prot · GJ09104 · 1996-06-03 00:00:00 — Den behöver se till attnaturskyddet stärks och inte försvagas. Det är det somär den stora oron. Jag hoppas att den här debattenkommer att göra miljöministern vaken för utredning-en och därmed också ge den nya direktiv, så att vi intefår ett lagförslag som innebär en uppluckring av nuva-rande skydd.Våra naturintressen klarar naturligtvis inte av attslåss mot de ekonomiska intressena. Det ligger alltså iförslaget att man skall ta ekonomiska hänsyn, ochsedan skall man kunna bevisa att naturvårdsintressenai det här fallet är viktigare än de ekonomiska intresse-na. En sådan uppluckring kan inte naturvården klara,som jag ser det, utan det måste ges klara direktiv frånmiljöministern om att naturvården måste värnas.Anf. 118 ()Fru talman! Jag tycker att miljöministern i sitt in-lägg var mycket klar och tydlig. Det tackar jag för.Jag utgår från att den syn som miljöministern gavuttryck för också delas av regeringen i dess helhet.Jag utgår vidare från att den debatt som har förtshär och de remissvar som har kommit in medanledning av kommer attpåverka utredningens fortsatta arbete.Anf. 119 ()Fru talman! Jag valde att gå in i debatten efter detatt tog upp det särskilda yttrandesom socialdemokraterna har avgett i energikommis-sionen. Det gav mig anledning att titta litet närmarepå det här yttrandet.Miljöministern har varit mycket tydlig i de fråge-ställningar som interpellanten har tagit upp, att honinte är beredd att nu försämra skyddet för älvarna.Men när jag läser innantill ur det socialdemokratiskasärskilda yttrandet från den 16december ser jag att man faktiskt mycket tydligt skri-ver att ytterligare utbyggnad av vattenkraften kanbehöva övervägas. Dessutom skriver man: "Att byggaut den vattenkraft som inte skyddas av särskild lag-stiftning framstår som särskilt viktigt." Detta citeradeMikael tidigare.När man nu läser detta direkt framstår det som omsocialdemokraterna skulle sträva efter att till vartendavattendrag, varenda bäck, varenda älv som över hu-vud taget inte har ett absolut lagskydd skicka framgrävmaskiner och entreprenörer och försöka byggaupp vattenkraftverk, alltså bygga ut med full kraft.Fru talman! Eftersom miljöministern var så oer-hört tydlig i de andra delarna skulle jag vara väldigttacksam om hon också kunde markera ett myckettydligt avstånd från den inställning som uppenbarligenfinns redovisad i det här särskilda yttrandet. Det ska-par, precis som flera andra har varit inne på, farhågorom socialdemokratins inställning till utbyggnad avvattenkraft. Det var inte för inte som sex av sju partieri mycket tydligt markerade att viinte vill ha en vattenkraftsutbyggnad, medan social-demokraterna på det här sättet, i sitt särskilda yttran-de, menar att det här är en resurs som skall tas tillvara så att vi får just vattenkraft.Kan miljöministern markera ett avstånd också fråndetta tror jag att vi alla här och ute i kommeratt känna oss mycket nöjda.Anf. 120 Miljöminister ()Fru talman! När det gäller Vattendragsutredningenfår jag återigen påpeka att den tillsattes av den bor-gerliga regeringen, den tidigare regeringen. Detilläggsdirektiv som jag har gett utredningen har intehandlat om att luckra upp skyddet. Tvärtom, det harbara handlat om att få fler förslag till skyddadesträckor.När det sedan gäller hänvisningen till energi-kommissionen vill jag säga att man skall komma ihågatt det handlar om en utredning. Det är alltså inte ettslutligt ställningstagande, utan det är en utredning.När statsministern har fått frågor i samma ämne,nämligen om älvarna, har även han varit mycket tyd-lig beträffande skyddet för de orörda älvarna. Jagtycker också att man skall ha stor restriktivitet när detgäller de mindre vattendragen, även när det gäller devattendrag som inte har lagskydd.Däremot tror jag att det är omöjligt att i förväg geett fullständigt löfte om att inget vattendrag någonsinkommer att byggas ut i . Men mycket storrestriktivitet skall tillämpas även för de vattendragsom inte har lagskydd.Det gläder mig om vi kan ha en stor samstämmig-het om den här frågan. Jag önskar att övriga delar avenergidebatten vore lika samstämmiga.Anf. 121 ()Fru talman! Efter denna debatt kan man undravem det är som påverkar . Detkanske är gamla direktiv man jobbar efter, jag vet intedet. Med all respekt för miljöministern, men dettaluktar litet beställningsjobb. Kanske är det kraftbola-gen eller också är det andra socialdemokrater som villsätta i gång cementblandaren för att ytterligare däm-ma upp våra älvar. Det har ju ändå funnits en sådandebatt i ministerns parti.Men efter den här debatten är jag nöjd. Jag önskarverkligen miljöministern lycka till. Det har ju blivitkutym i den här kammaren att erbjuda sig att hjälparegeringen att få igenom saker och ting, så jag ber attfå erbjuda miljöministern min hjälp, i den här fråganlovar jag att ställa upp fullt ut.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på interpellation 1995/96:226 omkalkning av sjöarAnf. 122 Miljöminister ()Fru talman! har frågat mig om rege-ringen är beredd att avskriva den halvering av kalk-ningsinsatserna som diskuteras.För drygt sedan hade vi en debatt här ikammaren föranledd av en interpellation av RuneBerglund om kalkningsanslaget. har ingetnytt tillkommit. Jag kan därför nu bara upprepa vadjag svarade största andelen av nedfallet av försurandeämnen har sitt ursprung i andra europeiska länder.Försurningen kan därför inte lösas av isoleratfrån omvärlden. Ett antal internationella avtal harslutits som redan har inneburit en viss minskning avförsurande nedsläpp i . När de får sin fullatillämpning kommer resultatet att bli ytterligareminskningar. Dessa kommer dock inte att vara till-räckliga.Regeringen bedriver därför en aktiv politik bådeinom EU och inom ramen för konventionen för lång-väga gränsöverskridande luftföroreningar för att få tillstånd nya avtal om ytterligare minskningar av deförsurande utsläppen. Målet är att få till stånd avtalvars åtgärder leder till att den kritiska belastnings-gränsen inte överskrids. Kalkningsverksamheten bördärefter kunna upphöra. Behovet av kalkningkan dock bedömas finnas kvar under en överskådligtid.Kalkningsverksamheten befinner sig i en föränd-ringsprocess. Det nationella intresset av att bevara denbiologiska mångfalden och att bibehålla förutsättning-arna för utnyttjandet av naturresurserna i sjöar ochvattendrag är stort.Regeringen tillsatte en särskild utre-dare för att se över kalkningsverksamheten. Medhänsyn till behovet av ytterligare besparingar i stats-budgeten har regeringen bedömt att kalkningsverk-samheten inte kommer att kunna bedrivas på hittills-varande ekonomiska nivå. Utredaren fick därför iuppdrag att i tillägg till sitt första uppdrag lägga framett förslag på hur kalkning bör bedrivas på en an-slagsnivå om ca . I detta samman-hang vill jag påpeka att anslaget för verksamhetsåret1996 är 140 miljoner kronor.Kalkningsutredningen presenterade sitt slutbetän-kande . I detta föreslås bl.a. att destatliga kalkningsinsatserna bör koncentreras till in-satser som främjar den biologiska mångfalden pånationell nivå. Kalkningen bör planeras och organise-ras utifrån hela avrinningsområden och inte utifrånenskilda sjöar och vattendrag. Hänsyn bör även tas tillrisker förknippade med försurning och återförsurning.Naturvårdsverket bör få i uppgift att ta fram en natio-nell plan för fortsatta statliga insatser. En anpassningav kalkningen till bör ske succes-sivt till 1998.Jag har av förståeliga skäl inte ännu haft tid att idetalj studera de förslag som utredningen har lagtfram.Betänkandet kommer att sändas på remiss. Jagskall därefter i detalj studera de förslag till åtgärdersom utredningen lagt fram och de synpunkter somkommer från remissinstanserna. Först därefter kom-mer jag att ta ställning till hur stort anslaget för kalk-ningsverksamheten skall vara och i vilkentakt det kan minskas. Jag vill inte föregripa remissbe-handlingen och kan därmed inte uttala mig förhur stort kalkningsanslaget kommer att vara i framti-den.Jag vill avslutningsvis, på samma sätt som jaggjorde med , försäkra omatt jag är medveten om den betydelse kalkningen haroch behovet av att minska försurningen av land ochvatten. Kalkningen löser dock inte våra problem. Dekan endast lösas av att andra länder tar sitt ansvar ochminskar sina utsläpp av försurande ämnen.Ett kraftfullt svenskt agerande i det internationellaarbetet mot försurningen är den bästa åtgärd vi kanvidta för att förhindra en fortsatt utarmning av våranaturresurser.Anf. 123 ()Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för sva-ret. Jag kan också konstatera att ministern uppenbarli-gen har litet problem med sina utredningar - jag tän-ker också på den föregående debatten. Jag beklagar attjag inte var tillräckligt uppmärksam för att se att eninterpellation redan var skriven vid det tillfälle då jagskrev interpellationen, men den här frågan är ändå rättväsentlig i miljödebatten.Om regeringens förslag om att sänka anslaget tillkalkning ned till 80 miljoner skulle bli verklighetinnebär det att många sjöar och vattendrag som i dagkalkas inte kommer att kunna omkalkas. Resultatetblir förödande ur ekologisk synvinkel. Allt arbete somhar lagts ned på kalkning kommer att spolieras närman avbryter det, och pengarna är då bokstavligenkastade i sjön. Så skrev jag i min interpellation. ,fru talman, kan jag i Dagens Nyheters huvudledarefinna ett starkt stöd för den här uppfattningen. Manskriver bl.a. så här: "De vatten som kunnat restaurerasoch fått tillbaka sitt djurliv riskerar nu att falla tillbakatill de låga pH-värden som rådde före kalkningen",och "... vore det att bokstavligt talat ha kastat pengar isjön om man nu avbröt framgångsrika projekt och lätskadorna breda ut sig på nytt. "Fru talman! Jag vill kommentera miljöministernssvar på några punkter. Det sägs att försurningen intekan lösas av isolerat från omvärlden, utan attdet är fråga om utsläpp och nedfall som kommer frånandra länder. Ja, men problemet är att oavsett vad vigör i kalkningsfrågan här fortsätter utsläppen. Dettanedfall fortsätter, och det kommer det att göra imånga år oavsett vilka insatser vi gör för att få tillstånd gemensamma miljöaktiviteter för att förhindrautsläppen också i vår omvärld.Miljöministern säger att målet är att få till ståndavtal vars åtgärder leder till att den kritiska belast-ningsgränsen inte överskrids. Kalkningsverksamhetenbör därefter kunna upphöra. Problemet ärdock, fru talman, att vi kan säga och tycka så, menoavsett vad vi säger och tycker fortgår detta. Vi ärinte där än; utsläppen har inte stannat av. Vi kan jobbaför det, och det är riktigt som miljöministern säger attvi skall arbeta förebyggande, men vi har de factoproblemet här . Det är utslagningen kom-mer att ske i svenska sjöar och vattendrag om kalk-ningsverksamheten upphör.Miljöministern hänvisar också till rent ekonomis-ka skäl till att man genomför denna neddragning. Jagtycker inte att vi kan se på miljön på det sättet. Vimåste ha en helhetssyn. Det är en miljöförstöring avstora mått det handlar om, om man avbryter dennakalkningsverksamhet.Bara i , som är ett väldigt litet län idet här sammanhanget, har vi omkring 220 sjöarsom vi kalkar. Uppskattningsvis, beräknat på nyasiffror som utredningen har lagt fram, skulle förslagetinnebära att vi kanske kan ha 100 sjöar kvar i kalk-ningsverksamheten. Över 100 sjöar försvinner alltsåur verksamheten, och kommer att på nytt ödeläggas.Frågan är vad jag skall säga till de tjänstemän somskall hantera det här: Vilka sjöar skall vi välja ut?Vilka skall vi låta förfalla igen? Vilka skall räddas?Har vi väl påbörjat detta projekt måste det fortgå.Annars är det precis som jag sade inledningsvis: Vihar kastat pengar i sjön, och det är definitivt en felak-tig prioritering i miljöpolitiken.Anf. 124 MARIANNESAMUELSSON (mp)Fru talman! Jag håller helt med miljöministern omatt vi måste satsa hårt på den förebyggande verksam-heten för att minska utsläppen. Men det räcker inte.Vi måste också använda oss av kalkningen, just för attgarantera att biologiskt liv kan vara kvar i hårt försu-rade områden och att metaller inte lakas ur markenoch sjöars sediment. kalkas endast hälften av desjöar som skulle behöva kalkas.Det är mycket oroväckande att höra miljöminis-terns plan för kalkningen. Det är inte frågan om denbiologiska mångfalden och dess bevarande; det ärfrågan om att få ekonomin att gå ihop i bemärkelsenatt vi måste spara. Det är ett mycket kortsiktigt spa-rande.I dag kalkar vi inte sjöar som inte har det sommiljöministern förordar. Prioriterade sjöar kalkas.Bara i min landsända i västra är en tredjedelav sjöarna döda eftersom vi inte har haft råd att kalkadem trots att det har vidtagits betydligt fler kalk-ningsåtgärder än vad det ser ut att bli i kommandebudget.Om man slutar kalka i områden där man har kal-kat, vilket jag uppfattar kommer att bli följden av nu stramar åt budgeten eftersom resurserna för-modligen inte kommer att räcka, kan man få chockef-fekter där andelen utsläpp ökar av bl.a. tungmetallersom helt enkelt lakas ut därför att naturen inte längreklarar att hålla kvar dem. Det är mycket oroväckande.Samtidigt har vi i de planer som vi har sett påmiljösidan inte kunnat uppfylla de mål som har sattsupp när det gäller utsläpp. Man hade t.ex. bara upp-nått 13 procents minskning av kvävedioxider enligtregeringens rapport i förhållande till de sommålet var att man skulle minska andelen utsläpp med.Det innebär att detta kommer att ta betydligt längretid än vad som sägs i det uppsatta målet. Under tidenmåste vi nog använda oss av kalkning för att hålla livi sjöarna.För vad gör vi när sjöarna är utslagna? Då finnsdet inget liv, ingen fisk, ingen biologisk mångfald.Man kan inte bara säga att allt kommer tillbaka baravi minskar utsläppen. Så enkelt är det ju inte. Det ärgenom att nu satsa på att bevara det liv som finns idessa sjöar som vi möjligen kan ha det kvar efteråt,när vi har minskat utsläppen, men förmodligen kom-mer det att ta åtskilliga år innan försurningen minskaräven om utsläppen och nedfallet av försurande ämnenminskar. Det här är en långsam process.Jag tycker att det är mycket oroväckande att det ärbudgeten som skall avgöra vad man skall satsa på ochinte den biologiska mångfalden. Det här är värdensom vi behöver bevara för framtiden. Jag tror att detär väl använda pengar att nu satsa och naturligtvissamtidigt vidta de internationella åtgärderna medminskningen av utsläppen. Genom att satsa nu kan vimöjligen ha kvar en biologisk mångfald i åtminstoneen del av våra sjöar. Jag tror inte att vi kommer att hadet kvar ändå, därför att det ser så oroväckande ut ochför att många redan har dött ut.De sjöar som vi nu har satsat på attbevara livet i borde få en chans att leva vidare. An-nars blir det som om man skulle säga till en patientsom får livsuppehållande medicin: Vi drar in medici-nen trots att vi vet att du inte kan leva vidare utan den.Det är precis det man gör med kalkningen.Anf. 125 Miljöminister ()Fru talman! Jag vill först konstatera att regeringeninte har lagt fram något förslag eller någon plan. Detenda regeringen gör är att den skaffar sig underlaginför budgetprocessenHade parti tagit ekonomiskt ansvarunder sin tid i regeringen hade vi sluppit diskuteradessa besparingar . Då hade vi inte haft en eko-nomi som gör att vi är tvungna att låna till en tredjedelav utgifterna.Det är lätt att säga att vi skall undanta miljön, menvem skall då betala? Skall vi säga att vi i stället för attgenomföra besparingar på miljöområdet skall låtapensionärerna betala mera, eller skall barnfamiljernabetala mer? Eftersom bl.a. parti harförsatt oss i den här ekonomiska situationen måste vi,tyvärr, även när det smärtar, göra besparingar överallt.Däremot har vi alltså inte ännu avgjort hur stora be-sparingar som kommer att göras på kalkningen.Sedan är det också viktigt att framhålla att vi intelöser problemen på lång sikt genom kalkningen. Pålång sikt löser vi problemen genom att få ned utsläp-pen. Det är dessutom så att det fortfarande finns tvek-samheter om hur bra kalkningen egentligen är förmiljön på lång sikt. I de områden där vi kalkar finnsdet en oro för vad som händer med vitmossa ochlavar. Det finns en osäkerhet om vad som händer medmetallhalterna. Därför är det mycket viktigt att vi t.ex.inte kalkar alla försurade sjöar i , utan att vihar kvar ett antal sjöar som inte kalkas för att vi skallkunna studera de långsiktiga effekterna av kalkning-en. Det är ju faktiskt också ett ingrepp i naturen när vikalkar.På kort sikt behövs naturligtvis kalkningen i ettantal områden. Där kan vi konstatera att vi har fått enintressant idé av utredningen. Den föreslår att manskall gå över till att kalka avrinningsområden. På detviset utgår man ifrån vad naturen behöver i stället föratt utgå ifrån de administrativa gränserna för kommu-ner och länsstyrelser, som vi har gjort tidigare.Jag är mycket medveten om att vi har sänt enchockvåg genom stora delar av genom utred-ningsdirektiven som innebär att man skall se vad somhänder om vi skulle göra en så här oerhört drastiskneddragning av kalkningsanslaget.Jag kan också konstatera att vi kanske delvis pågrund av den chockvågen också fick en del goda idéerom hur vi kan förbättra kalkningen, t.ex. genom attkalka avrinningsområden i stället för att utgå frångamla administrativa gränser. Jag är övertygad om attvi kommer att kunna lägga fram ett bra förslag där vityvärr kanske är tvungna att dra ned på kalkningen,men vi kan kanske göra det på ett sådant sätt att viinte kommer att ställa till någon skada för naturen. 126 ()Fru talman! Anfall är ju bästa försvar. verkligen leva upp till den devisen. Honförsöker att glida ifrån själva frågeställningen.Det handlar ju faktiskt om ett förslag till ren mil-jövandalism, skulle man kunna säga. Den sittandeKalkningsutredningen funderade ju på att öka anslagettill kalkningen, precis som har lagtfram förslag om här i , och inte, som rege-ringen, dra ned anslagen. Just i det läget ger miljömi-nistern nya direktiv om att nu handlar det inte om atttitta över det, utan om att halvera kalkningsanslagen.Detta är direkt miljövandalism.Anna sade i sitt svar att kalkningen dockinte löser våra problem. Nej, vem har sagt det? tog upp liknelsen med att medicineninte heller löser problemen alla gånger, men den lind-rar. Den gör att man kan hantera en situation. Det ärju detta det handlar om i dag.Vi kan ju konstatera att kritiken är oerhört hårdmot det här förslaget. Vi skall kanske inte fästa alltförstort avseende vid landshövdingar, men de har ju istort sett från hela landet protesterat mot det halveradeanslaget. De anser att det leder till en betydande kapi-talförstöring. Det är ju litet grand poängen med dethär anslaget. Man förstör mycket av det kapital somman har lagt ned. Samma slutsats drar TorbjörnSvensson som är ansvarig för Naturvårdsverketskalkningsprogram. Han säger att neddragningen blirförödande och spolierar kalkningsinsatser. Detär detta som miljöministern håller på med nu.Fiskeriverket bedömer att förslaget leder till att3 000 läkta eller delvis läkta sjöar och 5 000 rinnandevatten försuras på nytt. Det innebär i sin tur att mer än6 000 fiskpopulationer slås ut. Enligt Naturvårdsver-ket inbegriper det även rödlistade utrotningshotadearter.Vad behövs mer av faktauppgifter för att stoppaden miljövandalism som miljöministern uppenbarli-gen planerar för? Det går inte att krypa bakom utred-ningen om man har gett direktivet att det handlar omen halvering av kalkningsanslagen. Sedan kan mantala om att det är administrativa rutiner och att manskall göra om det till regioner i stället för länsstyrel-ser, men faktum kvarstår. Det är pengar det handlarom.Jag tog exemplet med , mitt hemlän,där det handlar om att över hälften av de sjöar somfinns i kalkningsprogrammet kommer att tas bort. Dekommer att försuras och förstöras på nytt. Vill mil-jöministern verkligen ha det som eftermäle till sininsats på det här området att hon har varit med om attförstöra tusentals sjöar och rinnande vattendrag?Fru talman! Sedan tycker jag att det är litet pate-tiskt med det här anfallsättet. Miljöministern säger:Det är som har förstört eko-nomi, och att det är det vi måste rensa upp i.Anna vet ju att sådan är inte verklighetenoch sådan var inte verkligheten. Vi har lagt fram våraekonomiska förslag, våra budgetar. Vi har prioriteratmiljön mycket tydligt. Vi har lagt fram våra förslagför att få balans i ekonomi. Det handlar juom en tydlig prioritering. Vilka områden skall mansatsa på? Då har vi ansett det vara fel att satsa mindrenär det innebär en tydlig kapitalförstöring, som närdet gäller kalkningen. Det har ju flera av kritikernauttryckt.Jag förstår inte hur man i det här sammanhangetkan tillåta denna kapitalförstöring både av pengar ochmiljö.Anf. 127 MARIANNESAMUELSSON (mp)Fru talman! Om detta vore till för att sanera Sve-riges ekonomi har jag betydligt bättre projekt som jagtycker att vi skall ta de pengarna ifrån. Det rör sig ommiljardprojekt som t.ex. , Dennispaket,Adelsohnpaket osv. De kostar faktiskt mängder medmiljarder. Här är det frågan om miljoner. Jag tror inteatt ens de 60 miljoner som minskningen rör sig omskulle hjälpa våra pensionärer att få det så mycketbättre om vi delade ut dem på alla de pensionärer vihar. Tyvärr är ekonomin sådan att det inte hjälper attsanera den på den här nivån. Dessutom tror jag att detkommer att kosta hemskt mycket mer.Det finns ju ett otroligt värde i fisken i våra sjöar.Det är ett kapitalvärde som vi riskerar att förstöra. Detkänner jag den största oron inför. Vad händer meddessa sjöar? Finns det forskning på vad somkommer att hända om man slutar att kalka en sjö somman har kalkat i kanske ? Vad händer då? Finnsden forskningen ?Miljöministern var oroad för den andra forskning-en, den som berör att vi kalkar. Men det finns ganskamycket forskning på just effekterna av detta. Det är av hänsyn tilldet som man har gjort ett ganska försiktigt kalknings-program när man började kalka. Man har kalkat itillflödena, precis som miljöministern tog upp, för attinte skada miljön.Sedan vet jag att vi får ett annat biologiskt liv somdet kan finnas ett visst intresse av i de sjöområdensom är döda. Det har jag bevis för i min hemtrakt. Därhar vi sparat en skog som är intressant just för att denhar ett biologiskt liv som är annorlunda. En del avdetta beror naturligtvis på att den inte är kalkad ochatt sjön intill är alldeles död. hadeden ett rikt fiskliv.Men jag är inte villig att acceptera att det blir så ien massa sjöar. Därför är dessa insatser viktiga.Anf. 128 Miljöminister ()Fru talman! Låt mig återigen betona att det intefinns något förslag . Vi har lagt fram ett exempeldär man drastiskt drar ned kalkningen och frågat vadsom händer. Det finns ju också gradskillnader mellanhur stora neddragningar som kan göras. Regeringenavser att återkomma. Det är egentligen tveksamt omman skall ta budgetdebatten innan det ens finns någotbudgetförslag.Sedan insåg jag att jag trampade på en öm tå hosDan när jag talade om kds ansvar för våraekonomiska problem. reaktion visadebara hur öm den tån är. Men det är mycket självför-vållat från och kds sida. Hade vi intehaft de här ekonomiska problemen och hade kds inteförsatt oss i den här situationen hade vi inte hellervarit tvungna att diskutera dessa besparingar i dag.Regeringen kommer att fortsätta arbetet när detgäller försurningen både för att få ned utsläppen iSverige och internationellt. Vi kommer också attfortsätta arbetet på att ta reda på vad som händer när ikalkar. Vi har tyvärr inte så bra exempel på de lång-siktiga effekterna av kalkningen. Det finns fortfarandeen hel del frågetecken när det gäller de långsiktigaeffekterna.Däremot vet vi nog tillräckligt för att inse att detär på de områden där vi har kalkat länge som vi intevågar och vill avbryta kalkningen.