prot · GJ0982 · 1996-04-18 00:00:00 — Det är riktigt som statsrådet säger attdet framför allt bland våra husdjur finns genetisktdefekta exemplar. Jag har själv en liten hund, en lhasaapso. Jag är tvungen att ha en rosett i pannan på denför att kunna skilja på vilket som är fram och bak påhunden. Det var inte avsikten från början att honskulle se ut så, men naturen har skapat henne på detviset.Statsrådet säger att vi kan förbjuda. Men kan videt i verkligheten? Min fråga gäller om inte EU:sregler står över den svenska lagstiftningen på det härområdet. Den person som jag refererade till var ju intevem som helst. Det var ju EU:s jordbrukskommissio-när. Jag tror att han har blivit vald därför att han för-hoppningsvis har en viss kompetens på det här områ-det.Jag frågar fortfarande om jag uppfattade det stats-rådet sade i TV korrekt, dvs. att han kan åtalas ochskall dömas. Statsrådet svarade inte på det med ettenda ord. Det skulle vara intressant att veta vad stats-rådet anser att hon har sagt. Det som står i svaret harhon i alla fall inte sagt.Anf. 19 Jordbruksminister ()Fru talman! Om herr kommissionären får man väl säga att han, liksom en svenskjordbruksminister, har rätt att ha sina åsikter.Däremot är det alldeles uppenbart att det vid enenkel, och även vid en mer genomgående granskninginte finns någon som helst motsättning mellan och på den här punkten. De är isjälva verket tämligen likalydande. med gene-tiskt defekta raser skall inte bedrivas, men man görinte en central tolkning inom EU för alla EU-ländervad detta betyder i exakt varje enskilt fall. Man över-låter åt de enskilda medlemsländerna att göra sinatolkningar. Det är möjligen klokt på det här stadieteftersom utvecklingen inte går exakt lika fort ochexakt åt samma håll i alla länder.Processen att omvärdera människans rätt att hålladjur kan inte avgöras genom ett enda beslut, utan dethandlar om alla de tankar som vi alla har om detta,om vår livshållning. Den processen kommer natur-ligtvis att ta sin tid och att vara olika snabb i olikaländer, men det är alldeles uppenbart att det inte finnsnågon motsättning mellan våra lagar och EU:s regel-verk.Sten har kanske aldrig varit utsatt försådant här - våra medier gör väldigt sällan fel - mendet kan ibland hända att det t.ex. genom klippning i enintervju inte riktigt tydligt kommer fram vad man villsäga. Jag har inte själv sett inslaget i fråga, men detkan hända att det har uppfattats så här. Det beklagarjag, eftersom jag i just det här fallet mycket noga hartänkt igenom vad jag har rätt att säga och göra för attundvika att bli beskylld för ministerstyre, som StenAndersson nu ändå påstår att jag har gjort mig skyldigtill.Jag har mycket stor respekt för svenska myndighe-ters självständighet och givetvis för rättsväsendet. Dethar aldrig varit min avsikt, och jag skulle inte enstänka tanken att vilja ägna mig åt ministerstyre. Omdet har framstått så i medierna, beklagar jag det. Dethar verkligen inte varit min avsikt. Däremot har jag,som sagt, åsikter i frågan, och dem står jag för.Anf. 20 ()Fru talman! Det är både bra och självklart att ettstatsråd har åsikter. Det är framför allt därför somman utses till en sådan post. Men statsrådet måsteändå förstå att det kan skapa osäkerhet och t.o.m.bristande trovärdighet hos svenska myndigheter ochytterst hos statsrådet när en sådan potentat som FranzFischler säger så här i en frågestund i . Jag kan tänka mig att bonden i ,om han skulle bli dömd enligt svensk lag, kan ta detuttalandet som skäl för att driva frågan vidare. Det ärju inte vem som helst som har sagt detta.Jag har vidare alltid sagt att man om man trampari klaveret skall hålla foten nere. Var gång man lyfterpå foten låter det ju oerhört illa. Jag kan förstå att detvar en något affekterad stämning som rådde i medier-na kring rasen Belgian Blue. Jag tror inte att inslagetvar felklippt eller fejkat. Meningen löd: "Han kan ochskall dömas." Jag tycker att statsrådet kunde ha ståttför det. Jag är ingen vän av att öka byråkratin i konsti-tutionsutskottet, men jag tycker att det skall vara litetav ärlighet och att man kan säga: Det var fel. Jagtänkte litet för snabbt.Att ett statsråd skall ha lov att ha åsikter är dockfullt naturligt.Anf. 21 Jordbruksminister ()Fru talman! Låt mig först säga angående den frågasom EU:s jordbrukskommissionär svarade på inte varkorrekt ställd. Frågan utgick från att hadeförbjudit rasen Belgian Blue. Vi är mycket väl med-vetna om att vi inte kan förbjuda rasen, men vi kandefiniera hur förbudet mot avel med genetiskt defektaraser skall tolkas i vårt land, och det är precis vad vihar gjort.Min bedömning är att om kommissionären hade fått en fråga som hade handlat om vadSverige faktiskt hade gjort, hade han säkerligen ocksålämnat ett annat svar.Jag vill till slut bara lugna med attsäga att såvitt jag vet har ingen annan tolkat minauttalanden på samma sätt som han. Jag har inte märktatt det finns en våldsam oro i landet för att rättsosä-kerhet skulle ha uppstått eller att det förhållandet attjag uttryckte min åsikt kan ha skakat grundvalarna fördet svenska rättssamhället. Jag tror alltså inte att StenAndersson behöver känna en så oerhört stor oro.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1995/96:122 om lö-nebidrag för arbetshandikappadeAnf. 22 ArbetsmarkmarknadsministerMARGARETA ()Fru talman! har frågat mig om hurregeringen avser agera i frågan om lönebidrag förarbetshandikappade, med hänsyn till det beslut somhar tagits av den socialdemokratiska kongressen.Låt mig först få understryka att det är regeringensuppfattning att personer som har ett funktionshinderskall få ett kraftfullt stöd som hjälper dem ut på ar-betsmarknaden. De arbetsmarknadspolitiska åtgärdersom är förbehållna arbetshandikappade sökande syftarockså till att tillförsäkra dem en rätt och möjlighet attdelta i arbetslivet som andra. Åtgärderna därav, bl.a.lönebidraget, har ytterst ett fördelningspolitiskt syfteoch är viktiga delar av svensk handikappolitik. Dettaär också anledningen till att det satsas 17,2 miljarderkronor på särskilda åtgärder för arbetshandikappadeunder /96 (18 månader). Genom deriktade insatserna har 85 000 personer beretts möjlig-het till arbete. Dessutom tar 25 000 personer medfunktionshinder del av alla de andra åtgärder somfinns för arbetslösa. När det gäller lönebidrag harSverige fortfarande de mest generösa reglerna i värl-den för detta slags lönesubventioner.De besparingar som har beslutat omsyftar till att minska underskotten i statens finanser.Inte heller de åtgärder som avser arbetshandikappadehar kunnat undantas från besparingskraven.När det gäller lönebidrag till ideella organisationervill jag påminna om bakgrunden tillinförandet av systemet med de flexibla lönebidragenden . Reformen innebar en genomgripandeförändring, där de tidigare fasta bidragsnivåerna ersat-tes av ett flexibelt bidrag, som skall kompensera denenskildes funktionsnedsättning, oberoende av arbets-givarkategori.Det nya systemet innebär större möjligheter för envidgad arbetsmarknad, där också privata arbetsgivarekan medverka i rehabiliteringen av arbetshandikappa-de. Vissa inlåsningseffekter motverkas genom att densom behöver en högre lönesubvention inte behöverhänvisas till arbetsgivare som statliga myndighetereller organisationer. Det avgörande är i stället densökandes behov med hänsyn till hans eller hennesutbildning eller intressen.Det är viktigt att komma ihåg att det flexibla lö-nebidraget är ett individuellt riktat arbetsmarknads-politiskt stöd. Det yttersta syftet med åtgärden är att fåpersoner med ett arbetshandikapp i arbete och inte attfinansiera verksamheter med svag ekonomi.Beslutet om en sänkning av bidragsnivån till 80 %efter de fyra första årens anställning är en tidigare-läggning av en nivå som ändå inträdergenom tidigare beslut. En högstbe-stämd bidragsnivå, med ett undantag för prioriteradegrupper, samt ersättning för lönebikostnader måstefortfarande anses som en generös subvention. Dearbetsgivare som vid en omförhandling kommer att fålägre bidragsnivåer måste överväga nya lösningar ochprioriteringar i sin verksamhet. Flera föreningar hargenom förhandlingar med kommuner och landstingkunnat komma fram till kompletterande finansierings-former.Det är inte givet att en högre bidragsnivå som rik-tas till särskilda arbetsgivare leder till att fler arbets-handikappade får en lönebidragsanställning. Konsek-venserna av en sådan lösning är att funktionshindradekan få svårare att förankra sig på arbetsmarknaden,vilket ytterst är en solidaritetsfråga.Riksdagen har också vid upprepade tillfällen utta-lat att fler personer med arbetshandikapp hänvisas tillarbetsgivare som har större möjligheter för en över-gång till ett icke subventionerat arbete.Den sammantagna utvecklingen sedan systemetmed det flexibla lönebidraget har införts visar att dengenomsnittliga kostnaden för lönebidraget har ökatnågot i takt med högre lönekostnader. Målsättningenatt hänvisa fler personer med arbetshandikapp tillenskilda och kommunala arbetsgivare har heller intekunnat infrias. Antalet anställda med lönebidrag är också den högsta volym somredovisats sedan lönebidraget infördes 1980.Vad gäller den socialdemokratiska kongressensbeslut att arbetshandikappade som har anställ-ning med lönebidrag inte skall behöva bli uppsagdapå grund av att lönebidragssystemet förändras vill jagframhålla följande.Eventuella ändringar av reglerna för lönebidrag iframtiden skall genomföras på ett sätt som begränsarriskerna för att de som har lönebidrag skall förloraarbetet. Förändringarna skall också genomförasgradvis med begränsade effekter för dem som redanhar lönebidrag. Jag är därför inte bereddatt göra några höjningar när det gäller lönebidragsni-våerna.Den 7 december 1995 antog en propo-sition om anställning med lönebidrag (prop.1995/96:96) i syfte att försöka häva ett totalstopp förnya lönebidragsanställningar i olika delar av landet.Vidare tillfördes till ytterligareutgifter för lönebidrag. De åtgärder som riksdagenfattade beslut om var nödvändiga för att målsättning-en om det flexibla lönebidraget skall kunna förverkli-gas.Jag vill framhålla att den fortsatta inriktningen avåtgärden lönebidrag bör vara att stärka den sökandesmöjligheter att få ett arbete utan höga och långvarigalönesubventioner. Kraven på AMS:s uppföljning avkostnaderna har skärpts så att resurserna används påeffektivast möjliga sätt, något som leder till att flerpersoner har möjlighet att ta del av stöden inom ra-men för de medel som anvisats.Det kan vara tid att studera hur hela det offentligastödet till arbetshandikappade fungerar och hur deoffentliga resurserna kan utnyttjas effektivare i syfteatt bereda rehabilitering och arbete åt personer medarbetshandikapp. Jag överväger därför att låta utredaoch se över dessa frågor.Med detta anser jag mig ha klargjort mina ställ-ningstaganden i de frågor som framhål-ler i interpellationen till mig.Anf. 23 ()Fru talman! Jag vill till att börja med tacka ar-betsmarknadsministern för svaret.Vi hade uppe detta ärende ,och då tyckte arbetsmarknadsministern att jag var litethård, eftersom hon då bara hade suttit på sinpost. skall sägas att hon ju har suttit i denregering som bär ansvar för dessa beslut sedan 1994.I dag har det gått , och minis-tern har haft tid på sig att fundera. Resultatet är dockinte särskilt uppbyggligt. Jag vill kommentera svaretpå några punkter.Det sägs att det yttersta syftet med åtgärden löne-bidrag är att få personer med arbetshandikapp i arbeteoch inte att finansiera verksamheter med svag eko-nomi.Men det är ju inte det saken handlar om. Uttrycketär litet nedvärderande mot alla som jobbar i folkrörel-serna och lägger ned miljontals timmar ideellt arbete.Man har fått möjlighet att ha en lönebidragsanställ-ning, vilket har gett en person som annars hade haftsvårt att få anställning ett jobb.Nu handlar det om verkligheten. Många av dessaorganisationer klarar inte av sänkningen av lönebidra-get. Det handlar om varsel och uppsägningar. Det ärverkligheten, inte minst när det gäller handikappor-ganisationer, som alltså drabbas hårt av neddragning-en.När verklighet och karta inte stämmer överens ärdet trots allt verkligheten som gäller. Det handlar ommänniskor som ställs ut i öppen arbetslöshet.Ministern sade att det inte är givet att en högre bi-dragsnivå som riktar sig till särskilda arbetsgivareleder till att fler arbetshandikappade får en löne-bidragsanställning. Men det är ju inte det fråganhandlar om ! Det handlar om att inte göra flerarbetshandikappade arbetslösa.Sedan sade ministern att funktionshindrade kan fåsvårare att få en förankring på arbetsmarknaden, un-derförstått om man gjorde något här. Jag förstår intelogiken i detta. Vad menar ministern? Faktum är attdet är ministerns brist på agerande som gör männi-skor arbetslösa.Nu kommer vi in på den socialdemokratiska parti-kongressens beslut, som innebär att arbetshandikap-pade som har anställning med lönebidrag inteskall behöva bli uppsagda på grund av att löne-bidragssystemet förändras.Ministern kommenterar detta med att säga atteventuella ändringar av reglerna för lönebidrag iframtiden skall genomföras på ett sätt som begränsarriskerna för lönebidragsanställda.Men det handlar inte om framtiden - det är ju nusom varslen är lagda! Det är nu som människor kom-mer att bli arbetslösa och ställas i arbetslöshetskön.Jag kommer ju ifrån , och jag vet attarbetsmarknadsministerns egna partikamrater hargjort ett mycket kraftfullt uttalande. Norrköpingsarbetarkommun har påtalat att det gäller att handlaomedelbart, just för att förhindra denna utslagning.Ministerns svar visar bara att ministern faktisktinte ställer upp på kongressbeslutet av sitt eget parti.Hon ställer inte upp för att se till att de arbetshandi-kappade får fortsatt anställning i sina ideella organi-sationer.Ministern överväger att utreda hela det offentligastödet till arbetshandikappade. Men det är inte dettasom behövs ; det är handling. Det saknas enpolitik. I stället för att begrava den här saken i enutredning - ta kommandot och säg någonting! Låt intearbetslöshetskön växa!Anf. 24 ()Fru talman! Oavsett konjunkturläge har de arbets-handikappade alltid en svår situation på arbetsmark-naden. De statliga insatserna för att stärka handikap-pades ställning är därför oerhört viktiga och bör alltidvara prioriterade.Att få möjlighet att utföra ett efterfrågat arbeteökar, som statsrådet vet, livskvaliteten enormt. Folk-partiet har alltid prioriterat dessa insatser och motsattesig därför sänkningen av statsbidraget till 80 %.Under alla mina år i har vi jagat de so-cialdemokratiska regeringarna för att de skall anvisamer pengar, så att arbetshandikappade skall få enbättre ställning på arbetsmarknaden.Utifrån detta anser jag att regeringen inte leverupp till den socialdemokratiska kongressens beslut.Statsrådet sade i sitt svar att regeringen vill försäk-ra de handikappades rätt att delta i arbetslivet. Vidaresade statsrådet att det inte är givet att en högre bi-dragsnivå leder till att fler arbetshandikappade får enlönebidragsanställning.Min övertygelse är att det krävs ett rejält stöd frånsamhället om fler arbetshandikappade skall kunna fåarbete hos de ideella organisationerna.Min fråga till statsrådet är: Har statsrådet inte re-flekterat över att beslutet leder till färre anställningarför de arbetshandikappade?Statsrådet framhöll också att inriktningen är att delönebidragsanställda skall ha lättare att få ett arbeteutan höga lönesubventioner. Tror statsrådet att dearbetshandikappade har lättare att få en anställ-ning på den öppna marknaden än de som inte harnågot arbetshandikapp?Utvecklingen har ju visat att Socialdemokraternasvallöfte om full sysselsättning inte har infriats. Jag villpåminna om att arbetslösheten ligger på enorimligt hög nivå. Därmed kommer också de svaga,de arbetshandikappade, i ett allt sämre läge.Att skära ned lönebidraget till leder till attfler arbetshandikappade blir arbetslösa och att de fåren svårare ställning på arbetsmarknaden. Dessutomblir resultatet i statskassan besparingsmässigt ganskamagert. Livskvaliteten sjunker för de arbetshandikap-pade, som slås ut.Den 7 mars 1996 betonade den förre arbetsmark-nadsministern, , att lönebidragsan-ställda har ett starkare skydd i lagen och att regering-en inte har ändrat politik.Jag skulle vilja fråga statsrådet om detta är rele-vant, när mängder av lönebidragsanställda runt om iSverige har varslats om uppsägning.Anf. 25 ()Fru talman! Det är, som ministern framhåller, oer-hört viktigt att vi utnyttjar de resurser vi har för att såmånga arbetshandikappade som möjligt skall kunna fåett arbete. Inte minst viktigt är det att också de somhar ett gravt handikapp skall få möjlighet att kommaut på arbetsmarknaden och in i arbetsgemenskapen.Därför måste vi hålla fast vid att höga lönebidragendast är till för dem som har ett gravt handikapp ochinte har en chans att göra sig gällande på annat sätt påarbetsmarknaden.Den som har ett funktionshinder skall ha lön fördet han eller hon faktiskt utför; något annat är ovär-digt. Att vi framhåller kunskaperna, styrkan och detfriska hos människor och endast kompenserar arbets-givaren för det som personen inte kan utföra på grundav sitt handikapp - det är det enda rätta.Fru talman! Det som oroar mig mest är om vi trotsarbetsförmedlingens aktiva arbete med omförhand-lingar ändå inte får pengarna att räcka till alla dearbetshandikappade som står i kö för tillgång till s.k.nya lönebidrag. Vilka åtgärder kan ministern då vid-ta?Därför, fru talman, ser jag positivt på ministernsförslag om att se över hela det offentliga stödet förarbetshandikappade. Att se till helheten är nödvän-digt. Det handlar inte bara om lönebidrag utan ocksåom arbetshjälpmedel kombinerat med personligt stöd,om diskriminering, om jämställdhet och jämlikhet iarbetslivet för den som har ett funktionshinder ochytterst om hur vi skall kunna integrera handikappfrå-gorna i samhället i stort som en naturlig del och inteenbart via särlösningar.Ett sätt fru talman, kan vara Arbetsmarknadspoli-tiska kommitténs förslag om en samordnad rehabili-tering på lokal nivå, där arbetsförmedlingen, kommu-nerna och samarbetar under ett takoch med gemensamma resurser för att hitta indivi-duella lösningar som kan leda till arbete för männi-skor som är i behov av arbetsrehabilitering.Ett annat sätt prövas i mitt hemlän i södra , där man söker projektmedel från den europeiskasocialfondens mål 3 för intensifiering av samverkanmellan olika myndigheter, kommuner och landstingmed ett gemensamt mål - att förstärka och öka möj-ligheterna för unga handikappade att komma in elleråtervända till arbetslivet efter sjukdom, olycksfalleller vid medfött funktionshinder.Detta, fru talman, är några exempel på framkomli-ga vägar där andra former av stöd kommer att behö-vas, ibland naturligtvis också lönebidrag.Fru talman! Det brådskar att gå vidare med nyakompletterande förslag. När kan ministern kommamed nya förslag, och när beräknar ministern komma igång med utredningen?Anf. 26 ()Fru talman! har fortfarande de mest gene-rösa reglerna i världen när det gäller lönebidrag. Detär bra och det tycker jag att vi skall ha även fortsätt-ningsvis. En lönebidragsanställning ger ett livsinne-håll och möjlighet till egen försörjning för de mångaarbetshandikappade som finns.I finns det ungefär 2 400 personer somhar lönebidrag. På grund av de nya reglerna har 90stycken blivit uppsagda och ungefär 250 är varslade.Det finns också ett visst mörkertal, så siffrorna är intetilltagna i överkant.Ser vi till kommun, som jag har fått framett underlag för, har 29 föreningar besvarat en enkätsom kommunen har gått ut med. Av de här 29 före-ningarna är det enbart 4 som har svarat att de nyaförutsättningarna inte kommer att påverka anställ-ningsförhållandena. I alla de andra föreningarna sägerman att man har varslat eller kommer att varslaoch att det kommer att bli förändringar.Jag vill vädja till arbetsmarknadsministern att göranågonting så att de här personerna inte behöver gå ut iarbetslöshet. Vi vet att de har svårt att hävda sig närarbetsmarknaden är normal och arbetslösheten låg.Nu när vi har hög arbetslöshet är det ännu svårare fördem att få ett nytt jobb.Jag ställer upp på lönebidragsnivån och jag ställerockså upp på att lönebidragen skall bestämmas utifrånde handikapp som personen i fråga har. Vad jag där-emot vill ha är en tillfällig lösning som innebär att dearbetsgivare som redan har anställda med lönebidragoch som inte har ekonomiska möjligheter får någottillfälligt stöd så att de kan behålla de lönebidragsan-ställda. De skulle då slippa att gå ut i arbetslöshet, ochman kommer att kunna lösa de här problemen just nu.När det sedan kommer nya anställda vet ju parternavad som gäller från början.Det har blivit förändringar under resans gång somgör att det är oerhört svårt för många arbetsgivare attbehålla sina lönebidragsanställda.Jag vill ställa en fråga till arbetsmarknadsminis-tern: Är arbetsmarknadsministern beredd att föreslåen tillfällig lösning i den här frågan, som är oerhörtviktigt för mig?Anf. 27 ()Fru talman! Jag tycker att det är mycket bra attden här debatten förs just . Vi får alla varje dagbrev från förtvivlade arbetshandikappade som, precissom sade, riskerar att sägasupp. De förlorar en positiv arbetsgemenskapmed stimulans och kamratskap, och de tvingas tillpassivt bidragstagande. Det blir antingen fråga omarbetslöshetskassa eller, vilket är troligt, partiell sjuk-skrivning och socialbidrag.Jag är själv mycket engagerad i rehabilitering avsjuka och arbetshandikappade. Även om jag i huvud-sak delar arbetsmarknadsministerns uppfattning - vihar också ställt upp på det i mitt parti - att vi måstespara på alla utgifter tycker jag att vi ändå kanskemåste ha en liten självprövning i det här ärendet.Arbetsmarknadsministern är nu beredd att tillsättaen utredning för att se över hela det offentliga stödettill personer med arbetshandikapp, och jag tycker attdet är ett bra förslag. Vi har en helt annan situa-tion på arbetsmarknaden än vi hade när många av dereformer som vi har skapat kom till. Det finnssäkert skäl att se över hur vi skall ordna det framöver.Jag kan väl nämna att vi i socialförsäkringsutskot-tet har en mycket aktiv kontakt med Mitthögskolansom ser över just problemen för sjukskrivna personersom är arbetslösa och deras möjligheter, eller rättaresagt brist på möjligheter, att rehabiliteras därför inte har någon arbetsgivare. Vårt utskott kommeratt ha en hearing och kanske lägger vi också ut någonforskningsuppgift eftersom det ligger i linje med detuppdrag om uppföljning och utvärdering som vi nu-mera har i utskotten. Det är alltså på grund av att detinte riktigt fungerar som vi hade tänkt när reformenskapades.Mitt parti var länge pådrivande, vill jag säga, närdet gällde det flexibla lönebidraget. Jag minns att vi imånga år faktiskt kämpade för detta trots hårt mot-stånd. Man hade tidigare mycket stränga regler förbidragens storlek, tidsintervall osv. Men vi lyckadesfå igenom det, och det har tydligen fungerat väl. Där-emot är det oerhört svårt att komma ut på den reguljä-ra arbetsmarknaden.Jag har inga extra pengar att erbjuda. Men jag villockså fråga: Är det möjligt att man som säger kan göra en tillfällig lösning med enomfördelning av de medel som ändå finns? Vi vet juatt det finns medel inom AMS. Jag skall debattera detsenare, men AMS har pengar till många utbildningarsom kan ifrågasättas.Jag läste i en tidning att AMS-chefenGöte menar att man borde förändraSamhalls nuvarande verksamhet, lägga ut fler uppgif-ter på entreprenad och effektivisera verksamheten. Vivet ju att lönebidragen är ca billigare per årän verksamhet.För framtiden finns det alltså många framkomligavägar även om vi kanske inte har möjligheter just nu.Men om det finns möjlighet till en omfördelning pådet sätt som min värmländska kollega har beskrivitskulle jag personligen se det med tillförsikt. Det är juväldigt trist att i dagens läge kasta ut de här männi-skorna direkt i arbetslöshet och kanske socialbidrags-beroende.Anf.