prot · GK0947 · 1996-12-17 00:00:00 — Vi vet att vi i verkligheten har storaingående utländska investeringar i vårt land. När jagtittar på statistiken har jag har väldigt svårt att se hurden bild som målade upp skulle kunnavara riktig. Vårt land ligger som nummer tre iEuropa vad gäller ingående utländska investeringar.De uppgår till ca . Vi ärnummer tre i och nummer fem i världen. Jaghar väldigt svårt att tro att den analys som KarinFalkmer gör spelar någon större roll när utvecklingenhar tagit denna vändning.Förändringen inträdde 1993. Siffrorna förtärktes -94, gick upp -95 och är fortfarande -96 tillfredsstäl-lande. Vi har i verkligheten kommit att få en kraftigingående utländsk investeringsvåg, som vi har allanledning att bejaka.Jag vill ta upp ytterligare några av de frågor somhar ställts i debatten. Trähus har nämts. Jag vill sägaatt jag när det gäller Bosnien inte har något nytt attkomma med, eftersom inga förändringar har skett i deaffärsförutsättningar eller politiska förutsättningarsom de engagerade trähusföretagen arbetar med.Lennart Beijer tog upp frågan om . Jagoch mina medarbetare har tyvärr ingen kännedom omdet projekt som han tar upp. Vi tror att man i stort settinte behöver använda EKN för export till norraTyskland. Här räcker vanliga kommersiella bankga-rantier. Vi är tacksamma för information om vad somkan ligga bakom. Vi är naturligtvis beredda att titta påfrågan, men vi känner inte till den.Kjell tog upp frågan om ochgränsproblemen. På en punkt hoppas jag att det skallvara möjligt att göra någonting. Det gäller den faktis-ka tullklareringen. Kanske går det att komma fram effektivare tullklarering med ADB osv. Ett pro-blem som jag icke tror att vi kommer undan är attEES-avtalet inte gäller jordbruket och jordbruksvaror.Där är en skillnad. Jag tror inte att vi kan få någonavgörande ändring till stånd, hur mycket vi än an-stränger oss i . Men jag vill understryka att jagoch mina medarbetare i departementet arbetar för attlångt i förväg identifiera alla eventuella problem igränsytan mellan industriella varor och jordbruksva-ror och försöka lösa upp de knutar och konflikter somfinns. Jag delar mening. Trassel vidvår gemensamma gräns är helt ovärdigt våra grann-förhållanden. Men det är en skillnad mellan EU-medlemskap och EES, och det är den som kommer tilluttryck.Eva Flyborg frågade mig om . Jag tror hon syftar på det har sagt om att egentligenockså borde ha möjlighet att äga och därmed vara enneutral distributör av el till andra länder. Jag tror attdet är det som hans uttalande syftade på. Jag ser förmin del inget problematiskt i en sådan konstruktion.Jag är dock inte underrättad av omdetta är aktuellt i de energipolitiska förhandlingarnaeller inte.Slutligen vill jag till säga attjag stöder mycket i hans inlägg. Jag kan också säga attmin uppfattning är att den del av EU-medlemskapetur handelspolitiskt hänseende där vi har mest att göraoch där svårigheterna är störst är den gemensammajordbrukspolitiken.Jag vet att arbetar i samråd medflera av kollegerna för att kunna lansera en svenskpolitik inför omförhandlingen av den gemensammajordbrukspolitiken som är baserad på vårt frihandel-stänkande men som det ändå skall vara möjligt attåstadkomma framgångar för i EU-kretsen.Anf. 175 () replik:Herr talman! Jag delar helt och fullt vonSydows övertygelse om att vårt EU-medlemskap hargagnat möjligheter att ha inflytande på såda-na viktiga frågor som handelspolitiken. Vi har ju i ochmed att vi är medlemmar i en möjlighet att påver-ka den största handelsorganisationen i världen, nämli-gen EU.Det återstår mycket att åtgärda inom EU. Det ärinte bara jordbrukspolitiken, utan det är att avskaffaEU:s tullar på industrivaror och att snabbare än vaddet är sagt avskaffa tullarna gentemot de baltiskaländerna, osv. Jag är övertygad om att vonSydow delar min uppfattning att det här är en viktigfråga för att driva inom EU.När det gäller arbetsvillkoren och handelsorgani-sationen VHO, tycker jag att utgången var lyckosam.Det är inte någon arbetsgrupp inom VHO som arbetarmed detta, utan det är sekretariaten som har kontakter.Jag tycker att det är rimligt.Investeringarna till har ökat markant i ochmed att blev medlem i EU, och det är mycketbra. Jag tycker inte att det är något negativt att vi fårin investeringar i , tvärtom. Men vi har ett litetproblem, och det är att det mesta av investeringarnahar skett genom att redan befintliga företag övertagitsav utländska företag. Det har varit väldigt få utländ-ska företag som har startat ny verksamhet, och i ochmed detta har det inte skapats nya arbeten i Sverigegenom detta. Man har möjligen tryggat dem som vihar, och det är bra nog.Jag tycker att det som är viktigt att åtgärda är om-världsbilden av , så att vi även får in investe-ringar som innebär att man bygger ut ny verksamhetoch får nya jobb i Sverige.Anf. 176 Statsrådet ():Herr talman! Det återstår mycket att göra i EU. Vilär oss också hur man kan arbeta i EU.Jag avser att förelägga två skrivelserunder våren. En skrivelse handlar om svenska mål-sättningar när det gäller arbetet på den inre markna-den. En annan skrivelse handlar om yttrehandelspolitik. Den går givetvis i väldigt stor ut-sträckning, men inte helt, genom EU. Jag hoppas påen bra diskussion i riksdag kring dessa strä-vanden, som vi sedan skall arbeta med genom sed-vanligt inofficiellt och officiellt arbete i EU:s olikaorgan.Jag vill ta upp frågan om omvärldsbilden. Jag harfaktiskt också sett uppgifter om vad det är som spelarroll bland utländska analytiker och investerare. Detvisar sig att vi har väldigt många plus som har att göramed kunskaper, informationsteknik och språkfärdig-het. Om jag spetsar till det litet, kan jag säga att detfinns problem när det gäller den uteblivna utbildningsom en del ungdomar och yngre medelålders träffadesav på 80-talet.Det viktigaste när det gäller förtroendet har att gö-ra med makroekonomin i . När vi är på väg urden ekonomiska krisens mest akuta skede, som vi är,menar jag att har förutsättningar att i allahänseenden te sig som ett av mest attraktivainvesteringsländer. Vi är det redan i många hänseen-den.Anf. 177 () replik:Herr talman! Även jag hoppas att vi når därhän,men det kräver en aning mer från regeringen.När det gäller investeringarna är det oerhört vik-tigt att VHO får ett regelverk för investeringsfrågorna.Jag hoppas att det kommer att gå framåt.När det gäller den inre marknaden vill jag baratillägga att vi också måste bevaka hur vi hanterar dehär frågorna i och vara med som en vakthund.Den inre marknaden måste man erövra dag för dag.Man måste passa på vad man själv gör i ochse vilka nya regler som kommer i de olika EU-länderna. Det har ju visat sig att det skapas ett fåtalregler på EU-nivå, jämfört med alla de nya regler somkommer till i de olika medlemsländerna och somsätter käppar i hjulen för den inre marknaden.Jag tycker att skall skapa enegen stark inre marknadsfunktion, som har en vaktan-de roll i alla frågor som passerar i regeringen, justmed inre marknadsperspektivet i bakhuvudet.Anf. 178 Statsrådet ():Herr talman! Det är viktigt att vi har en aktivhållning till en inre marknad. Men jag vill ge enkommentar. Vad är det som det handlar om? Ja, dethandlar inte om att ta bort offentliga regler. Dethandlar i väldigt stor utsträckning om att göra gemen-samma regler. När man sitter där i inre marknadsrå-det, och även när tar del av förberedel-serna, ser man att det handlar om den offentliga mak-tens interventioner i marknaden, för att tillgodosekonsumentintressen, miljöintressen, producentintres-sen osv. Det är den balansgång som riksdagständigt har. har vi den på europeisk nivå. Det ären ständig avvägning.Jag hoppas att jag skall kunna levandegöra dessa,ibland motsägelsefulla, utmaningar som man stårinför. Men det är för lätt att ge intrycket att det hand-lar om en allmän drift i väg till en marknad utan regleroch offentliga styrinstrument.Anf. 179 () replik:Herr talman! Jag blir litet förvånad när vonSydow säger att han inte känner till frågeställningenom trähus. Jag kanske var otydlig. Det är alltså ingetprojekt som pågår, utan det är snarare ett projekt somhar avstannat, beroende på att de svenska hustillver-karna har så dåliga erfarenheter. De har alltså svårt attfå betalt för gjorda leveranser. Såvitt jag begriper, harändå deras riksorganisation försökt få en ändring tillstånd.Här måste det naturligtvis vara av intresse för ossatt dels låta ta hand om och förberedamarken, dels vara beredda att under en övergångspe-riod, tills allting fungerar av sig självt, se till att EKNtar den här branschen under sina vingar. Det var frå-gan.Jag skulle vilja passa på att be om en utvecklingav jämförelsen mellan utländska investerare och tidi-gare valloner. Det skulle vara mycket intressant.Anf. 180 Statsrådet ():Herr talman! sista fråga handlarom en liknelse som jag har gjort då och då. Jag vet juatt det var möjligt att sprida företagskunnande i detdåtida , genom den berömda importen avvallonska både företagsledare och yrkesarbetare. Detär den liknelsen som jag tycker känns väldigt relevantatt få göra, i när det ibland riktas skepsis motutländska investerare och företagsledare men ocksålöntagare från andra länder.Frågan om trähus till är okänd för mig.Jag kan bara säga att jag i princip tror att det är enfråga för det vanliga banksystemet.Anf. 181 () replik:Herr talman! Jag skall naturligtvis se till att stats-rådet kommer att bli informerad i den här frågan pånågot sätt, ganska ordentligt för den delen.Jag tycker ändå att det är en viss skillnad mellanutländska investerare och tidigare års valloner i denmeningen att vallonerna stannade kvar och utveckladeSverige, medan det ibland kan vara litet mer osäkertmed utländska investerare. Det är därför jag tycker skall hantera de olika storheterna litet varsamt.Anf. 182 () replik:Herr talman! Som jag sade i min inledning delarjag handelsministerns positiva syn på resultatet iSingapore. Jag tycker att det är en stor framgång har liberaliserat handeln med informationsteknik,och att man har fått ett internationellt regelverk förinvesteringsfrågor tycker jag också är mycket bra.Man måste se socialklausulerna som en framgång. Vihar fått en länk mellan VHO och . De här frågor-na tycker jag att man har skött på ett fint sätt.Jag återkommer till den lilla frågan. Frågan omNorge är en liten fråga i förhållande till VHO, mendet är trots allt en ganska stor fråga för dem den be-rör. är också, som jag sade tidigare, en storhandelspartner. Förvisso har vi , som inteomfattar jordbruket. Men man tycker ändå att när detgäller ett EES-land, ett land som har minst lika hårdavillkor på miljö och skydd som och andraEU-länder, skulle man i förhandlingar mellan kom-missionen och i vissa fall ha kunnat göra Norgetill yttergräns. Det skulle egentligen inte skada någon.Det skulle underlätta mycket för den trafik som före-kommer över gränsen. Det här är trots allt ett stortpraktiskt problem, som man tycker skulle kunna un-derlättas. Det handlar ändå om vår närmaste granneoch stora handelspartner.Än en gång hoppas jag att det går att hitta någonlösning när det gäller trähusen till Bosnien. Vi vet attmarknaden i inte är speciellt stor. Kanman hitta olika marknader för trähus här, kan manockså behålla både sysselsättning och kompetens ivårt land. Det är också nödvändigt.Sedan kan jag bara intyga det som när det gäller . Där finns problem. Detfinns ett antal trähusföretag i som har pro-blem med att klara krediterna mot Tyskland.Anf. 183 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill bara peka på att när det gäl-ler investeringar på internationell nivå gäller framste-get möjligheten att få i gång ett studiearbete inomVHO för att belysa detta innan vi kan komma i gångmed förhandlingar. Det är långt dit.Vi ligger möjligen längre fram när det gäller ettarbete inom . Men jag har fått klart för mig attde flesta har genomskinliga regelverkför investeringar sinsemellan. Den viktiga frågan äratt få det på världsnivå.Jag kan inte kommentera mycket mer när det gäl-ler , men jag skall titta närmare på detta medmina medarbetare och se om det finns några tekniskamöjligheter till framgång.När det gäller Bosnien och trähus ser jag ganskapessimistiskt på situationen så länge trähusfabrikan-terna knyter sina tilltänkta finansieringssystem frånden serbiska delen av in motSerbien. Det är den politiska knutpunkten. Sverigeliksom strävar ju efter att hålla ihop detre befolkningsgrupperna inom Bosnien-Hercegovina.Dessutom är det utomordentligt stora kreditrisker,så stora att det inte går att lösa dem med den vanligaavgiftssättning vi har. Och vi har inga statsmedel. Vikan inte omdisponera våra utgiftsområden som riks-dagen här har fastställt för att ta fram belopp, allraminst de jättebelopp som hela idén bygger på.Anf. 184 () replik:Herr talman! Jag tackar för rapporteringen ochäven en rapport som jag har fått i handen i näringsut-skottet. Där läser jag under rubriken och mil-jö: Frågan om fortsatt arbete inom VHO om fråge-komplexet handel och miljö avslutades odramatisktmed att en text som förelåg från antogs somen del av ministerdeklarationen. Texten för inte frå-gorna framåt på ett sådant sätt som EU eftersträvat,men arbetet kan fortsätta på basis av ett konsensusbe-slut.Jag skulle önska att handelsministern utveckladeden här formuleringen.Anf. 185 Statsrådet ():Herr talman! Det kanske var en knapphändig in-formation som fanns i dokumentet. Situationen är denatt många av de som är kritiska mot att förain en social klausul i VHO-systemet, därför att manfruktar att den kommer att användas i protektionistiskriktning, riktar samma kritik mot möjligheten att inomVHO ta hänsyn till miljökonventioner eller miljö-märkning. Kort sagt, att de kommer att användas avden rika världen som ett sätt att utestänga den fattigavärldens produkter.När jag var nere i i början av novembervar situationen synnerligen dålig. Det verkade somom var så starka i förhandlingarna att viinte ens skulle ha ett bekräftande av vad som redanvar uppnått med oss i den deklaration som vi ändåfick. Men vi agerade kraftfullt inom EU och uppnåd-de den här hävstångseffekten på nytt, släpp inte taget!Vi klarade inte att flytta fram positionerna, men viskall ha en fortsatt arbetsgrupp inom VHO och för-hoppningsvis en reorganiserad sådan, som ger bättremöjligheter till framsteg nästa gång när det gäller attåstadkomma att det skall vara möjligt att ta hänsyn tillmiljökonventioner utan att det skall betraktas somhandelshinder.Anf. 186 () replik:Herr talman! Det här kan man kanske säga är engränsdragning mellan nord och syd, mellan u-länderoch i-länder.Jag läser i ett annat avsnitt, om investeringar ochkonkurrens, som statsrådet var inne på. Då tänkte jagatt om man nu såg det ur synvinkel: Påvems villkor investerar man? Om handelsministernkunde sätta sig in i att vara en person från ett u-landsom var på den här konferensen, hur skulle han ellerhon ha upplevt det hela? Är det investeringar på i-ländernas villkor eller på ?Anf. 187 Statsrådet ():Herr talman! Det är verkligen en berättigad fråga.Lyssnade man på inläggen var det verkligen många , särskilt i början av debatterna, som ställde denfrågan och sade: Vi vill ha kvar nationella möjligheteratt reglera den ingående investeraren. Men det växteså småningom fram en känsla av att en hel del faktiskt har tagit steget ifrån u-landsstatusenoch är på väg uppåt i inkomster. De såg att deegentligen hade gjort det därför att de kunnat ha enreglering av kapitalbildning och investeringsförhål-landen. De såg snabbt: Men snart är vi också investe-rare utåt, kanske att det ändå är så att det som vi upp-fattar som ett förtryck från i-länderna i verkligheten,rätt hanterat, kan vara till stöd för oss.De allra fattigaste länderna är de som uppleverdetta hot som mest. Och där finns mycket att göra föross. Man talade ibland om behovet av en educationalprocess för att vinna förståelse för att ett genomskin-ligt regelverk är bättre än inget regelverk alls.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § betänkande 1996/97:NU2Anslag inom utgiftsområde 21 Energi (prop.1996/97:1 delvis)Anf. 188 ():Herr talman! Låt mig allra först få yrka bifall tillreservation 1 till betänkandet, avgiven av KarinFalkmer m.fl. Det är en reservation som handlar omhur ett förslag från regeringen att spara vissa medel påenergiforskningsanslagen bör läggas ut.Det kanske inte är den största energipolitiska ut-maningen vi står inför. Det är ett tunt betänkande,eftersom energipolitiken i huvudsak ligger i malpåse iavvaktan på den energipolitiska proposition somregeringen har aviserat skall komma un-der våren 1997.Den knapphändiga budgetbehandling som vi haratt ta itu med när det gäller utgiftsområdet Energiackompanjeras nu av ett partitaktiskt förhandlingsspelsom främst handlar om landets kärnkraft. Skall manange några nyckelord för detta förhandlingsspel skulledet kunna vara ord som reaktorexercis, årtalsdribb-lande, bondeoffer och kohandel.Det påminner också litet om vad barnramsan omtio små negerpojkar eftersom man i förhandlingarnafrån början hade sex samtalspartner. kon-staterade näringsministern att det i sak var en storåsiktsgemenskap mellan honom och Socialdemokra-terna å ena sidan och och åden andra. Detta uttalande till medierna ackompanje-ras med att och slängdes utur förhandlingsrummet. harMiljöpartiet uteslutits från förhandlingarna. Det skersamtidigt som alla vet att och såhär långt har intagit identisk likartad uppfattning i desamtal som pågått. hörde vi på nyheterna att Cen-tern överväger att lämna energiförhandling-arna.Detta visar naturligtvis att regeringens förhand-lingsuppläggning har lett in i en återvändsgränd. Nä-ringsministern har anmält sig till debatten, men hansyns inte till. Det är synd därför att jag skulle vilja,mot bakgrund av det taktiska spel som pågår, påminnahonom och kammaren i övrigt om att det i förra veck-an, då han träffade sina samtalspartner i energiöver-läggningar, gick 551 185 människor utan riktigt jobb idet här landet. Det är en ökning med drygt 20 000sedan slutade sitt arbete förjämnt sedan.Bland all reaktorexercis och allt årtalsdribblandekan det kanske vara bra att erinra sig om att det är omdessa 551 185 människor av kött och blod som dettaegentligen handlar. Energipolitiken är ju inget själv-ändamål. Energipolitiken är ett instrument, ett redskapi händer. Energipolitiken är viktig förmiljön. Men den är framför allt en strategisk faktorför att få till stånd tillväxt, för att få till stånd investe-ringar, företagande och sysselsättning. I det perspek-tivet är energipolitiken oerhört viktig. Den har avgö-rande betydelse för det här landets industriella fram-tid. För de svenska basindustrierna är energipolitikennågot av en ödesfråga. Men det gäller inte bara förbasindustrier utan hela bygder - Bergslagen, efterNorrlandskusten och i inland - som försin framtid är beroende av att energipolitiken gervettiga och konkurrenskraftiga spelregler för desvenska företagen. Ingen regionalpolitik i världen kankompensera det dessa bygder drabbas av, om vi ge-nom en oklok energipolitik och en förtida kärn-kraftsavveckling höjer elpriserna för den svenskaindustrin.Nu är näringsministern klok nog att inse detta.Han är väl medveten om det, och han har skrivit omdet i ett stort antal debattartiklar. Ändå har han kallatdet för en skrämselkampanj när jag och andra mode-rater rest runt och besöktelintensiva företag just i de här bygderna. Jag kanförsäkra kammaren om att energifrågan för oss inte ärnågon kul kampanjfråga. Vi har besökt elintensivaföretag för att lyssna, lära och bilda opinion. Vi harträffat företagsledare och fackklubbar. Alla har delatvår djupa oro över det förhandlingsspel som för när-varande pågår.Man kan när man ser mediernas rapportering fådet intrycket att frågeställningen för den svenskariksdagen är om vi skall förtidsavveckla ensvensk reaktor 1998 eller om vi skall göra det år2001. Så är naturligtvis inte alls fallet. Den huvudfrå-ga som vi nu har att avgöra är om det skall fattaspolitiska beslut om att avveckla svenska kärn-kraftsreaktorer, eller om kraftbranschen själv under dekommande decennierna skall få ta ansvar för om-ställningen av sitt produktionssystem. Jag vill medviss skärpa hävda att kraftindustrin numera inte skiljersig från andra kapitalintensiva industribranscher medlånga ledtider. Om staten kan sätta stabila ramar ochange långsiktigt hållbara spelregler kommer kraft-branschen sakta men säkert att kunna förnya sin pro-duktionsapparat . Det behövs inte,lika litet som det behövs för andra branscher, någrapolitiska beslut för att åstadkomma detta.Energikommissionen har avfärdat , detsom har ansetts vara en kärnkraftens bortreparentes. Därmed har naturligtvis också skälen förpolitiskt beslutsfattande kring en "hitre" parentesfallit. Sanningen är att det över huvud taget inte be-hövs några politiska beslut för att få till stånd en av-veckling av den svenska kärnkraften. Om vi behållerdagens lagverk, tillkommet folkom-röstning, kommer den svenska kärnkraften att fasas utunder första halvan av . Då vinner vi ocksåden tid som inte minst under-strukit att vi behöver för att förnybar energiproduk-tion skall bli ekonomiskt konkurrenskraftig.Regeringen och näringsministern gör sig nu i me-dierna till tolk för uppfattningen att det skulle erford-ras politiska beslut av det skälet att de svenska kärn-kraftverken kommer att sjunga på sistaversen. Det här är en grovt felaktig beskrivning. Densvenska kärnkraften är en toppmodern produktions-apparat. Den har inte ett evigt liv, utan den kommer såsmåningom att bytas ut, men den har kvar.Det innebär att politiskt fattade beslut om att iförtid lägga ned lönsamma reaktorer som uppfyller desvenska säkerhetskraven blir också beslut om kapital-förstöring. Per definition innebär sådana förtidsav-vecklingar en kapitalförstöring. Vi vill med bestämd-het hävda att ett land med över en halv miljon arbets-lösa människor inte har råd med denna kapitalförstö-ring. Tvärtom har vi nu anledning att ta vara på allade resurser som står till det svenska folkhushålletsförfogande.Vi behöver, herr talman, få till stånd en långsiktigoch hållbar energipolitik värd namnet. Det talasmycket i den här talarstolen, inte minst när det ärnäringsdebatter, om att landets företagare och investe-rare behöver långsiktiga och stabila spelregler, att vimåste få fasta spelvillkor. Det område som för mångaindustrier är helt centralt är energiområdet, och härsaknas de fasta spelreglerna. I stället får man på hållse hur det partitaktiska spelet utvecklas. Jag fick väl-digt tydligt bekräftat, när jag besökte olika elintensivaföretag runt om i landet under den gångna månaden,att man i olika styrelser sitter och väntar på besked föratt man sedan skall kunna ta sina strategiska investe-ringsbeslut. De beskeden måste ges. Det går inte att ilängden låta energipolitiken vara totalt utan den stad-ga som investerarna behöver för sina beslut.Jag vill också hävda att det i längden inte hellergår att utforma landets energipolitik i öppen strid motModeraterna, , näringslivet och en samladfackföreningsrörelse. Det går inte att åstadkomma denbredd och stabilitet som näringslivet behöver. Dåhjälper det inte att man försöker motivera det politis-ka spelet med uttalanden om att man vill inleda enförtida avveckling därför att detta skulle vara till gagnför industrin. Det vore mer fruktbart om man lyssnadepå näringslivet, anställda i företagen och de entydigabudskap som de ger.Låt mig säga att det , när vi nu ser ener-giförhandlingarna sakta men säkert haverera, finnsanledning att understryka att det - med tanke på vadsom behöver komma ut av energipolitiken och av denenergipolitiska proposition som skall läggas fram ivår - inte duger med besked om vad statsmakternavill göra med reaktor nr 1. Investerarna behöver nu fåbesked om vilka spelregler som skall gälla för energi-produktionen i stort.