prot · GK0939 · 1996-12-05 00:00:00 — Förslag att dessa ärenden skall föras över tilldomstolsväsendet har väckts. tar kritiken motnämnden på allvar, men vi ser inte en lösning med ettöverförande till domstolsväsendet som det rätta sättet.I stället bör en översyn göras av Utlänningsnämndensarbetssätt för att kunna vinna större acceptans. Ensocial kompetens bör också ingå i de medmänskliga aspekterna i beslutsgången.Ett annat område som slår vakt om är allade gömda barn som finns i vårt land. Att leva somgömd flyktingfamilj är att leva under mycket svårapsykosociala förhållanden. Barnen far utomordentligtilla, och det är inte acceptabelt att detta fortgår. Cen-terpartiet anser därför att regeringen av humanitäraskäl bör återkalla de utvisningsbeslut som finns fördessa gömda barn. Det skulle innebära en allmänamnesti för dessa familjer. Det är en medmänskligåtgärd som skulle bespara alla dessa familjer det ut-omordentligt svåra i den situation som de nu befinnersig i.Sverige måste förbli ett land som visar med-mänsklighet och ger barnen en värdig uppväxt medmöjligheter till skolgång. Att kunna leka och umgåsmed andra barn borde vara en mänsklig rättighet. Mankan ju också av de bedömningar som görs av se att man tillämpar mera med-mänsklighet i sina bedömningar av barnfamiljer.Centern anser att detta skall gälla de övriga gömdabarnen.För övriga grupper av asylsökande har de långahandläggningstiderna och de många överklagandenainneburit att man har hunnit rota sig i det svenskasamhället. anför i sin motion att dessamänniskor skall ges en allmän amnesti efter en vistel-setid i vårt land. Ett sådant beslut skulle varaför den enskilde en reell möjlighet att börja ett nytt livi vårt land, eller möjligtvis att kunna inse att mankanske kan tänka sig att återvända till sitt hemland.Den press man lever under omöjliggör ofta ett sådantplanerande.Naturligtvis skall man beakta att den asylsökandeinte dömts för brott som ger fängelsedom över sexmånader.Med den nya utlänningslagen och med mindreärendebelastning bör inte denna situation uppstå skall kunna vistas i vårt land så länge att manhinner rota sig innan man får besked om utvisning.Därför ser vi ett sådant beslut som realistiskt ochnödvändigt.Utskottet avstyrker vår motion med en skrivningsom innebär ett löfte om att den s.k. Rättsprocessut-redningen skyndsamt skall ta upp frågan för utred-ning. Frågan skall enligt utskottet behandlas medförtur, och enligt uppfattning i en anda av attpositivt pröva möjligheten till preskription. Om såinte blir fallet återkommer vi naturligtvis i detta ären-de. litar dock på regeringens goda vilja idetta fall och har av den anledningen inte reserveratsig mot utskottsskrivningen.Fru talman! ställer sig bakom alla re-servationer under punkt 2, men för tids vinnandekommer jag att begära votering endast på mom. 67under reservation 2 i betänkandet.Anf. 3 ():Fru talman! Svensk flyktingpolitik har kapsejsat. Isamband med utvisningen av familjen i vintrasfrågade många ärliga människor mig: Hur kan IngvarCarlsson tillåta att detta sker? Efter Shakeris själv-mord frågade samma männi-skor: Hur kan tillåta att detta sker? Detär inget konstigt alls. Det är i allt väsentligt följden avsocialdemokratisk flyktingpolitik, även om utlän-ningsbyråkraterna ibland agerar litet väl fyrkantigt.Det går en röd tråd från det att regeringen i mittenav 80-talet förhandlade med diktaturens kreatur iPolen och DDR om att ta hand om asylsökande somvar på väg till . Därefter inleddes ett samarbe-te med andra västeuropeiska regeringar för att kunnahindra asylsökande från att nå fram och söka asyl iVästeuropa.Luciadagen 1989 sattes utlänningslagen ur spel föratt höll på att dränkas av 5 000 asylsökandeturkbulgarer. Den socialdemokratiska solidaritetspo-litiken höll på att rämna. För att undvika att behövaskylta med upprörande utvisningar gällde det att se tillatt de asylsökande inte kom in i vårt land. Då behövdeingen få veta att vi skulle ha sänt i väg dem. Införvalet presenterades en proposition utan konkretaförslag, men där den kommande alltmer restriktivapolitiken skulle skylas över under rubriken och immigrationspolitik.Kapitulationen inför en växande flyktingkritikframgick tydligt valrörelsen , då landets statsmi-nister konsekvent undvek att ta debatten med Nydemokrati. Den togs av den partiledaren.Förlorade s-röster till demokrati bidrog säkertändå till regeringsskiftet. Detta fick inte upprepas.Den folklige fick i uppdrag att mejslaut den restriktiva flyktingpolitik som han hösten 1994fick i uppdrag att genomföra i den nya regeringen.Den flyktingpolitiska utredningen genomdrevs iexpressfart. Beställningsjobbet hade ju Blommanklarat av redan före valet. Den olycksaliga Sincariaf-fären lade krokben för invandrarministern, och budetatt till slut med stöd från moderater och centerpartis-ter stadfästa det som förberetts gick tillPierre . står vi med facit i handen. Varförskall man vara förvånad?Propositionen bygger i allt väsentligt på betänkan-det Svensk flyktingpolitik i globalt perspektiv. Isvensk liksom europeisk debatt har länge gjorts enmedveten sammanblandning av flyktingar och invand-rare i största allmänhet. Genom att antyda att asylsö-kande kommer från fattiga länder vill man skapaintrycket att de huvudsakligen är ute efter en bättreekonomisk tillvaro. Så skapas den politiska grundenför att göra asylpolitik till en del av den allmännainvandringspolitiken. Genom att ändra rubriken tillSvensk migrationspolitik i globalt perspektiv fullbor-dar regeringen sin politik. Asylrätten måste hållas isärfrån allmän migrationspolitik.Fru talman! Tvärtemot vad som hävdas har antaletasylsökande från huvudsakligen länder i tredje värl-den varit förhållandevis i underhela 80-talet. Det har pendlat mellan 100 000 och250 000 med ett genomsnitt någonstans mellan150 000 och 200 000. Antalet asylsökande från detraditionella flyktingproducerande länderna i tredjevärlden har inte ökat.Först med kommunismens fall och de nationellasönderfallsprocesserna i samti det forma Sovjetväldet uppstod 1988 och 1989 enkraftig ström av asylsökande från dessa länder somföljd av att människor fick möjlighet att ta sig ut. Detförklaras också av att de till en början saknade tilltrotill den plötsliga frihet som uppnåtts. Asylströmmenfrån de forna kommuniststaterna har upphört.Det stora antalet asylsökande till länder som Sve-rige, och första århänför sig nästan helt till kriget i det forna Jugoslavi-en. sedan fördesi ett krig som drev åtskilliga miljoner männi-skor på flykt. Lika litet som flyktingtoppen efter denryska inmarschen i utgör flyktingströmmar en allmän trend iasylpolitiken, vare sig i eller i Europa.Därför är antalet asylsökande nu åter nere på ellerrent av under de nivåer som gällde under större delenav 80-talet. Varje människa som tvingas på flykt är ettstort problem. Problemet i europeisk flyktingpolitik ärinte att inte har resurser att ta sin del av ansva-ret för världens flyktingar, utan att det finns för fårakryggade politiker som vågar tala om hur det verk-ligen är.Fru talman! Värnandet av asylrätten i ochi kan inte ersättas med aldrig så kraftfullaåtgärder i andra avseenden. Genom att enskilda ländergör sin asylpolitik mera restriktiv görs inte skyddsbe-hoven mindre omfattande. De asylsökande skyfflasbara runt mellan olika stater, främst till de stater somrelativt sett söker föra en liberal asylpolitik. I längdenförmår inget land stå emot en nedåtgående spiral, närandra höjer tröskeln för asylsökande att över huvudtaget få sina skyddsbehov prövade.Jag skall gärna erkänna, andra kommer säkert attpåpeka det, att var med på att sommaren1993 ge mer än 60 000 bosniska flyktingar asyl iSverige, som visumtvång infördes. Medöver 100 000 krigsflyktingar från det forna Jugoslavi-en i vårt land, som nästan alla Europasdemokratier stängde sina gränser, blev uppgiften förstor, åtminstone politiskt. Vi tar ansvaret för det, mendet är inget beslut som vi känner stolthet över. Soci-aldemokratiska regeringar brukar stänga dörren införtiondelen så många asylsökande och hävda att det ärsjälvklart att göra så.Frågan om asyl skall prövas individuellt för denenskilde på hans eller hennes egna meriter. Denasylsökande är just en enskild individ som oavsettetnisk, nationell, politisk eller religiös hemvist skallbedömas som en enskild individ, inte som medlem aven grupp. Den enskilda människan har sina egna vär-deringar och prioriteringar. Det som är naturligt ochsjälvklart för den ene kan vara helt fel för denneslandsman, trosfrände eller åsiktsfrände. I flyktingpo-litiken får vi aldrig glömma den enskilda människan.Den nya lagen gör det inte enklare att avgöra asylä-renden, men tydligare att färre skall få skydd.Fru talman! En samordnad politik för att förebyg-ga eller undanröja orsaker till flykt och påtvingadmigration skall vara ett viktigt inslag i inter-nationella agerande. Men det handlar om utvecklings-skeenden på mycket lång sikt. Dessa insatser kan inteställas mot en generös behandling av asylsökande.Svenskt bistånd skall i hög grad riktas till de fatti-gaste länderna och endast i liten utsträckning till deländer varifrån det stora flertalet asylsökande fråntredje världen till kommer. Det är ingen till-fällighet att regeringens förslag i detta avseende försfram av det statsråd som signerat den största ned-dragningen av svenskt u-landsbistånd. Socialdemo-kratisk solidaritet är tillväxtbetingad - såväl på hem-maplan som internationellt.Antalet som söker asyl i är litet i förhål-lande till det stora antalet flyktingar i tredje världen.Oavsett om antalet asylsökande i de rika ländernavarit stort eller ej har det alltid varit svårt att upp-bringa tillräckligt ekonomiskt stöd för bistånd till demånga flyktingarna i tredje världen. Att stärka insat-serna för de många flyktingar som aldrig når de rikaländerna i väst får aldrig tas till intäkt för en merrestriktiv asylpolitik i våra länder.Stöd i närområdet har varit alltför eftersatt. I denmån ökade hjälpinsatser minskar antalet människorsom ser sig tvingade att ge sig i väg och söka skyddlängre bort är det givetvis mer än välkommet för denenskilde. Ökat stöd i närområdet får inte vara ett skälatt göra det svårare att söka asyl i Sverige.Fru talman! Att tvingas lämna sitt hemland är förmånga flyktingar och deras anhöriga ett svårt beslutmed följder för den enskilde som kan vara mycketsvåra att hantera. För många framstår möjligheten attåtervända hem som helt otänkbar. Så var fallet för alladem som flydde undan kommunismen.För andra åter är längtan efter att i en inte alltför av-lägsen framtid kunna återvända till ett land, där detåter blivit möjligt för dem att leva utan hot, det somgör tiden i asyl möjlig att uthärda.Viljan och förmågan att förverkliga drömmen omett återvändande beror ändå alltid på hur si-tuationen i hemlandet förändras, och det kan aldrigförutses. Till flyktingskapet hör både att den somaldrig trodde på en återkomst ändå kan få uppleva denmöjligheten och att den som varit helt inriktad på attåtervända hem aldrig får den möjligheten eller, omden ändå kommer, inte kan - visar det sig - utnyttjaden.Stöd till återvandring för den som så önskar måstealltid ingå i en human flyktingpolitik. Viljan att åter-vända är individuell, och varje återvändarpolitikmåste fullt ut respektera den enskildes valfrihet. Detsamhälle som tar emot flyktingar måste också varaberett att låta dem stanna. Konjunkturskäl får aldrigvara orsak till att stimulera ett ökat återvändande avflyktingar.Fru talman! Ansvaret för flyktingströmmarna börfördelas mera jämnt mellan . Det förut-sätter att flyktingpolitiken förs till de områden därmajoritetsbeslut kan tillämpas inom EU. Inte minstflyktingkatastrofen i det har visat påfrånvaron av en gemensam europeisk asylpolitik.Asylrätten på grund måstevärnas inom ramen för en sådan asylpolitik. Men denmåste kompletteras för att ge skydd också t.ex. imassflyktssituationer.Asylpraxis varierar mellan EU-länderna. Succes-sivt har flyktingpolitiken stramats åt i hela . Ensamordning av medlemsstaternas minimiansvar ärdärför nödvändig för att åtminstone några länder ipraktiken skall kunna bedriva en något mera generösflyktingpolitik. Det får inte bli så att de minst generö-sa länderna sätter . Detta måste prägla till-lämpningen också av och den s.k.Dublinkonventionen.Fru talman! Propositionen innebär sammantagetatt svensk flyktingpolitik blir snålare och att färremänniskor kommer att få skydd i . Folkpartietavvisar regeringens förslag till ny flyktinglagstiftning.Det kommer tyvärr alltid att finnas flyktingar, männi-skor som är i behov av skydd. Utgångspunkten förvarje flyktingpolitik måste därför vara att värna asyl-rätten - rätten att söka skydd i annat land än det somvederbörande flytt från.Vi är inte beredda att medverka till att skyddsbe-stämmelserna i utlänningslagen urholkas eller in-skränks. Människor med behov av skydd skall kunnafå , också i . En återgång till en vidgadtolkning av som grund för bevil-jande av flyktingskap i är ytterst välkommen.Därigenom kan åtskilliga som fått stanna som krigs-vägrare eller de facto-flyktingar nu få full konven-tionsstatus.13 december-beslutet visar att ett skyddsbehovkan finnas också för dem som faller under dessa kate-gorier, men som inte kan få konventionsstatus ensmed en vidgad tolkning. Vi avvisar därför förslagetatt avskaffa de facto-flykting- och krigsvägrarbegrep-pen i utlänningslagen. Likaså avvisar vi förslaget attavskaffa möjligheten att bevilja uppehållstillstånd avpolitisk-humanitära skäl. Vilka grupper är det som harfått skydd i och som inte borde ha fått det?Kan majoriteten ge besked om det här ?Viseringspolitik ingår i kontrollen av invandringentill . Rätten att söka asyl däremot får inte in-skränkas genom att viseringstvång införs för att hejdaasylsökande från att nå fram till . Det finnsmånga skäl till att en asylsökande på flykt från ettavlägset land inte alltid fullt ut uppträder så som densvenske utlänningsbyråkraten förväntar sig.Dokumentlöshet och nya, ändrade eller felaktigauppgifter kan också ha sin naturliga förklaring. jakt på människor som beviljats uppe-hållstillstånd efter att ha lämnat felaktiga uppgiftervisar på kollisionen mellan två helt skilda världar. Härmåste regeringen återkomma med förslag sominnebär att möjligheten att återkalla tillstånd i sådanafall preskriberas inom rimlig tid.Fru talman! har barns rättigheterkommit att stå i centrum efter en rad utvisningsbeslutsom på olika sätt drabbat inblandade barn. Myndighe-terna har visat en påtaglig okänslighet och gjort stel-benta regeltolkningar, som i ett humanitärt perspektivfått upprörande följder. Det måste vara fullständigtoacceptabelt i svensk flyktingpolitik att familjer splitt-ras i samband med avvisning.FN:s konvention om barnets rättigheter ratificera-des av 1990. Man förutsatte då att barn-konventionen skulle tillämpas av myndigheterna. Såhar i stort sett skett, med ett viktigt undantag. Vidbeslut enligt utlänningslagen har barnkonventionenofta åsidosatts - som om inte gällerför asylsökande barn och barnfamiljer.Då är det inte förvånande om misstankar uppståratt myndigheter och regering vägrar låta barnkonven-tionen få genomslag i asylpolitiken och utnyttjarotydligheten i regler och ansvarsfördelning. I direkti-ven till både och ingick att granska om och hur myndighe-terna beaktat vid tillämpning avutlänningslagen. Detta har inte skett - enligt uppgiftpå grund av tidsbrist. skall nu fatta beslut ifrågan utan att den allra viktigaste informationen lagtsfram. återstår bara att ge regeringen bakläxa ombarnkonventionen.Nuvarande ordning i asylprövningen med och har tjänat ut.Den står som symbol för en utbredd misstro mot helaflyktingpolitiken. Rättssäkerhet och tilltro till asylhan-teringen kräver nu att den görs om till en processunder mer domstolsliknande former, där renodladetvåpartsförhandlingar förs med den asylsökande när-varande. Regeringen bör återkomma med förslaghärom.Fru talman! Vi i står givetvis bakomalla våra reservationer i betänkandet. Men för attspara litet tid yrkar jag bifall till reservation 3,mom. 5, 14, 32, 58, 62 och 69, till reservation 9,mom. 34, och till reservation 14, mom. 4.Anf. 4 (m) replik:Fru talman! Det var egentligen så att jag på grundav inbillad tidsbrist kom att utelämna några kortaavsnitt i mitt anförande, bl.a. det om återvandring-sperspektivet, som tog upp. Jag villtill honom säga att jag fullt ut delar hans åsikt därvid-lag. Återvandringsperspektivet måste göras mer le-vande och bli mera tydligt.Jag ville ta upp visumbestämmelserna. Jag tror attLennart Rohdin är medveten om att vi har åtagandengentemot övriga EU-länder när det gäller visumreg-lerna. Vi kan inte ensidigt avskaffa dem.Anf. 5 () replik:Fru talman! Det gläder mig om instämma i det jag sade om hur återvandringspo-litik skall tillämpas och under vilka förutsättningarden får tillämpas.När det gäller viseringspolitiken är det helt klart,precis som sade, att det finns engemensam viseringspolitik inom ramen för EU-samarbetet mellan medlemsstaterna. Det är anled-ningen till att vi både i vår motion och i vår reserva-tion till betänkandet vill uppmana regeringen att drivasamma linje, att viseringsplikt inte får användas för atthindra asylsökande från att över huvud taget kunnakomma till de europeiska länderna och få sin sakprövad. Det finns en konsekvens där.Jag vill upprepa min fråga. Om man nu föreslår attett antal kriterier som har gett människor medskyddsbehov, inte nödvändigtvis de allra starkaste,rätt att stanna i inskränks, vilka grupper är detsom på grund av dessa kriterier har fått stannamen som inte borde ha fått stanna? Vilka grupper ärdet förutser att vi skallslippa ge skydd därför att de bara har ett visst skydds-behov när de kommer till ?Anf. 6 ():Fru talman! Debatten är en av de viktigasteunder mandatperioden. Den handlar nämligen ommänskliga rättigheter och hur vi som nation, sompartiföreträdare och som enskilda människor försvararde mänskliga rättigheterna, så som de främst kommertill uttryck i FN:s deklaration . Jag är över-tygad om att många tror att mänskliga rättigheterenbart handlar om flyktingar och varje människas rättatt söka en undan förföljelse, tortyr och krig iett annat land, så som det är sagt i artikel 14 i . Artikel 14 är en av 30 artiklar. Demänskliga rättigheterna handlar om var och en av oss.Men det är när vi ger upp försvaret av artikel 14 somgör att människor är illa ute. För ger vi upp kampenför en generös, human och solidarisk flyktingspolitik iSverige, då har vi också gett upp kampen för detsolidariska samhället. Konsekvensen av att släppaefter för de främlingsfientliga, rasistiska och nynazis-tiska opinioner som finns i blir att vi såsmåningom också ger efter för krav på en ren ariskras.I dag stänger vi gränserna för kvinnor, män ochbarn som flyr undan krig därför att vi inte har eko-nomiska resurser. har vi inte råd med handi-kappade. I övermorgon har vi inte råd med fattigpen-sionärer. Jag skall ge ett exempel på vad jag menar.Inom sjukvården finns det personal som, när denfår en sjuk flykting till sin avdelning, anser att utlän-ningslagen står över sekretesslagen, bryter tystnads-plikten och kontaktar eller få besked om flyktingens statuspå uppehållstillstånd. Om inte papprena är i ordningvägrar man den sjuke vård vård. vägras flyk-tingar utan uppehållstillstånd akutvård, i morgonvägras missbrukare vård, i övermorgon vägras handi-kappade hjälpmedel.Propositionen och betänkandet Svensk migra-tionspolitik i ett globalt perspektiv bygger i långastycken på Flyktingpolitiska kommitténs betänkande.Direktiven skrevs mitt under brinnande krig i Jugo-slavien och är därför präglade av att då togemot många flyktingar. Där står t.ex.: "I ett långsiktigtperspektiv måste den invandring som inte är mycketstarkt humanitärt betingad eller är direkt relaterad tillinternationella konventioner och andra internationellaåtaganden mer än bestämmas av de samhälls-ekonomiska förutsättningarna och en bedömning avhur invandringen påverkar samhällsekonomin samtmöjligheten till integration i det svenska samhället. "I betänkandet tar majoriteten bort de facto-flyktingar, krigsvägrare, lägger kvinnor, homosexuel-la och miljöflyktingar vid sidan om och begränsarpolitisk-humanitära skäl. Det var den invandringensom skulle bestämmas av samhällsekonomin. Avgö-rande för vem som skall få komma hit skall också varden personens möjlighet till integration i det svenskasamhället. Vad innebär det? Är det bara de som ärlika oss som får komma hit? Är det bara de som harliknande kultur som den svenska som får stanna?Varför kallas det för integrationsproblem när invand-rare inte får arbete?Regeringen vill ta ett helhetsgrepp på migrations-politiken, och det är bra, för det är ju självklart attäven orsakerna till att flyktbehov uppstår måste disku-teras. Men då måste man också våga diskutera Sveri-ges roll i orsakerna till att människor måste fly sinaländer. Då måste man våga diskutera vapenexporten isamband med migrationspolitiken och inte hänskjutaden diskussionen till försvarsutskottet. För då blir detingen helhet. av världens flyktingar är påflykt undan krig. Svenska freds- och skiljedomsföre-ningen har visat att av de människor som underåren 1983-1994 sökte asyl i var på flykt fråntio krigförande länder dit svenska företag under sam-ma period hade exporterat krigsmateriel. När t.ex.turkiska stridsflygplan flyger in över för att jagaoch skjuta ned och döda kurdiska kvinnor, män ochbarn gör de det med hjälp av svenska kikarsikten. Deturkiska stridspiloterna spårar upp, ställer in siktet förden kula som skall komma att döda ett flyende kur-diskt barn med svenska kikarsikten. Det är särskiltsvårt att komma ifrån vårt moraliska ansvar för deflyktingströmmar som uppkommer därför att Sverigeexporterar vapen till de krigförande länderna. Detmoraliska ansvaret borde ha diskuterats i sambandmed migrationspolitiken, och det moraliska ansvaretborde genomsyra den svenska flyktingpolitiken.Fru talman! Det riktas en alltmer intensiv kritikmot asylpolitik från internationella organsom övervakar de mänskliga rättigheterna. fäll-des för brott mot avkommittén mot tortyr i . Det gällde ett beslutav att avvisa en asylsökandekvinna från . avfärdade full-ständigt resonemang.Eftersom brukar avfärdauppgifter om tortyr är den verkliga innebörden avbeslutet att genom verk-samhet systematiskt bryter mot FN:s tortyrkonven-tion. Det är bra att regeringen tog till sig den kritikenoch föreslår att beviskravet för risk om tortyr skallsänkas.Den ansedda människorättsorganisationen publicerade rapporten. Rapporten innehåller omfattande och starkkritik mot den svenska asylpolitikens brister i förhål-lande till landets internationella förpliktelser beträf-fande mänskliga rättigheter. Tyvärr har den attitydsom intagits av regeringen och riksdagsmajoritetenmot kritiken från Human Rights Watch varit noncha-lant och avvisande. När rapporten kom hävdade stats-rådet vid upprepade tillfällen att den komman-de propositionen tillgodoser det organisationen kriti-serar. När propositionen kom och organisationengranskade den, visade det sig att stora delar av kriti-ken på avgörande punkten kvarstår. Human RightsWatch skrev till socialförsäkringsutskottet och ut-tryckte sin oro över att man i propositionen endasträttade till ett fåtal av de brister som påpekats i denursprungliga rapporten. Majoriteten vägrade att träffaHRW:s representant. Detta ointresse för att svensklagstiftning i möjligaste mån skall överensstämmamed de internationella överenskommelser om mänsk-liga rättigheter som biträtt skadar naturligtvisSveriges möjligheter att på ett trovärdigt sätt arbetaför att främja respekten för mänskliga rättigheter iandra delar av världen.Fru talman! Det stora problemet i den svenskaasylrätten har i och för sig inte varit lagstiftningenutan myndigheternas - dvs. Invandrarverkets ochUtlänningsnämndens - bristande vilja att tillämpagällande lag och att respektera för bindandekonventioner.