prot · GJ0969 · 1996-03-14 00:00:00 — Skördeperioden är ,vilket gör att odlingen är att betrakta som jordbruks-produktion och därmed skiljer sig från skogsplante-ring, som är ett betydligt större och mer permanentingrepp i landskapet. Det är endast av skördeperioden som salixen är så hög attden verkligen kan uppfattas som ett störande element.Ingvar vill inte införa fler lagar eller merbyråkrati. Jag instämmer i detta. Det var en viktigprincip livsmedelspolitiska beslut att jord-brukaren själv måste ta ansvar för vilken produktions-inriktning som skall väljas för att tillgodose markna-dens efterfrågan. kan innehavarna av grannfas-tigheter uppfatta en viss markanvändning som intrång.Regler om den hänsyn som skall tas grannar emellanfinns i jordabalken. Möjligen kan något eller några avde problem som tar upp aktualiseradessa regler. I allmänhet gäller dock att en salixodlinghar en begränsad inverkan som måste tålas av omgi-vande fastighetsägare.Det finns även tillfällen då t.ex. viss markan-vändning eller byggande kolliderar med samhälleligaintressen. De allmänna intressena tillgodoses genomatt naturvårdslagstiftningens regler om samråd ärtillämpliga när det gäller salixodling. Med stöd avdessa regler kan besluta om åtgärder föratt minska inverkan på naturmiljön eller, om det ärnödvändigt från naturvårdssynpunkt, förbjuda odling-en.Enligt min uppfattning finns det således ettregelverk som ger möjligheter att ta hänsyn till deolika intressen som kan finnas på detta område. Jag ärinte beredd att ta initiativ till en förändring av befint-lig lagstiftning.Anf. 11 ()Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret påmin interpellation. Jag konstaterar att statsrådet har istort sett samma uppfattning som jag när det gällerbetydelsen av en salixodling i landet och att det dess-utom är positivt när det gäller att utnyttja den marksom tas ut i EU-träda för odling av energigrödor.Intresset har ju också ökat efter EU-inträdet, vilket ärganska naturligt med hänsyn till att man får viss er-sättning för EU-träda. Det har också skapat bättremöjligheter för en lönsammare biobränsleproduktionpå sådan mark. Av svaret framgår att statsrådet delarmin uppfattning i denna del, vilket givetvis är positivt.Men min fråga tar också upp att problem ochtvister uppstår mellan markägares och odlares intres-sen kontra de som bor i närheten, som ibland drabbasav den höga växtlighet som efter tre är ettfaktum. Det som har föranlett mig att ta upp frågan ärett aktuellt fall där salix lär växa upp över köksfönst-ret så att man kanske inte kan se ut genom fönstret påflera år. Det är då kanske inte så underligt att den somdrabbas aktualiserar frågan och undrar hur man kangöra så här.Nu står vi inför risken att konflikterna blir fler itakt med att odlingen ökar. Det är då som klara reglersaknas för hur man skall hantera problemet. Salixod-lingen klassas ju som en jordbruksgröda, varför detinte finns några speciella regler eller restriktioner närdet gäller denna odling.Det har också visat sig att myndigheterna har vissaproblem att hantera sådana här fall. hänvisadestatsrådet till regler som finns i jordabalken och attmöjligen något eller några av de problem som jag hartagit upp aktualiseras där. Statsrådet sade möjligen.Hon verkar lika osäker på området som både odlarenoch den drabbade. Det är ett bevis på att man borde seöver reglerna och dess tillämpning i praktiken. Jag villdärför återigen ställa frågan om det inte är möjligt attgöra en liten översyn och kolla läget med hänsyn tillden, som vi nu tror, fortsatta ökningen av salixodling.När det gäller de samhälleliga intressena gällernaturvårdslagstiftningen, svarade statsrådet, och därfinns samråd. Det är ju riktigt, och där kan man t.o.m.gå in och få till stånd ett förbud. Men då framstår detsom om det inte är lika allvarligt om det drabbar denenskilde som om det drabbar samhället. Jag vill gärnaatt statsrådet också kommenterar detta. Samhället ärju inte på samma sätt direkt beroende av en sådan härhändelse utan mer av de övergripande naturvårdsin-tressena.Vidare säger statsrådet att hon inte är beredd att tanågra initiativ till någon förändring av befintlig lag-stiftning. Det är klart att i den mån det inte finns nå-gon sådan lagstiftning, så är det mindre problem. Mendetta är är ju ett nytt inslag i verkligheten. Visserligenhar jag den bestämda uppfattningen att man inte skallinföra lagar i onödan och att man rimligen borde klaraav detta parterna emellan. Men i de situationer dåproblem uppstår skulle det finnas något klarare regler.Det är mot bakgrund av detta som jag har ställt inter-pellationen.Jag vill dessutom fråga statsrådet: Hur kommerstatsrådet att följa upp frågan i fortsättningen? Detråder inget tvivel om att risk finns för fler konflikterframöver.Anf. 12 Jordbruksminister ()Fru talman! Som säger är dettainte helt enkelt. Vi båda tycks vara överens om att detur många aspekter är positivt och viktigt att salixod-ling finns, därför att vi skall använda den uttagnaträdesmarken till något som är vettigt. Det är viktigtockså ur energisynpunkt att vi försöker finna allaalternativ som kan stå till buds, när vi nu skall gå inoch diskutera framtidens energipolitik osv. Samtidigtkan sådana här fall uppstå som togupp. Jag har också träffat den person i som harinitierat denna interpellationsdebatt. Jag kan inte gå inpå ett enskilt ärende, som förstår.Men tidigare, när odlingen skedde på omställnings-mark, var det miljöenhet som skulle gesitt tillstånd innan anläggningsstöd beviljades. Denpraxis som man då använde sig av byggde på att sa-lixodling inte betraktades som markanvändning. Manvar då mer restriktiv med att bevilja tillstånd, omanläggningen riskerade att hota natur- eller kulturmil-jöer. Man kan väl ifrågasätta om ett hus där en personbor, för att ta det aktuella fallet, är en natur- och kul-turmiljö. Det måste nog klassificeras som någontingannat.I dag råder i alla fall enligt 20 § Naturvårdslagensamrådsskyldighet vid anläggning av salix, eftersomdenna kan komma att väsentligt förändra naturmiljön.Samrådet skall ske med . Man kan införaförbud mot plantering, men eftersom pågående mar-kanvändning då försvåras, kan det innebära en ersätt-ningsskyldighet gentemot lantbrukaren.Rent praktiskt verkar detta så att , omen sådan här anläggning gränsar till en grannfastighet,kan föreskriva en skyddszon, i allmänhet ,för att på så vis undvika störningar av olika typ.Det är så mycket jag kan säga . Som IngvarEriksson förstår följer jag, eftersom jag själv har blivituppvaktad av den här personen, detta ärende ocheventuellt tillkommande mycket noga.Anf. 13 ()Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för detta svar.Jag konstaterar att vi nog är ganska överens om viktenav att marken utnyttjas på ett bra sätt framöver. Detinnebär mycket stora miljövinster om man kan göradet. Det här är ju en odling som är positiv på mångasätt. Därför skall vi bidra till att den kan behålla sinomfattning, och även öka.Samtidigt är det så att om problemen ökar, får vivara beredda att ta tag i dem. Där menar jag att svaretinte innebär något större, mer betydande tillskott ifråga om framtidens säkerhet för den som bor ellerden som odlar.Just osäkerheten skapar problem genom att mansom odlare kan befara att det blir problem om mansätter i gång, och en närboende blir givetvis bekymradav debatten om att detta kan komma att växa upp överfönstren och ända upp till takskägget. Det kan t.o.m.bli så att man får dålig sikt vid infartsvägar eller kro-kiga vägar.Jag är dock nöjd med det svar som statsrådet hargivit. Jag hoppas också att uppföljningen blir sådan attstatsrådet, om det uppstår problem, är beredd att vidtade åtgärder som behövs.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1995/96:102 om ma-rina däggdjur och drivgarnsfiske i ÖstersjönAnf. 14 Jordbruksminister ()Fru talman! har frågat hur rege-ringen ämnar arbeta för att uppfylla skyddet för demarina däggdjuren i FN:s resolution om begränsatdrivgarnsfiske och för att om maximaldrivgarnslängd skall gälla även i Östersjön.Ända sedan medlemskapsförhandlingarna harSverige hävdat att varken en maximigräns på 2,5 kmeller ett eventuellt drivgarnsförbud skall bör omfattaÖstersjön.Östersjön kan inte jämföras med något annat fis-keområde inom EU. De svårigheter med storskaligtdrivgarnsfiske som uppmärksammas i FN-resolutionen är inte aktuella i . Den typ avdrivgarn som används delas dessutom upp imindre enheter vid fiske och är således inte storskali-ga.Den svenska linjen grundar sig på det vetenskapli-ga underlag som finns tillgängligt. vetenskapliga arbetsgrupp för fiske-frågor har på uppdrag av granskatdrivgarnsfisket efter lax i . Gruppens rapportfrån stöder den svenska ståndpunkten.Europaparlamentet har med anledning av EU:sförslag om förbud av drivgarn uttalat sitt stöd för attÖstersjön undantas.Att införa om maximal drivgarnslängdpå i är mot bakgrund av käntvetenskapligt underlag inte en ändamålsenlig åtgärdför att skydda de däggdjuren.Som mycket riktigt påpekar finnsdet flera orsaker till att däggdjur förolyckaseller t.o.m. hotas. I de fall där fisket är orsaken, är detviktigt att skilja på olika fiskeredskap och deras effek-ter. Jag konstaterar att redskapet drivgarn intebedömts utgöra ett sådant hot.Sverige är överens med medlemsländerna inomsåväl FN och EU som för om att fisket skall regleras genom beslut fatta-de på grundval av tillgängligt vetenskapligt underlag.Om vetenskapligt underlag visar att existensen avnågon art är hotad skall självklart de åtgärder som ärmest ändamålsenliga för att bevara den hotade artenvidtas.Genom nya rön har det framkommitatt tumlarna i utgör ett bestånd som är isole-rat från tumlarbeståndet i . Jag håller medGudrun om att det är allvarligt att omkring100 tumlare beräknas förolyckas i fiskeredskap.Jag vill återigen understryka just det som GudrunLindvall påpekar, att djuren främst snärjs i stormaski-ga, bottensatta torskgarn, dvs. inte i drivgarn. Detfinns dock ännu inga undersökningar som visar att delöst flytande drivgarnen hotar tumlaren.Regeringen fortsätter naturligtvis att följa arbetetmed att utvärdera effekterna på det livet iÖstersjön av fisket med såväl drivgarn som med andraredskap.Slutligen vill jag framhålla att regeringens arbetevad gäller fiskeregler för bedrivs inomramen för för , efter-som reglerna bör avse alla länder som bedriver fiske idetta område.Anf. 15 ()Fru talman! Jag vill tacka såmycket för svaret. Bakgrunden till denna interpella-tion är att vi har däggdjur som förolyckas iÖstersjön. FN har antagit en resolution där det sägs skall se till att däggdjur inte påverkasnegativt. Där tar man bl.a. upp drivgarnsfisket. Ge-nom att EU har sagt att vi inte skall tillämpa detta iÖstersjön, utan att vi skall acceptera 21 km långadrivgarn - i stället för de som man har sagtskall gälla i havet i övrigt - är det här naturligtvisnågonting som påverkar de däggdjuren. Detstår också i Artdatabankens redogörelse för t.ex.tumlare att just drivgarnsfiske är ett av problemen.Det står alltså t.o.m. i en svensk skrift.Det här handlar alltså om vikare, gråsäl och tumla-re. Alla tre arter är klassade som sårbara på Artdata-bankens lista över hotade arter. Detta är också fast-ställt av , så vi behöver inte sväva itvivelsmål när det gäller att detta är sårbara arter.Tittar vi på detta, kan vi se att vikarsälen har minskatkraftigt i ; från ungefär250 000 djur till ungefär 5 000 . Det är mångajust avvanda vikarkutingar som dör i drivgarn satta förlax i . Vi vet dessutom att många vikarsäls-honor är sterila på grund av miljögifter, så man kansäga att arten är hotad från flera håll.Gråsälspopulationen har mins-kat från ungefär 100 000 djur till ungefär 5 000 i dag.Ungefär hälften finns runt den svenska Östersjökus-ten. Anledningen till tillbakagången är dels intensivjakt, dels miljögifter, dels fiske. Miljögifterna harpåverkat reproduktionen - kunde vise bilder på gråsälslivmödrar som var helt igentäppta,så att äggen inte kunde passera. De var alltså heltsterila. Vi vet alltså att antalet gråsälar som drunknar ifiskeredskapen i är stort men inte känt. Dethär är alltså ett dolt problem.När det gäller Östersjötumlarna vet vi att dethandlar om en ras som bara finns här. Vi vet att detfinns ungefär 1 200 djur. Det är en sårbar art, och detdröjer nog inte länge innan man kan säga att den intebara är sårbar, utan akut hotad.Tumlaren minskade med ungefär mellan 100 och400 gånger . Det är alltsåfråga om en art som går mycket starkt tillbaka. Av de1 200 individerna fastnar , ungefär 100 individer,i fiskgarn av olika slag. kan man seatt det i sägs att det äroroväckande om av beståndet av fastnar, och2 % får inte ske. En så stor bifångst måste absolutundvikas. Här gäller det alltså !Något måste göras. Vi måste fundera på hur viskall rädda de däggdjuren i . Det svarjag har fått handlar väldigt mycket om just drivgar-nen, men jag har fått väldigt litet svar på hur vi skallgöra för att gemensamt se till att de däggdjur somfinns i inte påverkas så negativt av fisketsom . Vi måste väl ändå vara överens om attfisket måste kunna bedrivas på ett sådant sätt att demarina däggdjuren inte skadas.Därför undrar jag om det inte är dags att börjatänka om. Kanske måste den FN-resolution somhandlar om drivgarn och deras påverkan på marinadäggdjur gälla . Har vi bortsett från att vihade samma hotbild här? Vilka förslag finns frånjordbruksministern?Det skulle vara mycket intressant att få det härlitet utvecklat. Det intressanta för mig är inte denexakta längden på drivgarn, utan att vi skall se till attbedriva ett fiske som inte leder till att de marinadäggdjuren dödas. Jag hoppas att jag kan få ett meruttömmande svar i nästa inlägg.Anf. 16 Jordbruksminister ()Fru talman! Det som har haft som under-lag när denna ståndpunkt tagits i ministerrådet i EU,och det jag antar att parlamentet har använt när manhar stött den svenska ståndpunkten, är vetenskapliga arbetsgrupps utvärde-ring av effekterna av drivgarnsfisket efter lax i . Den gjorde man på anmodan av Sverige.Man rapporterade då att det finns få fall där tumla-re fastnat och dött i drivnät. Rapporter finns om vi-karkutar som fastnat i drivnät. Gråsälens dödlighet tillföljd av fiskeredskap är , varav drivgarn-sandelen är mycket låg. Vi hade också en svenskrepresentant från som deltog idetta arbete.Det finns dessutom två uppsatser i därman har påvisat genetiskt att det finns ett särskiltbestånd tumlare i . Man uppskattar antalettill 1 200, precis som sade. Däremothar man en annan bedömning av hur många som hardött i fiskeredskap. säger att det är8 %. Men denna undersökning visar att fem tumlareper år har dött i fiskeredskap, och då troligen i driv-garn. Man kan inte fastställa det. Det är fem av 1 200.Vi arbetar vidare med detta. Vi låter oss inte nöjasmed det som är. Vi avser att försöka med stöd av EU-medel redan i vår starta ett forskningsprojekt för attförsöka fastställa antalet tumlare som fastnar i olikaredskap i . Bl.a. kommer observatörer attfinnas ombord på svenska fiskefartyg. Fiskeriverketkommer att bistå med information om fångster ochfångstfördelning på olika redskap. Vi räknar med attresultatet är klart . Dessutom har uppmärksammat möjligheten att användaskrämselanordningar på redskap i syfte att hålla tum-lare borta. Det är en metod som bl.a. används i USA.Anf. 17 ()Fru talman! Var jordbruks-ministern får sin uppgift om fem tumlare ifrånvet jag inte. Det stämmer inte med det som står iArtdatabankens lista. Det stämmer inte heller med desamtal jag har haft med Artdatabanken, där man harvarit i kontakt med en forskare som just skall doktore-ra på tumlare. Man säger där att ungefär hundra dödasvarje år, och det är av 1 200.Det är alltså en mycket hög siffra. Om jord-bruksministern har någon annan uppgift kanske detvore lämpligt att Artdatabanken får ta del av de upp-gifterna, eftersom man just nu nytrycker sin bok somhandlar om vilka djur som är sårbara i . Därstår denna uppgift att ungefär hundra dödas varje årav fiskeredskap i Östersjön.Jag hoppas att jordbruksministern tar dessa frågorpå allvar. De djur som inte syns diskuteras inte likamycket som de som vi ser i våra skogar. Men de finnsde facto och är en del av den biologiska mångfalden.Både fisk och däggdjur i är utsatta för ettmycket massivt miljöproblem. Det finns många olikaframför allt organiska kemikalier i i betyd-ligt högre halter än i många andra hav.Det kan man också se på tumlarna. Det intressantaär att man när man tog reda på om tumlarna var enegen underart eller ras i också tittade påmiljögiftsbilden. Man kan se att de tumlare som leveri är betydligt mer miljögiftsbelas-tade än alla andra tumlare. Också detta utgör ett hot,jordbruksministern.I och med detta finns en stor risk för tumlare, somhar en mycket låg reproduktion - en tumlarhona kan ibästa fall få en tre, fyra ungar som når vuxen ålder.Miljögifter, framför allt PCB, gör att reproduktions-förmågan minskar. I det perspektivet kan hundratumlare av 1 200 som fastnar i fiskeredskap vara detsom avgör om arten kan finnas kvar eller inte.På samma sätt hade vi en diskussion om den vilt-levande laxen. Där ansåg den expertgrupp som hänvisar till att vi skulle ha ettabsolut moratorium på laxfiske för att klara den vilt-reproducerande laxen. I det fallet lyssnade man intepå expertgruppen. Det är litet märkligt att man väljeratt lyssna när det passar. Jag vill påstå att den expert-gruppen var tillsatt för att titta på fisk.När det gäller tumlare har kunskapen än så längevarit ganska liten, men den börjar komma . Tum-larna drunknar på ett djup av mellan noll och hundrameter. Det handlar alltså inte bara om bottengarnenutan även om garn som ligger högre upp. Man kan seatt det är många unga djur som drunknar. Det hängerihop med att de lär sig.Som situationen är är det inte acceptabelt. Vimåste från svensk sida visa att vi menar allvar medresolutioner av det här slaget. Vi måste visa att Sveri-ge är en nation som vill gå före när det gäller att beva-ra en biologisk mångfald. Då måste vi också titta påde däggdjur som finns i . De är inte många,och de minskar.Om fisket utgör ett hot måste vi se till att det mi-nimeras, eftersom det hot som kanske egentligen ärdet största för , nämligen miljöhotet, är såotroligt besvärligt att komma till rätta med. Det berortill stor del på att det inte riktigt finns en vilja att för-bjuda kemikalier, men också på att många av dessaämnen finns och kommer att finnas kvar i cirkulationunder oerhört även om vi skulle förbju-da samtliga.Jag är inte riktigt nöjd med svaret, MargaretaWinberg. Jag anser att borde ha en betydligttuffare attityd och att vi kunde göra mer. Jag vill höramer om detta. Hur tänker agera iEU? Skall vi utnyttja EU för att komma längre? Ellerskall vi ställa oss bakom att allting måste ske gemen-samt, och att det därför inte kommer att ske någon-ting? Vad kommer att hända?Anf. 18 Jordbruksminister ()Fru talman! Vi har litet olika siffror. Hundra tum-lare säger , och jag säger fem.Det är svårt att här utreda var dessa olika siffrorkommer ifrån och varför de är olika. Möjligen kan detvara så att den siffra har avser inteenbart utan också . Den siffrajag använde avsåg bara . Det är Berggrenm.fl. som har gjort den här analysen.Den expertgrupp inom EU som vi fick igenom ochsom kommit med sin rapport skulle titta på lax ochäven på andra bifångster. Man har då kommit fram tilldetta resultat. Det är klart att man också har lagt in ettsocio-ekonomiskt perspektiv. Man säger t.ex., att omman förbjuder dessa saker så blir det inte lönsamt attvara fiskare i Östersjön.Det är en aspekt som vi naturligtvis också måsteväga in i vårt ställningstagande. Självfallet får maninte driva det så långt att man därmed hotar arten.Men jag anser att vi för dagen inte har de kunskapernasom säger att om vi tillåter drivgarn också i fortsätt-ningen så är arten hotad.Vi kommer att fortsätta arbetet med ett forsk-ningsprojekt på det sätt jag har sagt, och Fiskeriverketarbetar vidare med frågan. Det är de två svar som jagkan lämna för dagen.Anf. 19 ()Fru talman! Tack, jordbruksministern, att det nukom: det är inte bara den biologiska mångfalden somman tittar på, utan det är det socio-ekonomiska. Ty-värr är det ofta så, att när man skall titta på vad manbehöver göra för att klara den biologiska mångfaldenoch för att klara hotade arter är det inte till syvendeoch sist det som fäller avgörandet, utan det är om detär ekonomiskt lönsamt att ta hänsyn till hotade artereller inte för dem som bedriver t.ex. fiske, jakt,skogsbruk, eller vad det nu kan vara.Ofta är det tyvärr inte det. Detta är ett stor ochsvårt dilemma. Det finns arter som är akut hota-de av det svenska skogsbruket, eftersom det inte lönarsig att bedriva ett hänsynsfullt skogsbruk. Det pågårfortfarande viss jakt på t.ex. , som knapptfinns, därför att man inte riktigt bryr sig om den bio-logiska mångfalden. Vi har arter som är uppförda påArtdatabankens lista som sårbara.Den siffra som jag har gäller . Dethandlar om hundra tumlare i av 1 200. Dåmåste frågan om biologisk mångfald också få ha be-tydelse ekonomiskt. Hur värderar man för framtidenatt det existerar en biologisk mångfald, MargaretaWinberg? Det är ett problem vi ständigt hamnar inför.Det går inte att få en beräkning på vad den biologiskamångfalden betyder i pengar. Därmed kommer denalltid till korta. Vad är tumlare värda? Vad är akuthotade lavar och svampar värda? Vad är fåglar värda?Det finns inget svar. Därför måste vi ha attityden attvi skall göra allt vi kan för att behålla de arter vi harpå jorden. Det anser jag är en av våra mänskligaplikter.Vi har olika uppfattning, och kommeratt fortsätta att driva på i dessa frågor. Jag skulle viljasluta med bjuda in jordbruksministern och alla andratill det möte som vi har med irum L 4:17 här i . Han är f.d. fälttillsy-ningsman från och är här för att driva på så attSverige blir en av flera nationer som säger nej till denjakt på sälungar som är på väg att återuppta.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1995/96:95 om åtgär-der mot främlingsfientlighet och rasism i skolanAnf. 20 Statsrådet ()Fru talman! har i en interpellationställt frågor som rör skolans åtgärder mot främlingsfi-entlighet och rasism. Bl.a. undrar vilkainitiativ jag avser vidta för att skolpersonalen skallkunna ingripa aktivt mot elever som konsekvent bry-ter mot skolans regler.Låt mig inledningsvis hänvisa till det svar jag gavi kammaren på en frågafrån om spridning av nazistsymboler iskolorna. Jag redovisade då utförligt min och rege-ringens uppfattning i frågan. Jag framförde bl.a. attskolan har ett ansvar för att rasistiska åsikter ochyttringar inte får stå oemotsagda och att skolan tydligtskall visa vilka värderingar som gäller. Jag framfördeockså att det är lokalt som man skall avgöra på vilketsätt man bäst skall bekämpa främlingsfientlighet ochrasism i skolan och att detta arbete måste ske i samar-bete med all personal och inte minst i samarbete medelever och föräldrar.I skolans arbete med åtgärder mot främlingsfient-lighet och rasism måste utgångspunkten vara atthandlingar som inte tolereras i det övriga samhälletinte heller skall accepteras i skolan. På många skolorgörs ett bra arbete för att utveckla skolanstolerans, demokrati och respekt för alla människorslika värde. Vissa skolor har t.ex. i en handlingsplanslagit fast vad som skall gälla och hur man skall agerai enskilda fall.Skolan är inte någon värdeneutral plats. Skolansuppgift är att hävda, värna och utveckla de grundläg-gande demokratiska värderingarna om alla männi-skors lika värde, om respekt för varandra och omtolerans. Skolan får aldrig huka, om dessa värdenhotas.I grundskoleförordningen (6 kap. 9-10 §§) respek-tive gymnasieförordningen (6 kap. 27-31 §§) finnsbestämmelser om disciplinära åtgärder mot eleversom uppträder olämpligt. Bl.a. finns möjlighet tillavstängning av en elev i gymnasieskolan. Någonmöjlighet att avstänga ett skolpliktigt barn från un-dervisningen finns inte, vilket ocksåpåpekar i sin fråga.Avstängning är en ingripande åtgärd.