prot · GJ0976 · 1996-03-27 00:00:00 — Det gjorde mig väldigt konfunderad, så jag skullegärna vilja ha en kommentar kring detta.Om de anser att en ty-pisk svensk familj består av mamma, pappa ochbarn måste jag säga att hon har en dålig verklighets-uppfattning. Så ser ju inte verkligheten ut.Anf. 93 () replikHerr talman! Vad jag sade var att förslagen imånga av de motioner som debatteras här inne-bär att vi skulle gå några steg längre. Men efter vadjag har förstått sades det i debatten 1994 att det hand-lade om den här lagen och inga ytterligare frågordärutöver.Anf. 94 () replikHerr talman! Det var inte den frågan jag ställde.Jag frågade om de menaratt bara för att var mot lagstiftningen såskall kommunerna inte tillämpa den.Anf. 95 () replikHerr talman! Jag tycker att jag var ganska tydlig.Till skillnad från alla andra partier har vi tilltro tillkommunalpolitikerna. De har omdöme att avgöra närdet behövs registreringsförrättare i en kommun. Dentilltron har vi. Vi vill inte skriva dem det på näsan.Anf. 96 ()Herr talman! Jag uppfattade att sade att ett elände skall följas av ett an-nat. Skall jag tolka det uttalandet som att dePourbaix-Lundin tycker att registrerat partnerskap ärett elände? Är det så jag skall uppfatta det?Lundin sade att jag pläderar för partnerskap baraför att de homosexuella skall få förmåner. Självfalletär det inte på det sättet. Det handlar om en diskrimi-nering av de homosexuella. Varför skall de homosex-uella samborna diskrimineras i förhållande till hetero-sexuella?Anf. 97 ()Herr talman! Det här är egentligen en fråga tillModeraternas representant. de hänvisar till att väldigt många i denna sal varemot att införa partnerskap för homosexuella. Trorinte de att det kan finnasmånga kommuner som är emot att förordna part-nerskapsförrättare? Det finns behov i vissa kommunerdär man inte har velat utse partnerskapsförrättare.Anser inte de att lag-stiftningen skall gälla, och att samma villkor skallgälla som när heterosexuella par vill vigas? Det skallvara en mänsklig rättighet.Jag kan förstå att de finns de som är emot part-nerskapslagen, men när vi väl har fattat beslutet skalldet väl också genomföras?Anf. 98 ()Herr talman! Jag får upprepa att vi, till skillnadfrån alla andra partier i denna kammare, har tilltro tillkommunalpolitikernas förmåga att bedöma.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )16 § Franchising och rättsligt fel vid köpFöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU19Franchising och rättsligt fel vid köpAnf. 99 PER ()Herr talman! Franchising är något ganska prak-tiskt, egentligen. Det finns många positiva saker medfranchising. Småföretag kan komma i gång. De kan fålägre kostnader i igångsättningsskedet. De kan få ettkänt namn registrerat. De kan ha sina inköpskanalerklara och färdiga redan från början. De kan minskasina kostnader för marknadsföring genom att utnyttjadet stora företagets resurser. På det sättet kan manfördela kostnaderna och komma billigare undan.All franchising är inte positiv. Vi har blivit varseett antal exempel på franchisingavtal som i principkan liknas vid slavkontrakt. Många småföretagarekastar sig in i ett företagande. Kanske går man direktfrån arbetslöshet, eller så har man stora förhoppning-ar. Man granskar kanske inte avtalen i tillräcklig ut-sträckning. Det har lett, som jag sade, till attmånga småföretagare har hamnat i en väldigt svårsituation. De har mer eller mindre blivit tvingade in iavtalsförhållanden som de knappast klarar av.I lagutskottets betänkande LU19 hänvisas till bil-dandet av . Genom desstillkomst har branschen vidtagit s.k. egenåtgärder.Men som motionärerna och säger är det inte särskilt mycket meddenna franchiseförenings egenåtgärder. De kommerinte åt de avarter som finns inom franchiseverksamhe-ten. Det enda sättet att komma åt avarterna när detgäller franchising är att lagstifta så att den svagareavtalsparten får ett skydd.Det finns en utredning som har diskuterats tidiga-re, och som är framlagd och klar. Där finns faktisktfärdig lagtext som går att använda direkt.Vi har tidigare diskuterat denna fråga hösten 1994i lagutskottet. Då nöjde vi oss med att avvakta ut-vecklingen i . Det var tänkt att EU skullekomma med ett förslag som skulle gälla hela Europa.Det är i och för sig ganska viktigt att vi får någotalleuropeiskt inom detta område.Sedan dess har det tyvärr inte hänt någonting i Eu-ropa. Avarterna när det gäller franchisingavtal fortsät-ter. Därför anser vi att det är oerhört viktigt att vi såfort som möjligt lagstiftar i ärendet.Jag har litet svårt att förstå att Socialdemokraternainte väljer att gå den vägen. Det finns tillräckligtmycket information om att det inte är bra. En ny ut-redning förlänger bara situationen. Vad som behövs ären lagstiftning som kommer omedelbart.Med anledning av det yrkar jag bifall till reserva-tionen från och . 100 ()Herr talman! Detta betänkande handlar om fran-chising och rättsliga fel vid köp. Jag vill börja med attyrka avslag på motionerna L901 och L907 och där-med också avslag på reservationen och bifall tillhemställan i betänkandet LU19.I reservationen från yrkas att lag-stiftningsarbete inom franchisingområdet borde inle-das. Utskottets uppfattning är att vi bör avvakta ochinvänta resultat av det arbete som bedrivs internatio-nellt inom området. Det får bli regeringens uppgift attfölja frågan. Om ingenting händer under det närmasteåret kan möjligen en nationell lagstiftning övervägas.Det skulle enligt utskottets uppfattning vara enfördel om lagstiftningen om och när den inleds kundeutgå från en internationell överenskommelse eller ivarje fall ett EU-direktiv, med tanke på att vi nu är enav unionens medlemsstater.Anf. 101 PER () replikHerr talman! Det är intressant att man avslår ensocialdemokratisk motion - en motion som också harförekommit tidigare.Rune säger att utskottet tycker att viskall avvakta. Om ingenting händer inom det närmas-te året skall man överväga lagstiftning på nationellbasis. Det är precis samma sak som man sade hösten1994. framåt innebär att vi ärframme . Jaghar inte något stort förtroende för det på detta område. Jag tror att detta är ett sätt attytterligare förhala frågan.Jag sade i mitt anförande att det är bra om vi fårtill internationella överenskommelser, men vi kan intesitta passiva i avvaktan på dessa. Väldigt många små-företagare lider på grund av att ni inte vill skydda demgenom en lagstiftning.Skall vi inte skydda och faktiskt värna småföreta-gandet? Är det då rätt att låta de stora giganterna ståmed trumf på hand vid varje avtalsslut? Jag trodde attsocialdemokraterna har insett att det är småföretagan-det som kommer att vara den framtida basen. Då kanvi inte trycka undan det.Anf. 102 () replikHerr talman! Vi tycker också att det är viktigt attdet här området regleras, Per . Men samti-digt är , som jag sade, en del av deneuropeiska unionen. Vi måste kunna avvakta ytterli-gare för att se om man den vägen kan kommafram till någonting. Man kan ju heller inte utesluta attden här typen av avtal kommer att upprättas inte baramellan givare och tagare i , utan kanske ocksågivare och tagare i andra EU-länder. Jag tycker att viskall ha det tålamodet och vänta i varje fall till.Jag tror inte att det innebär någon katastrof.Anf. 103 PER () replikHerr talman! Jag instämmer i att det är bra medinternationella överenskommelser. Men jag håller interiktigt med när han säger att vi skallvänta . Det sade man hösten 1994också. Man skulle avvakta det närmaste året och sevad som kom, och sedan skulle man göra någonting.Det är man stod upp ochsade det. Men vad har hänt?Om ett år kanske vi står här i kammaren igen ochhar samma resonemang: Vi skall avvakta till.Det gäller att värna de små som kan sitta med slav-kontrakt. Hänvisningen till att många överenskom-melser är internationella är alldeles riktig, men flerta-let av dessa avtal i är faktiskt träffade pånationell bas, och det är dem som har dessa avtal viskulle kunna skydda genom att införa en lagstiftningså fort som möjligt.Anf. 104 () replikHerr talman! Egentligen avviker inte våra upp-fattningar från varandra, utom vad gäller tidpunkten.Per vill gå snabbare fram, och vi tycker attdet ligger ett värde i det här. Om vi nu stod här för ettoch och diskuterade samma sak såberor det inte på oss utan på att man inte har kommittill skott än i de internationella överenskommelserna.Jag håller med om att vi inte kan vänta hur längesom helst. Det är regeringen som tar initiativ till lag-stiftning när det gäller vår hantering av detta, och jagtror personligen att det kommer att ske ominte den här överenskommelsen finns. Det finns ettbra underlagsmaterial: Vi har utredningen ,och det har skrivits bra motioner. Jag skulle råda PerRosengren: Ha tålamod ytterligare en vinter, så skallvi se om vi inte gemensamt skall kunna komma framtill ett bra resultat nästa år.Anf. 105 ()Herr talman! Vi har att övergå till en jeansde-batt. Den har sin grund i att jag skrev en motion fördrygt om någonting som jag uppfattadesom en självklarhet. Dessvärre har tydligen lagutskot-tet, även om det har behandlat denna motion mycketutförligt, inte lyckats komma till det önskvärda resul-tatet. Låt mig därför, herr talman, få ge ett exempel.Vi tänker oss att jag är en stor återförsäljare avt.ex. herrkläder eller motsvarande, och att jag harlyckats få tag på ett stort parti . Jag sätter igång och börjar utannonsera dessa till förhållandevisförmånliga priser eftersom jag via grossisten har till-skansat mig bra villkor för det här partiet jeans. Sedanupptäcker jag att det här nog inte är äktaLevis-jeans, utan att det är ommärkta jeans. Då ringerjag till grossisten, som säger att han inte kunde vetanågonting om det här, och han vet inte att jeansen ärommärkta. Men han har ju i sin tur köpt dem någonannanstans.Alldeles uppenbart är ju att utifrån min synpunktsom säljare av jeans till konsumenterna är varan be-häftad med ett allvarligt fel. Det är ett immaterial-rättsligt fel, till skillnad från om varan vore behäftadmed ett materiellt fel, t.ex. en vanlig skada. Enligtnuvarande köplag i skiljer man på materiellafel och immateriella fel, dvs. man har inte några klaralagregler för de immateriella felen till skillnad frånflertalet länder i . Man kan t.ex. ta den tyskalagstiftningen som i det här fallet är föredömligt tyd-lig och klar.Nu skriver lagutskottet ungefär så här att man nogändå torde kunna få ut skadestånd som täcker de di-rekta förlusterna som jag som återförsäljare har gjortom man verkligen kan sätta dit grossisten för att hasålt en felaktig vara. Däremot kan man enligt utskot-tets mening, och det torde vara helt riktigt, aldrig få utde indirekta förlusterna som jag som återförsäljarekan ha ådragit mig genom t.ex. annonsering elleranställning av personal för att hantera det här.Utskottet skriver om detta att denna köprättsligaskillnad mellan rättsliga och immaterialrättsliga fel ipraktiken, såvitt utskottet kan bedöma, inte tordeinnebära några olägenheter. Det är, herr talman, verk-ligen förvånande att ett lagutskott kan uttala sig påden punkten på det sättet. Det innebär ju att man sätterkonsumenten i klistret. Konsumenten har ju då ingetsom helst skydd, och inget som helst stöd av återför-säljaren. Återförsäljaren har ju ett direkt negativtekonomiskt incitament till att upptäcka att varan ärbehäftad med immaterialrättsliga fel eftersom manaldrig kan få ersättning för de kostnaderna. Det gör attåterförsäljaren gör klokare i att hålla god min i detläget.Om vi inte ändrar köplagen i kan detta le-da till att vi beträffande jeans - det kan också gällaCD-skivor, dataprogram och över huvud taget alltsom har med immaterialrättsligt intrång att göra - fåren utveckling som gör att konsumenterna får betydligtstörre svårigheter än i andra länder.Det är förvånande att lagutskottet - det får väl an-tas bero på ett förbiseende - har gjort detta uttalande,som ju är direkt konsumentfientligt.Man kan, herr talman, ta ett exempel från för-gången tid med återförsäljaren som fick ett parti sar-diner som han skulle sälja. Han upptäckte att de varbehäftade med fel när han öppnade en sardinburk, ochringde grossisten. Grossisten säger då: Du skall inteäta sardinerna, du skall sälja dem. På motsvarande sättkan man naturligtvis inte mena att återförsäljare avjeans skall hantera motsvarande situation, bara för nu inte har löst de immaterialrättsliga frågorna.Herr talman, med anledning av att lagutskotteticke har gjort en korrekt och riktig beredning av dethär ärendet, önskar jag i första hand att riksdagenåterremitterar detta ärende för ytterligare beredningoch i andra hand att , vid avslag på dettamitt yrkande, med anledning av motion1995/96:L901 som sin mening ger regeringen tillkänna att köplagen ändras så att bestämmelsen i 41 §nämnda lag görs tillämplig även på immaterialrättsli-ga fel.Anf. 106 PER () replikHerr talman! När frågan dök upp första gången ilagutskottet blev vi litet konfunderade. Jag är full-komligt övertygad om att köplagen gäller för den härtypen av fel. Det är en felaktig vara som har levere-rats; alltså kan man skicka tillbaka den. Men då hän-visades det till att kände till ettverkligt fall där det här hade inträffat. Då bordlade vifaktiskt ärendet för att utreda huruvida det var ettverkligt fall eller ej. Men det visade sig, som mycketannat, vara en skröna. Det fanns inget verkligt fall.Nu bygger upp ett konstrueratfall här i kammaren. Det är också någonting som intehar inträffat men som möjligen skulle kunna inträffa.Vi vet inte hur det skulle bedömas i en rättslig instansmed hänsyn till köplagen. Det är klart att man kanförsöka måla upp bilder av svåra situationer, men jagär övertygad om att den nuvarande köplagen skullevara tillämplig för det fall som härtog upp.Jag hade redan i lagutskottet varit beredd att biträ-da uppfattning om det hade gällt ettverkligt fall. Men när det visar sig att det inte är ettverkligt fall då faller också argumenta-tion, tycker jag.Anf. 107 () re-plikHerr talman! Det är riktigt att jag till en av leda-möterna i lagutskottet under hand sade att jag hadeuppfattningen att det hade förekommit ett verkligt fallgentemot köplagen och att man då hade fått klart försig att immaterialrätten var tydligt undantagen i rela-tion till materiella skador. har det tydligen intetestats juridiskt enligt vad jag vet.Om vi nu köper lagutskottets resonemang är det såatt man skulle kunna ha rätt att få ut de direkta kost-naderna för att man har blivit lurad, men man kan jualdrig få ut de indirekta kostnaderna - det skriverlagutskottet uttryckligen, och det är det intressanta,Per . Det innebär ju ett kraftigt negativtincitament på en återförsäljare när det gäller att upp-täcka att varan är felaktig, t.ex. att det har skett enommärkning. Då får man ju stå sitt kast och täckat.ex. sina annonskostnader och sina försäljningskost-nader själv.Det kanske man inte tycker är så farligt från före-tagets synpunkt, men det blir ju väldigt allvarligt frånkonsumentens synpunkt, eftersom det innebär attåterförsäljaren kan hålla god min och fortsätta att säljafelaktiga varor. Jag tycker att det är fel när lagutskot-tet säger att det inte är så allvarligt.Anf. 108 PER () replikHerr talman! Jag har kanske ett annat förtroendeför köpmännen i . Upptäcker de att de säljeren felaktig vara tror jag att de drar tillbaka den så fortsom möjligt. Det handlar ju faktiskt också om derasegen image, om deras egen marknadsföring för fram-tiden. En affär som medvetet har sålt felaktiga varorkommer inte att existera i längden. Där är konsu-menttrycket obönhörligt, skulle jag vilja säga.Jag tolkar inte lagutskottets ställningstagande påsamma sätt som gör. Jag tycker inteatt vi skall prata om immaterialrätt i detta läge. Viskall prata om en felaktig vara. Är det en felaktig varakan även indirekta kostnader täckas. Det är alltså intei första hand en immaterialrättslig fråga vi diskuterarutan det är faktiskt fråga om en felaktig vara, och dågäller köplagen.Anf. 109 () re-plikHerr talman! Jag kan citera motsvarande tyskalagstiftning. Där står det: Säljaren är förpliktad att tillköparen leverera det köpta föremålet fritt från rättig-heter som av tredje man kan göras gällande mot köpa-ren.I gäller lagen däremot exklusive immate-rialrättsligt intrång. Även om det ännu inte har före-kommit några uppenbara rättsliga fall i anslutning tillatt t.ex. en återförsäljare har blivit lurad är det uppen-bart att den svenska lagstiftningen är så skriven attden gäller exklusive immateriella fel. Under alla för-hållanden kan man aldrig - precis som lagutskottetskriver - få täckning för de indirekta kostnaderna.Detta är en allvarlig situation för konsumenten. Dåkan den här verksamheten florera. En återförsäljaresom blir sittande med svartepetter har inte någonsärskilt lätt situation - sedan kan Per tyckaatt man säkert reder ut den ändå, men jag tror att detvore betydligt enklare att ändra den svenska lagstift-ningen, t.ex. att anpassa den till exempelvis den tyska.Det är bara att stryka ett enda ord - "liknande" - i densvenska lagtexten, så har man fixat det.Anf. 110 () replikHerr talman! Jag blir också litet förvånad över attdet här kommer . Jag är själv företagare och görmycket inköp, och det här är någonting som jag intekänner igen. Om man får en felaktig vara eller omnågon försöker lura en på något sätt går det ju alltidatt reglera. Jag tror precis som Per att dethär är en fråga som tillhör köplagen.Jag skall inte närmare polemisera i det här ären-det, utan jag vill omgående yrka avslag på återre-missyrkandet. På punkt 2 har jag ju redan yrkat av-slag.Anf. 111 () re-plikHerr talman! Det är självklart att det här tillhörköplagen, men köplagen är alltså skriven på det sättetatt man undantar immaterialrättsliga fel. Det är juriktigt att får man fel i en vara - och det vanliga är juatt det är ett materiellt fel, en skada eller en brist somär uppenbar - är ju saken klar; det reglerar den svens-ka köplagen. Men den reglerar inte den här typen avimmateriella fel, och de blir mer och mer vanligtförekommande. Jag har tagit exemplet jeans, menman kan lika gärna ta exemplet tröjor. Det kan iframtiden säkert också bli fråga om varumärkesin-trång när det gäller en rad IT-produkter.Jag förstår inte varför vi här i skall ha enomodern lagstiftning, som dessutom kommer att ledatill att bl.a. konsumenten blir den lidande parten.Anf. 112 () replikHerr talman! Den dag det här blir ett problemkommer det naturligtvis också en lagstiftning inomområdet, . Men eftersom det inte ärett problem ser jag inte någon anledning till attåterremittera det här ärendet. Jag vidhåller mitt yr-kande om avslag på återremissyrkandet.Anf. 113 () re-plikHerr talman! Jag är något förvånad över att denföregående värderade talaren inte har hört talas omförfalskade jeans eller tröjor med felaktigt varumärket.ex.Anf. 114 ()replikHerr talman! Det är litet trist att vi i de yttersta avdessa debattminuter skall drabbas av ett återremissyr-kande, vill jag påstå. Det är tur att inte alla missnöjdamotionärer yrkar på återremiss - då skulle vi inte haannat att göra här i kammaren. När det gäller specielltdet här fallet har jag haft mycket nära kontakt medLennart kring de här sakerna och ägnat demstort intresse, ungefär som Per säger här.Jag har särskilt bett om att få ett rättsfall eller en fak-tamässig realistisk bakgrund till det här. Jag har ocksåblivit utlovad det, men jag har av reda på att han har förbisett detta. Då tycker jagatt konsekvensen borde vara att han inte väckte dethär yrkandet . Har han inte själv fullföljt den över-enskommelse som jag tycker att vi har för att få enbra handläggning så får han återkomma.Men eftersom han nu driver den här frågan såmycket i sak vill jag säga någonting även om det.Man kan ha olika uppfattning om saker och ting.Framför allt kan man ha olika uppfattning om frågorsom inte har varit aktuella, inte har kommit upp ochinte har diskuterats och analyserats tidigare. Så är detinte i det här fallet. Det här har analyserats i sambandmed förarbetena till köplagen, och man har efter av-vägning funnit att det är rätt och bra som det är.Det betyder alltså inte att i den här situationen - enhelt teoretisk situation som målarupp - skulle allt rättsskydd saknas och konsumentenstå fullständigt rättslös. Det är inte så. Hela batterietav åtgärder i köplagen går att använda här.Det finns också anledning att anknyta till vadLennart själv sade i en replik till RuneBerglund. Han undrade om inte harhört talas om förfalskning. Jo, det är en fråga om enförfalskning, och i så fall är det antagligen ett led i ettbedrägeri också. Då har vi hela sank-tionssystem bakom oss här. Detta är alltså en själv-klarhet.Det finns nog ingen - inte heller , hoppas jag - som vill göra gällande att lagut-skottet inte skulle kämpa hårt för konsumentens rätt.Det gör vi varenda dag. Därför tycker jag, av olikaskäl som jag försökt antyda här, att det skulle vara ettbra slut på den här debatten om sitt återremissyrkande och i stället väckteen ny motion - bättre underbyggd och med hänvis-ning till de rättsfall och de verkliga situationer somfinns. Då lovar jag - för egen räkning och, som jagtror, även för alla andras räkning i lagutskottet - att viär beredda att titta på detta en gång till.Anf. 115 ()Herr talman! Jag är övertygad om att den svenskalagstiftningen i det här avseendet kommer att behövaändras, och det inom en relativt snar framtid. Som jagupplever det är den icke modern i detta hänseende.Sedan kan säga att det finnsandra instrument som t.ex. och bedräge-rimål, men det allvarliga med den är typen av fall ärju att det är den som blir sittande med SvartePetter som har att klara ut frågan. Det är inte så lättom t.ex. en grossist har varit involverad i ett bedrägerioch man får gå hela ledet tillbaka.Det vore därför betydligt enklare att ha en köplagsom klargör att materiella och immateriella fel i dethär hänseendet är likartade, men det har den svenskalagstiftningen av någon outgrundlig anledninghesiterat inför. Detta drabbar faktiskt konsumenten,eftersom det leder till att en återförsäljare icke harnågon egentlig anledning att vara så uppmärksam påden här typen av fel.Anf. 116 ()Herr talman! Vi är utomordentligt uppmärksammapå hela problematiken med piratkopieringar, plagiatoch allting sådant. Detta är ett intresse som finns bådehos och hos regeringen, och intresset steg-ras också internationellt. Vi följer de här frågornakontinuerligt.Jag tror att det finns anledning förlagutskottet att ingripa när det gäller de här frågorna,men då gäller det kanske inte främst det fall somLennart har konstruerat utan de verkliga fallsom finns, både i och utomlands, där manmissbrukar de immateriella rättigheterna.Men detta löser vi inte här och . Jag är fullstän-digt övertygad om att det här återremissyrkandet inteförändrar placeringen av . Han sitter nogdär han sitter, återremiss eller inte.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 17 §. )17 § Ersättningsrättsliga frågorFöredrogsLagutskottets betänkande 1995/96:LU20Ersättningsrättsliga frågorAnf. 117 ()Herr talman! Ett välfärdssamhälle värt namnetmåste också vara ett rättssamhälle som garanterar sinamedborgare skydd mot kränkningar. I det fullkomligarättssamhället finns inga offer. Verkligheten är dessvärre en annan. Många människor drabbas av över-grepp av varierande slag och från olika håll. I etträttssamhälle får inga offer falla i glömska.Herr talman! I vårt rättssamhälle finns beklagligt-vis en offerkategori som tycks ha hamnat vid sidanom rättvisans skydd. Jag tänker på myndighetsoffer,alltså de medborgare som drabbats av felaktig myn-dighetsverksamhet.Våra myndigheter fungerar oftast väl men är na-turligtvis inte ofelbara, och felaktiga myndighetsåt-gärder kan hårt drabba enskilda människor. Det mestuppmärksammade fallet är bilhandlaren , som till slut fick ersättning av staten av nådeftersom lagen var otillfredsställande. Andra fall medmyndighetsfel framgår av JO:s årliga ämbetsberättel-se.