prot · GK0944 · 1996-12-12 00:00:00 — Antalet kvinnliga företagslån har tiodubblatssedan vi fick en socialdemokratisk regering. Vi villockså ha en lönestatistik uppdelad på kön. Det liggerockså bland det vi skall besluta om. Det skall göras enutvärdering av arbetmarknadspolitiken avseendekvinno- och mansperspektivet. Fem miljoner går tillJÄMO. Ett antal kvinnoprojekt ligger för beredninghos mig, däribland Socialdemokratiska kvinnoför-bundets, som har till syfte att stärka kvinnors rätt tillarbete. Det händer en hel del, trots att det inte händerjust nu.Anf. 187 () re-plik:Herr talman! Jag vill tacka arbetsmarknadsminis-tern för denna positiva syn på kvinnors arbete. Dettror jag är viktigt. Vi måste synliggöra frågan, för denär obegriplig för alla människor utanför detta rum.Det hade varit intressant - det måste arbetsmark-nadsministern hålla med om - att få motionen belystur alla synpunkter. Vi hade t.ex. kunnat få se vilkenlagstiftning som skall förändras och hur man skullekunna klara det om finansutskottet hade fått titta påmotionen.Anf. 188 ArbetsmarknadsministerMARGARETA ():Herr talman! Utan att kunna alla detaljer i denmotion som refererar till vill jagändå säga att principen att flytta pengar är någontingsom vi försöker analysera på departementet.Anf. 189 () re-plik:Herr talman! När jag får veta att man åtminstonehåller på att analysera principerna tycker jag att jaghar kommit längre än vad jag har gjort i utskottet. Dettycker jag är ett stort steg framåt. Det vill jag tackaför.Anf. 190 BO ():Herr talman! Låt mig först tacka utskottets majori-tet för ett bra jobb när det gäller min motion om möj-ligheterna till ett arbete i . Genom utskottetspositiva behandling och genom att ledningen förSamhall nu också vidtar åtgärder blir konsekvensernainte så svåra för de arbetshandikappade som jag tidi-gare befarade.Jag vill med skärpa understryka att de vidtagna åt-gärderna enbart betyder att ingen arbetshandikappadbehöver friställas från . Det är i ett störresammanhang i högsta grad otillräckligt. Upp emot100 000 arbetshandikappade står fortfarande utanarbete och kan tydligen inte heller räkna med att fåjobb under 1997.Såväl möjligheterna till arbete hos somlönebidragsmöjligheterna är såvitt jag förstår nustängda. Låt mig hoppas på att den utredning sompågår öppnar nya möjligheter till arbete för personermed någon form av handikapp.Herr talman! Personer med handikapp är en svaggrupp på arbetsmarknaden. De demonstrerar inte, deprotesterar inte men de vill inget hellre än att få ettjobb utifrån sin arbetsförmåga.Flera personer har den senaste tidenringt och/eller träffat mig för att meddela sin förtviv-lan över att läkare och personalansvariga i bl.a. har tagit upp frågan om förtidspension i stället förjobb. Detta är naturligtvis ett direkt dåligt sätt attbehandla arbetsvilliga människor. Det gäller pensio-ner, det gäller rehab-pengar, det kan t.o.m. gälla a-kassa. Det finns pengar i systemet, påstår jag. Dekunde mycket väl användas för jobb i ellerett arbete med lönebidrag. Allt måste vara bättre ändet passiva stöd som dessa personer nu i många fallerbjuds.Herr talman! När nu ekonomin börjar bli bättremåste de som behöver vår hjälp mest få den först.Vad vore bättre än att använda resurser för att sättaarbetshandikappade i arbete i stället för pensionereller liknande.Jag tror, som också har visat med sina be-räkningar, att samhället i vid mening skulle tjänamellan 20 000 och per person på att gedessa människor meningsfulla arbeten i ellermed lönebidrag i stället för passiva åtgärder.Herr talman! Jag lovar definitivt att komma tillba-ka i de här frågorna.Anf. 191 ():Herr talman! En fanfar till de professionella yr-kesdansarna. Det finns kulturarbetare som tar egnainitiativ för att komma åt arbetslösheten. Det finnsmånga olika kulturarbetare som försöker. Yrkesdan-sarna är en grupp. Deras karriär ligger på topp . Dansare som är anställda vid institutionerpensioneras i 40-årsåldern.Dansarna är naturligtvis proffs med idéer ochuppslag att förmedla till alla inom branschen när detär dags att byta jobb. När nu dansarna själva föreslårett eget rådgivningscentrum svarar utskottet att dedansare som vill byta jobb kan göra det inom ramenför befintlig förmedling. Utskottet visar med det sva-ret att man inte har begripit någonting. Det är intefråga om de vill byta jobb, utan att de måste bytajobb. Det ligger inbyggt i själva arbetets karaktär. Detär inte lätt att byta jobb . Det vet vi alla.Här kommer en utsträckt hand från proffs inomområdet. Ta då den handen och hjälp människor tillsjälvhjälp i stället för att inta en så självtillräckligattityd. Verkligheten talar nämligen ett annat språk.Anf. 192 ():Herr talman! Jag begärde ordet när jag hörde re-plikväxlingen kring med flera debat-törer. Jag hörde då hur statsrådet tog ordet och sadekloka saker. Jag har hört statsrådet säga sådana saker förut. Då har jag tänkt iblandlitet elakt tänkt: Tänk om den personen vore statsrådoch kunde genomföra de där bra idéerna. Sedan harjag tänkt: Det är hon ju.Nu skall jag inte vara elak. Jag tror att det börjarröra på sig. Jag hörde säga attvi skall ge mer pengar till kommunerna. Det är ju bra.Jag hoppas att det sker 1997 och att man inte väntartill valåret 1998.Till vill jag säga att den enklametoden att lösa det här problemet är faktiskt att gekommunerna mer pengar. Då behöver de inte avskedaoch minska antalet sysselsatta. Och kan man betalaut mindre pengar från a-kassan. Det är den enklastemetoden. En jätteenkel metod är att sänka arbetsgi-varavgifterna för kommunerna. Då slipper man funde-ra. Kostnaderna för a-kassan minskar, kommunernafår pengarna direkt. Det finns inget tekniskt krångel.Det är det som vi i har föreslagit.Jag tycker att s-kvinnorna skall nappa tag i det ochtillsammans med v-kvinnorna och en massa v-mändriva på. En hel del andra här i kammaren tycker nogatt det här är ganska klokt. Det tycker ju t.o.m. stats-rådet. Vi har en lösning. gäller det att ni driver på.En annan sak är att vi framför allt behöver flerprivatanställda så att vi får in skattepengar netto. Viska hindra att det blir färre i kommunerna så att vitryggar välfärden och tryggar livskvaliteten i det härlandet.På två ben ur krisen. Det är icke-populistiska sakliga realistiska politik som regeringennu kanske börjar närma sig.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutAU1 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och ar-betslivMom. 1 (den allmänna inriktningen av arbetsmark-nadspolitiken)1. utskottet2. 1 (m)3. res. 2 (fp)4. res. 3 (v)5. res. 4 (mp)6. res. 5 (kd)Förberedande votering 1:15 för res. 412 för res. 5282 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 4.Förberedande votering 2:17 för res. 315 för res. 4277 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 3.Förberedande votering 3:22 för res. 219 för res. 3268 avstod40 frånvarandeKammaren biträdde res. 2.Förberedande votering 4:72 för res. 122 för res. 2216 avstod39 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:172 för utskottet72 för res. 166 avstod39 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 152 s, 20 cFör res. 1: 72 mAvstod: 22 fp, 17 v, 15 mp, 12 kdFrånvarande: 9 s, 8 m, 7 c, 4 fp, 5 v, 3 mp, 3 kdMom. 2 (nedskärningar inom offentlig sektor)1. utskottet2. 6 (kd)Votering:198 för utskottet12 för res. 699 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 152 s, 3 m, 20 c, 22 fp, 1 vFör res. 6: 12 kdAvstod: 68 m, 16 v, 15 mpFrånvarande: 9 s, 9 m, 7 c, 4 fp, 5 v, 3 mp, 3 kdMom. 7 (arbetsmarknaden för ungdomar)1. utskottet2. 9 (v)Votering:187 för utskottet17 för res. 9106 avstod39 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 152 s, 1 m, 20 c, 3 fp, 11 kdFör res. 9: 17 vAvstod: 71 m, 19 fp, 15 mp, 1 kdFrånvarande: 9 s, 8 m, 7 c, 4 fp, 5 v, 3 mp, 3 kdMom. 8 (kvinnors arbetsmarknad)1. utskottet2. 10 (fp)Kammaren biföll utskottets hemställan genom upp-resning.Mom. 30 (förslag om hur de lönebidragsanställdassituation skall kunna stärkas)1. utskottet2. 20 (mp)Votering:226 för utskottet15 för res. 2068 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 152 s, 4 m, 20 c, 21 fp, 17 v, 12 kdFör res. 20: 15 mpAvstod: 68 mFrånvarande: 9 s, 8 m, 7 c, 5 fp, 5 v, 3 mp, 3 kdBeatrice () anmälde att hon avsett att avstå frånatt rösta men markerats ha röstat ja.Henrik () anmälde att han avsett attrösta ja men markerats ha avstått från att rösta.Mom. 34 (anslag för )1. utskottet2. 21 (fp)3. res. 22 (mp)Förberedande votering:25 för res. 2115 för res. 22270 avstod39 frånvarandeKammaren biträdde res. 21.Votering:Kammaren biföll utskottets hemställan genom upp-resning.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.AU7 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vidarbetslöshetKammaren biföll utskottets hemställan.6 § Regional utjämning och utveckling(utgiftsområde 19)betänkande 1996/97:AU2Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling(prop. 1996/97:1 delvis)Anf. 193 ():Herr talman! Inledningsvis avser jag att behandlaen del formalia, för att därefter diskutera hur vi mode-rater vill forma en regional utveckling som är framåt-syftande och långsiktig.Som den nya budgettekniken ser ut, anser jag attdet inte är meningsfullt att kommentera regeringensolika detaljförslag. Vår regionalpolitiska ram skiljersig från regeringens, och vi har utvecklat våra förslagi motionerna A304 och A418 samt i ett särskilt ytt-rande till arbetsmarknadsutskottets betänkande AU2.Herr talman! Jag vill vara mycket tydlig och sär-skilt understryka att vi anser att detta särskilda yttran-de har samma tyngd som en reservation. Vi har därförinte några egna reservationer till de olika detaljbeslu-ten och kommer att så gott som genomgående avståvid eventuella momentvisa voteringar. Vi gör det föratt markera att vi ser vår politik som en helhet, meden helt annan inriktning av den ekonomiska politikenoch budgetpolitiken. Detta har vi redogjort för i vårtsärskilda yttrande.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 11,som gäller översyn av regionalpolitiken. Till dettaåterkommer jag.Hela skall leva - så lyder Folkrörelserå-dets motto. Jag tycker att det på ett bra sätt samman-fattar vad regionalpolitiken syftar till. För mig betyderdet förutsättningar för utveckling och tillväxt i landetsolika delar. För regeringen betyder det emellertid attlikvärdiga levnadsvillkor skall skapas för medborgar-na i hela riket. Det är en målsättning som det måstevara omöjligt att uppnå. Mål skall vara tydliga, rea-listiska och mätbara. Regeringens mål uppfyllerknappast något av dessa kriterier.Jag ifrågasätter det vettiga i att ha en målsättningformulerad på det sätt som regeringen har. Det centra-la är väl snarare att tillvarata de skiljaktigheter - deskilda möjligheter - som finns i ett land med så geo-grafiskt olika förutsättningar som vi har i Sverige.Menar regeringsföreträdarna att det skall finnassamma förutsättningar för älgjakt i iStockholm som jag har i mina hälsingeskogar? Ellerskall vi ha samma lättillgänglighet till Operan ellerandra kulturevenemang som stockholmaren har? Jagtror inte att regeringen menar det. Det är knappastheller realistiskt att skapa den renhet i miljön i stor-staden som kan erbjuda. Framför allt vill vi iHälsingland inte ha samma luftkvalitet som i Stock-holm.Vi moderater har formulerat det regionalpolitiskamålet så att goda förutsättningar skall skapas för olikaregioners och människors möjlighet till utvecklingoch därigenom bidra till nationell tillväxt och interna-tionell konkurrenskraft. Målet är tydligt. Vår avsikt äratt såväl ta till vara enskilda människors möjlighet attväxa och utvecklas som att se till att olika regionerkan utvecklas med utgångspunkt i sina förutsättningar.Regeringens uppställda mål är alldeles för diffusaför att fungera som ett effektivt styrinstrument. också konstaterar består eller t.o.m. ökar denregionala obalansen, trots alla miljarder som pumpatsin i olika regioner i landet.Ett nytt synsätt på regionalpolitiken måste till. Vilever i en ny tid. Näringslivet, arbetsmarknaden ochmänniskors vardag genomgår omväl-vande förändringar. Produktionsvillkoren förnyas ochgenom ökad rörlighet hos företagen och genom ökadkunskap möter hårdare konkurrens från andraländer och världsdelar. får vi bättre tillgångtill nya marknader, nya produkter och ny kunskap.Genom ny teknik öppnas möjligheter för regioner ochindivider.Politiken, herr talman, är emellertid den sammasom styrt de regionalpolitiska insatserna under 10, 20eller 30 år.De regionalpolitiska medel som vi diskuteraromfattar de som allmänt benämns den lilla regional-politiken och som består av en flora av företagsstöd.Den omfattar dock endast en ringa del av det som kange utsatta områden en möjlighet att utvecklas. Enligtvad vi har erfarit finns tillräckliga indikationer på attden stödfilosofi som är förhärskande mer är till skadaän till nytta om man ser i ett längre perspektiv. Enöverväldigande del av stöden går till projekt som ändåskulle ha tillkommit eller tränger ut satsningar somannars genomförts av andra aktörer. Och den övrigadelen bidrar till att konservera befintliga strukturer,strukturer som visat sig försvåra mötet med en ny tidsvillkor.På tvärs mot den förhärskande uppfattningen vå-gar jag hävda att skulle ha haft det lika brautan alla stödmiljarder . Företagskulle ha givits möjligheter att stå på egna ben ochdärmed kunnat anpassa sin verksamhet till markna-dens villkor. De skulle därigenom ha klarat konjunk-tursvängningar och nya förhållanden betydligt bättre.Varför lyssnar inte regeringen på företagarnas or-ganisationer som själva begär att företagsstöden skallavvecklas och växlas mot en företagsvänlig politik därföretag kan växa och där människor får reella möjlig-heter att tjäna en slant på sitt stora engagemang ochsin arbetstid i sina företag? Det är för mig obegripligtatt regeringen inte inser att den förda politiken miss-gynnar tillväxt och regional utveckling. Lyssna intebara till facket, , utan även till de männi-skor och organisationer som skall förverkliga detsocialdemokratiska tomma pratet om en ökadsmåföretagsamhet.Det som till stor del påverkar regioners utvecklingär betydelsen av skattesystem och en företagsvänligpolitik. Detta har regeringen totalt misslyckats med.Och inte har det blivit bättre av samarbetet med Cen-tern. Efter sveket mot framför allt småföretagarna,med t.ex. förtida momsinbetalningar och förlängdarbetsgivarperiod i sjukförsäkringen, finns tyvärringen trovärdighet i företagarpolitik.Regionalpolitiken ses av regeringen som ett avmånga fördelningspolitiska medel. Några incitamenttill förnyelse och tillväxt finns inte inbyggda i stöd-konstruktionen. I ett längre perspektiv innebär dettaatt företag som borde ha lagts ned på grund av bris-tande marknadsförutsättningar har hållits vid liv.Ytterligare andra fokuserar sin energi på stödsökandei stället för att analysera och utveckla sin verksamhet.Vidare utbetalas regionalpolitiska stöd till statligaföretag. Inte nog med att de går till svenska offentligabolag, de går även till helägda företag från andraländer. Regionalpolitiken måste befrias från stödtän-kandet och målet för dagens bidragstagare bör vara attbli oberoende av statliga transfereringar. På kort siktfinns det naturligtvis risk för att de synbara effekternauteblir, men därefter får förändringarna genomslagoch dagens stödregioner förmår lyfta.För att växla ett stödberoende mot att regionernaskall kunna stå på egna ben fordras många insatser. Viär övertygade om att stora kunskapssatsningar måstegenomföras, särskilt i utsatta regioner. Vi har därförförordat en särskild regionalpolitisk kunskapsinsatssom skall byggas upp gradvis. Genom att ta till varaEU-programmen kan vi förstärka denna betydelsefullasatsning. Utbildning är en del av infrastrukturen. Menregionernas växtkraft kräver också goda transport-och kommunikationsmöjligheter som gör företagse-tableringar och utveckling möjlig.Ytterliga faktorer som regionerna själva måste ar-beta med enligt vår uppfattning är att förstärka deområden där regionerna har en speciell kompetens. Vikan se flera lyckade exempel på sådana attraktionsfak-torer.Jag fick själv ett brev från landshövdingen i Kro-noberg som var undertecknat med en hälsning frånGlasriket. Det är säkert inte många som har missat attglasbruken och kompetensen med glas till stor delfinns i med omnejd. På samma sätt skullematerialtekniken kunna utvecklas i Bergslagen. Mo-deorden är attraktiva nischer och kluster, som innebären samling företag som har likartade eller komplette-rande verksamheter. Dessa aktörers samverkan ägerrum på många plan, med inslag av konkurrens. I ex-emplet Bergslagen och materialteknik finns ett kom-petensbälte som omfattar företag som t.ex. ,, , och Kanthal.Här finns möjligheten att ta materialtekniska initiativ,vilket också för övrigt sker.I stället för att pumpa in miljoner i bidrag till före-tag som har dåliga framtisprognoser i denna regionbör den stora kompetens som finns inom materialtek-niken tas till vara. För dessa fordras inget stöd utanbättre förutsättningar för företagsamhet. Det är syndatt regeringen inte inser detta. Förtida avveckling avkärnkraft och höga energiskatter motverkar möjlighe-terna att utveckla denna typ av företagande.Ett nytt inslag i regionalpolitiken är utnyttjandetav . Erfarenheterna har intevarit alltför positiva. Krångel och byråkrati är nog vadmänniskor har upplevt. Vi har också sett att det of-fentliga har legat bäst framme och fått störstadelen av bidragen. Detta är en olycklig utveckling.Herr talman! Mycket av den diskussion jag harfört rör sig inte bara om den lilla regionalpolitikenutan till stor del också om den stora. Detta leder tillatt om vi skall kunna uppnå målet att utveckla regio-nerna går det inte bara att fokusera de regionala insat-serna på ett föråldrat stödsystem. Den stora regional-politiken måste komma med på ett helt annat sätt. Deutredningar som arbetar räcker inte för att få en nysyn på regionalpolitiken. Därför förordar jag, i likhetmed oppositionspartierna, en parlamentarisk utred-ning om ny inriktning på regionalpolitiken, särskiltmed hänsynstagande till de nya förutsättningar som ären följd av medlemskap i och slutsatser om fortsatta analyser förde regionalpolitiska stöden.Det är förvånande att Socialdemokraterna ochCentern inte vill ha en parlamentarisk utredning tillstånd. Särskilt känner jag en besvikelse på ,som så helhjärtat ställer upp på Socialdemokraternasavståndstagande. Jag förväntar mig att varför inte kan stödja övriga oppo-sitionspartiers förslag. Jag tänker inte spekulera iorsaker utan hoppas att vi får en tillfredsställandeförklaring till blockeringen av en mycket angelägenutredning av regionalpolitiken.Varför stöder ni inte förslaget, ?Skall devis "Hela skallleva" bli verklighet måste ett helt nytt tänkande till-komma för regionalpolitiken. Detta skulle kunna bliverklighet med en bred genomgång av en framtidamodern och långsiktig regionalpolitik.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 11.Anf. 194 ():Herr talman! I det här betänkandet finns formule-ringen att de grundläggande målen för regionalpoliti-ken skall vara en uthållig tillväxt, rättvisa och valfri-het så att likvärdiga levnadsvillkor skapas i hela riket.Det är en bra målsättning, men det är en lång väg dit.Vi har ett stort och vidsträckt land med långa avstånd,och det gör att det råder olika förutsättningar beroen-de på var man bor i landet. Då är frågan vilka verktygman skall använda för att ge förutsättning för att män,kvinnor, barn och ungdomar skall kunna bo och leva ihela landet.Det här betänkandet handlar egentligen om den"lilla" regionalpolitiken, men den "stora" regional-politiken avgör hur den grundläggande infrastrukturenser ut i landet. Det gäller kommunikationer, utbild-ning, forskning och utveckling, service,kulturutbud osv. Därför har de beslut som fattas inomandra samhällssektorer mycket stor betydelse förutvecklingen i olika delar av landet.Regeringen har i propositionen angett att det finnsen tendens mot en ökad obalans. Jag tycker att ut-trycket "tendens" är alltför svagt i det här samman-hanget. Det är nog snarare så att är på väg attkantra igen. ökade befolkning-en i landsbygdskommunerna, och inflyttningen till deexpansiva storstadsområdena verkade vara bruten. Nuser vi att det här endast var en tillfällig positiv för-ändring. kan man återigen se attfolkmängden minskar i flertalet glesbygdskommuneroch då främst i stödområdena 1 och 2. Den hårdasituationen på arbetsmarknaden har slagit mycket hårtmot de områden som redan före den ekonomiskakrisen hade det bekymmersamt.Om man ser till utvecklingen har befolkningsomflyttningen varit bety-dande. Obalansen mellan olika delar av landet blirockså alltmer påtaglig. visar statistik överbefolkningsutvecklingen att endast 9 av 24 län hadebefolkningstal som ökade. Utvecklingen under förstadelen av 1996 är än mer negativ.För att komma till rätta med dessa stora obalanserkrävs det åtgärder på både kort och lång sikt, av bådeselektiv och generell karaktär.En viktig övergripande fråga härvidlag är den re-gionala utvecklingen och olika samhällssektorer. Bl.a.har många statliga verksamheter genomgått storaförändringar . Det gäller styr-ning, finansiering och även lokalisering av verksam-heter. Den starka sektorisering som har skett är tillskada för regionalpolitiken. Det är viktigt att det istället sker en samverkan och en samordning mellanolika statliga verksamheter.Den stora förändring med storregioner som harskett inom statliga företag och myndigheter har ocksåvarit till men för den regionala utvecklingen. Vi harett antal statliga verksamheter där det genomförtseller där man planerar att genomföra förändringar.Exempel på detta är , , domstolsvä-sendet, åklagarna osv.I en undersökning som Statskontoret har gjort,Staten i förvandling, framgår att var fjärde statsan-ställd finns inom . De andra tvåstorstadslänen och har också höga andelar.Övriga län har av de statsanställda.Regeringen har tillsatt en utredningsman,landshövding , i den s.k. . Den skall analysera de regionalakonsekvenserna av förändringen inom den statligasektorn.Från sida har vi föreslagit ett moratoriumvad avser förändringar av statlig verksamhet i avvak-tan på den här utredningen. Det känns orimligt att detskall utredas konsekvenser av det som gjorts samtidigtsom det sker nya förändringar. Jag hoppasatt vi snart skall få del av ,och jag tycker att vi skall avvakta den innan vi startaren ny.Det finns ett antal områden inom regionalpolitikensom jag gärna i korthet vill beröra. Jag vill bl.a. un-derstryka kommunikationernas betydelse. Vägar,järnvägar, flyg och telekommunikation är av stor viktför den regionala balansen.I den infrastrukturproposition som lagtsfram betonas t.ex. att infrastrukturåtgärderna börfördelas så att de av EU utpekade stödområdena fåren förbättring av restiderna som relativt sett är minstlika stor som för resten av landet. Även de mindrevägarna måste rustas upp. Därför är det bra att det nuföreslås satsningar på underhåll och upprustning.Inte minst viktigt är att de vägar som har tjälav-stängning åtgärdas. Särskilt drabbas ju här skogsin-dustrin, vars tillverkningsprocesser kräver kontinuer-lig tillförsel av färsk virkesråvara. Under en tjälloss-ningssäsong sätts bärigheten ned vägi landet, och av denna väglängd finns i skogslä-nen och i norra . Det är alltså angeläget meden skyndsam upprustning av det finmaskiga vägnätet.Om man ser vid sidan av person- och godstrans-porter är det angeläget att satsa på telekommunikatio-ner. Där är det väsentligt att vi får en enhetlig taxa förISDN-anslutning för hela landet.Utbildningsfrågorna har också en mycket stor be-tydelse. Vikten av ett decentraliserat kunskapssamhäl-le och behovet av satsningar på folkbildningen måstebetonas i detta sammanhang. Det är här värt att på-minna om de omfattande satsningar som har gjorts påutbildning, inte minst på de små och medelstora hög-skolorna.