prot · GJ0983 · 1996-04-19 00:00:00 — har ställt ett antal frågortill mig om flexibel skolstart och integration av skola,barnomsorg och skolbarnsomsorg.Först vill jag säga att jag ser mycket positivt på detarbete som pågår ute i kommunerna med ökadintegration mellan skola, sexårsverksamhet och skol-barnsomsorg. Bl.a. beslut om flexibelskolstart har påskyndat en process i många kommunermed olika lokala lösningar för en integration av sexår-ingarna i skolan. Enligt vad jag erfarit har man därvidfrån kommunalt håll framför allt betonat den betydel-se ett möte mellan förskolans och skolans pedagogikoch arbetssätt har för en helhetssyn på barnen.Ett exempel är nämndorganisationen. Enbart underdet har av kommunernaförändrat sin nämndorganisation. Det innebär att i90 % av kommunerna ingår nu skolan tillsammansmed annan verksamhet i samma nämnd.Tillsammans med skolan organiseras främstbarnomsorg men även skolbarnsomsorg.Antalet sexåringar i skolan har alltså ökat mycketkraftigt. Även om av sexåringarna varformellt inskrivna i skolan /95, var ande-len sexåringar i verksamhet i skolan betydligt högre.Andelen sexåringar som får sin förskoleverksamhetantingen i skolans lokaler eller tillsammans med 7-8-9-åringar i skolan är betydligt högre. I många kom-muner arbetar förskollärare och grundskollärare sidavid sida i arbetslag och under delar av dagen tillsam-mans med fritidspedagog. Det här är en utveckling avskolan som jag tror är mycket bra. Barn utvecklas iolika takt. Ett förändrat arbetssätt med bättre anpass-ning till elevers skilda behov ökar möjligheterna sär-skilt för elever med svårigheter i skolan. Mötet mellanförskola och skola leder till en helhetssyn på barn somgynnar barns utveckling under de första viktiga åren iskolan.Jag bedömer alltså kommunernas arbete somframgångsrikt, även om jag är medveten om att detfinns en spännvidd mellan kommuner, där vissa harkommit mycket långt i utveckling av det som iblandkallas barnskolor medan andra ännu inte har påbörjatintegrationen mellan förskola och skola.Några särskilda informationsåtgärder från rege-ringen om skolstarten med anledning av riksdagensbeslut om flexibel skolstart är inte aktuella. Jag ser detsom en fråga för skolans huvudmän att informera omgällande regler.Avslutningsvis vill jag säga att regeringsförkla-ringen kommer att följas upp med förslag som ökarintegrationen mellan skola, barnomsorg och skol-barnsomsorg för att förbättra förutsättningarna för allabarn att få en bra start under sina första viktiga år.Dessa förslag kommer att föreläggas såsnart de är genomarbetade.Anf. 56 (m)Fru talman! Jag ber att få tacka skolministern försvaret. Anledningen till den här interpellationen ärnaturligtvis regeringsförklaringen, men jag har senareläst att skolministern blev förvånad över att få ansva-ret för förskolefrågorna. Svaret antyder väl att det varen korrekt uppgift som lämnades i medierna.Det framgår av svaret att skolministern gör denbedömningen att kommunerna klarar det här ansvaretganska bra. Den uppfattningen har inte jag. Jag tyckeratt kommunerna har misskött sin uppgift att förverkli-ga riksdagsbeslutet om en flexibel skolstart. Jag vetatt det var ytterst få kommuner somens hade bemödat sig om att informera föräldrarna omatt har infört flexibel skolstart och om vaddenna innebär för medborgarna. Jag är dess värreganska övertygad om att det inte har skett så mångaförbättringar.Däremot är det så, som skolministern antyder, attkommunerna har varit oerhört kreativa när det gällt attarbeta med de mindre barnen och att skapa nya lös-ningar och modeller. Men det har enligt Skolverketsuppgifter framför allt berott på kommunens kamreroch organisatoriska önskemål snarare än på det somär bra för barnen.Det är ofta inte lätt att veta vad som kom först,hönan eller ägget, men jag tycker inte att man kanvara nöjd med hur kommunerna har skött sin uppgift iden här delen. Jag är ledsen för att skolministern intepå något sätt tycker att regeringen kan stöta på kom-munerna och tillse att föräldrar som är i färd medatt välja skola och fundera över skolstarten får ade-kvat information. Vet man att kommunerna missköterdetta bör man se till att föräldrarna faktiskt får veta attdet är de och inga andra som avgör om barnen skallbörja skolan tidigare eller senare.Jag får i svaret inte heller några besked i fråganom regeringen har för avsikt att ändra reglerna för denflexibla skolstarten och om man tänker ta ifrån föräld-rarna rätten att fatta beslut.Jag skulle vara glad för ett förtydligande på denpunkten.Många kommuner har ändrat nämndorganisatio-nen, och det tycker regeringen är bra. Jag har intenågon uppfattning i frågan, eftersom jag tycker attkommunerna själva må bestämma hur de vill arbeta.Men jag är något bekymrad över att kommunernatycks blanda ihop obligatoriska och frivilliga uppgif-ter och kanske inte i alla delar lägger vikt vid de kravsom ställs på den obligatoriska skolverksamhet som vihar ålagt dem.Det betyder inte att jag ser några hinder för sam-verkan eller pedagogiska fördelar med den. Det kan-ske t.o.m. behövs förändringar . Jag ärinte säker på att det alltid är bra, men det återstår attse i utvärderingar. Dock skulle jag vilja veta om detfinns några planer på en förändring när det gällerföräldrarnas rätt att bestämma när barnen skall börjaskolan. Det är något som många hör av sig om ochundrar över. Jag skulle också vilja veta om skolminis-tern verkligen tycker att kommunerna sköter informa-tionen till föräldrar inför skolstarten på ett tillräckligtbra vis.Anf. 57 Skolminister ()Herr talman! Att integrera skola och förskola är enoerhört stor, viktig och efterlängtad reform. Jag har nufått ansvaret för den förändringen. Det är viktigt atttänka igenom och arbeta igenom förslagen ordentligt.Att jag inte är beredd att snabbt eller tvärsäkert uttalamig om hur det skall se ut i den närmaste framtidenmed denna förändring betyder inte att vi saknar be-redskap eller vilja att arbeta med den.Fru talman! Jag tror att jag och harradikalt olika uppfattningar i den här frågan. Det varBeatrice själv som som skolministerfattade beslut som försvårar arbetet med integrationmellan skola och förskola och som försvårar arbetetmed en flexibel skolstart. Om man begränsar denflexibla skolstarten till en fråga om vid vilken ålder -och då har man egentligen bara att välja mellan- som barnet skall inträda i en skolverksamhet somman inte arbetat tillräckligt för att förändra, kommerden skolstarten inte att vara särskilt flexibel.Jag tror i stället att potentialen finns i integrationmellan förskola och skola där barnen får arbeta till-sammans med förskollärare, grundskollärare, lågsta-dielärare, fritidspedagog och speciallärare. Barnen fårdå en möjlighet att arbeta med både förskolepedago-giken och skolpedagogiken, både det mer strukturera-de lärandet och leken. Det är med den utvecklingensom vi verkligen kan möta barnet utifrån barnetsbehov och barnets förutsättningar.Barn utvecklas inte på ett sådant sätt att man vidett bestämt tillfälle kan säga: är du skolmogen.Det är bra. Däremot måste skolan utvecklas på ettsådant sätt att den faktiskt blir barnmogen. Jag delarinte uppfattning att kommunerna miss-sköter sin uppgift. Det beror naturligtvis på att vi harolika syn på vilken uppgift det är kommunerna skallsköta. Jag tycker att det är bra med en integrationmellan förskolan och skolan.Nu skall vi göra ytterligare förändringar för attunderlätta den integrationen. Jag menar att kommu-nerna i många fall ligger före staten och har varit merframsynta än vad staten har varit på detta område.Anledningen till att de har kunnat vara det är de beslutsom fattade och var ansvarig för somskolminister vilka drev utvecklingen bakåt. Hon änd-rade bl.a. direktiven till den då sittande läroplans-kommittén som hade till uppgift att finna ett gemen-samt styrdokument för både förskola och skola.Anf. 58 (m)Fru talman! har jag nästan lust att säga: Stoppoch belägg! Det var faktiskt inte jag som infördeflexibel skolstart. Det var som gjordedet. Att det möjligen inte var ett beslut som var förbe-rett tillräckligt mycket kan inte jag ta ansvar för. Där-emot var det under den borgerliga mandatperiodensom verksamheten med olika integrationsmodellerverkligen växte ute i kommunerna, och det är någotsom jag ser som väldigt positivt.Dock ansåg jag och den regering jag satt i att detarbete som hade påbörjats med ett gemensamt måldo-kument för barn och ungdomar i åldern var attgreppa över litet mycket. Det visade de underlag vihade. Eftersom det var mycket angeläget att få framen modern läroplan efter den decentralisering somriksdagen hade genomfört, fanns det goda skäl attkoncentrera uppgifterna på den. Dock angavs myckettydligt i läroplanen att samarbetet mellan förskola ochskola är väsentligt och någonting som måste integre-ras. Man måste nog har historiebeskrivningen litetklart för sig.Det som är betydelsefullt och intressant att disku-tera är detta: Om har bestämt att barn fårbörja i skolan när de är eller när de är ,och att det är föräldrarna som skall fatta det beslutet,är det allvarligt när inga kommuner bryr sig om vadriksdagen har sagt. Skolministern får gärna tycka attbeslutet var fel. Det kan jag tycka, och det kan vemsom helst tycka. Men om har fattat ett be-slut är det rimligt att kräva att det också efterlevs. Detär där jag tycker att man har slarvat litet.Det fördes en debatt i samband med att beslutetfattades där man sade att föräldrar kommer att försnöd skull sätta barn i skolan innan de ärmogna för det, eftersom skolan är gratis men intebarnomsorgen. Så sades det i debatten. Det har visatsig att det blev precis tvärtom. Föräldrar var oerhörtomdömesgilla och satte verkligen barnets behov ochde bedömningar man kunde göra i centrum och varväldigt försiktiga innan kommunerna kunde börjademodernisera mottagandet av det små barnen.Det är detta som gör att jag tycker att man kanfråga om ministern är nöjd med hur kommunerna gör.Jag är det inte. Så länge beslut gäller anserjag att föräldrar i detta land har rätt att få veta vadsom faktiskt gäller, och att inte kommunerna gör litethipp som happ och hur de vill. Sedan är detta natur-ligtvis ett skäl för regeringen att skynda på om det ärså att man avser att begränsa föräldrarnas valfriheteller på något annat sätt justera i reglerna för skolstart.Jag tror att det ligger en poäng i att skolstarten ärflexibel, eftersom barn utvecklas i väldigt olika takt.Det är också ett av skälen till att det utvecklas olikaformer av samverkan och integrerade modeller mellanbarnomsorg och skola.Skolstarten är delvis en pedagogisk fråga. Jag trorändå - och det skall vi kanske inte tro något om, utani stället utreda - att det är betydelsefullt för barn attveta när de går i skolan och när de inte gör det. Attbörja skolan är ett viktigt steg. Jag är litet rädd för attvi hamnar i former där vi tar ifrån barnen den möjlig-heten. Jag är inte säker på att det stimulerar den glädjedet skall vara att söka kunskap.Anf. 59 Skolminister ()Fru talman! Även jag tror att det är ett mycketviktigt steg för barn att börja skolan. Det är också ettsteg som ibland är svårt. Barn behöver bli bemöttautifrån sina speciella förutsättningar och sina speciellabehov. Det är inte alltid som barns förutsättningar ochbehov låter sig enkelt inordnas i t.ex. läsår.Därför är det viktigt att det finns en beredskap iskolan och förskolan att möta barnen där de befinnersig både i lärandet och i leken. Där finns det storavinster att göra med ett samarbete och en integrationmellan förskolepedagogik och skolpedagogik. Jag troratt förskolan har mycket att lära skolan i detta arbete.När det gäller historieskrivningen var det faktisktden tidigare socialdemokratiska regeringen som delsfattade beslut om en flexibel skolstart, dels fattadebeslut om direktiv till läroplanskommittén att prövaom det var möjligt att utarbeta ett gemensamt måldo-kument som bygger på en helhetssyn på barnens ut-veckling under hela deras uppväxttid både i förskolaoch i skola. Det var i den lagstiftningen och i de di-rektiven som som skolminister var an-svarig för att göra en ändring i den ena delen, nämli-gen den att pröva att utarbeta ett gemensamt måldo-kument. Det var så det stod i direktiven.Jag delar inte uppfattningen att inga kommunerbryr sig om beslut eller lagstiftningen. Jagförstår inte vad grundar den uppfatt-ningen på. Fr.o.m. har föräldrar rätt attvälja om barnen skall börja skolan det år de fyller sexår eller det år de fyller . I de enkäter och deundersökningar som bl.a. har gjorti kommunerna visar det sig att det finns en mycketstor beredskap för detta. Jag förstår inte på vilketunderlag som i denna del grundar sinstora misstro mot kommunerna eller sitt fördömade avkommunerna.Jag tror att föräldrar är omdömesgilla. Jag är intesärskilt orolig för att föräldrar skulle välja att fattabeslut om sina barns skolgång grundat på snäva eko-nomiska perspektiv eller någonting annat.Föräldrargör i allmänhet allt vad de kan för att skapa en så bratillvaro och utveckling som möjligt för sina barn.Däremot är det viktigt att föräldrar verkligen har enchans att också göra ett sådant val. Det är också vik-tigt att inse att den stora frågan för barnen, när detgäller utvecklingen och lärandet, inte handlar om ifallman skall börja den traditionella skolan när man ärsex eller . Det bästa svaret på den fråga sommånga ställer sig är att man skall förändra de förstaoch viktiga åren både i förskolan och i skolan på ettsådant sätt att det finns en större beredskap att mötabarnen där de faktiskt befinner sig.Många kommuner har kunnat visa att när kompe-tenser sammanförs från olika yrkesområden, närgrundskole- och lågstadieläraren, specialläraren, kan-ske talpedagogen, förskolläraren och fritidspedagogengemensamt arbetar i lag kring barnen, finns det enoerhörd potential för kvalitetshöjning också inomramen för befintliga resurser.Fru talman! Jag tycker att det är litet långsökt attutmåla det som att jag förvägrar föräldrar rätten att fåveta vilken lagstiftning som gäller, i och med att jagsäger att det inte är aktuellt att gå ut med någon sär-skild informationskampanj om en lagstiftning somfaktiskt är gammal.Anf. 60 (m)Fru talman! Jag tycker inte alls att man skall gå uti någon informationskampanj. Bakgrunden till att jagär kritisk är vissa rapporter från Skolverket.Jag är närmast intresserad av om ifall det finnsnågra nya aktuella uppgifter som tyder på någon för-bättring. De kontakter jag har med en hel del kommu-ner visar att det inte har skett någon upplyftning idetta fall. Om kommunerna, i enlighet med Skolver-kets uppfattning för sedan, inte sköter detta ärdet väl ändå intressant om skolministern kan påpekadet. kan då gå på kommunerna och sägaatt de faktiskt inte har gjort vad de skall göra i dennadel.Det är alldeles riktigt, som skolministern säger, attkommunerna har en jättestor beredskap för att ta emotalla sexåringar, vilket vi också har ålagt dem. Men problemet är att ingen frågar föräldrarna vadde har för uppfattning. Man utgår ifrån att när barnenär tas de om hand. Många kommuner harvalt modeller som innebär att det inte finns någonstörre valmöjlighet eller flexibilitet. Det betyder inteatt jag anser att dessa kommuner har dåliga alternativ- jag bara konstaterar att det är så här.Det är väsentligt att reder ut huruvida vilever upp till våra beslut eller inte. Annars kommerriksdagen att stå utan något som helst inflytande omkommunerna inte följer de beslut som faktiskt ärfattade på väsentliga punkter. Jag tycker att det ärregeringens sak att hålla efter och följa upp detta. Jagtror att det är väsentligt att föräldrar får information.Skolministern har också sagt sig ha denambitionen.Indelningen i läsår och den mycket traditionellaformen för skolan är självfallet inte bra i alla delar.Det finns många intressanta exempel på vad man kangöra i stället. I vissa länder börjar man skolan den fyller ett visst antal år. Det tycker jag är en kulmodell. Jag tycker att det är bra om vi kan pröva olikamodeller. I den delen har jag alltså inga som helstlåsningar.Jag ser fram emot regeringens kommande förslag.Anf. 61 Statsrådet ()Fru talman! Jag tror ändå att det finns en skiljelin-je mellan mig och i denna fråga.Moderaterna landar, som så ofta, på att valfrihetenoch inflytandemöjligheterna handlar om att väljamellan färdiga alternativ - att man väljer antingen attinte gå i skolan eller att göra det. Den stora frågan ärdå: När?Jag ser det som en viktig form av inflytande kan påverka den verksamhet där barnen faktisktdeltar. Det måste finnas en möjlighet i den verksam-het barnen deltar - vare sig det är sexårsverksamheteller i - att kunna påverkadet sätt man arbetar på och på vilket barnet blir be-mött för att på bästa sätt få just sina behov tillgodo-sedda.Regeringen kommer att lägga fram förslag på hurvi skall stimulera utvecklingen i kommunerna. Somjag har sagt är min grundinställning att kom-munerna har kommit långt. Det är dags att statenbörjar komma lika långt, och bidrar till den utvecklingsom redan är på gång i många kommuner. Vi kommeratt återkomma till med förslag i dessa delar.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1995/96:153 omelevernas matematikkunskaper på högstadietAnf. 62 Statsrådet ()Fru talman! har med anledning av enundersökning från skolor om elevernasmatematikkunskaper frågat mig vilka åtgärder jagavser att vidta för att förbättra elevernas matematik-kunskaper på högstadiet, samt på vilka sätt regeringenavser arbeta för att eleverna skall få fler välutbildadelärare i matematik.Den undersökning som refererar tillbygger på den matematikundervisning som dels följergamla kursplaner, dels är indelad i allmän och särskildkurs. De nya kursplanerna i ämnen somnu tillämpas, och det mål- och kunskapsrelateradebetygssystemet som kommer att gälla framöver, ska-par nya och bättre förutsättningar för att nå kun-skapsmålen i alla ämnen inklusive matematik.En internationell studie som hänvisartill i Bilden av skolan 1996, visar att matematikkun-skaperna hos svenska 13-åringar har förbättrats underden senaste 15-årsperioden.Jag vill i sammanhanget peka på några viktigapunkter.För det första är det i den nya läroplanen myckettydligt att skolhuvudmännen har en skyldighet att setill att alla elever når kunskapsmålen i de nationellamåldokumenten. För resultaten i är detprimärt som har ansvaret för attvidta ändamålsenliga åtgärder. Genom att exempelvisutnyttja timplanens flexibilitet har skolorna möjlighetatt anpassa undervisningstiden efter elevernas behov.För det andra måste arbetssätt och arbetsformerständigt utvecklas och anpassas till nya förutsättning-ar. En presenterad undersökning om valet tillnaturvetenskapliga studier i gymnasieskolan visar atten stor andel elever i årskurs 7 i , somborde ha goda förutsättningar för naturvetenskapligaoch tekniska studier, tappar intresset för bl.a. mate-matik i högstadiet. Detta beror sannolikt, enligt minbedömning, på att undervisningen inte upplevs sommeningsfull för alla elever. Genom att förändra ochutveckla metodiken i matematikundervisningen borderesultaten förbättras. Det är viktigt att huvudmännenför skolan fokuserar på läroprocesserna och att deföljer upp och utvärderar vad eleverna faktiskt lär sig.När det gäller lärarnas kompetens delar jag Beat-rice Asks uppfattning att det är mycket viktigt attlärarna har relevant utbildning. Det råder dock brist påutbildade lärare i vissa ämnen i . Enligtuppgifter från är andelen lärare i NO äm-nen och matematik som saknar lärarutbildning ca20 %. Rekryteringen till lärarutbildningen i matematikoch NO ämnen är tämligen . Lärarutbildning-en har, trots ansträngningar, svårt att fylla utbild-ningsplatserna. Bristen på sökande till lärarutbild-ningarna beror delvis på tillträdesreglerna till högsko-lan. Regeringen har, bl.a. i proposition 1995/96:184,Tillträde till högre utbildning m.m., framhållit bety-delsen av att bredda rekryteringsbasen till högskolan.Genom att underlätta för sökande från flera av gym-nasieskolans program att bli behöriga till lärarutbild-ningarna kommer fler lärare att komma ut påarbetsmarknaden.Jag ser det också som angeläget att stimuleraflickors intresse för matematik. Regeringen har nyli-gen anvisat som bidrag till en konferensunder innevarande år som anordnas av nätverketKvinnor och matematik i samverkan med institutio-nen för ämnesdidaktik vid lärarutbildningen i Göte-borg.Jag tror även att det utvecklingsavtal som tecknatsmellan och lärarorgani-sationerna kommer att öka förutsättningarna för enkvalitetshöjning i skolans undervisning samt höjaattraktiviteten hos läraryrket.Goda matematikkunskaper är viktiga för bl.a. fort-satta studier i gymnasieskolan. Att en stor andel aveleverna inte kan utföra grundläggande matematiskaoperationer när de lämnar är självfalletinte acceptabelt. Jag vill försäkra om attjag nogsamt kommer att följa hur elevernas kunskaperi matematik utvecklas framöver.Anf. 63 (m)Fru talman! Jag tackar skolministern för svaret.Vi är kanske överens om att det är bedrövligt att24 % av eleverna i årskurs 9 i en stor undersökningsvarar att 6 000 dividerat med 3 000 är lika med2 000. Det är var fjärde elev! Detta visar dessutom attde inte förstår storheten. Den grundläggande förståel-sen av vad matematik är finns inte. Det är oerhörtallvarligt.Man kan också läsa sig till att en mycket stor an-del av de lärare som undervisar dessa elever inte harnödvändiga kunskaper i matematik. Jag har framställtdenna interpellation därför att läget är akut. Vi kaninte vänta på att det skall rättas till genom bättrekursplaner som skall införas , framför alltinte eftersom det saknas lärare som har den kompe-tens som krävs för att undervisa med de nya kurspla-nerna.Jag tror att vi måste arbeta på många olika sätt.Naturligtvis är det inte i första hand regeringens sak,men om ambitionerna att få fler sökande till naturve-tenskapliga och tekniska utbildningar skall uppfyllasär detta oerhört centralt.Däremot är jag mycket bekymrad över svaret närskolministern säger att de nya reglerna för antagningtill högskolan skulle underlätta. Den breddning somsker genom det förslaget innebär ju att man inte ensbehöver ha godkänt på matematikens grundkurs föratt få allmänt tillträde till högskolan. Det ger möjligenfler lärare men inte fler lärare som är duktiga i mate-matik, vilket är den fråga som vi här diskuterar.Jag skulle vilja höra om inte skolministern tyckeratt det finns anledning att ganska konkret stimulerajust fortbildning och annat för att höja kvaliteten närdet gäller matematikundervisningen för de elever somnu går i skolan och framför allt för att lyfta läraresförmåga att undervisa i matematik. Jag tror att detta ärnågonting som vi kommer att få leva med . Det var ju inte heller något lysanderesultat i de nationella proven när det gällde matema-tiken på gymnasiet. I kan man se en vissförbättring men det kan man än så länge inte göra pågymnasiet.Dessutom finns det en annan aspekt. Vi diskutera-de tidigare segregation. Den hemska sanningen somockså visas av är att skillnaderna i kunska-perna i matematik växer mellan dem som kan minstoch dem som kan mest. Så det finns en del som helstslås ut. Hur klarar man sitt dagliga liv om man intekan räkna pengar, hålla reda på saker och ting ellerinte kan förstå hur saker hänger samman? Det är judet som matematik handlar om.Detta är väldigt centralt. Något måste väl ändå re-geringen kunna göra för att ytterligare förstärka för-söken att intressera fler att bli duktiga i matematik.Anf. 64 Statsrådet ()Fru talman!