prot · GJ09101 · 1996-05-29 00:00:00 — Det grundar sig i varje fall inte på någon somhelst analys av vad det handlar om.Sedan vill jag understryka att det inte är som har startat det fredsbevarande engage-manget i Bosnien. Det skedde genom ett enhälligtbeslut i riksdag, på initiativ av den borgerli-ga regeringen. Det var en helt annan försvarsministersom fick se till att det här kom i gång under den svårautplaceringsfasen och att det kunde fungera. Vi fickdå oerhört mycket beröm för de svenska insatsernaoch för kvaliteten på den svenska truppen.Tror - och i så fall rekom-menderar jag ett försök - att man löser sådana härkonflikter med att skicka dit folkrörelser? Det var juförst efter det att NATO hade satt in militär trupp somDaytonavtalet kom till! Om me-nar allvar rekommenderar jag att hon skickar nedInternationella och frihet tillMilosevic, Mladic och . Gör det, så får Bir-gitta se resultatet!Anf. 97 () re-plikFru talman! Vad jag vände mig mot var modera-ternas uppenbara förtjusning i den glidning från riks-dagsbeslutet som sker. Vi skall vara militärt alli-ansfria, och vi skall kunna vara neutrala i händelse avkrig i vårt närområde. har i detlängsta försökt försvara det här, men utvecklingen harvisat att det är svårt också för honom att göra det.Det är alldeles uppenbart att de krafter som mode-raterna gillar tar överhanden mer och mer. Det äringenting som jag vill applådera.När det gäller KU:s direkta granskning är vi gans-ka överens. Det har framhållit på ettförtjänstfullt sätt. Här har inte försvarsministern gjortnågot formellt fel. Detta är egentligen ganska ointres-sant. Det var det politiska anförandet som jag reage-rade på.Jag anser, , att hade vi skickat ditfolkrörelser, arbetat med diplomatiska kanaler ochäven med vår militärs fredliga samarbete, som har enmycket lång historia i , och ingripit genomOSSE, dåvarande ESK, med fredliga medel, medkulturmedel och med skrifter osv. på ett mycket tidi-gare stadium, innan det vidriga kriget bröt ut i f.d.Jugoslavien, hade vi förmodligen kunnat undvikakriget. Man kan inte skicka in folkrörelserna , ävenom de är där . Kvinnor för fred är där nere i devidriga omständigheterna. Man kan inte skicka neddem med någon större framgång och tro att de skallkunna stoppa militärerna. Men de kan hindra att mili-tärerna kommer i gång.Anf. 98 Förste vice talman () replikFru talman! I så fall tycker jag att skall skicka ned sina folkrörelser till ett antalländer som befinner sig i en besvärlig situation.Tror verkligen på detta på fulltallvar, eller skojar hon med kammaren? Tror honverkligen att någon folkrörelse skulle hindra de bruta-la personer som för kriget från att slutföra sitt? Iså fall är det ganska allvarligt. Då bidrar BirgittaHambraeus till att skapa orealistiska förhoppningar.Tror att Mladic, ochKaradzic skulle ta hänsyn till detta?Vi som har deltagit i utplaceringen av svensktrupp och sett realiteterna och hur det fungerar vet jumed vilken oerhörd målmedvetenhet de som andrahårdföra ledare, nu och i historien, inte viker för någrasådana hinder. Det är just den naiviteten som skapardetta lidande och dessa blodbad. Man måste se till såatt det blir ett stopp för det hela från början.I frågan om säkerhetspolitiken vill jag understrykaatt det inte är Moderata samlingspartiet som glider. Viförsöker föra en saklig diskussion om de nya förhål-landena i . Däremot har försvarsministern barade , från det han sade i KU till dethan sade i Lofoten, inte ägnat sig åt att glida, fru tal-man, utan åt att åka kana direkt i tangentens riktning.Anf. 99 () re-plikFru talman! Jag anser att det skulle vara en utom-ordentlig idé att folkrörelser och olika fick mycket mer resur-ser och möjligheter att på ett tidigt stadium gå in medkonfliktlösande mekanismer och medborgardiploma-tiska ansträngningar samt att man engagerade nä-ringslivet på ett helt annat sätt där konflikter hotar attkomma fram. Sedan vet både och jagatt när väl krigsherrarna har fått vapnen i sin makt ochöver huvud taget fått herraväldet är det . An-ders missar totalt min poäng. Vi skall arbetaförebyggande.Vi hade haft en stor möjlighet att göra detta. Sve-rige var ordförande i precis just under den peri-od då började. egenpartikamrat var utrikesminister. Hon ägnade ytterstlitet arbete åt detta. Det enda som intresserade då varmedlemskapet i EU. Jag anser att det är ett historisktmisslyckande för . Den regering som mitt partiockså ingick i hade på ett helt annat sätt kunnat bidratill en möjlig fredlig utveckling. Ingen av oss kanbevisa att det hade gått, men vi gjorde inte ens ettförsök.Anf. 100 ()Fru talman! Det kliar fingrarna att lägga sig i denhär debatten. Det hade krävts en närvaro i hundratalsår, långt före Titos kommunistiska maktutövare ochden kommunistiska diktaturen, för att hindra detta ochde rena rövarbanden som har skövlat och åkt omkringdär nere.Jag skulle vilja säga följande. Jag hörde utrikes-minister i en intervju i Ekot påannandag . Där sade hon att enigheten beträf-fande utrikes- och säkerhetspolitiken aldrig har varitså stor i som . Det ärsannolikt en riktig bedömning. Det gäller alla partier.Fru håller ju ett ganska hårt grepp omsäkerhets- och utrikespolitiken. Det gör också att devärsta rycken ifrån försvarsministern hindras. Jag ärstolt över att det är en kvinna som kan hantera det pådet sättet.När i denna debatt, som rörgranskningen av regeringen, för upp en ny stor för-svarspolitisk diskussion blir man ju tyvärr tvungen attsvara på det. Jag tror faktiskt att mot bättre vetande när hon påstår att Folkpartietskulle vilja ifrågasätta den militära alliansfriheten. Jagvill fråga: Vill skapa en ny klyftamellan partierna och bryta upp det som utrikesminis-tern tycker är så bra, nämligen att vi under överskåd-lig tid inte har haft en så stor enighet i försvars- ochsäkerhetspolitiken som ?Sedan vill jag fråga om detvar så att hon delade uppfattningen som hade om att den här kunskapsanalysen varett hot emot alliansfriheten. Varför anser hon inte dåatt regeringen borde ha fattat ett beslut för att säker-ställa att kunskapsanalysen stoppades och inte förlitatsig på att flygvapenchefen själv skulle dra den slutsat-sen?Anf. 101 ()Fru talman! Jag hade inte tagit i på det här sättetom jag inte tyckte att även vår ordförande, som jaghåller mycket högt och som jag tycker verkligen bru-kar hålla sig enbart till sakliga argumenteringar närdet gäller KU:s ärenden, här lämnade det området ochgick in på en politisk diskussion med hårda angrepppå försvarsministern.Birgit säger att det hade behövts en när-varo för att vi skulle ha kunnat göra en insatsi . Faktum är att har samarbetetmycket nära med i olika NN-grupper -neutral and non-allied states, dvs. alliansfria stater - iolika FN-sammanhang och i olika sammanhang här iEuropa. Vi har haft ett mycket förtroendefullt samar-bete. Vi har skickat massor med vapen till Jugoslavi-en. Vi har deltagit med militärer där nere. Vi haralltså lärt oss av serbernas krigföring. Vi kände demmycket väl. Vi hade haft en utomordentligt god möj-lighet att arbeta för de fredliga områdena och säga tillJugoslavien att i , genom EU, har vi släpptdetta med krig. börjar vi med ett ekonomiskt sam-arbete i stället. Den handlar om den nordiska model-len. Vi slogs , och vi har slutat. Dethade funnits stora möjligheter. Jag är djupt skakad -och jag har varit det länge - över att vi inte tog denchansen.Anf. 102 ()Fru talman! Jag håller mig strikt till det formella.Om man läser granskningsbetänkandet är det precisdet vi inriktar oss på. De frågor som jag upprepadegånger ställer till er som tillhör majoriteten handlarom varför ni inte anser att regeringen skulle ha fattatett formellt beslut. Det verkar som om man skullespringa i olika korridorer och tvinga flygvapenchefenatt lägga ned den här utredningen. Jag håller mig tilldet strikt formella.I min inledning till den här diskussionen i kamma-ren ville jag däremot ge en bakgrund, en miljö, tillvarför det kan bli sådana här effekter när det gällerförsvarsministerns agerande i olika formella frågor.Men här handlar det om den formella granskningenoch de beslut vi fattar här.Om delar att det var ett hot mot alliansfriheten omman höll på med den här kunskapsuppbyggnaden,varför tycker då inte att hanskulle ta till alla medel för att stoppa den, bl.a. genomett regeringsbeslut i stället för att lita till att flygva-penchefen själv skulle komma på att han skulle lägganed den här utredningen.Anf. 103 ()Fru talman! Det formella är ju egentligen en väl-digt liten fråga. Både flygvapenchefen och ÖB har jubekräftat inför utskottet att de inte känner sig styrdaav försvarsministern. Jag har inte påstått här att justdet här exemplet är den stora frågan som avgör vårtvägval framöver.Men eftersom vår ordförande , ochäven , tog ut svängarna och angrep vårförsvarsminister i största allmänhet och tog upp enförsvarspolitisk debatt kunde jag inte låta bli att fram-hålla att det finns en annan väg att välja än den som vijust nu är inne på. Den är lika riktig och kan säkert fåett lika starkt stöd som den nuvarande eventuellt harenligt vår utrikesminister. roll skulle kunnavara att stärka de krafter som inte tror att det är militä-ra medel som löser konflikter på jorden.Vi satsar alldeles för litet på det i och i andraländer. Militära vapenindustrier och vapenexport fårmiljarder och åter miljarder, medan konflikt-förebyggande åtgärder, lösningar människa tillmänniska, folkrörelser, näringsliv och ekonomisktsamarbete inte alls tas med på samma sätt i detsäkerhetspolitiska arbetet. Den vägen är mycketlättare för att slå in på. Den har vi följt i 200år. Att vi nu håller på att överge den vägen ochgradvis glida över till något annat tycker jag är djupttragiskt och onödigt.EU-frågorAnf. 104 ()Fru talman! EU-frågan delade och delar detsvenska folket, varför vi också hade en folkomröst-ning om ett svenskt medlemskap i det gäller folkomröstningen har statsmaktenoch därmed också regeringarna ett ansvar att infördenna lämna folket en så korrekt och riktig bakgrundsom möjligt, så att folket får ta ställning från riktigautgångspunkter. En regering skall vara mån om attinte försöka pressa folket. Man vill ju höra folketsmening, eftersom åsikterna går isär och överskriderpartigränser. Det är alltså grannlaga vilken informa-tion som regeringarna lämnar till folket inför en folk-omröstning.Det står helt klart att det i flera avseenden harlämnats en information som inte har varit helt korrekt.Några sådana frågor har varit uppe vid föregående årsgranskning. har anmälts ett ärende om vad manhar sagt om den europeiska monetära unionen. Det ärhelt uppenbart att regeringarna har låtit påskina attSverige skulle ha en fullständig handlingsfrihet. Fol-ket har därmed bibringats uppfattningen att detta ärnågot som vi helt fritt tar ställning till senare.Av det material som kanslipå ett mycket förtjänstfullt sätt har tagit fram framgårdet emellertid utomordentligt tydligt att görsig skyldigt till ett fördragsbrott om väljer attställa sig utanför EMU. Juridiken är här helt klar.Sedan är det klart att politiskt alltid har möj-lighet att välja att göra sig skyldigt till ett fördrags-brott.Andemeningen i flera yttranden som refereras i ut-skottets betänkande, t.ex. i det från dåvarande ordför-anden i , Westendorp, är att det intefinns några legala undantag för . Om Sverigeskulle avstå från medlemskap i skulle det upp-stå en helt ny situation. Men han är övertygad om attSverige kommer att fatta det beslut som är mestlämpligt för det egna landet, som han uttrycker det.Sverige är helt enkelt bundet att fatta det enligt ho-nom mest lämpliga beslutet, nämligen att gå med iEMU. Sedan är det klart att skall bekräftaeller ratificera anslutningen till tredje fasen i EMU,men detta är ju så att säga inte ett handlingsalternativ.På samma sätt argumenterar en av egnaledande experter på integrationsrätt i , profes-sor . Om inte ansluter sig till EMUuppkommer det enligt honom ett fördragsbrott. Riks-dagen har alltså begränsat sin egen handlingsfrihetgenom att vi har beslutat om anslutning till EU utanatt ha begärt något undantag.Av detta drar vi i och Miljöpartietslutsatsen - det framgår också av vår reservation tillvilken jag härmed yrkar bifall - att både den borgerli-ga regeringen och regering har getten felaktig bild av fördraget och de juridiska möjlig-heter som fördraget medger. Vi menar att varken UlfDinkelspiel, som var EU-minister, eller se-dermera statsminister kan undgåkritik när det gäller folkomröstningen, eftersom manhar gett en oriktig bild och därmed också med oriktigaargument sökt påverka utfallet i folkomröstningen.Anf. 105 ()Fru talman! anmälde den här fråganom olika regeringars uttalanden om svenskt deltagan-de i EMU:s tredje fas till . Detvar inte bara på grund av det som sades om EU förefolkomröstningen, utan också på grund av det som harhänt efteråt. Flera regeringsrepresentanter, bl.a. Ing-var , har fortsatt att hävda att enligtfördraget har rätt att avstå från att delta i EMU:stredje fas. Han har t.o.m. hänvisat till ett protokollsom skulle vara kopplat till fördraget. Ingen har dockkunnat ta fram det protokoll som skulle ge Sverigenågon form av undantag.Den naturliga slutsats som både ochVänsterpartiet har dragit i reservationen blir därför attIngvar liksom tidigare ministrar som harjobbat med de här frågorna och gjort klara uttalanden,t.ex. , har gett svenska folket en felak-tig bild av möjligheterna för att i enlighetmed fördraget fatta ett självständigt beslut om anslut-ningen till EMU:s tredje fas.Det står helt klart, och det framgår också myckettydligt av materialet, att det är rådet som fattar beslutom har uppfyllt konvergenskriterierna och omSverige skall gå med i - om man ser till för-dragstexten och den juridiska sidan av det här.Det finns naturligtvis också en politisk sida, ochden är naturligtvis till syvende och sist avgörande isakfrågan. I det sammanhanget måste natur-ligtvis, liksom många andra länder, ha rätten ochmöjligheten att bryta mot fördraget. Men det somkändes jobbigt i den folkomröstning som vi hade omEU-medlemskapet var att den dåvarande regeringenCarlsson och den föregående borgerliga regeringengav sken av att helt självständigt, oberoendeav vad som står i fördragen, kan fatta ett beslut omdeltagande.Nu har ganska många från ja-sidan, anhängare avsvenskt medlemskap i , ganska klart givit beskedom att man anser att det i själva verket inte var så.Man anser rätt så brett att juridiskt settär bundet av det som rådet beslutar. På den politiskasidan är förhållandet litet annorlunda. Det handlarockså i stor utsträckning om tolkningar av konver-genskriterierna, och det gör att bilden i sak kan varaganska öppen.Det är ändå viktigt, för att upprätthålla något slagsförtroende för KU, för och för det offentli-ga maktutövandet i , att man åtminstone nuefter stridens hetta kring EU-folkomröstningen försö-ker ge en rättvisande bild av läget. lyckas detkanske ändå inte. Det ser ut så, eftersom majoritetenfortsätter att gå med skygglappar och låtsas som omläget är ett annat än det är. Men det beror kanske i sintur på att EMU-frågan faktiskt blir allt större ochviktigare. Det är inte alls klart om vi ganska snarteller kanske till valet får en folkomröstning omsvenskt deltagande i , eventuellt en beslutandefolkomröstning i enlighet med grundlagen.Det vore en mycket intressant vändning i fråganom vi först genomförde en beslutande folkomröst-ning, där man kanske säger nej till svenskt medlem-skap i EMU, och sedan möjligen får ett beslut i rådetsom säger att skall gå med. Det blir spännan-de att se.Anf. 106 AXEL ()Fru talman! Jag skall försöka göra viljes och ta av de skygglappar som han anser attjag har. Jag skall göra det åtminstone så länge att jagkan slutföra denna debatt.Peter och de gröna har ju tillutskottet anmält en begäran om granskning dels avvad i sin egenskap av Europaministeri den dåvarande borgerliga regeringen har sagt omEMU, dels av vad när han var stats-minister har sagt om rätt att självständigtbesluta om ett inträde i den europeiska valutaunionenden dag när konvergenskriterierna är uppfyllda och viplatsar som medlemmar.I anmälningen står också att granskningen bör av-se frågan om de nämnda personerna genom sina utta-landen vilselett svenska folket i detta avseende. Medstort eftertryck har i sitt inledningsan-förande polemiserat kring detta.Fru talman! Efter genomgång av riksdagstryck ochvissa pressuttalanden har utskottets majoritet intefunnit skäl att biträda anmälningen. Det har inte varitalldeles lätt för utskottets kansli att granska detta.Materialet är omfattande, beroende på att anmälaninte var precis utan rent allmänt angav att vissa utta-landen gjorts. Vi har alltså i KU haft ett brett materialatt granska. Det har, som vi i majoriteten anser, visatatt vad de båda vid olika tillfällen i egenskap av stats-råd, den ene som statsminister, har sagt bara varituttryck för officiella inställning att Sverigebör delta i tredje fasen av EMU.Det var den första delen av frågan. När det sedangäller spörsmålet om genom eget beslut kanavgöra frågan om medlemskap i måste jag göraen kort historiebeskrivning.Redan vid starten av förhandlingarna om svensktmedlemskap i , i det s.k. an-slutningsanförandet, uttalade statsrådet attett slutligt svenskt ställningstagande avseende över-gången från den andra till den tredje fasen av EMUskulle komma att göras . Detvar detta som antecknades till förhandlingsprotokol-let, och där står ingenting om någon reaktion frånmotparten, alltså från förhandlarna på EU-sidan.Detta finns, , med i det protokoll somskrevs med anledning av förhandlingar ommedlemskap.I den proposition om svenskt medlemskap somsenare lades på bord av regeringen att formerna för hur ett enskilt medlemsland- som t.ex. - fattar beslut om övergången frånfas två till fas tre i EMU avgörs av landet självt ochatt det inte står något om detta i Maastrichtfördraget.Samma uppfattning i frågan deklarerade den dåva-rande under hösten1994.Fru talman! I reservation nr 13 gör ett stort nummer av mer ellermindre tvärsäkra uttalanden från EU-politiker ochexperter om förpliktelser för att delta i EMU- om vi vill det eller inte. Frågan är enligt reservan-terna redan avgjord, men så är, fru talman, inte fallet.EMU är inte bara en fråga om ekonomi och juridikutan, som också konstaterat, också enfråga om politik. Just , parallellt med regeringskon-ferensen, pågår resonemang och diskussioner med-lemsstaterna emellan om EMU:s innehåll, i en verk-lighet som kanske ser litet annorlunda ut än när Ma-astrichtfördraget antogs, bl.a. på grund av de enskildamänniskornas reaktioner i medlemsländerna. Vi kan , hur gärna vi än skulle vilja det, knappast se etttydligt innehåll i EMU och EMU-samarbetet. Därförtycker utskottsmajoriteten - jag dristar mig att göraden lilla politiska vinklingen - att det är litet för tvär-säkert att säga nej innan man riktigt vet vad man sägernej till.EU är, fru talman, ingen förbundsstat utan ett för-bund av suveräna stater. I frågan om EMU har Sveri-ge tidigt och tydligt gjort klart att riksdagskall fälla det slutliga avgörandet för vår del. Låt migsluta med att anföra det svar som ordföranden i Eko-fin, , gav en svensk journalist på fråganom kan besluta om medlemskapet i EMUeller inte. Solbes sade så här: Medlemskapet i EMU"är ett politiskt beslut som bygger på två faktorer:dels det enskilda landets ställningstagande, dels besluti ".Fru talman! Med det som jag har sagt yrkar jagavslag på reservation 13 och bifall till konstitutionsut-skottets bedömning i den här frågan.Anf. 107 () replikFru talman! Det är ett intressant citat som AxelAndersson anför ur regeringen proposition.Citatet löd: formerna för övergången från fas två tillfas tre fattas av det enskilda medlemslandet. Det ärnågonting annat det. Formerna för övergången får vibesluta, men huruvida vi skall genomföra övergångeneller inte är en annan sak. Därvidlag är vi faktisktjuridiskt om än icke politiskt uppknutna.Naturligtvis finns den politiska möjligheten att vikan välja att frångå fördraget. Men det som diskus-sionen, anmälningen och reservationen gäller är har gjort gällande att vi skulle ha något sort un-dantag i fördraget och att det är problemfritt för Sve-rige att ta vilken ställning vi vill till detta medan man isjälva verket juridiskt har låst upp landet.Det är inte utan vissa problem som man bryter motinternationella fördrag som man har ingått. Det tordevara klart. Därför är det en riktig slutsats som vi gör ireservationen, nämligen att man har vilsefört detsvenska folket om de rätta förhållandena inför folk-omröstningen.Anf. 108 AXEL () replikFru talman! Som jag sade i mitt inledningsanfö-rande var den svenska positionen både från borgerligthåll och från den senare socialdemokratiska regering-ens sida, och det uttalandes från socialdemokratiskthåll som opposition i förhandlingarna, att Sverigeskall sträva efter att bli medlem i ett ekonomiskt ochmonetärt samarbete i Europa.Vi måste för ärlighetens skulle också nämna var-för det är så nödvändigt med ett monetärt och eko-nomiskt valutasamarbete i . Det är därför att vihar gemensamma stora politiska arbetsuppgifter somvi bara kan klara genom att gå samman flera länder ien ekonomisk politik vars syfte är en miljömässigtuthållig tillväxt och sysselsättning för folk.Vad jag sade i mitt anförande är att det vore täm-ligen oklokt att vi kategoriskt säger nej. Jag har för-stått att både och fortsätteratt driva nej-sidan. Vi skall inte vara med i någotsådan samarbete utan på något konstigt sätt klara osssjälva vid sidan om alla de andra som inser att manmåste samarbeta. Men den frågan skall avgöras när vivet vad som förty föreläggs rådet och medlemsländer-na som innehåll i förslag till beslut och i det beslutsom sedan kommer. Det vore fel att följa reservanter-na och säga nej.Det är fel att följa reservanterna och säga att denämnda regeringsrepresentanterna vid olika tillfällenhar vilsefört folk. Ingen i har kunnatmissa vad officiella inställning i den härfrågan har varit.Anf. 109 () replikFru talman! Nog vet man en del om EMU. Denanpassning till s.k. konvergenskrav som skyndasigenom och som leder till en delvis asocial nedskär-ningspolitik och arbetslöshetsalstrande politik är endel av EMU. Dessutom koncentrerar man makt till enfrån politiskt inflytande frigjord riksbank. Det ärockså ett krav som EMU ställer på oss. Nog vet manvad EMU kommer att innebära, nämligen uppgivan-det av den nationella suveräniteten på den ekonomis-ka politikens område.Sedan är det också märkligt. Hade företrädarna förregeringarna varit lika hederliga som Axel Anderssonvar i sitt förra inlägg hade detta inte kunnat bli enKU-anmälan. Axel säger att det var klartatt skulle sträva efter att bli medlem i en eu-ropeisk ekonomisk och monetär union. Hade man sagtså hade man inte vilsefört svenska folket. Då hademan sagt vad man egentligen ville.Man har denna avsikt att egentligen skallbli medlem i den ekonomiska och monetära unionen.Sedan låtsas man att man inte har tagit ställning. Där-efter ingår man ett avtal som vi är juridiskt bundna av.Sedan låtsas man som om vår handlingsfrihet vorefullständigt utan inskränkningar.Vi har en handlingsfrihet. Det är sant. Men denfordrar att vi har modet att bryta mot det internationel-la fördrag som vi har gått in för och anslutit oss tillefter en knapp majoritet som följd av en, som det nubörjar framstå, något manipulerad folkomröstning.Anf. 110 AXEL () replikFru talman! Jag sade att strävar efter attvara med i ett ekonomiskt och monetärt samarbete.Jag sade också att varken jag eller ,trots att försöker ge intryck av att hanvet hur det kommer att se ut, vet hur de diskussionersom nu pågår om hållbarheten i EMU som det såg ut iMaastrichtfördraget kommer sluta och hur det kom-mer att se ut när man skall fatta beslut.Enligt min och majoritetens uppfattning, KennethKvist, kan inte ställa sig utanför ett europeisktsamarbete. Vi kan ha åsikter om hur det bedrivs.