prot · GJ0953 · 1996-02-09 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:53Fredagen den 9 februariKl. 9.00 10.01Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------1 § Antalet suppleanter i trafikutskottetEnligt ett från valberedningen tillstyrkt förslagbeslöt kammaren att antalet suppleanter i trafikutskot-tet skulle utökas från 23 till 24.2 § Val av extra suppleant i trafikutskottetFöretogs val av extra suppleant i trafikutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppleant i trafikutskottetElizabeth ()3 § LedighetTredje vice talmannen meddelade att Bo Finnkvist(s) hade ansökt om fortsatt sjukledighet under tidenden - den 31 maj.Kammaren biföll denna ansökan.Tredje vice talmannen meddelade att () skulle fortsätta tjänstgöra som ersättare för BoFinnkvist.4 § Meddelande om frågestundTredje vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulleföljande statsråd närvara:Statsminister , utrikesminister , jordbruksminister . civilminister , miljöministerAnna , statsrådet och statsrådetAnna Hedborg.5 § Svar på interpellation 1995/96:48 om yttran-defrihetenAnf. 1 Justitieminister ()Herr talman! har mot bakgrund aven arbetsmarknadskonflikt frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidta i avsikt att garantera yttrande-friheten.Yttrandefriheten såsom den är uttryckt i våragrundlagar är en rättighet för den enskilde i förhållan-de till staten och andra allmänna organ.Enligt tryckfrihetsförordningen har alla rätt atttrycka skrifter, ge ut tryckta skrifter och sprida dem.Denna rätt får inte föregås av någon förhandsgransk-ning från myndigheternas sida. Inte heller får detallmänna vidta några åtgärder som innebär hinder förden som utövar trycknings- och spridningsrätten omhindret grundar sig på vad skriften innehåller.Bestämmelserna innebär emellertid inte någonskyldighet för en enskild person att se till att t.ex. enbok eller en tidning kan tryckas. Ett fackförbund somförmår sina medlemmar att lägga ned arbetet vid entidning på grund av innehållet i den handlar alltså intei strid mot tryckfrihetsförordningen.I samband med den nuvarande tryckfrihetsförord-ningens tillkomst diskuterades frågan om skyddet mothindrande åtgärder även skulle gälla mot enskilda.Det anfördes då att det skulle bli svårt att upprätthållaen klar och tydlig gräns mellan vad som å ena sidanskulle utgöra förbjudna åtgärder och vad som å andrasidan kunde vara att anse som tillåten moralisk påver-kan.Det är oerhört viktigt att det allmänna inte ges ut-rymme att hindra utgivning av skrifter på grund avinnehållet. Åtgärder mot innehållet i den trycktaskriften skall ju enligt en av grundstenarna i tryckfri-hetsförordningen kunna ske först i efterhand. Ochsådana ingripanden skall endast få ske om det somförekommer i tidningen är oacceptabelt ur tryckfri-hetsrättslig synvinkel. Detta medför enligt min me-ning att ribban måste placeras högt när man bestäm-mer vad som skall vara straffbart att framföra i trycktaskrifter. Därför är det viktigt att det finns en viss möj-lighet för enskilda att genom eget handlande visa sittmissnöje mot sådant som, utan att vara brottsligt,förekommer i massmedierna.Det skulle t.ex. kunna synas egendomligt om deanställda kunde ställas till straffrättsligt ansvar för attde inte önskat medverka till tryckning av en tidnings-upplaga som balanserade på gränsen mellan vad somär straffbart respektive straffritt enligt bestämmelsernaom barnpornografibrott. En annan sak är hur t.ex. enmer bestående hindrande åtgärd skulle komma attbedömas enligt arbetsrättsliga bestämmelser.Vad jag nu sagt är en ytterlighet av det exempelsom tar upp som bakgrund till sinfråga. Det är emellertid med sådana exempel somändringar i våra grundlagsfästa principer bör belysas.I somras ställde en fråga som ha-de samma bakgrund som den fråga jag besvarar i dag.Jag anförde då att jag inte avser att vidta några åtgär-der. Mitt svar är detsamma - jag avser inte attvidta några åtgärder i den riktning som åsyftar.Anf. 2 ()Herr talman! Jag tackar för svaret. Det är korrektatt vi hade en liten frågedebatt . Men jag varinte nöjd med svaret då, och jag är lika litet nöjd meddet svar som presteras här i dag.Yttrandefriheten och pressfriheten är några avgrundpelarna, och kanske de mest betydelsefulla, i vårdemokrati. Det är alltså ytterst viktigt att vi kan pratamed varandra, kommunicera och informera. Man kanockså säga att pressfriheten är en grund för en korrektutveckling i ett samhälle. Vi har sett länder en bitöster om oss där man inte hade pressfrihet. Det bidrogsäkert delvis till det kaos och det ras som inträffadedär sedan.Yttrandefriheten är förvisso grundlagsskyddad. Isomras skrev statsrådet att hon närmast ville jämställastrejkrätten med yttrandefriheten. Det står ingentingom det i svaret , men jag anser ändå att yttrande-friheten borde ta över över strejkrätten. Tyvärr har detskett missbruk tidigare avseende yttrandefriheten ochpressfriheten.För några år sedan hade vi en konflikt på någratidningar. Då nekande attköra trycksvärta till borgerliga tidningar. Däremotlevererade man samma material till socialdemokratis-ka tidningar.Vi hade en konflikt vid och TV förnågra år sedan där det påstås att man satt och sortera-de nyhetsutflödet ute i . Allt sådant är jumissbruk, och det skapar en obalans. Folk vet inte vadsom är sant och vad som inte är sant.Bakgrunden till min interpellation är en konflikt våras och somras mellan ett litet företag i inte ville skriva kollektivavtal och . Det innebar att bojkottade företaget, och det såg ut att bli enlång konflikt. Då beslöt grafikerna något som jagtycker var ett absolut övertramp. Grafiska Fackför-bundet beslöt att storstadspressen inte fick lov att ta inannonser eller insändare från eller om detta företag.Herr talman! Jag kan till nöds förstå att man kanförbjuda företaget att informera om sina produkter.Men jag har mycket svårt att förstå att de inte ens i enbetald annons skulle få lov att tala om sin syn påtingens ordning. skall jag erkänna att grafikerna isin stora generositet sade att de inte skulle lägga sig iledarsidan. Så långt kunde de sträcka sig. Jag tyckeratt detta är ett exempel där man missbrukar yttrande-friheten.Sedan säger statsrådet också i sitt svar att det ärtillåtet att strejka på en tidning om man är missnöjdmed innehållet i tidningen. Men grafikerna var ju inteberörda av konflikten. De var inte missnöjda mednågot som hade stått i tidningarna. Däremot ville dekanske hindra det som skulle stå därefter. Därförvidtog de den här åtgärden, som kanske är juridisktriktig, men jag tror att många utanför det här husetanser att den är moraliskt felaktig. Det är absolut heltfel verktyg att tillgripa i en så här liten konflikt.Jag har skrivit brev till ett antal chefredaktörer,men jag har inte fått något svar. Då måste frågan bli:Skäms man för att man inte vågar stå för det som manhänvisar till under högtidliga middagstal om vikten avyttrandefrihet och pressfrihet? Eller var man i Sverige1995 rädd för ?Sedan säger statsrådet också att man t.ex. på entidning skall kunna neka att deltaga i tryckning omman inte tycker om visst material. Det skall inte fånågra straffrättsliga konsekvenser. Men det måste fåtvå i alla fall.För det första får man ingen lön. Det är självklart.För det andra är det väl skäl till uppsägning om mannekar att göra jobb som man är anställd för.Vi hade en debatt i ombarnmorskorna där man sade att barnmorskor inte ficklov att undantas från arbete även om de tyckte attaborter inte var förenliga med deras samvete. Deraskrav tillbakavisade totalt.Jag skulle vilja sluta med att ställa en fråga tillstatsrådet. var det här en liten konflikt. Men vadhade hänt om det hade varit en större konflikt påarbetsmarknaden och t.ex. SAF hade lockoutat allagrafiker för att tidningarna skulle kunna lägga sin synpå konflikten? Vad gör man rent teoretiskt om t.ex.grafikerna säger att de inte gillar innehållet i en visstidning och därför vill strejka? Är sådant acceptabelt iett samhälle av svensk modell ?Anf. 3 Justitieminister ()Herr talman! Den händelse som till gäller företaget om jag förståttsaken rätt. Att kalla det för ett litet företag var kanskelitet vilseledande. Det är ett mycket stort amerikansktföretag som agerar på de flesta marknader. Men dethör inte till saken över huvud taget, utan det är vissaprincipfrågor som ligger till grund för fråga.De grundlagsfästa garantier som finns för yttran-defriheten innebär inte att enskilda har rätt att framfö-ra yttranden i former som andra enskilda disponeraröver. Den enskilde har t.ex. inte rätt att fordra att entidning tar in och publicerar hans insändare. Ingethindrar att ett företag eller en enskild person som intebereds utrymme i ett visst medium sprider sitt bud-skap på annat sätt. Fackföreningars agerande kannaturligtvis upplevas som en extra maktfaktor ochinnebära betydande svårigheter för ett företag där defackligt anslutna är anställda. Men det rubbar inteargumenten mot att införa något slags tvång för en-skilda att publicera material eller att anställda skalltvingas trycka vissa yttranden. Det är inte däri yttran-defrihetens kärna ligger, helt annan fråga är vilka arbetsrättsliga kon-sekvenser det kan få om arbetstagare vägrar att tryckamaterial som en tidningsägare och utgivare vill publi-cera. Det finns ett arbetsrättsligt regelverk som regle-rar fackliga stridsåtgärder i form av t.ex. sympatiåt-gärder och politiska aktioner. Det är inom de ramarnaman måste behandla de frågor som . Hur de aktuella åtgärderna skall bedömas idet sammanhanget kan inte jag uttala mig om.Anf. 4 ()Herr talman! När jag talar om som ettlitet företag avser jag dess verksamhet i , ochdå är det faktiskt ett litet företag. Att det sedan ärworldwide är en annan sak.Jag inser som de flesta politiker att man inte kanfå in allt i pressen när man vill. Vi har väl alla blivitrefuserade . Så skall det också vara. Denenskilde skall inte kunna säga: "Jag vill ha detta itidningen, alltså måste det tas in." Men jag tycker inteatt facket skall få avgöra detta, utan det är den ansva-rige utgivaren som skall bestämma vad som skallpubliceras och tryckas i hans tidning. Jag tycker attdet är ett övertramp av stora mått när man i ett fack-förbund som inte har med konflikten att göra går ut pådet viset som gjordes i det här fallet.Jag skrev alltså brev till de flesta chefredaktöreroch ansvariga utgivare i den s.k. storstadspressen ochfrågade varför det var så tyst om detta. Jag fick ingetsvar. Jag vill betona det jag sade i mitt första inlägg,att det är förvånansvärt. Jag vidhåller att de tydligenskämdes för att de hade lagt sig. De är rädda för enfacklig organisation. Det tycker jag visar en stor bristpå civilkurage. Att detta skulle hända i 1995hade jag, herr talman och fru statsråd, faktiskt interäknat med. Jag trodde att civilkuraget var med utbretti Sverige.Anf. 5 Justitieminister ()Herr talman! Jag blir litet konfunderad över vilkendebatt vi egentligen har fått här i . är tydligen missnöjd med våra tidningsut-givare. Men jag tycker att det är mycket begärt att jagskall svara för dem här i kammaren. Den debatten börväl ändå föra på annat håll.Uppenbarligen tycker att facketinte bör få agera på ett sådant sätt att det kan hindranågon från att få sitt meddelande spritt i tidningar.Förbudet mot agerande av det här slaget skulle dågälla facket enligt det regelverk som framför sig. Men går gränsen där, eller skall detgälla också enskilda personer eller bara enskilda per-soner som är anslutna till ett fack? Är det de som inteär medlemmar i ett fack som skall ha friheten att själ-va ha ett utrymme för agerande utifrån sin övertygelseom vad som moraliskt riktigt, eller är det bara facketsagerande som är ute efter att begrän-sa? Jag måste fortfarande säga att den diskussionenhör hemma i arbetsrätten och inte har någonting medyttrandefriheten att göra.Anf. 6 ()Herr talman! Det är självklart så som statsrådetkonstaterar, att jag är missnöjd med ett antal chefre-daktörer och ansvariga utgivare i storstadspressen. Jaghar hört dem i högtidliga sammanhangsäga att de till sista blodsdroppen skall kämpa för detfria ordet. Men den här gången var det inte så mycketblod kvar att kämpa med eller kämpa för. Man skulle ha kunnat förklara offentligt varförman hade accepterat åtgärden från fackets sida. Jagtycker - det må vara juridiskt inkorrekt - att facketinte skall få lov att vidta åtgärder som hindrar yttran-defrihet för tredje part. Det tycker jag är felaktigt.Jag hoppas att vi slipper se den här typen av åt-gärder i i fortsättningen. Vi kan väl ändåresonera oss fram. Det måste finnas andra metoder atttillgripa vid en arbetsmarknadskonflikt än att stryparätten till det fria ordet. Dock skall jag betona än engång att det givetvis inte är jag som skriver artikelnsom skall bestämma om den skall publiceras i en visstidning, utan det skall den som äger tidningen göra.Anf. 7 Justitieminister ()Herr talman! Jag tycker att skullevidga sitt synsätt från den vrede han känner motfacket som har agerat mot ett stort globalt företag,som ville kringgå den svenska arbetsrättsliga lagstift-ningen, till att se den här problematiken i ett vidaresammanhang. tycker alltså att detvore fel att t.ex. enskilda personer, fackliga medlem-mar, eller t.o.m. fackförbund agerade mot t.ex. spri-dande av nazistiska tidskrifter, vägrade att medverkavid tryckande och spridning av sådana. Tycker StenAndersson att vi skall hålla den problematiken utanföroch bara hålla oss till facket mot arbetsgivare ochfackliga strider? Ser man detta ur yttrandefrihetenssynvinkel går det inte göra den typen av åtskillnadsom vill göra. Då hamnar vi i endiskussion om var gränserna skall gå. Då hamnar visvåra moraliska frågor som kan ha att göra med na-zism, barnpornografi och liknande. Men undviker den frågeställningen, och det tycker jagär ganska avslöjande.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1995/96:49 om miljö-skyddsavgifterAnf. 8 Miljöminister ()Herr talman! har ställt ett antalfrågor som rör miljöskyddsavgifternas tillämpningoch utformning.Frågor om miljöskyddsavgifter regleras i miljö-skyddslagen (1969:387). Miljöskyddsavgift skallbetalas av den som bryter mot visst förbud eller åsi-dosätter vissa föreskrifter, beslut eller villkor sommeddelats med stöd av miljöskyddslagen. Avgiftenskall motsvara den ekonomiska fördelen av överträ-delsen. Avgiften skall utgå även om överträdelsen intehar skett av oaktsamhet eller med uppsåt. Det är enadministrativ sanktionsavgift och inte ett straff istraffrättslig mening. För de överträdelse som berorpå uppsåt eller grov vårdslöshet finns dessutom möj-lighet att utdöma kännbara straff.Syftet med miljöskyddsavgiften var ursprungligenatt eliminera de ekonomiska fördelar som en överträ-delse kan medföra. Att förhindra otillåtna utsläpp ärett väl så angeläget syfte.Det är naturligtvis angeläget att sanktionsavgifter-na fungerar och är slagkraftiga. Den ursprungligatanken bakom miljöskyddsavgifterna, nämligen att detinte skall löna sig att begå miljöbrott eller annanöverträdelse av miljöreglerna, har fortfarande lika storaktualitet. Att lagtekniskt åstadkomma detta haremellertid visat sig vara svårt.Miljöbalksutredningen arbetar påett betänkande med förslag till en miljöbalk. Miljö-skyddslagen kommer att omfattas av detta förslag.Som vet kan jag inte föregripa varesig utredningens förslag eller regeringens kommandeställningstagande. Min egen uppfattning är emellertidatt bestämmelserna om miljöskyddsavgiften kan göraseffektivare och enklare att tillämpa.Anf. 9 (mp)Herr talman! Jag tackar för svaret, att den pågåen-de skall arbeta för att ävenmiljöskyddslagen skall innefattas, och att ministerndärför inte kan säga något. Det var ju inte så myckettill svar.Däremot är slutet av svaret sympatiskt. Miljömi-nistern uttalar där sin egen inställning, nämligen attbestämmelserna om miljöskyddsavgifter kan göraseffektivare och enklare att tillämpa.Jag hoppas därför att problemen är identifierade.Man kan säga att miljöskyddsavgiften över huvudtaget inte har fungerat. Frågan kommer att lösas ävenom det inte skulle ske i och med den pågående Miljö-balksutredningen.Men det som jag är väldigt bekymrad över är atttiden går. Det kan ta mycket innan någraförändringar sker. är det dessutom väldigt fåsom fälls för miljöbrott i straffrättslig mening därföratt beviskraven är svåra att uppfylla - det skall alltsåbevisas att det föreligger uppsåt eller grov vårdslös-het. De skyldiga kan ju alltid förneka uppsåt ochskylla på diverse orsaker. Domstolarna vill hell-re fria än fälla. Detta är ett klart problem just vidmiljöbrott. Statistiken visar att det är ytterst få somfälls för miljöbrott. Därför är det av stor vikt att mil-jöskyddslagen är effektiv. Den innehåller ju inte detkrångliga beviskravet. Man behöver bara bevisa attutsläpp har skett och att en viss ekonomisk vinninghar erhållits.Att upptäcka att även denna reglering, som skallvara ett skydd för miljön, inte fungerar är väldigtsorgligt. Därför behövs det en skyndsam förändring.Det har alltså gått , och det är endast i fyra fallsom det har utkrävts avgift. Det är också mycketmärkligt att ingen har reagerat tidigare, särskilt borde ha slagit larm.Enligt min personliga åsikt borde det bästa vara attmiljöministern arbetade för inrättande av miljödom-stolar med specialutbildad personal. Det behövs enbra och samlad kompetens för utredning och hand-läggning av miljöbrott. Det har presenterats enutredning som har sysslat med ekobrott, som är detområde där miljöbrott skall ingå. Ekobrottsutredning-en föreslår att det skall inrättas en ekobrottsmyndig-het, som jag hoppas mycket på, där dessa idéer skallfinnas. Det skall ordnas en samlad kompetens just därmed åklagare, specialpoliser och specialister inommiljöområdet som kan lösa dessa problem.Anf. 10 Miljöminister ()Herr talman! Det är två saker som detta tyder på,dels måste det vara enklare att tillämpa och användasig av miljöskyddsavgifter, dels måste det bli en ef-fektivare hantering av miljöbrott. Båda dessa sakerutgör ett problem.När det gäller miljöbrotten vet jag inte om det ärbeviskraven som är för höga. Jag tror snarare att dethandlar om för dålig kunskap om miljöbrott. Det ärmånga poliser och åklagare som skall agera på ettväldigt specialiserat område. Men detta område kanbli enklare att hantera genom förslaget om ekobrotts-lighet och specialmyndighet. Det är också en diskus-sion som förs i samband med , om manskall ha speciella miljödomstolar.Jag tror att bara det faktum att vi får en miljöbalkmed mera överskådlig och tydligare lagstiftning inne-bär att det också blir lättare att anmäla, åtala ochdöma vid miljöbrott när sådana begås.Problemet kommer alltså att bli betydligt lättareatt hantera med tanke på den kommandemiljöbalken. Även om det har tagit kan jag dockglädja - hon vill ju att det skall händanågot - med att miljöbalksförslaget skall komma tillsommaren.Anf. 11 (mp)Herr talman! Jag ser med nyfikenhet fram emotdetta. Men kan det ju inte hända något,och det är synd.Min erfarenhet är att det inte bara är lagarna ochbristen på miljöbalk som är orsaken. Det finns lagaroch bra intentioner, men det är just uppföljningen sombrister, att sätta kraft bakom lagarna och att verkstäl-la.Jag sitter i justitieutskottet och där ser jag verkli-gen att det är den delen som brister. Därför hoppasjag att man skall samla specialutbildad kompetens ochinte sprida ut ansvaret på olika myndigheter. Det ärjust när det gäller kompetensen och handläggningensom det brister.Anf. 12 Miljöminister ()Herr talman! Jag tar med mig dessa synpunkter tilldet fortsatta arbetet.överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellationerna 1995/96:53 och64 om handel med avfall över nationsgränsernaAnf. 13 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig om jagförstår den tyska miljörörelsens kritik av avfallsexpor-ten till och hur jag ser på förbränning avavfall i relation till visionerna om ett kretsloppssam-hälle. Han har vidare frågat mig om jag är beredd attpå EU-nivå agera för att höja minimigränserna vadgäller insamling av förpackningar och grad av åter-vinning respektive att helt ta bort den övre maximi-gränsen samt hur jag avser att agera för att alla exter-na kostnader som den tunga lastbilstrafiken orsakarskall bli fullt internaliserade i priset. frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta mothandeln med tyska sopor. Jag har valt att bevara dessafrågor i ett sammanhang.Jag har full förståelse för att den tyska miljörörel-sen är kritisk till att plastavfall exporteras till Sverigeför förbränning med energiutvinning. Redan i decem-ber var jag därför i kontakt med den tyskamiljöministern för att försöka reda utsituationen. Därefter har våra tjänstemän haft en kon-tinuerlig dialog.Avfallstransporter över nationsgränserna inom EUregleras genom EU:s förordning om övervakning ochkontroll av avfallstransporter inom, till och från Eu-ropeiska gemenskapen. I förordningen delas avfallupp på tre listor; grön, gul och röd lista. När det gälleravfall som finns listade på grön avfallslista och somtransporteras för återvinning finns inget kontrollförfa-rande enligt förordningen. Med återvinning menarman både materialåtervinning och huvudsaklig an-vändning som bränsle. Utsorterade fraktioner ur hus-hållsavfall är i EU att betrakta som "grönt avfall" ochfaller således utanför reglerna om kontroll.I EU:s ramdirektiv om avfall anges att gemenska-pen som helhet bör vara självförsörjande på avfallsan-läggningar. Varje medlemsstat bör också sträva efteratt bli självförsörjande. Vidare gäller enligt EU:savfallspolicy den s.k. närhetsprincipen som innebäratt avfall bör hanteras så nära källan som möjligt.Det andra regelsystemet som berörs är EU:s för-packningsdirektiv som i princip är harmoniserande.Den övre gräns för återvinningsgraden på re-spektive materialutnyttjandegraden på som finnsuppställd i direktivet är dock inte absolut. Medlems-länderna har möjlighet att ha högre återvinningskrav.I direktivet anges att medlemsstater som har antagiteller kommer att anta mer långtgående mål än demsom anges i direktivet får sträva efter att uppnå dessa.Detta gäller om medlemsstaten har tillräcklig kapaci-tet samt om den inre marknaden inte störs. Återvin-ningsgraderna i direktivet kommer successivt attskärpas.I anser vi att avfall bör behandlas utifrånsina egenskaper. Kretsloppet kräver i första handåtervinning när det inte går med energiutvinning.Genom att förbränna vissa typer av avfall kan såledesmängden avfall som deponeras avsevärt reduceras,vilket är viktigt.En av anledningarna till att tyskt avfall transporte-ras till är att kostnaderna för omhändertagan-de av avfall i är betydligt högre än i Sveri-ge. har i uppdrag att tafram ett förslag till en skatt som skulle syfta till attminska mängden avfall som deponeras, vilket skullekunna beröra slagg och aska från avfallsförbränning.En avfallsskatt skulle i detta fall kunna medföra attkostnadsskillnaden för omhändertagande av avfallmellan och minskar.Det finns uppgifter som tyder på att det avfall somexporterats är en sorteringsrest som inte går att åter-vinna. Uppgifterna är dock ännu inte bekräftade. Jagkommer att på nytt ta upp frågan med att höra hur man avser att lösa problemet. Försvensk del är lösningen bl.a. att det måste bli dyrareatt behandla avfall i kombination med att EU införsträngare regler för avfallstransporter. Jag kommer attdriva på arbetet för att EU skall införa strängare reg-ler.Anf. 14 ()Herr talman! Jag vill tacka miljöministern för sva-ret. Det var via informationstekniken, IT, som vi i enav våra databaser fick ett tips om den här hanteringenmed transport av tyska sopor. Man hade reagerat påinnehållet i den transport som man var chaufför för.Jag fick det här tipset . Efteråthar jag förstått att det funnits en viss uppmärksamhetkring detta också tidigare. Jag hade till en början svårtatt tro på det här.