prot · GK0943 · 1996-12-11 00:00:00 — Det är ingenting specielltkonstigt med den här.I förhållande till vad jag har sagt tidigare vill jagunderstryka att vi gärna vill öka anslagen på sinaställen. Jag vet att exempelvis att högskolan i Kal-mar/skulle kunna göra av med mer medel,men det får bli en senare fråga som vi får återkommatill.Anf. 111 () re-plik:Fru talman! räknade inte upp att manockså gör en kvalitetsbedömning. Betyder det att ensådan inte görs eller att den så att säga inte tål attlyftas fram?Anf. 112 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är självklart att det sker kontinu-erliga kvalitetsbedömningar. Det är Högskoleverketsuppgift att göra dessa. ochjag själv försöker inte göra något slags lekmanna-mässig bedömning av högskolorna. Det skulle varahelt fel. Det måste ske professionellt, och det gör detockså. Det tror jag att vet.Högre utbildningAnf. 113 HANS ():Fru talman! Högre utbildning och forskning häng-er nära ihop. Att helt skilja begreppen åt, som vi börgöra , ger lätt en skev bild av förhållandena viduniversitet och högskolor, och det medför att debattenblir ganska likartad.De senaste månaderna har vi i massmedierna kun-nat följa en diskussion om svensk forskning som bådehar varit intensiv och förd med stor känsla. Sedanregeringen presenterade sin budget och jämte dennasin forskningsproposition har tidningarna varit fullaav kritik mot de Thamska förslagen. Hundratals lärareoch professorer har protesterat mot nedskärningarsom betraktats som ett hårt slag mot högre utbildningoch forskning. Endast några få personer från universi-tetsvärlden har försvarat vår utbildningsministersåtgärder.I denna allmänna diskussion har många skäl pre-senterats till varför det nuvarande regeringsförslagetinte håller måttet. Jag skall inte upprepa allt detta utanförsöka hålla mig till valda delar av utbildningen viduniversitet och högskolor.Forskningspropositionen har redan utförligt be-handlats här , varför jag i stället skall taupp några frågor som gäller högre utbildning i övrigt,nämligen universitetsbegreppet, utbyggnaden av ut-bildningen vid mindre och medelstora högskolor samtlärarutbyte mellan de mindre högskolorna och denuvarande universiteten. Detta överenstämmer ocksåmed våra reservationer. Den högre utbildningen ochforskningen hänger ju intimt samman, varför man intekan tala om det ena utan att något beröra detandra.I ett antal motioner har vi presenterat en alternativinriktning på fördelningen av statens resurser. Skill-naden mellan majoritetens och vårt förslag är omfat-tande och principiellt viktig. Vi har inställningen attnär man manipulerar den högre utbildningen ochforskningen så manipulerar man också fram-tid.Den högre utbildningen måste bedrivas på ett så-dant sätt att höga kvalitetskrav inte får stå tillbaka fören snabb utbyggnad baserad på regionalpolitiska ellerandra politiska skäl. Vi har här i landet framför alltbehov av utbildade personer inom teknik och naturve-tenskap. Svensk industri står och faller med om vi kanfå fram tillräckligt många civillingenjörer och dokto-rer inom dessa fält.Indragningar på utbildningsområdet inom degamla universiteten innebär inte någon omedelbarkatastrof för . På kan det dock fåkonsekvenser som sannerligen inte är önskvärda. Påkort sikt drabbas framför allt yngre forskare.Vårt land och vårt välstånd har tidigare hävdat sigmycket bra i världen, vilket också påpeka-de. En orsak till detta har varit landets relativa ut-bildningsläge. Detta har gjort att vi i har kun-nat utveckla vårt välstånd på en bas som skapats avvåra svenska innovatörer. Många större svenska före-tag lever fortfarande på våra pionjärer från tidigt1900-tal. Så kommer det inte att kunna fortfara om viinte ser till att högre utbildning och forskning gynnas.Om så inte sker bygger vi fast oss i dagens finan-siella kris, då förutsättningarna för att komma ur den-na på försvinner. Årets budget är illavars-lande med de indragningar som trots allt finns, fram-för allt vad gäller de gamla universiteten.Ordet universitet kommer från det latinska ordetuniversitas, som betyder helhet. Universitet skulleockså rymma de fyra fakulteterna för att betecknas så.Så småningom började emellertid en del universitetatt bli mycket specialiserade och ändå kalla sig uni-versitet.Under 1900-talet har begreppet universitet blivitallt suddigare, och är de internationella kravenendast att utbildningen skall ha en hög nivå, gärnavara av spetstyp och omfatta relativt många studeran-de. Universiteten skall ha flera fakulteter och självakunna examinera sina studenter och utnämna sinaprofessorer. Den universella karaktären på utbild-ningen är inte längre ett krav.I har universitetstiteln fram till den nuaktuella budgeten varit förbehållen de allra störstahögskolorna. Kravet har bl.a. varit att det skall finnasflera fakulteter och en högklassig biblioteksfunktion.Beteckningen universitet är en kvalitetsupplysningsom är viktig för studenter och lärare inom och utomlandet.När nu regeringen vill utnämna Tekniska högsko-lan i och fyra mindre högskolor till universitetdevalverar man otvivelaktigt universitetsbegreppet,vilket inte saknar betydelse, inte minst för de gamlauniversiteten.En invändning mot en snabb och kraftig utbygg-nad av de regionala högskolorna har varit att det ärmindre effektivt än att förse de gamla stora universite-ten med mera medel. Utbildningen och forskningenblir för spridd på många högskolor och många mycketsmå institutioner. Alltför ofta blir den av lägre kvalitetän den forskning och utbildning som bedrivs vid destora universiteten trots stor entusiasm från professo-rer och forskare. De många forskarna vid de störreenheterna kan i viss mån garantera en lägsta kvalitet.Det har sagts att vid de regional högskolorna upp-nås inte den självtändning eller den kritiska massasom fordras för hög kvalitet och effektivitet. Men dethindrar inte att den grundutbildning som äger rum vidde mindre och medelstora högskolorna är mycketväsentlig, men för att vara fullgod kräver den ocksåen bakgrund forskningssamhället. bör ett ökatantal professorer knytas till dessa högskolor.Den satsning man nu gör på de mindre och mel-lanstora högskolorna behövs, men den måste äga rumunder ständigt beaktande av utbildningskvaliteten.Utbyggnaden av nätverksstrukturer mellan dessahögskolor och universiteten måste stödjas, inte minstför att den ständiga kompetensutveckling som enhögskolelärare måste få skall fungera.Forskningen vid de mindre högskolorna måstedrivas under samma kvalitetskrav som vid universite-ten. Alla lärare måste ges förutsättningar för närakontakter och erfarenhetsutbyten med kolleger. Det ärfortfarande tveksamt om sådana möjligheter förelig-ger vid en del av dessa högskolor. Kan en utbildningförmedlad av lärare vid de mindre högskolorna utanegen forskning vara lika bra som utbildningen i detstora nätverk som finns vid ett fullt utbyggt universi-tet?Samarbete med näringsliv och samhälle är ocksåväsentligt. Vid de mindre högskolorna är det heltavgörande med goda kontakter med det lokala nä-ringslivet. På det sättet måste alla högskolor leva upptill det nya begreppet bygdehögskolor. Man måste habra kontakt med sin egen bygd. Det lokala näringsli-vet kan ge inspiration och uppslag för forskning vidhögskolan, och näringslivet i det omgivande länetskall ju också ta emot de utbildade studenterna - jufler, desto bättre.Förhållandena är mycket olika vid olika högskoloroch institutioner. När regeringen nu lägger ut mycketpengar på bl.a. fasta forskningsresurser vid de mindrehögskolorna blir risken att man inte uppnår sammaresultat som man skulle få vid de etablerade universi-teten. Hur skall man lösa lärarproblemen vid de småhögskolorna? Den starkt ökade intagningen kräver julärare som bara delvis finns. Det här är en fråga.De stora utmaningar som står inför kräveren konsekvent och långsiktig utbildnings- och forsk-ningspolitik av den typ som grundlades av Modera-terna under den förra regeringsperioden. Framför alltmåste kvaliteten hävdas på alla nivåer. Denna lång-siktiga utbildningsstrategi äventyras av den nu fördasocialdemokratiska politiken.Anf. 114 ():Fru talman! sker det en mycket stor utbyggnadav antalet högskoleplatser i landet. Det är ett viktigtsteg för att vi skall kunna ge tillräckliga utbildnings-chanser för alla människor runt om i landet. Men nutar vi ett kvantitativt språng som skall för-enas med ett kvalitativt språng. Det är därför det är såviktigt att det inte bara blir utbildningsplatser utanockså forskning vid de nya högskolorna.Vi i har föreslagit en kvalificerings-trappa för de nya högskolorna. Vi menar att varjehögskola som tilldelas ett utbildningsuppdrag ocksåskall ha ett basanslag för forskning. Det är det stegetvi nu uppnår genom att varje högskola får fastaforskningsresurser. I nästa steg tycker vi att de hög-skolor som prövats för magisterexamen skall bli be-rättigade till ytterligare resurser för forskning ochforskarutbildning. På det sättet får man ekonomisktunderlag för att också knyta fler professorer till hög-skolan. I ett tredje steg skall man få examinationsrät-tigheter för doktorander och licentiater. Det skallfastställas särskilda kriterier för det. Högskoleverketskall pröva kvalitetsnivån. På det sättet har man ocksåkvalificerat sig för den högsta nivån med de kraftigas-te resurserna.På det här sättet skulle vi skapa ett inbyggt systemdär högskolorna har anledning att strävaefter högre kvalifikationsnivå. Det skulle göra detmöjligt att rekrytera fler forskarutbildade, fler läraremed forskarbakgrund och fler professorer. Man skulleockså ha ekonomiskt underlag för detta.I dag befinner ju sig många nya högskolor i ettmoment 22. De kan inte skaffa sig tillräckligt under-lag för professorer och forskarutbildade lärare. Åandra sidan klarar man då inte att i tillräcklig gradsatsa på en forskning som är tillräckligt kvalificerad.Här finns enorma möjligheter som går misteom i fall vi inte ger dessa möjligheter till de nya hög-skolorna.Vi vill också skapa förutsättningar för en friare fa-kultetsorganisation. Fakulteterna spelar en mycketviktig roll för att anordna forskarutbildning och ståför den vetenskapliga kvalitetsgranskningen. Vi tyck-er att man skulle upprätta klara kriterier för när enhögskola har rätt att inrätta egen fakultet. Vi skall intefölja de begränsande regler som gäller och somgör det möjligt bara för universiteten att ha fakulteter.På det sättet skulle vi också där höja kvalitetsnivånvid högskolorna runt om i landet.Vi är nu äntligen på väg att nå en ordning där detbildas fler universitet i . Jag menar att det ärett mycket viktigt steg framåt. För dem som är kritiskamot detta kan det vara värt att lägga märke till att dehögskolor som är mest aktuella, , ,och , är högskolor som allahar ett studentantal på omkring 7 000-8 000. Det ärlångt mer än vad t.ex. och hade . Jag menar att det är en fullstän-digt konservativ och gammaldags hållning som sägeratt dessa högskolor inte skulle kunna bli universitetför att de är så små. Det är lika logiskt som att påståatt och inte hade förutsättningar attvara universitet . När fick bli uni-versitet 1965 hade man 1 900 studenter. När Linkö-ping blev universitet 1975 hade man 5 700 studenter.I bägge fallen var det ett klart mindre antal än de somnu är aktuella.Vi kritiserar däremot förslaget på en punkt. Detmåste gå snabbare fram. Vi vill ha en tidsplan fastlagdsom gör det möjligt för högskolorna att ansöka medsnabbast möjliga tempo, så att vi äntligen når i landmed snabba beslut om att bilda universitet vid de härhögskolorna. Som jag tidigare nämnde ser vi i Cen-terpartiet det här som en stor framgång, eftersom visedan flera år har haft det här inskrivet som en viktigpunkt i vårt partiprogram.Nu ökade väl oklarheten ytterligare om var Mode-raterna står.Vi är många som har efterlyst hur många platserModeraterna egentligen vill ha vid högskolorna. vill ha färre platser än vad ochregeringen har kommit överens om har varit uppen-bart. Man har underlag att kunna precisera hur mycketfärre platser man vill ha, det är bara att man inte villprecisera det. framkom dessutom att man faktisktifrågasätter satsningen med fasta forskningsresurservid de här högskolorna. Det är länge sedan Modera-terna kunde använda sig av slogan Partiet som gerklara besked.Fru talman! För att spara kammarens tid skall jaginte utnyttja hela min talartid och yrka bifall till baraen reservation, nämligen reservation 4 mom. 10. Vistår självfallet bakom alla andra också även om jaginte nu yrkar bifall till dem.Anf. 115 ():Fru talman! Låt mig börja med att säga till Andre-as att jämförelsen mellan och t.ex.Mitthögskolan var korrekt vad gäller studenter. Menhan glömde nästa led. De 5 500 studenter som 1958undervisades i hade 110 professorer och 260docenter som hjälp i sin inlärning, medan de 7 000studenter som finns i tre olikalokaliseringar har 301 lärare, av vilka 70 har forskar-utbildning. Man får ta hela exemplet i hela dess breddför att det skall vara riktigt relevant.Fru talman! Det är bra att vi i utskottet har enatsom att utreda lärarutbildningarna. Till det bidrog inteminst den utfrågning som utskottet anordnade. Jag ärövertygad om att framtidens krav på skolan och där-med på lärarna kommer fram i utredningen samt deförutsättningar och villkor som måste gälla, både vadavser det som vi direkt och explicit har uttalat och detsom vi inte har uttalat, t.ex. jämställdhet som en pe-dagogisk fråga. Jag är glad över att högskolansgrundutbildningsråd bibehålls. Det markerar utbild-ningarnas betydelse och självständiga ställning inomHögskoleverket på ett sätt som högskolevärlden för-står sig på. Det har dessutom gott internationellt rykteoch gör, såvitt jag förstår, ett mycket bra jobb.Nu anmäls i denna proposition att rådet för forsk-ning om universitet och högskolor skall försvinnaefter 1998. Det anser vara lika dumt somförslaget att lägga ned för tvåsedan. Det råder brist på forskning om universitet ochhögskolor fortfarande. Tänk om, socialdemokrater,till nästa budget och behåll det rådet!Folkpartiet har prioriterat hårt i årets högskole-budget. Trots att våra förslag röstats bort och endastbeskrivs i ett särskilt yttrande som vi alltså inte röstarom, vill jag ta fram några viktiga prioriteringar som vigör.Vi prioriterar att inte minska högskolornas tilltrotill målstyrning som princip genom att säga nej tillindragning av myndighetskapital. Det handlar om attåterföra 261 miljoner till universiteten, KTH, Idrotts-högskolan, men också flera av denya högskolorna - , och Gäv-le/Sandviken.Vi var med en gång om att införa målstyrning föruniversitet och högskolor och ge ett ökat ansvar föratt nå de mål som satt upp. Det systemetslås nu bit för bit sönder av den socialdemokratiskaregeringen. Det är inte längre tal om att förhandla omett utbildningsuppdrag, utan nu tilldelas platser. An-tagningen har mycket mindre inslag av lokalt ansvar.Det är regeringen som har bestämt hur det skall vara.Kvalitetspremier som inslag i resursfördelningen ärborta. återtar man alltså myndighetskapitalet.Risken är att resultatet blir en högskola som sneglarmot departementet, som försöker tyda signaler ochsom slutar att tänka självständigt och inte längre vågarta några risker. Man blir rädd att göra fel. Det häm-mar alltid kreativitet.Vi prioriterade också sommaruniversitet med25 000 platser. Det säger i och för sig också regering-en att man vill ha, men man ger inga extra pengar tilldet. Jag tror inte att det är möjligt att genomförasommaruniversitet utan att det finns resurser. Vi tyck-er att det är en bra form som ett permanent inslag isvensk högskola. Det är ett sätt att reellt komma när-mare ett treterminssystem, som jag tror har framtidenför sig.Vi prioriterade också fler doktorandtjänster genomomvandling av utbildningsbidrag till tjänster. Det ärverkligen en fråga om jämställdhet. Vi vet att kvinnoravstår från forskarutbildningen om det innebär socialotrygghet. Vi var helt emot att man återinförde ut-bildningsbidrag som en finansiering av forskarutbild-ning. Det är ett otryggt system för doktorander somleder till längre studietider. Det ger inte de socialarättigheter som en tjänst ger. Eftersom behö-ver öka antalet doktorander och potentialen för ök-ning är kvinnor, är det avgörande att vi har tillräckligtmånga tjänster så att de har möjlighet att planera ochgenomföra sina studier, även om de skaffar sig ettbarn.Fru talman! Vi har lämnat tiden bakom oss dåhögskolan var till för ett fåtal. närmar vi oss Folk-partiets mål som är att minst en halv årskull skall sökasig dit. samt 1992 och 1993ökade övergångsfrekvensen från det manlämnat gymnasiet från till . Naturligtvis ärdet en effekt av utbyggnaden av högskolan men ocksåav ungdomarnas höga arbetslöshet.Fru talman! Jag tror på de nya högskolorna. Dehar visat nytänkande och flexibilitet. Universiteten harbredd och djup, uthållighet och stabilitet, som landetockså behöver. Det vi inte får göra är att sätta nyahögskolor och universitet i motsatsförhållande tillvarandra, vilket jag tycker att regeringen har gjort idenna budget. Universiteten har fått en minskning avplatser, medan de nya högskolorna har fått ta emothela ökningen.För den enskilde student som söker sig en platseller den lärare som just börjar tjänstgöra på en ortdär studenternas antal minskar och som varslas ärdet egalt om det är Arbetsmarknadsdepartementeteller som tidigare finansie-rat de 15 000 platserna. För ordningens skull vill jagbara tala om för kammaren att vi inte fördelat påannat sätt men vi låter oss ändå inte luras att gå på attdet är 15 000 nya platser.Till slut vill jag säga några ord om begreppet uni-versitet. Vad som karakteriserar ett universitet anserFolkpartiet måste var entydigt, då vi tar avstånd frånatt begreppet nu skall politiseras och att det är rege-ringen som har makten att fördela benämningar.Självklart skall det prövas mot på förhand kändakriterier. Den prövningen skall utföras av som annan kvalitetsprövning. Motsvarar enhögskola kriterierna skall den självklart benämnasuniversitet.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 5 mom. 27. har jag för högskoledelenyrkat bifall till reservation 3 mom. 7 och 60.Anf. 116 ():Fru talman! En hög kompetensnivå är inte baraavgörande för den ekonomiska utvecklingen utanstärker också det demokratiska välfärdssamhället påandra sätt. grundsyn är att alla somvill och som uppfyller behörighetskraven skall fåmöjlighet till högre studier. Trots en kraftig expansionav högskolan finns det stora grupper vars ut-bildning är otillräcklig för dagens arbetsmarknader.I de perspektiven är utbyggnaden av vuxenutbild-ningen och högskolan mycket positiv. Men det ärviktigt att en ökad dimensionering görs med bibehål-len hög kvalitet. Därför måste undervisningen och denpedagogiska fortbildningen av lärarna inom högsko-lan ges hög prioritet. Ett ökat antal studenter ställerstora krav på flexibilitet och nytänkande i undervis-ningen.Frågan om en förändrad tjänsteorganisation utredsför närvarande och skall utmynna i en propositionunder våren, vilket vi välkomnar. Men jag är oroadöver den lärarbrist som är tydlig, särskiltpå de mindre och medelstora högskolorna, och anseratt regeringen ger en alltför lättvindig och optimistiskbild av tillgången på lärare i propositionen. En närma-re analys av rekryteringsbehovet saknas.Om regeringen dessutom väljer att under 1997lägga fram ett förslag om en förkortad forskarutbild-ning, där doktoranderna inte längre har undervis-ningsskyldighet, kan läget bli mycket besvärligt.Doktoranderna står ju för en ickeoväsentlig del av undervisningen på grundutbildning-en och även för handledning. Jag är rädd för att detbetydelsefulla pedagogiska utvecklingsarbetet kanrinna ut i sanden om allt färre lärare får ta hand omalltfler studenter. Stora undervisningsgrupper gör detsvårare att satsa på problembaserad inlärning, projek-tarbeten eller att på annat sätt experimentera medalternativa undervisnings- och tentamensformer.Bristen på disputerade lärare inom vissa ämnesområ-den kan också försvåra forskningsanknytningen igrundutbildningen.Med detta yrkar jag bifall till re-servation nr 9, mom. 26 om lärarsituationen vid uni-versitet och högskolor. Jag står givetvis bakom övrigareservationer, men väljer att endast yrka bifall tilldenna.Anf. 117 ():Fru talman! När det gäller den högre utbildningenhar vi i sett en förstärkning i form av de småoch medelstora högskolorna. Man sprider utbild-ningsutbudet över landet, och i någon bemärkelse kanman tala om regionala högskolor, därför att månganya regioner får tillgång till högre utbildning, och detär viktigt.Naturligtvis kommer den här utbildningen inte attutformas på samma sätt som vi är vana vid att utbild-ningen har skett vid universiteten, utan vi hoppas påatt den får nya former och nya inriktningar. Förmodli-gen kommer det också att bli så att de små och me-delstora högskolorna inom den närmaste framtidenkommer att specialisera sig, antagligen inom områdenmed regional anknytning. De kommer alltså att fram-för allt förknippas med det näringsliv som finns inomregionen.Men jag tror också att vi inom en snar framtidkommer att se att kommunikationerna mellan uni-versitet och högskolor inom och med utländ-ska universitet och högskolor kommer att öka. Bildenav utbildningen kommer att förändras. Vi kommer attfå en större rörlighet. Det är inte längre viktigt att enliten eller medelstor högskola skall kunna ge bredutbildning inom alla områden. Det är lätt för en stu-dent att flytta sig eller att kombinera studierna meddistansstudier och besök på den ort som har speciali-tet.Det som är problemet är att utvecklingenhar gått litet för fort. Tillväxten av antalet högskolorhar naturligtvis, om vi ser till vad som hänt under desenaste tio åren, varit enormt stor i jämförelse medutvecklingstakten under tidigare decennier. Och det ärbekymmersamt. Vi har sett en sådan här utveckling engång tidigare i , . Då gjorde manmisstag av olika slag. Låt oss lära av de misstagen.Man byggde ut i snabbare takt än det fanns kompetensoch resurser för en utbyggnad. Man tillsatte tjänstermed personal som egentligen inte var färdiga med sinegen utbildning, och man satte i gång forskning påområden där det egentligen inte fanns resurser förforskning. Låt oss inte göra om det misstaget, utan gåförsiktigt fram.Jag tror att regeringens förslag till satsningar ärrimliga när det gäller storleksordningen, men jag trorockså att det är viktigt att man så snabbt som möjligtser till att man får en kvalitetshöjning över hela linjen.Det gäller forskarutbildningen. Vi måste få fram flerforskare. Man kan inte starta forskning utan att hakvalificerade forskare. Vi behöver lärare som harhögre kompetens. Det är litet tragiskt att man konsta-terar att lärarna på en del små och medelstora högsko-lor inte har licentiat- eller doktorsexamen. De haralltså inte själva en forskarutbildning. Ser man till hurläget var för några decennier sedan kan man göra enjämförelse med gymnasierna, där lärarna som regelhade lic.- eller doktorsgrad. Vi har alltså en mindrekvalificerad personal på högskolorna nu än vi hade påde gamla gymnasierna, med en lätt överdrift för alldel. Men bilden ser faktiskt ut litet på det sättet. Dehär svårigheterna måste överbryggas och det måsteske relativt snabbt.De stora universiteten och högskolorna har natur-ligtvis fortfarande det största utbildningsansvaret. Denövervägande mängden studenter går där. Man tänkersig också att den utbildningen skall utökas - 30 000nya platser, varav en stor del naturligtvis också går tilluniversitet och högskolor. Hur skall det här av?Det gäller, som jag nämnde tidigare i diskussionen,inte bara att man utökar antalet platser. Det är i självaverket en universitetsreform som är på gång. Det härmåste också uppmärksammas. Det ställer helt nyakrav på undervisningsmetoder, pedagogik och påkvalifikationer hos lärarpersonalen. Man kan konsta-tera att av alla lärare som är verksamma här i landetpå olika nivåer är högskolelärarna de enda som saknarutbildning. De har alltså inte professionalism på sittområde.