prot · GJ0948 · 1996-01-31 00:00:00 — Man blirverkligen uppmärksammad på deras situation och påden utsatta situationen för deras medföljande makar,både när det gäller möjlighet till arbete och vid åter-komsten samt när det gäller pensionsförmåner.Jag fann detta oacceptabelt och orimligt. Därförskrev andre vice talman och jag enmotion i syfte att förbättra derassituation. har en hel del hänt, vilket ocksåbeskrivs i regeringens skrivelse som behandlats avutrikesutskottet. Jag vill egentligen bara uttala mintillfredsställelse över att både utrikesutskottet ochregeringen tar dessa frågor på allvar. Jag vill ytterliga-re betona angelägenheten av att den aviserade utred-ningen om arbetslöshetsersättning till medföljandesnarast tillsätts.I det här sammanhanget vill jag peka på en annanutsatt grupp, nämligen biståndsarbetarna. Det är ange-läget att se över också deras villkor, men det har vianledning att återkomma till.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )8 § Vissa skolfrågorFöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1995/96:UbU3Vissa skolfrågorAnf. 23 ()Herr talman! Jag skall tala litet om utbildningsut-skottets betänkande nr 3. Där behandlas motioner somväcktes redan till förra . Det är alltså ettslags uppsamlingsheat som berör många olika områ-den.Vi från moderat håll har avgett ett antal reserva-tioner till det här betänkandet. Men jag skall inled-ningsvis, herr talman, yrka bifall till bara en av dessa,nämligen reservation nr 4, som är vår första reserva-tion, för att hålla fast vi den tradition som har inlettshär i kammaren, dvs. att man yrkar bifall bara tillpartiets första reservation och därmed begär voteringom den.Denna reservation handlar alltså om skolmåltids-avgifter. Den rör också en annan ännu viktigare fråga,nämligen frågan om vem som skall ha rätt att be-stämma över detaljerna i fråga om skolan. För någraår sedan bestämdes det att skolväsendet skulle decent-raliseras, och det var vi överens om över partigränser-na. Men det verkar som att man redan hade glömt attdenna frihet för kommunerna existerade. vill mani detalj återgå till det gamla regleringssystemet inomskolväsendet.Vi från , och kds tycker attkommunerna i den mån de så önskar skall ha möjlig-het att ta ut en avgift för skolmåltider, men det finnsmotioner där man förespråkar att regeringen redan nuskall överväga möjligheten att lagstifta om ett förbudmot att ta ut avgifter för skolmåltider i grundskolanoch gymnasieskolan, detta trots att det endast är etttjugotal kommuner som har infört eller som övervägeratt införa sådana avgifter. Det är alltså mindre än10 % av det antal kommuner som finns i landet. Trotsdetta vill man redan nu slå till med en lagstiftning pådet här området. Det visar att den breda överenskom-melse om decentralisering av skolverksamhet sombetänkandet gav uttryck för redan håller på att rivasupp. Regleringsivrarna har kommit tillbaka, och det ärmycket beklagligt. Därför yrkar jag alltså bifall tillreservation nr 4.Reservation nr 5 handlar om informationen omskolväsendet, tillsyns-, uppföljnings- och utvärde-ringsarbete. Den rör vissa frågor som också står ikonflikt mellan staten och kommunerna. Det gällervem som skall ha ansvaret för de nationella målen ochange ramarna för verksamheten.Kommunerna och andra huvudmän har ansvaretför själva genomförandet. Men när det gäller de lång-siktiga nationella målen anser vi att det är staten somhar ansvaret. Staten skall svara för uppföljning, utvär-dering och tillsyn på det här området. Vi är inte riktigtnöjda med den skrivning som finns i majoritetstexten.Därför har vi reserverat oss.Den tredje reservationen som vi ställer oss bakomrör regleringen av läsårsindelningen. Det är också enreservation som går på temat avreglering. Vi frånmoderaterna och tycker att kommunernasjälva skall få reglera läsårets längd och lägga ut detpå det sätt som man finner lämpligt. Vi antar att mankänner sitt ansvar och att variationerna kommer attvara utomordentligt små. Majoriteten vill inte gå medpå detta utan man vill att läsårsindelningen skall reg-leras i detalj. Vi föreslår alltså att regeringen skall tainitiativ till en avreglering på det här området.För cirka tio år sedan var jag med - men då underhelt andra premisser - om att i denna kammare lag-stifta om att läsåret skulle omfatta ett visst antal ar-betsdagar, nämligen . Men förhållandena ärhelt annorlunda efter de förändringar som har genom-förts . Jag tycker att detta är den vägsom man bör beträda i stället för att hålla kvar enskil-da små regleringsdetaljer på det kommunala området.Samma sak gäller egentligen reservation nr 8. Därhandlar det om skolledarutbildningen. Det är allmäntkänt att lärare känner sig litet övergivna av sina skol-ledare. Man klagar på att de inte riktigt har kraften,orken och möjligheterna att stödja lärarna på det sättsom de skulle vilja. Talar man med skolledarna fårman ungefär samma besked. De beklagar att de inteklarar av dessa uppgifter på det sätt som de skulleönska. Därför tycker vi från moderat håll att det be-hövs en påbyggnadsutbildning utöver rektorsutbild-ningen för att ge den kompetens till skolledarna somde saknar och som de så väl behöver. Detta är då enstatlig angelägenhet, eftersom den omfattar hela skol-väsendet. De enskilda kommunerna kan inte alltid taansvar för detta. Därför instämmer jag i reservation nr8. Och med detta, herr talman, avslutar jag mitt anfö-rande.Anf. 24 ()Herr talman! Kammaren behandlar betän-kandet Vissa skolfrågor. Det omfattar en rad frågorsom har tagits upp under den allmänna motionstidenför . Jag vill bara kort beröra några avdessa frågor som reserverat sig för eller tagitupp under den allmänna motionstiden.Centern påpekade i sin partimotion värdet av attsprida kunskaper och goda exempel när det gällerskolgårdar. Det finns forskning som visar att de skol-gårdar där man har tillgång till naturmark upplevssom bättre än de skolgårdar där man inte har det.Detta är värdefull kunskap ur flera perspektiv,bl.a. för att ta till vara och utveckla barns och ungdo-mars miljöintresse. Det kan också vara en väg för attöka intresset för ämnena naturvetenskap och teknik.Skolgårdens utformning är givetvis en kommunalfråga. Jag anser dock att det projekt - Skolans uterum- som kom till påinitiativ av har varit och är mycketvärdefullt. Det fungerar som en inspirationskälla ochkunskapskälla i det lokala arbetet. Enligt vad jag kän-ner till ingår nu ca 600 skolor i ett nätverk som ettresultat av projektet. Jag utgår också ifrån att dettaarbete kan fortsätta.Centerpartiet påpekade i partimotionen värdet avdessa kunskaper och att man borde sprida dem. Undervåren skickade också ut en dokumentationfrån "Skolans uterum" till landets alla skolor sominnehåller kunskaper och goda exempel. Detta varvårt krav i motionen, och därför har vi inte reserveratoss. Men vi kommer att fortsätta att följa det här arbe-tet med stort intresse. Jag vet också att "Skolans ute-rum" kommer att ha premiärvis-ning av en film i detta ämne som heter Barndomenslandskap. Den kommer säkert också att bidra till ökadkunskapsspridning.Så till reservationen som rör skolmåltidsavgifter.Vi i anser att skolmaten skall varagratis. Och det är den också i samtliga kommuner igrundskolan och i en överväldigande majoritet avgymnasieskolorna. Det hörde vi tidigare också RuneRydén nämna i sitt anförande.Gratis skolmat är dock en fråga som skall avgörasav kommunerna i enlighet med den decentraliseringav ansvaret för skolan som beslutat om. Vianser inte att det skall ske genom en statlig lagstift-ning såsom Socialdemokraterna, föreslår.Vi i litar på våra kommunala före-trädare. Vi anser att de har den bästa överblicken överskolans verksamhet i den egna kommunen. Och viutgår också ifrån att de fattar de beslut som är bäst förderas kommuns barn och ungdomar. Därför har Cen-terpartiet reserverat sig i denna fråga.Anf. 25 ()Herr talman! Vi har här i under dennamandatperiod varit med om att fatta beslut om ovan-ligt stora bidrag till utbildningen. Det har motiveratsav att vi vill se en kompetenshöjning med tanke pånäringslivets behov. En annan tung motivering harvarit arbetslösheten i Sverige.Det finns när det gäller de utbildningssatsningarsom har gjort en stor grupp som nästan harblivit helt bortglömd. Det är denna grupp jag huvud-sakligen kommer att ägna mitt anförande åt. Det gäl-ler dem som har särskilda läs- och skrivsvårigheter,alltså barn med dyslexi.Det gäller en pojke eller en flicka som i skolan gör upptäckten att han eller hon inteklarar av det som andra barn klarar av relativt lätt. Detgäller dem som på grund av svårigheter med att läsaoch skriva halkar efter också i de andra ämnena. Detgäller dem som, när det har gått , utvecklar ensjälvbild av att vara sämre. Deras självtillit får entörn, och det sätter spår för resten av livet.Vi möter dem som vuxna, de som lever sina livutan att kunna ta full del av det skrivna ordet. Dethandlar om svenskar som inte kan delta fullt ut i detmoderna samhällslivet, och vilkas demokratiska rät-tigheter därmed också naggas i kanten. Det här äringen liten grupp. Kanske rör det sig om uppemot300 000 personer här i . Någonstans mellan av barnen i våra skolor har allvarliga läs- ochskrivsvårigheter. I genomsnitt handlar det alltså omett par barn i varje skolklass.Dyslexin är väl känd och kartlagd. Vi vet att denmed speciella pedagogiska insatser går att avhjälpa.Vi vet också att detta är lättare ju yngre barnet är. Vihar undersökningar som visar att man erhåller destörsta effekterna om stödet ges redan under de sistaåren i förskolan.Problemet har uppmärksammats här i årefter år. har gjort undersökningar om före-komsten och man har studerat olika metoders effek-tivitet. Man har anslagit medel för uppbyggnad avnågra dyslexicentrum och man har givit bidrag tillutveckling av speciella utbildningsmedel. Dennaverksamhet har emellertid, sett i ett riksperspektiv,varit blygsam. Den kan beskrivas som en litenförsöksverksamhet som har kommit relativt få till del.Det har år konstaterats att läraresaknar utbildning om dyslexi, att lärarutbildningenfortfarande är bristfällig på området och att inte ensspeciallärarna har utbildning, vare sig när det gällerdiagnostisering av eller specialpedagogik för barnmed läs- och skrivsvårigheter.I utbildningsutskottets betänkande står återigenjust detta att läsa. Här beskrivs problemen och beho-vet av kraftfulla åtgärder. refererar man tillde åtgärder som har vidtagits. Men man uppmärk-sammar inte den stora diskrepans som råder mellanbehoven och de vidtagna åtgärdernas omfattning. Ibetänkandet finns vaga skrivningar om direktiv tillSkolverket som, med alldeles otillräckliga resurser,skall följa situationen för elever med behov av särskiltstöd i syfte att hindra utslagning. Man refererar tillåtgärder av typen 45 stipendier till lärare för kursereller studiebesök som har att göra med läs- ochskrivsvårigheter.Som tydligt framgår av regeringsdeklarationenoch av budgetsatsningarna har regeringen siktet in-ställt på att höja den allmänna utbildningsnivån ilandet. Det är då förvånande att man i den mil-jardsatsning som har gjorts inte har uppmärksammatproblemet med att en stor grupp svenskar inte kan läsaoch skriva. Det är svårt att förstå varför åtgärder intevidtas. Förekomsten av problemet är alltså känd sedanlänge. Diagnosinstrument finns, och metoderna för attåtgärda problemen ligger inom ramen för vad detvanliga skolsystemet skall klara av. Det handlar baraom att få rätt utbildning av lärare och speciallärare.Herr talman! Det handlar alltså om prioriteringar.Miljöpartiet har andra prioriteringar än regeringen imånga frågor. Frågan om stöd till elever med särskil-da behov är ett exempel. Vi kräver kraftfulla åtgärderför att komma till rätta med dyslexiproblemet. Jagyrkar bifall till reservation 3 mom. 23.Som jag har sagt är stödåtgärder för barn med läs-och skrivsvårigheter kanske mest effektiva om desätts in på ett tidigt stadium; redan i förskolan. Dettaleder vidare till ett annat problem som jag kort skullevilja beröra. Det gäller förskolans ställning i relationtill grundskolan.Det har under förskolans utveckling blivit alltmeruppenbart att förskolan skall förberedda barnen förskolan. Det finns en tydlig koppling mellan förskolaoch skola. Det gäller såväl sexåringsverksamhetensom förberedelserna för de femåringar som skall börjagrundskolan . Förskolan har en peda-gogiskt förberedande uppgift som är nära knuten tillgrundskolepedagogiken. Det är en brist att inte försko-lan behandlas i skolplanen. Det skulle vara en fördelom förskolepedagogiken fick en medveten formule-ring i form av t.ex. en förskoleplan, knutentill den kommunala skolplanen, där mål och medel förkommunens förskolor presenterades. Det skulle kunnagynna utvecklingen av förskolepedagogiken och gag-na samarbetet mellan förskola och grundskola. Över-gången från förskola till skola skulle underlättas ochmöjligheterna till individuell anpassning skulle öka.Herr talman! har i en motion före-slagit en sådan upptagning av förskolan i det svenskaskolsystemet. I den motionen förslås också att fri-tidspedagogernas verksamhet skall integreras i sko-lans pedagogiska planering. Deras arbete utnyttjasofta inte alls på ett målmedvetet sätt för att höja kvali-teten i undervisningen. Arbetet med barn med speciel-la behov, t.ex. barn med läs- och skrivsvårigheter, ärett exempel bland många på detta.Jag vill yrka bifall till reservation 9 mom. 34 sombehandlar frågan om knytningen mellan förskola ochskola och fritidspedagogernas ställning.Anf. 26 ()Herr talman! Det tar tid för varje liten självcentre-rad människounge att komma fram till övertygelsenatt andra också måste finnas; t.ex. syskon, de som ärduktigare och de som är svagare. Alltså inte bara demsom man tycker bäst om. Som vuxna har vi inte alltidhunnit utforma denna övertygelse, så att vi kan levaupp till den i ord och handling och i allasammanhang. Det är ju inte så lätt, fast vi så gärnaskulle vilja. De flesta av oss förstår ju förr eller senareatt om inte alla erkänner människovärdet hos allaandra, så är vi alla utrotningshotade.Dessa vackra ord har jag inte hittat på själv, utandet är författarinnan som har formuleratsig så. Hon är citerad i ett nyhetsbrev från Skolverketsom jag fick i min hand . Jag blev gladnär jag fick det. Innehållet är nämligen delvis ett svarpå en av mina reservationer till det betänkande vibehandlar . Den handlar om etisk fostran i skolaneller, som det uttrycks i nyhetsbrevet, om värdegrun-den i praktiken.För att målbeskrivningarna i läroplanen inte baraskall bli vackra ord är det viktigt att de värderingarsom beskrivs också tillämpas i praktiken. Målet fördet praktiska arbetet måste vara att man lever somman lär. Det handlar inte bara om att tala etik på vissalektioner, utan hela förhållningssättet och handlings-mönstret måste förmedla läroplanens värdegrund. Detviktigaste är att varje individ på skolan, både vuxnaoch barn, möts med respekt och på det sättet också lärsig att respektera andra.I den kristdemokratiska reservationen skriver vi attSkolverket bör få i uppdrag att utarbeta riktlinjer förhur målbeskrivningarna angående etisk fostran skallfå en praktsik tillämpning. Det arbete som harpåbörjats genom att skolor inbjuds att medverka i ettutvecklingsarbete på det här området, ser jag som ettpositivt första steg. Det kan följas upp med rapporterom goda exempel på hur värderingsfrågorna kan förasin i olika sammanhang i undervisningen. Detta kansedan komma andra skolor till del.Vi kristdemokrater är övertygade om att klimatet iskolan blir varmare, mjukare och mer respektfullt omläroplanens inriktning på ett övergripande etiskt per-spektiv med historisk förankring i vår kristna kultur-arv tas på allvar i de enskilda skolorna.Den aktuella diskussionen om att förbjuda rasis-tiska symboler och andra attribut i skolan, liksomfrågor som mobbning och främlingsfientlighet, kanockså sättas in i sitt sammanhang när de kan relaterastill värdegrunden som den naturliga utgångspunktenför hela skolarbetet. Det skall bli spännande att följautvecklingen på detta område, vilket kommer att blien av den svenska skolans viktigaste uppgifter underde närmaste åren.Jag yrkar bifall till reservation 2.Herr talman! Nästa fråga som jag vill ta upp häng-er egentligen samman med den föregående. Denhandlar om dyslexi, dvs. barn med grava läs- ochskrivsvårigheter. Dessa barn måste precis som allaandra barn bemötas med respekt, som innebär attderas handikapp inte nonchaleras. Barn med läs- ochskrivsvårigheter hamnar lätt i underläge i skolarbetet,om inte orsaken uppdagas . De får då stämpelnatt de ingenting begriper, och självförtroendet rubbaspå ett sätt som är väldigt svårt att återställa senare.För att kunna fånga upp dessa barn tidigt är det nöd-vändigt att fortbildningen av förskollärare och grund-skollärare på detta område prioriteras både nationelltoch lokalt. Metoderna finns forskning.Gunnar har ju här redogjort för detta ganskautförligt. Men metoderna har fortfarande inte nått uttill de enskilda lärarna i en omfattning som är till-fredsställande.Därför yrkar jag nu bifall till reservation 3.Om den mål- och resultatstyrning som införs påskolans område skall fungera, är det nödvändigt atttillsynen, uppföljningen och utvärderingen blir effek-tiv.När det gäller friskolorna är tillsynomfattande, men det kan knappast sägas om den of-fentliga skolan . Ett exempel: Under många århar vissa ämnesgrupper förlagts i block. Det är en illadold hemlighet att vissa av ämnena i ett block behand-las mycket styvmoderligt i förhållande till de övrigaämnena. Det gäller t.ex. religionskunskap och natur-kunskap, som ofta fått stryka på foten till förmån förgeografi och historia. Att ämnen förläggs i block ärpositivt på det sättet att integreringen underlättas ochdärmed möjligheten för eleverna att uppleva sam-manhang i undervisningen. Men att vissa ämnen intefår sin redan knappt tilltagna tid är oacceptabelt. Där-för bör det göras en särskild utvärdering avhur ämnen som är förlagda i block behandlas sinse-mellan, så att målen kan uppnås i vart och ett av deämnen som ingår i ett block.Herr talman! När det slutligen gäller lagstiftningenom fria skolmåltider, som flera redan har varit innepå, är inte heller vi kristdemokrater beredda att gåmed på en lagstiftning på det området. Både föräldraroch kommunpolitiker är väl medvetna om hur viktigaskolmåltiderna är för att eleverna skall orka medskolarbetet och må bra över huvud taget. Därför pri-oriteras också fria skolmåltider när vissa områdenskall undantas från nedskärningar. Det visar utveck-lingen väldigt tydligt. Samtliga grundskolor och näs-tan alla gymnasieskolor - det finns bara ett par treundantag - har fortfarande fria skolmåltider.När vi yrkar bifall till reservation 4 innebär det attvi vill lita på att föräldrarna och kommunpolitikernatillsammans kommer att se till att eleverna även ifortsättningen får den mathållning som de behöver föratt klara av sitt skolarbete.Anf. 27 ()Herr talman! I detta betänkande behandlas drygt80 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Jagtänker inte kommentera vart och ett av dem, utankoncentrerar mig nu på de punkter där vi i utskottethar haft skilda uppfattningar om vad börgöra.Det är rätt vanligt att avslår motioner,och det har vi gjort i hög grad också i detta betänkan-de. Men det är inte alltid därför att vi är oense medmotionärerna i sak, utan därför att det som krävs imotionerna redan är under utförande eller att ansvaretligger någon annanstans än här i riksdagen.Det gäller en lång rad motioner som hänger sam-man med den nya läroplanen för ochgymnasieskolan. Det är läroplaner som just har införtsoch vars hela verkningar vi ännu inte har sett. har ett uppdrag att fortlöpande utvärdera verk-samheten, och självfallet är vi alla intresserade av attså tidigt som möjligt få veta hur den nya läroplanenpåverkar elevernas skolarbete.När vi beslutade om de nya läroplanerna strävadevi utbildningsutskottet efter att bli så eniga som möj-ligt. Det var angeläget, inte bara för att ge skolantydliga mål utan också långsiktiga mål som hålleröver majoritetsskiften här i . Om allt blev viinte överens. Vi socialdemokrater hade en rad reser-vationer på viktiga områden. Men vi har avstått frånatt använda den nya majoriteten till att riva upp denya läroplanerna. Vi gjorde tidigt klart att vi skulleagera på det sättet. Därför känns det litet underligt attnu behandla motioner från f.d. regeringspartier, vilkaför fram precis samma kritik, oro och farhågor som vigjorde men som talar för vår linje. Tänk om vihade kunnat ändra på litet mer i läroplansförslaget förett par år sedan, då skulle läroplanerna varit ännubättre än . Då hade vi också sluppit en och annanreservation.Detta gäller t.ex. reservation nr 1 från ochkds om de praktisk-estetiska ämnena. Den uppföljningsom partierna har reserverat sig för pågår alltså, ochdet behövs inget påpekande från oss här i riksdagenom den saken. Men samma klarsyn se-dan hade dessutom kunnat förhindra den utvecklingsom nu oroar både och kds.Jag tycker nog att i reservation 2slår in öppna dörrar, vilket hon ju också konstateradehär . Den utveckling av skolans ansvar för deestetiska perspektiven i undervisningen som hon efter-frågar pågår, både i skolornas eget utvecklingsarbeteoch från sida, t.ex. genom det som IngerDavidson nämnde här och i en rad olika fortbild-ningsprojekt.I detta sammanhang vill jag också ta upp modera-ternas reservation nr 5 om information om skolväsen-dets tillsyns- och uppföljnings- och utvärderingsarbe-te. Det som de begär har redan gjorts och kräver ingenytterligare åtgärd här i . ochkds reservation nr 3 hör egentligen också dit, men denupplevs ändå som litet annorlunda. Den berör åtgärderför att stärka skolans möjligheter att hjälpa barn ochunga med läs- och skrivsvårigheter. Vi är överens isak, och det har vi manifesterat här i vid ettflertal tillfällen. Men vi kan inte se att de påpekandensom reservanterna vill göra skulle föra denna frågaframåt. Mycket arbete är i gång, och departementethar också påbörjat en angelägen översyn av lärarut-bildningen. Lärarutbildningarna har tillåtits att spretarejält över landet, och vi vet inte om de ger entillräcklig grund för den svåra uppgift som speciallä-rare och andra har att hjälpa barn med läs- och skrivs-vårigheter. Lika viktigt som det är med grundutbild-ning är att det finns adekvat fortbildning som bl.a.snabbt för ut forskningsrön i praktisk verklighet. Dettaär, och det betonar utskottet, ett ansvar för kommu-nerna. Det är där de bäst känner till bristerna och detär där de prioriteringar måste göras som bäst leder tillatt läroplanens mål om likvärdighet uppnås. Jag villunderstryka att vi på den punkten är helt överens medGunnar och , som jag tyckerhade bra inlägg i det avseendet.I reservation 4 avstyrker de fyra borgerliga parti-erna gemensamt den enda motion som vi inte villeavslå. Den handlar om skolmåltidsavgifter. Vi vet attdetta diskuteras även för i ett antal, låtvara, mycket hårt trängda kommuner. Sedan betän-kandet skrevs har det dessutom förekommit tidnings-uppgifter om att någon kommun har beslutat att införajust skolmåltidsavgifter.Skolmåltiderna är en frivillig verksamhet förkommunerna. Men de har kommit att bli en integreraddel av skoldagen, och de har på många ställen enmycket viktig pedagogisk roll. Att de dessutom är enförutsättning för att eleverna skall orka utföra detarbete som lärandet innebär är nog de flesta överensom.Jag tror också att de flesta förstår att också ganskalåga terminsavgifter för maten för många familjermed flera barn skulle bli en alltför tung börda att bära,och de kan tvingas välja bort maten när alla räkningarskall betalas. Vi vill undvika att en sådan utvecklingkommer till stånd. Vi föreslår nu att beredskapen höjsför att man skall kunna stifta en lag som tar in skol-måltiderna i det som skall erbjudas avgiftsfritt i sko-lan, om det skulle visa sig att det behövs.Vi är medvetna om att denna fråga döljer mångasvåra avvägningar gentemot kommunernas självsty-relse.