslagit.Jag är litet rädd för att om man skall ha utbild-ningen förlagd till en högskola blir den inom de väg-gar som finns i högskolan. I det fallet blir den kanskeför akademisk och teoretisk, och det skall den intevara. Det skall vara en kombination mellan teori ochpraktik. Jag tror att det gäller att hitta nya vägar för attdetta skall lyckas.Anf. 202 () replikFru talman! Jag har litet svårt att ställa upp sommottagare av den här kritiken eftersom jag tyckerprecis likadant. Det är alltså inte så att jag lever iföreställningen att vi skall ha alla yrkesutbildningarnavid högskolor och universitet. Jag har precis påpekatfaran med detta i mitt anförande. Däremot tror jag atthögskolor och universitet har en viss möjlighet attställa upp med delar av kunskapen på det här områ-det. Och finns de regionala högskolorna där, ochdet vore väldigt konstigt om man inte utnyttjade dedelar som de verkligen behärskar på dessa ställen.När man tittar i propositionen, och i synnerhet omman jämför den med den utredning som ligger bakomförslaget, ser man att det var precis till detta som manvar på väg. Om man läser texten i propositionen serman att det sida upp och sida ned talas om just detsom jag har funnit vara den naturliga tolkningen -nämligen att man låter högskolorna, och i viss månkomvux och folkhögskolorna sköta försöksverksam-heten.Jag kan återge en mening, där det står att yrkes-utbildningen behöver innefatta både sådan teori somingår i högskoleutbildning och påbyggnadsutbildningoch sådan kunskap som vinns direkt i produktionen.Det krävs att utbildningen förmår hantera båda kun-skaperna. Samarbetet mellan högskolorna och företa-gen skrivs alltså in. Jag tycker att man skulle ha tagitsteget fullt ut, och lagt resurserna där de bäst kananvändas.Anf. 203 ()Fru talman! Arbetslivets behov av kompetent ar-betskraft har lett till att efterfrågan på en kvalificeradeftergymnasial utbildning har vuxit sig allt starkare.Det är den snabba tekniska utvecklingen och enallt kunskapsintensivare produktion som har förändratproduktionen av varor och tjänster. Detta ställer nyakrav på medarbetarnas kompetens inom många olikaområden. Allt oftare krävs en kompetens som liggeröver den som gymnasieskolan erbjuder. finns enbrist inom utbildningsväsendet när det gäller en sådankvalificerad yrkesutbildning.Den förförra regeringen tillkallade därför, som vihar hört, en särskild utredare som lämnade sitt förslagYrkeshögskolan - kvalificerad eftergymnasial yrkes-utbildning för ganska precis . Den propo-sition som blev följden av utredningen avvek ganskakraftigt från de förslag betänkandet innehöll. Vi kristdemokrater anser nämligen att en yrkes-högskola, som den beskrivs i betänkandet, på ett po-sitivt sätt skulle markera denna utbildnings identitet.Likvärdig, men väsensskild, som det uttrycks i betän-kandet.Att skapa en ny högskolemodell med en kultursom inte är uttalat akademisk, men ändå har en rele-vant forskningsanknytning, tror vi skulle vara ettframgångsrikt sätt att stimulera fler att satsa på enhögre utbildning. En yrkeshögskola skulle på detsättet kunna vara ett aktivt instrument för att minskaden sociala snedrekryteringen till högre utbildning.För att komma till rätta med den krävs mer än baraord. Det krävs förändringar, och det krävs mångfald.Risken för att en yrkeshögskola skulle betraktassom en B-högskola anser vi är klart överdriven.Tvärtom menar vi att en yrkeshögskola med en tydligegen identitet skulle få status just genom sin särart.Genom att på ett genomtänkt sätt förena praktiskinriktning direkt integrerad i produktionen med för-djupade teoretiska studier skulle yrkeshögskolankunna leda fram till just den typ av kvalificerad yr-keskompetens som det råder stor efterfrågan på i dag.Vi kristdemokrater beklagar alltså att den försöks-verksamhet med viss eftergymnasial yrkesutbildningsom nu inleds begränsas på så sätt att regeringen ochutskottsmajoriteten redan från början bestämt sig föratt avfärda den modell som av många anses som denmest framtidsinriktade. Jag yrkar bifall till reservation6.Att ett första steg ändå äntligen tas mot en bred-dad kvalificerad yrkesutbildning över gymnasienivåär vi ändå positiva till. Behovet är betydligt större ände 1 700 platser som föreslås i betänkandet, men medtanke på att förslaget läggs fram så sent och att förbe-redelsetiden därmed blir så kort, är det tyvärr intemöjligt att föreslå en mer omfattande insats nu.Försöksverksamhetens uppläggning föranlederockså en del frågor. Det framgår t.ex. inte hur denkommitté som skall leda försöksverksamheten skallvara sammansatt eller vilka intressen den skall före-träda. Eftersom kommittén skall ha stort inflytandeöver såväl verksamhetens innehåll och det praktiskagenomförandet som tillsyn och uppföljning är det inteoväsentligt vilka som placeras i kommittén. Vi utgårifrån att företrädare för näringslivet, olika utbild-ningsanordnare och de studerande kommer att bere-das plats i kommittén. Vi kristdemokrater anser attriksdagen borde ha rest det kravet, och vi har reserve-rat oss på den punkten.Det har vi också gjort när det gäller att det klartborde framgå att studerande inom den kvalificeradeeftergymnasiala utbildningen redan under försöks-verksamheten har samma rätt som övriga högsko-lestudenter att överklaga fattade beslut.Fru talman! Kriterierna för vilka som skall kunnaantas till försöksverksamheten är inte heller fastlagda.Vi vill ändå påpeka att det är viktigt att kunskapersom förvärvats på annat sätt än genom gymnasiesko-lan, t.ex. inom yrkesverksamhet, bör kunna godtas förtillträde. Den kvalificerade yrkesutbildningen böröppna för breda grupper i samhället, och får varkenutformas så att den stryper tillträdet eller blir en åter-vändsgränd.Anf. 204 ()Fru talman! Återkommande utbildning, eller livs-långt lärande, kommer att bli ett allt viktigare begreppi framtidens arbetsliv. Inte minst kommer det ocksåatt bli ett mycket viktigare sätt att utforma utbildning-en på.Som flera har talat om här sker förändring-arna i yrkeslivet oerhört snabbt. Vi vet att kraven påkompetens kommer att öka, inte minst beroende påden snabba tekniska utvecklingen.Den utbildning vi diskuterar , en kvalificeradyrkesutbildning på eftergymnasial nivå, kommer attspela en väldigt stor roll för att vi skall kunna för-verkliga detta livslånga lärande och den höjning avkompetensen som behövs. Den kommer inte minst attvara viktigt för landets många småföretag, som intehar samma möjligheter som de stora företagen attordna sådan utbildning internt.Den proposition vi behandlar är första steget på enviktig satsning för att skapa en mycket starkare ochkvalificerad yrkesutbildning. Men från Centerpartietssida tycker vi att det finns skäl att slå fast en del vikti-ga principer, som regeringen i det här läget ännu sålänge inte vill ta ställning till, . Vi utgår ifrånatt vi mycket medvetet vill utforma utbild-ningen som en del i ett livslångt lärande.Den första viktiga principen är att vi vill utformayrkesutbildningen som en integrerad del av den övrigahögskolan. Vi föreställer oss inte att allt detta måsteske genom traditionell akademisk utbildning, men vimenar att genom att skapa en integration och en när-het skapas också kontaktvägar och möjligheter attbygga på utbildningen med traditionell högskoleut-bildning.Centerpartiet tycker också att de mindre och me-delstora högskolorna har visat hur man kan förenautbildning i mycket stark traditionell högskolemeningmed närhet till arbets- och näringsliv. Det tycker vikan utgöra ett föredöme på många sätt för den ut-bildning som måste byggas upp.Det är riktigt att utbildningen skall innehålla läng-re perioder med praktisk färdighetsträning eller läran-de i arbetet. Men vi menar att utbildningen skall ha ettsådant innehåll så att man efter att ha gått igenom denockså skall kunna få ett utbildningsbevis eller enexamen. Vi tycker att det är mycket viktigt att examenär utformad så att den är gångbar både i ochinternationellt. Vi vill inte skapa en utbildning sombara blir en ytterligare del i ett lappverk av osamman-hängande utbildningar. Det skall vara en mycket klartinternationell gångbar utbildning.Vi menar att redan nu borde ta ställningför att högskolan skall vara huvudman. Däremot tyck-er vi att det är självklart att högskolan skall kunnalägga ut utbildningen på annan utbildningsanordnare.Som en följd av det anser vi inte att man skallskapa en särskild yrkeshögskola. frånFolkpartiet sade samma sak. Jag vet att det är denprincip som också regeringens förslag utgår från. Jagtycker att det är bra, annars riskerar vi att skapa muraroch hinder för de studenter som vill gå vidare medtraditionell högskoleutbildning. Det hör inte hemma iett modernt arbetsliv att skapa sådana murar, där viannars river murar och tar bort hinder för att manskall kunna flytta sig mellan yrkesområden och ut-bildningsområden.Vi tycker att yrkesutbildningen skall vara kursut-formad så att de studerande har möjlighet att tillgodo-räkna sig delar av utbildningen vid övergång till andrahögskoleutbildningar. Det är också en del i att göra ettflexibelt system.Vi föreslår att utbildningen byggs upp som ett an-tal korta kurser som kan sammanfogas till längreutbildningar. De kan vara ettåriga, tvååriga eller tre-åriga, eller läsas separat som fort- och vidareutbild-ning. Då blir det en del av ett livslångt lärande, helatiden byggt på närheten till arbetslivet.Från sida tycker vi att regeringengår för långsamt fram när det gäller att bygga ut anta-let platser i den nya eftergymnasiala yrkesutbildning-en. Vi tycker inte att det räcker med 1 700 platser,utan vill öka antalet platser medytterligare 3 000. Vårt förslag innebär att vi 1998 harnära fler platser än det antal regeringenhittills har föreslagit.Sedan betänkandet behandlades i utskottet harvårbudgeten presenterats. Där föreslås ytterligare3 000 platser . Det är ett steg irätt riktning. Det är ju ingen hemlighet att Centerpar-tiet har varit med och arbetat fram förslagen i vårbud-geten. Vi hade däremot gärna sett att vi hade fåttigenom ett ännu mer konkret beslut och ändå flerplatser, och att vi hade fått med det redan i utskottsbe-tänkandet. Men från sida kommer vi attfortsätta att trycka på.Jag vill med detta yrka bifall till reservation 3.Centerpartiet står självfallet bakom alla reservationervi har ställt upp på i utskottet, men vill spara tid förkammaren.Anf. 205 () replikFru talman! talar om att han intevill bygga murar och hinder. Det har han rätt i att maninte bör göra. Problemet är ju att det finns högamurar och hinder för många studenter som skräms avsjälva den akademiska kulturen vid många högskolor.Vi kan tycka illa om det och tycka att det är fel. Menvi kan inte bortse från att det är så.Det vi behöver göra för att verkligen bredda hög-skoleutbildningen är att sänka trösklarna till den, integenom att göra kvaliteten sämre utan genom att ha enannan ansats.Jag vill därför fråga vad det ärhan tycker illa om i den ansats som innebär att manhar en annan praktisk utgångspunkt som kan locka infler också till den mer teoretiskt inriktade utbildning-en.Anf. 206 ()Fru talman! Jag tror inte att ochjag ligger så långt ifrån varandra i uppfattning. Jagtycker att man skall sänka tröskeln till sådan här ut-bildning.