prot · GK0932 · 1996-11-22 00:00:00 — Vad som idet här sammanhanget är särskilt intressant att disku-tera är hur regeringen och riksdagsmajoriteten tänkersig att den arbetsmarknadspolitik som av volymskälbokstavligen tvingas till åtgärder som alla vet harmindre effektivitet än andra kan stå i överensstäm-melse med ansvaret gentemot de människor som fak-tiskt behöver stöd och hjälp för att på ett effektivt sättkomma in på en ordinarie och fungerande arbets-marknad.Det är svårt att frigöra sig från misstanken att vadsom driver regeringens arbetsmarknadspolitikinte är en omsorg om att hjälpa varje människa somsaknar ett jobb, utan en omsorg om att säkerställa attstatistiken inte blir alltför fasansfull givet det löfteman utfärdat om att halvera bara den öppnaarbetslösheten. driver arbetsmarknadspolitikenty följande från åtgärder som skulle kunna ge me-ningsfull verkan för de människor som behöver stödoch hjälp till åtgärder som förvisso är flera men somger sämre förutsättningar vid den inskolning ochinvänjning på arbetsmarknaden som dessa människorbehöver.Min fråga är ty följande: Hur i hela friden kan re-gering och riksdagsmajoritet förorda en samtidigtdyrbar arbetsmarknadspolitik, som inte har förutsätt-ningar att bidra till de nya arbeten och den nya in-skolning som människor utan arbete behöver?Till sist, fru talman, vill jag komma med ett påstå-ende, nämligen vad man borde göra i stället. I Mode-raternas motion presenterade vi ett program för flerjobb, ett program som - och det är viktigtatt understryka - sänker skatter, stimulerar företag,effektiviserar arbetsmarknadspolitiken och avreglerararbetsmarknaden. Det, fru talman, är en effektiv poli-tik för fler arbeten, i stället för den låtsaspolitik somden socialdemokratiska riksdagsmajoriteten företrä-der.Anf. 9 ():Fru talman! I har vi sagt att nu gällerdet att sätta kampen för fler jobb överst på dagord-ningen. Vi har därför presenterat en radrapporter med konkreta åtgärder som skulle kunna geflera jobb. Vi vill satsa på en politik för fler jobb, ochvi är övertygade om att den enda chansen att få rätsidapå problem är en satsning på just fler jobb,och då framför allt jobb genom företagande.Den väg som Socialdemokraterna har slagit in på ikampen mot arbetslösheten har visat sig inte räcka till,och den leder mot en alltför negativ utveckling avarbetsmarknaden. I mångt och mycket beror det på har en alltför stor tilltro till statliga system ochatt dessa skall ingripa på arbetsmarknaden.Vi för vår del betonar i stället att arbetsmarknads-politiken måste vila på tre stadiga ben: Det handlarom en aktiv arbetsmarknadspolitik, ett gynnsamtnäringslivsklimat och sunda och sanerade statsfinan-ser. Dessa tre "ben" är beroende av varandra, ochdessa tre villkor måste alla vara uppfyllda för att viskall kunna bekämpa arbetslösheten på ett bra sätt.Tyvärr har regeringen och Socialdemokraterna bort-sett från det här sambandet och begränsat sig till enpolitik som visserligen sanerar statsfinanserna samt ettförhållandevist ambitiöst arbetsmarknadspolitisktprogram. Men att det också skulle vara nödvändigtmed ett gott klimat för näringslivet tycks Socialdemo-kraterna ha skjutit i bakgrunden.Jag tror att det är viktigt att påpeka att det slutligamålet måste vara att pressa ner den totala arbetslöshe-ten. Med regeringens politik finns en risk att det barablir fråga om konstgjorda nedgångar i arbetslöshetsta-len, genom att folk sätts i åtgärder temporärt. Politi-ken, fru talman, måste inriktas på att få fram riktigajobb. Målet måste vara färre arbetslösa och fler jobb.När den tidigare fyrpartiregeringen tillträdde 1991var en av de allra viktigaste uppgifterna att bryta denuppgång av arbetslösheten som hade startat ett årtidigare. Vid tillträdet försvann omkring ett tusentaljobb . Bland de åtgärder som regeringenföreslog och fick stöd för fanns nya ochbättre villkor för företagandet. Regler förenklades,skatter sänktes, tillgången på riskvilligt kapital för-bättrades, konkurrensen skärptes, och marknaderavreglerades. När den regeringen lämnade makten1994 tillkom något tusental jobb varje vecka.Den socialdemokratiska regeringen som kom tillmakten hade lovat att arbetslösheten innan ut-gången av 1995 skulle ha pressats tillbaka till . Medel för att lyckas med detta skulle vara enmassiv återställaroffensiv i fråga om allt som hadeuppnåtts under de tre borgerliga åren. Vid 1996 årsingång låg arbetslösheten på ungefär samma nivå somnär den socialdemokratiska regeringen tillträdde.När vi nu tittar i statistik kan vi se att den öppnaarbetslösheten är mycket hög, ja, faktiskt högre än förett år sedan. I AMS-statistiken står det att det nu är5 000 fler än som är öppet arbets-lösa. Obalansen när det gäller den totala arbetslöshe-ten kvarstår, och den har också ökat på så vis att detnu är ungefär 20 000 fler som saknar ett reguljärtarbete.Antalet nyanmälda platser var lika lågtsom motsvarande månad . Uppgången finns istället på varselsidan - det är nu nära 1 000 fler somvarslas. Långtidsarbetslösheten har ökat med 7 000personer, till 88 000 personer som är långtidsar-betslösa. Det är en siffra som skulle vara ungefärhälften så stor, enligt regeringens egna prognoser.Huvudsakligen är det fler ungdomar somhar blivit långtidsarbetslösa. I en av mina hemkom-muner, , är var tredje ungdom långtidsarbetslös.Den här AMS-statistiken, fru talman, ger fyradystra utropstecken: Det är nu fler varslade än för ettår sedan. Det finns få nyanmälda lediga platser. Anta-let långtidsarbetslösa ökar. Obalansen består - underdet har flera tusen blivit arbetslösa.Det är uppenbart att man inte skapar några nyajobb med en politik som inte innebär att man är be-redd att åstadkomma en arbetsmarknad i harmoni. Nuhar mer än halva regeringsperioden gått, och resultatetser så här långt dystert ut.Det råder inget tvivel om att regeringen har börjattänka om, tagit några små steg i rätt riktning. Innan deförsta återställarna hade hunnit träda i kraft började enmödosam marsch tillbaka till det tillstånd som rådde iseptember 1994. Det är regeringens egen politik somnu bit för bit måste ersättas med en politik som i vissadelar motsvarar den politik som den borgerliga rege-ringen förde. Tyvärr tycks regeringen inte vara för-mögen att gå hela vägen, och dessutom har det till-kommit en hel del nya svårigheter på vägen.På arbetsrättens område har regeringen, eftermånga mer eller mindre osannolika turer, äntligenlyckats komma fram till ett förslag. Felet är bara attdet inte räcker till. Även om vissa inslag i den pro-position som behandlas i är bra, är detfortfarande långt ifrån vad som behövs.A-kassan har ju varit föremål för en hel rad piruet-ter. Efter regeringsskiftet avskaffades den obligatoris-ka a-kassan. föreslår en statlig utredning att denskall återinföras. Ersättningsnivån sänktes till 75 %.För del har vi hållit fast vid den 80-procentsnivå som Socialdemokraterna försökerarbeta sig tillbaka till.Vid sidan av återställarna har regeringen också påeget bevåg fattat en rad andra beslut som är direktskadliga för möjligheterna till företagande. Det gällerden höjda marginalskatten, tidigare momsinbetalning-ar, höjd fastighetsskatt på industrifastigheter, förlängdarbetsgivarperiod för utbetalning av sjuklön och för-ändrad förmögenhetsvärdering på aktier. Sammanta-get har allt det här blivit negativt. Jag tror att det ärangeläget att vi från oppositionens sida driver ettomtänkande som gör det möjligt att få nya, riktigajobb. I den delen, fru talman, finns det inga genvägar.Det som behövs är arbete, sparande, nyföretagandeoch en politik som stimulerar och genererar nya ochfler jobb.Anf. 10 HANS ():Fru talman! Jag deltog i en debatt om arbetsmark-nadspolitik och arbetslöshet för några veckor sedan.Jag slutade med att åkalla det himmelska presidiet,höll jag på att säga, i form av fru talmannen och be-klagade mig över debattens karaktär. Det blir lättgnälligt, och det blir inte så stimulerande. Titta så fåvi är här ! Det är massarbetslösheten vi pratarom! Det här är något för att fundera över.Jag skall försöka att inte upprepa mig utan i ställetkort referera till dagens läge. Arbetslösheten ökar dagför dag. Sysselsättningen, vilket kanske är ännu värre,minskar dag för dag. Det handlar både om konjunk-turfrågor och om strukturell arbetslöshet. Regeringenär uppenbart förlamad. Man hafsar fram förslag, mandrar tillbaks förslag - man har ingen verklig strategi.Så långt är jag överens med Per . Sedan har vihelt olika lösningsförslag.Det är sedan som har att ta emot rege-ringens förslag. Jag vill nu verkligen vända mig tillfru talmannen, för jag kommer i fortsättningen att talarätt mycket om den undermåliga riksdagsbehandling-en. Det här var ju tänkt att vara en ny budgetprocess.Här skulle det införas utgiftstak. Här skulle vi få seri-ösa analyser. Jag menar att motsatsen har skett. Vi harinlett en process som är undermålig, inte skapar in-tresse och inte stimulerar seriös politisk verksamhet.Jag kommer att ge en del exempel på det.Vänsterpartiets sysselsättningsalternativ framgårav det samlade budgetalternativet. Arbetsmarknads-politiken skall inte överbelastas. Den är en restpost.Det handlar om skattepolitik, det handlar om hur denoffentliga sektorn får utvecklas och det handlar om enverkligt aktiv näringspolitik, inte minst för småföreta-gen. Det handlar om att ha en miljö- och energiom-ställning som skapar många jobb. Det handlar ocksåom att ha en högkvalitativ arbetsmarknadspolitik somförmår att omstrukturera de strukturella problem påarbetsmarknaden som vi har.Inte minst handlar det om att förändra en delstrukturer på arbetsmarknaden. Där är jag och PerUnckel överens, men vi är inte alls överens om vilkastrukturer som skall förändras. Vi vill stärka inflytan-det från de arbetande. Vi vill stärka kollektivavtalensställning. Vi vill däremot förändra arbetstidssituatio-nen. Vi vill förkorta arbetstiden, och det är en mycketstor strukturförändring. Vi vill också ändra a-kassesystemet - anpassa det och modernisera det -men göra det så att det blir tryggt för människor ochinte ger den otrygghet som många lever i.Jag vill gå in litet närmare på förslaget om a-kassan, för det är ett beklämmande aktstycke. I som-ras avvisade vi det både av formella skäl - det varundermåligt, av juridiska skäl - det var dålig lagstift-ning, och av intressemässiga och politiska skäl - detvar uttryck för dåliga värderingar. Det möttes ocksåav en totalt samfälld opposition från samtligalöntagare, organiserade i förbund och i centrala orga-nisationer. Våra invändningar viftades naturligtvisbort.I samband med budgeten motionerade vi om attinte låta denna dåliga lagstiftning träda i kraft. Fråganhar inte tagits upp. Däremot väcktes den i massmedi-erna av , tror jag, som sade att dethär börjar kännas litet rostigt under fötterna; skall viverkligen ta det här?Så försvann frågan från arbetsmarknadsutskottet!Jag vill verkligen betona det här, fru talman: ! gick utan att vi som harnågon kompetens på det här området hade någonmöjlighet att behandla frågan.Nu kommer frågan tillbaka. Då har man gjort uppnågonting - vi hittar ett pressmeddelande. Sedankommer ett beslut som säger att frågan skall skickasöver till finansutskottet. har redan ettstort inflytande över budgetprocessen, och får detta hand om detaljreglerna också. Arbetsmarknadsut-skottet säger: Ja, ni kan väl möjligtvis göra så däreller möjligtvis så där - ni kan väl göra ungefär vad nivill!Så kommer det någonting som man vill. Vi har nui finansutskottets betänkande fått en situation där viskall höja finansieringsavgiften. Jo, för attklara sparbetinget, som inte går igenom förrän den 1januari 1997. Det skulle användas till att finansierautbildningspaketet och bidra till 80-procentsnivån i a-kassan. Varför skall medlemmarna ia-kassorna påtvingas en finansiering av riksdagensbeslut, och regeringens förslag, om en i och för sigbra utbildningssatsning? Det är vämjeligt!Fru talman! När man hittar ett gemensamt särskiltyttrande som både Per - även om jag tror detvar den gången - och jag står bakomskall man dra öronen åt sig. Vi skiljer oss mycket åtnär det gäller politisk inriktning, politiska värderingaroch politiska förslag. Men när vi uttrycker att det ärbeklämmande hur processen har gått bör man lyssna.Vänsterpartiets konkreta förslag om 80-procentsnivå 1997 och avvisande av regelförändring-arna nu är väl kända.Jag går så över till frågan om utgiftstaken, somegentligen är den fråga vi nu diskuterar. har ett långt uttalande som jag instäm-mer i - fram till de sista raderna. Man säger där attdet inte går att bestämma något utgiftstak, vi har ingenaning om vad det här kommer att kosta. Man noteraratt ramen har överskridits med 14½ miljard. Ut-gifterna ökade med 3½ miljard över sommaren -precis som vi i sade - därför att arbets-lösheten inte kontrolleras. Arbetslösheten är den dri-vande motorn när det gäller att tala om vilka pengarsom går ut på utgiftsområde 13 och 14.Då säger utskottet: Det här är mycket bekymmer-samt, det går inte att ta ställning till, det är oerhörtkonjunkturberoende, det har att göra med hur säkraregeringens prognoser är och vilken ekonomisk poli-tik man för - så vi finner väl ändå att regeringensförslag är väl avvägt.Ingen vidare motivation ges.Vi finner precis tvärtom! Det är ett dåligt avvägtförslag som leder till kvalitetssänkning, som PerUnckel också påpekade. Jag vill fråga JohnnyAhlqvist: Inte är det väl Socialdemokraternas syn attkvantitetsmåttet på 228 000 personer tillsammansmed nuvarande utgiftstak är förenligt med god kvali-tet på arbetsmarknadspolitiken? Vi har därför en nivåsom ligger 3½ miljard kronor högre på det området.Man kan å andra sidan se vad ochFolkpartiet har. plockar bort 1½ miljard.Folkpartiet plockar bort 5,7 miljarder och Kristdemo-kraterna 3,9 miljarder. Jag skulle vilja se arbetslös-hetstalen med er politik! Och så mycket dynamiskaeffekter som jag har sett i era beräkningar har jag intesett någonstans. har åtminstone kronaför krona plockat in och omfördelat de pengar, redapengar, som vi vill använda i arbetslöshetsbekämp-ningen. Sedan tror jag också att det blir dynamiskaeffekter, men man bör inte utnyttja det i budgetsam-manhang.Vad säger då finansutskottet? Arbetsmarknadsut-skottet säger att det var svårt att ta ställning, men vadsäger finansutskottet om förslag? Jo,man säger att förslag till utgifter pådessa utgiftsområden i praktiken skulle leda till att depreliminära utgiftstaken från vårens riksdagsbeslutöverskreds. I och för sig har dock Socialdemokraternahöjt flera områden med . Vidaresäger man att detta inte är acceptabelt och att riksda-gen därför måste avvisa förslag tillutgiftsnivå. Så kommer det: "Mot denna bakgrundfinner utskottet inte anledning att närmare pröva par-tiets förslag till fördelning mellan utgiftsområdena. "Tala om oseriös behandling! Hur skall det gå förde handikappade? Vad skall hända med invandrarnasarbetssituation? Hur skall de regionala skillnadernakunna av - när man inte är beredd att diskuteranågot av innehållet i politiken?Anf. 11 ():Fru talman! Vi i frågar oss: Vart ärSverige på väg? Vårt gemensamma välfärdssystemnedrustas nu i snabb takt utan att någon genomgri-pande konsekvensanalys görs av resultatet. Detta görstrots att verksamheten i den offentliga sektorn har ettövervägande stöd av hela svenska folket. har viinte längre ens råd med en genomgripande hög kvali-tet på vår gemensamma sjukvård. Landstingen tvingasatt prioritera t.o.m. vad gäller allvarligt sjuka männi-skor. Det har gått överraskande fort att hamna där vibefinner oss . Jag, och förmodligen en stor del avsvenska folket, undrar: Var befinner vi oss ?Det är först som människor på allvarkommer att upptäcka hur den sociala nedmonteringenslår mot just dem, då regeringens besparingar får fulltgenomslag. Det kommer att bli ett chockartat uppvak-nande för många pressade och utsattamänniskor.Fru talman! Vi skall rösta om vilka ekono-miska ramar som skall visa vägarna för fort-satta färdriktning. En stor mängd människor är arbets-lösa och har varit det . Arbetslöshetstalen fort-sätter att vara höga och visar ingen tendens till attsjunka. Landets kommuner skulle behöva anställaytterligare 25 000 människor fram föratt klara de ökande behoven av omsorg för barn ochgamla.För att få ordning på ekonomin tvingas kommu-nerna i stället göra ytterligare 40 000 människor ar-betslösa. Det är människor som skall finansiera sittuppehälle via a-kasseutbetalningar och arbetsmark-nadsåtgärder fram till dess att de eventuellt kan få ettnytt arbete. Det är människor som kommer att kostastaten enorma summor, utan att de får möjlighet attbidra med sin erfarenhet, sitt kunnande och sin yrkes-skicklighet. Det är, om något, ett gigantiskt slöserimed såväl ekonomiska som mänskliga resurser.Fru talman! Regeringen har utlovat en halveradöppen arbetslöshet . vill istället ha målet ställt till en halverad total arbetslös-het, som skulle innebära . Vi anser attregeringens försök att dölja arbetslöshetstal i ökadvolym inom AMS, bl.a. med den nya åtgärden som vibeslutade om förra gången här om offentligt skyddatarbete för människor , är en mycket kort-siktig arbetsmarknadspolitik.De s.k. OTA-arbetena medför svåra ställningsta-ganden för människor som har förvärvsarbe-tat hela sitt liv. Om man vägrar, väntar avstängningfrån a-kassan, och om man utför arbetet kommer manändå att bestraffas med en bortre parentes i a-kassan,utan garanti för vad som kommer att hända därefter.De som är anställda inom a-kassan för att administre-ra dessa OTA-arbeten ser stora svårigheter, som ock-så medför utträngningseffekter. revisorerpekar i sin nu lagda rapport på undanträngningseffek-ter vid olika åtgärder, där ungdomsåtgärderna med-verkar till undanträngningseffekt av nya jobb.Fru talman! har gått emot de före-slagna försämringarna i a-kassan. Det gjorde vi redani somras. I regeringens sysselsättningspropositionfanns försämringarna med strängare kvalificeringsreg-ler för att få a-kassa och dessutom lägre a-kassa som en följdkonsekvens. Beslutet om en bortreparentes kvarstår i finansutskottets nu lagda ändrings-förslag.Miljöpartiet vill att nivån i a-kassan höjs för låg-inkomsttagare, vilket skall finansieras av en lägreprocentuell ersättning för högre inkomster, ett s.k.brutet tak, vilket sedan skall följas av ett grundskydd,lika för alla.Hur anser t.ex. majoritetens företrädare att manskall tillgodose behovet av försörjning för alla demänniskor som kommer att hamna utanför systemet,eftersom den bortre parentesen skall gälla retroaktivtfrån ? Redan nu står som ärinskrivna på arbetsförmedlingen utanför a-kassan,alltså innan försämringarna är genomförda. Av dennafjärdedel av de arbetslösa, 125 000, är det 50 000ungdomar mellan som helt saknar er-sättning, och 40 000 är utländska medborgare.Detta är dagens , fru talman. Det handlarom människor som slagits ut eller aldrig fått chansenatt komma in på arbetsmarknaden. Det handlar omekonomisk otrygghet och, kanske värst av allt, enkänsla av utanförskap, att inte klara kraven, att intekunna göra rätt för sig.Samtidigt med att så många människor inte har ar-bete, jobbar de som har arbete alltmer. Hårt stressan-de arbete medför att tiden inte räcker till för jobb,familj och sociala förpliktelser.Fru talman! Medelarbetstiden har ökat med nästan2 % . Utan den här ökningen av arbetsti-den skulle 70 000 fler personer ha kunnat vara iarbete. På så sätt har ökningen av arbetstiden i självaverket bidragit till att öka arbetslösheten med 70 000personer.Människor mår dåligt därför att de inte kan ellerfår arbeta, och de som har jobb slits ut därför att dehar för mycket att göra, känner sig otillräckliga ochstressade.Vi delar på pengarna, så att de som arbetarfår betala mer och mer för dem som inte arbetar, ochmed kommande finansieringsförslag i a-kassan kandet nu bli ytterligare påslag. Alltfler ställs ju utanfören anständig arbetslöshetsersättning och hänvisas tillsocialbidrag.En mycket bättre fördelningspolitik vore att delapå jobben i stället för på pengarna. Tittar vi på våragrannländer och länderna i EU har arbetstiden därredan sänkts. Det är otvetydigt så, att delar man påjobben blir det fler arbetstillfällen för fler människor.Fru talman! I vårt grannland tar man nurejäla tag för att minska arbetstiden. 20 kommunerprövar kortare arbetstid, med så kraftigt som 30-timmarsvecka. Flera stora företag prövar också. Mestkänt och framgångsrikt är den s.k. , vars ägare heter Kallonen, ar-betar man i skift med sextimmarsdag men får betaltför . Här utnyttjas dyra maskiner och in-vesteringar fullt ut. De anställda är mycket nöjda. Viden jämförelse med i , som jagtidigare har talat om i denna kammare, visar det sigockså att anställdas effektivitet sjunker de sista tim-marna av dagens arbete. Därmed faller också ska-defrekvensen med en kortare arbetstid.På Orthex m.fl. företag menar man att folk mårbättre och att de är lyckligare och att sjukfrånvaronminskar drastiskt när de kan gå hem tidi-gare. Detta blir också en samhällsekonomisk vinst.Miljöpartiet har i sin budget räknat med att det blirminskade arbetslöshetskostnader vid en arbetstidsför-kortning i veckan.Miljöpartiet har också ett väl genomarbetat förslagtill ekonomisk grundtrygghet för människor somhamnat i långvarig arbetslöshet eller sjukdom.Anf. 12 ():Fru talman! Dagens debatt hålls mot bakgrund avny dyster statistik och en ny dyster prognos frånAMS. Jag skall läsa innantill ur deras pressmeddelan-de som kom i går:"Den svenska konjunkturen förstärks ,men inte tillräckligt för att nedbringa den höga arbets-lösheten. Arbetslösheten beräknas uppgå till 8 procent1996 och till 1997. Hela minskningenberor på en överströmning av personer till arbets-marknadspolitiska åtgärder. Nedgången av arbetslös-heten förutsätter att andelen i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder ökar från mellan 1996 och1997. Det betyder att obalansen - - - på arbetsmark-naden blir oförändrad . Obalan-sen kommer att uppgå till 12,5 respektive 12,6 pro-cent av arbetskraften. "Detta betyder: Regeringens eget arbetsmarknads-verk skriver nu ut ett kvitto på regeringens politik.Under 1997 kommer arbetslösheten att öka. Detta ären mycket kraftig dom över regeringens politik.Arbetslösheten är fortfarande högre i jämförelsemed när regeringen tillträdde, och spår att den skall stiga ytterligareunder . Det är kring ett sådant budgetför-slag - som ökar arbetslösheten - vi för en dis-kussion och skall rösta. Det är bara attkonstatera att det är en himmelsvid skillnad mellandenna verklighetsbeskrivning och det mantra omhalverad arbetslöshet som regeringens olika företräda-re upprepar.Fru talman! Jag måste också ställa frågan: Var ärarbetsmarknadsministern? Hon har varit föranmäld tillden här debatten. Vi skall diskutera det som regering-en själv säger är det viktigaste problemet och det manvill lägga tyngdpunkten i den politiska debatten på. Vidiskuterar budgeten , 1997, ochvad som skall göras för att nedbringa arbetslösheten.Var är ministern?Från sida har vi presenterat ettbatteri med förslag om tillväxt och företagande. Vihar presenterat dem tidigare, senast vid den särskildaarbetsmarknadspolitiska debatten se-dan. Jag vill upprepa några exempel: att sänka skattenför ROT-tjänster, dvs. stimulera byggsektorn, attinföra den danska modellen för hushållstjänster, s.k.hjemmeservice, att rensa i byråkratin för småföreta-gande, att upphäva beslutet om förlängt sjuklöne-ansvar för arbetsgivare, att ta bort den förtida mom-sinbetalningen. Vi har många fler förslag.Totalt har vi finansierat en satsning på tillväxt ochföretagande med över 14 miljarder. Det är på dettasätt som arbetslöshetskön skall minska. Det handlarinte bara om något som kallade dy-namiska effekter. Det är faktiskt klart redovisat hur vipå det här sättet skall kunna mota tillbaka arbetslöshe-ten. Det här är faktiskt nyckeln, att vi får ett före-tagsklimat som gör att företag vill satsa och anställafler. Det är på det sättet vi skall beta av arbetslöshet-skön.Vad gör då regeringen?