prot · GK0945 · 1996-12-13 00:00:00 — av landets ytaskulle endast ha en brigad tillgänglig om något all-varligt skulle hända.Däremot har jag sagt, och jag säger det än ,att jag inte har förstått varför man har ställt Östersundoch mot vartannat. Jag har aldrig kunnat accep-tera det resonemanget. Vi borde ha båda kvar om viskall kunna försvara hela Norrland.Den enda landgräns har österut finns inorra . Om en invation eller något väpnatangrepp skulle inträffa skulle Norrbottensbrigadenoch befolkningen utsättas för oerhört stora risker näravståndet till närmaste hjälp ligger 70 mil bort.Den frustration, besvikelse och ilska som norr-länningar nu ger uttryck för är befogad. Många frågarsig om och norra inte är värt attförsvara.800-900 hemvärnsmän har bestämt sig för attlämna in utrustningen och tacka för sig om NB 20läggs ned. För de försvarsanställda i är nogSocialdemokraternas och motiv och argu-ment för bevarande av vissa utbildningsplattformarmot nedläggning av andra det mest frustrerande.Det måste vara svårt att acceptera att en färdigut-vecklad och rationell garnison som läggs ned,medan garnisoner som är möjliga att utveckla bibe-hålls. Jag tror att man kan säga att försvarspolitik intehar kommit i första hand.Den andra delen i mitt anförande gäller för-svarsindustrin. Svensk försvarsindustri har betytt ochbetyder fortfarande mycket för vårt säkerhetspolitiskaförtroende. Genom vår kompetenta och högteknolo-giska försvarsindustri visar vi i handling vår vilja ochvår förmåga och skapar på så sätt ökad trovärdighetoch tillit till vårt lands säkerhetspolitik. Det förtroen-dekapitalet måste vi förvalta väl även i framtiden.1992 års försvarsbeslut innebar att den nödvändi-ga materielförnyelsen kunde påbörjas, men ocksågenomföras. Den lägre förnyelsetakt som blir följdenav utskottsmajoritetens förslag är därför oroande.Kravet på att försvarsindustriell kompetens bibe-hålls ökar med behovet av anpassning och tillväxt.Därför föreslår vi att det avsätts 750 miljoner kronorårligen för anspassningsinriktade tekniksatsningar istället för de föreslagna 550 miljoner kronorna.Den nedgång som sker på den försvarsindustriellamarknaden innebär att svensk försvarsindustri fullt utmåste ta steget in i internationellt samarbete. Detta ären förutsättning för industrins överlevnad, för framti-da produktutveckling och för att man skall kunnaförse med högkvalitativ utrustning till rimligapriser.I näringsutskottets yttrande påpekas behovet av ettfördjupat europeiskt samarbete på försvarsindustriom-rådet. Regeringen och utskottet skriver också positivtom det internationella samarbetet. Men för att detskall kunna fungera på marknaden, där olika af-färskulturer möts, måste svensk försvarsindustri fånödvändigt stöd och support både vad gäller exportoch samverkan. I detta avseende måste vi bli bättre.Fru talman! Jag står givetvis bakom samtliga mo-derata reservationer. Jag instämmer i yrkande samt yrkar bifall till reservation 18,mom. 110 ():Fru talman! Jag skall i denna debatt ta upp en frå-ga som inte är den mest kontroversiella och som inteär den som har debatterats längst. Det gäller ändå enviktig del i det moderna samhället, nämligen Försvar-smaktens helikoptrar och deras organisation.Helikopterflygverksamheten inom Försvaret stårinför stora förändringar; det vet vi alla. Försvarsmak-tens helikoptrar har vid förhöjd beredskap viktigafunktioner. Deras krigsuppgifter - dvs. de militära -är av den anledningen förstahandsuppgiften.Det moderna samhället ställer också andra krav,där helikopterresurserna kommer i en annan dimen-sion. Av den anledningen har verksamheten en givenplats. Vi talar mycket om en helhetssyn i totalförsva-ret och om en samordning av resurserna. De fredstidauppgifterna kan vara skiftande och av olika slag.Speciellt vid behov av snabbhet och rörlighet harhelikoptern sin givna plats.I dag har de tre vapenslagen olika organisationeroch framför allt kulturer. Man har byggt upp verk-samheten . Detta har fungerat. Detfungerar givetvis bra på sitt sätt. I september 1995träffade och Försvarsmakten avtal omdygnetruntberedskap på bl.a. , , Kallingeoch . studerar förnärvarande samordning av räddningsresurserna. Bl.a.frågan om beredskap i den norra delen av landet, därdet inte finns någon ständig jourberedskap, blir dåbelyst.Genom det s.k. nödhelikoptersystemet ges ocksåutökade möjligheter att använda Försvarsmaktensresurser för angelägna civila ändamål till en rimligkostnad för sjukvårdshuvudmännen. Detta har gälltsedan den 1 juli.Utskottet föreslår, liksom Försvarsmakten, att enny organisation - Försvarsmaktens helikopterflottilj -inrättas på Malmen utanför . Genom attinrätta denna nya organisation skapas ett gemensamtledningsorgan för Försvarsmaktens helikopterverk-samhet. Detta underlättar ledning av större samladeinsatser under förhållanden som kallas kris eller kris-liknande. Det blir även en bättre samordning ochplanering av framtida verksamheter, där det interna-tionella samarbetet kommer att få en allt större plats.Utskottet anser det lämpligt att den nya flottiljensledning lokaliseras till Malmen. En arméflygbataljonär redan lokaliserad dit, och det finns en infrastrukturoch en tradition för flygverksamhet. Vad avser dennadel avser regeringen återkomma till införbudgetåret 1998.Säve har figurerat i debatten och i ett flertal mo-tionsyrkanden. Det har gällt framtiden för den marinahelikopterverksamheten på , med tanke påden stora sjöfartsstad som är och den livligatrafik och den befolkningstäthet som finns på västkus-ten.Utskottet konstaterar att tyngdpunkten i produk-tionen av krigsförband kommer attligga på ost- och sydkusten. Men det betyder inte attvästkusten överges. Det kommer att finnas helikoptrarpå , både för den och den civila verksam-heten.De administrativa samordningsfrågorna kommeratt handhas i den nya organisationen för Försvarsmak-tens helikopterflottilj. Däremot måste ledningsfunk-tionerna för givetvis fungera på ettsådant sätt att samordningen mellan det civila samhäl-let och militären kan upprätthållas och utvecklas i enpositiv riktning. I betänkandet finns också inskrivetatt fortsättningsvis skall ha en god räddningsbe-redskap på . Den oro som kommit till ut-tryck i bl.a. massmedierna är i denna del obefogad.Tunga helikoptrar kommer att finnas inte bara påSäve utan också på och i Ängelholm.Riksdagen bör dock inte nu göra några uttalandenom det blivande helikopterprogrammets organisationoch om var den skall vara baserad. I stället bör manlåta Försvarsmakten arbeta färdigt. Regeringen avseratt återkomma till i detta ärende underhösten 1997.Vidare har utskottet konstaterat att det för närva-rande inte är aktuellt med ett organiserat luftburetkavalleri. Försvarsmakten har utfört prov med enamerikansk och en rysk attackhelikopter. Dessa provskall utvärderas, och man fortsätter med proven.Enligt Försvarsmakten är det inte aktuellt med enny typ av organisation i samband med detta försvars-beslut. Däremot kan det finnas anledning att åter-komma då nästa försvarsbeslut skall debatteras.Utskottet har vid tidigare försvarsbeslut behandlatfrågan om räddningsinsatser och sjuktransporter medförsvarets helikoptrar. Dessa bör samordnas i så storutsträckning som möjligt. De helikoptrar som är in-köpta för att i krig transportera sjuka och skadade börkunna användas bättre i det civila samhället. Givetvisär det viktigt att upphandlingen sker på ett konkur-rensneutralt sätt i förhållande till civila helikopterföre-tag.Utskottet förutsätter att arbetet med effektivarehelikopterberedskap när det gäller sjuktransporterfortsätter, och att ansträngningar görs för att få tillstånd avtal om sjuktransporter med sjukvårdshuvud-männen.Avslutningsvis, herr talman: Den nya organisatio-nen bör också, vilket utskottet även tidigare framhål-lit, ge möjlighet till en bättre räddningsberedskap inorra , men även, vilket är mycket viktigt, ilandet som helhet - för nationens och medborgarnasbästa.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till utskot-tets hemställan i mom. 47.Anf. 111 () replik:Herr talman! Den nya helikopterflottiljen är bra.Det har vi i också tillstyrkt. Det är bra samordnar inköp m.m. och förbättrar utnyttjandetav skattemedlen.Jag måste ändå ställa en fråga till somsvarar för socialdemokraterna på det här området. Detkommer ju att finnas två på ost- ochsydkusten. Där måste enligt all rimlig logik helikop-terverksamheten med divisioner ingå. Innebär det attUlf kan garantera att det även i fortsättningenkommer att finnas en division helikoptrar på ?Anf. 112 () replik:Herr talman! Försvarsmakten har - vilket även ut-skottet konstaterar - kommit fram till att tyngdpunk-ten för den nya organisationen kommer att finnas påost- och sydkusten. Men det innebär ju inte att mangräver ned sig där. Det är ju rörliga farkoster och mankan transportera sig väldigt snabbt. Så det är ju ing-enting som säger att man enbart kommer att vara där,utan man kommer även att finnas på . Somjag sade kommer för den skull inte att bliutan resurser.När det gäller frågan om hur det blir med den nyahelikopterdivisionen är det så att Försvarsmaktenskall bli klar med utvärderingen och återkomma tillregeringen . Så kan juåterkomma när det blir aktuellt.Anf. 113 () replik:Herr talman! säger nu att intekommer att bli utan resurser. Men det kan ju innebäraallt från till nästan vad som helst. Inga resur-ser innebär noll, allt annat är vad som helst. Det ärabsolut inte detsamma som en väl fungerande divi-sion. En sådan finns och den är dessutom oer-hört viktig för den infrastrukturen som helhet iGöteborgsområdet.Jag har inte fått något riktigt svar, så jag måstefråga : Vad är egentligen anledningen till attutskottet inte kan tillstyrka den utredning som Folk-partiet har föreslagit? Då hade vi fått en saklig grundför att fatta ett bra beslut, i stället för att som läm-na frågan till regeringen eller Försvarsmakten. Varförskall vi i inte använda de medel vi har föratt göra en utredning och få en egen uppfattning?Anf. 114 () replik:Herr talman! Försvarsmakten gör ju en utredning.Det är bäst att vänta på den först. Sedan kommer denju till riksdagen.Jag kan också säga till att jag har fåttett brev om att försvarsbeslutet är positivt för Säve.Det står: Personalen vid tolfte helikopterdivisio-nen har arbetat för ett nytänkande inomden offentliga sektorns flygverksamhet, ökad effek-tivitet och minskade kostnader för samhället. Med denskrivning om att Försvarsmaktens helikoptrar skallutnyttjas även under fredstid som antagit isitt försvarsbeslut kommer förhoppningsvis tolftehelikopterdivisionen på att få en fortsatt viktigmilitär som civil funktion i samhället i framtiden.Det är just detta som vi arbetar med.Anf. 115 ():Herr talman! Fredagen den 13 december 1996kommer att bli en ljusets dag på många håll i landet,och av mörker på andra håll. Allt beror på hursnävt man ser på försvarsfrågan, på hela frågan omvår försvarspolitik - allt med sikte på sekelskiftet.Utan att först vara lokalpatriot, utan att ens försö-ka tala i egen sak, utan att starta med att tala för etthemmaregemente kan jag konstatera det som flera avmina moderata företrädare i debatten har konstaterat:Dagens beslut är ett beslut som handlar om reell ned-rustning av det svenska försvaret. Det är den sorgligamörka delen denna luciadag 1996.Herr talman! Jag tänkte inleda med något om denmoderata synen på försvarsområdena och försvarsom-rådenas betydelse - deras, som vi moderater anser,stora betydelse.Med den kraftiga nedrustning av FO-stabernas ar-bete som majoriteten föreslår blir det ännu vik-tigare var i landet de finns. Detta enligt den moderatasynen.Regeringen och har i det betänkande somvi behandlar ett luddigt, inte särskilt väl definie-rat förslag. Det är kanske något av en viljeyttring omen, som det heter, militär organisationsenhet. Denskall ersätta de riktiga FO-staber som majoriteten villlägga ned. Det finns inte någon konkret definition avvad denna enhet innebär. Den här meningen kom till iallra sista stund innan betänkandet skulle slutjusteras.Det blev kanske något av en nödlösning då majoritet-spartierna var hårt pressade från många nedlägg-ningsdrabbade orter runt om i landet.Nu ger man ett löfte om något odefinierbart, någotluddigt, en enhet som ingen vet något om.Jag måste här återge vad från Cen-tern sade i sitt anförande . Han sadenågot om att propositionen inte var konkret på den härpunkten. Men sedan tyckte han och tycker tydligen attden skrivning som finns är mera konkret.Jag skulle vilja påstå att det är exakt tvärt om. Dethar kanske att göra med att själv författadeden luddiga texten om de nya FO-staberna.Vi moderater har en klar uppfattning om försvar-sområdesstabernas betydelse. Betydelsen har definitivinte minskat och kommer definitivt inte att minska,som jag inledde med att säga. Vi skulle kunna påståatt värdet har ökat och ökar kraftigt med det förslagom fredsförbandsnedläggningar som majoriteten i dagföreslår och som man vad jag förstår avser att klubbaigenom . Att då också lägga ned ett antalförsvarsområdesstaber, till vars viktigaste uppgifterhör samverkan med de civila delarna av totalförsvaret,bl.a. den viktiga biten med hemvärnet, som har disku-terats , förefaller vara ett steg i totalt felriktning och aningen ogenomtänkt.Den huvudprincip som tidigare finns och som gäller, om ett län-ett försvarsområde, bör vara detsom gäller även fortsättningsvis - detta enligt vårmoderata modell. I stället för att slå ihop FO-stabernabör nuvarande organisation, enligt den moderatainriktningen, vara den som gäller och vara den modellsom är bäst. Sedan kan säkert organisationen slimmas.Ett undantag i vår syn på bevarandet är FO-staberna i och Kalix.Men som sagt var: Vad är det nu som föreslås avmajoriteten? Det finns ju stora oklarheter i den delen.Och kan och verkligen säga attde värnar om folkförsvaret då de nu är beredda attlägga ned en rad staber?Det talas ju mycket om den folkliga förank-ringen. Det är riktigt, att utan en folklig förankringkommer det aldrig att bli ett slagkraftigt försvar. Dethar många sagt i dagens debatt.Men just bibehållandet av FO-staberna är, som viser det, en viktig pusselbit för att bibehålla just denfolkförankringen. Det går inte att i ena stunden talaom behovet av folklig förankring och ryckaundan benen och förutsättningarna för verksamheten.Låt oss se den folkliga förankringen som ett bord - dåkommer det bordet att rasa omkull. Vi kommer, dåröstningen sker , att noga notera vilka och vemsom ser till att det bordet rasar samman.Det talas i majoritetsförslaget om en anknytningtill länsstyrelserna av den s.k. militära enheten. Vi vethur det har gått med de s.k. beredskapsenheterna, detidigare försvarsenheterna vid våra länsstyrelser.Enheterna har skurits ned dramatiskt, och vi har iförsvarsutskottet fått larm från vissa län, där kravenpå neddragningar på länsstyrelserna - krav som viställt här i - tecknats in och genomförts justgenom neddragningar på försvarssidan, på bered-skapssidan.Därför är det, som vi ser det, olyckligt att läggaockså den här verksamheten på länsstyrelserna.Herr talman! Jag står givetvis bakom alla modera-ta reservationer, men jag vill här instämma i LennartRohdins yrkande om bifall till reservation 6, mom.17.Jag skall avsluta med något som jag kallar funde-ringar från en ersättare i försvarsutskottet, eftersomdet är första gången jag haft förmånen att följa ettförsvarsbeslut på nära håll - själva arbetet bakomkulisserna, om jag får uttrycka mig så slarvigt.Jag påstår att det är endast här i , ochmöjligen i en statlig verksamhet, som det kan ske enså okonkret handläggning som har präglat detta arbe-te. Flera har varit inne på det. Jag tror att handlägg-ningar av det här slaget knappast gynnar försvaret,knappast gynnar och stärker försvarsviljan eller gyn-nar och stärker dem som arbetar inom det svenskaförsvaret.Jag har under debatten sagt att det har varitknapphändiga, rätt underliga och bristfälliga ekono-miska underlag. Jag tycker mig ha sett ett mycketvarierat intresse då det gäller att ta fram ekonomiskaunderlag för de olika enheterna.Nu skall jag gå över till en viktig bit, enligt minmening. Jag vet inte riktigt hur det blir bildligt då manber en överbefälhavare rätta in sig i ledet. Men jagmenar att ÖB nu måste, oavsett vilken åsikt han harom det beslut vi fattar om fredsorganisationen,rätta in sig i ledet och acceptera det. Det är alltså heltnödvändigt att ÖB rättar sig efter det demokratiskabeslut som vi fattar.Jag kan ta ett konkret exempel. Om nu - vilket jag självklart hoppas, och då är jag väl-digt mycket en lokalpatriot - beslutar att Dalabriga-den i , NB 13, skall vara kvar, måste också dettaaccepteras av alla. Och menar jag de satsningar,kvantitativt och kvalitativt, som är nödvändiga för attdet skall bli en livskraftig brigad och ett livskraftigtregemente. Det här är en fråga som har oroat mångapå regementen i landet.Herr talman! Den här sista delen var, som sagt var,personliga funderingar. Rent personligen tycker jagockså att den diskussion och den debatt som förts harvarit för mycket fokuserad till den södra delen av vårtland. Visst är jag medveten om att stordelen av Sveri-ges befolkning bor där, men allt har fokuserats förmycket på problemen i söder. Och jag har funderingaroch undringar på en hel del, då det gäller luftrum,lokaliseringar av förband i fråga om framtidsperspek-tiv och annat.Hos oss i - även om jag själv represente-rar nordligaste delen av - har vita fläckar påden svenska försvarskartan varit det stora samtalsäm-net. Först var det den vita fläcken från Uppsa-la/upp till /. Då denfläcken försvann dök en ny, stor och otäck vit fläckupp, nu i . Låt mig säga, herr talman, attjag - fortfarande med mina egna ögon - med stor oronoterar detta faktum.Anf. 116 () replik:Herr talman! säger med darranderöst att han noga skall följa hur vi röstar här i kamma-ren . Det är inte ett särskilt upphetsande påstå-ende, eftersom det är offentligt hur vi röstar. Den härdebatten är till för att vi skall tala om var vi står. Detär alltså inte något märkligt i det.Jag är helt övertygad om att det skulle vara bra förden fortsatta debatten om försvarsområden respektiveförsvarsområdesstaber om lästebetänkandet. Det anförande som jag har haft möjlig-het att lyssna till gav tydliga belägg för att det råderen viss förvirring i frågan.Utskottet stryker under vikten av att man inte utanatt först noga pröva saken en gång till skall lägga nedfler staber än nödvändigt, just på grund av den folkli-ga förankringen och behovet av kontakter med myn-digheter och andra. Själva syftet är vi alltså överensom, och jag har litet svårt att inse att har förstått det som vi har skrivit i betänkandet.Jag vill upprepa att det vore intressant att få vetamera ingående vilka de moderata alternativen är tilldet som är majoritetens förslag här . Men jag fårväl inte något svar av heller.Anf. 117 () re-plik:Herr talman! sade tidigare till An-ders att han hade monopol på vad som ärsanning. Det smittade möjligen av sig, så att monopo-let nu har överförts till en annan , nämligenAnders Svärd.Nedläggningar sker i , , , , , , och . Kallarni det att stärka folkförankringen, som ochAnders pratar så mycket om? Är nedläggning-arna på de uppräknade orterna att stärka den folkligaförankringen? Det har jag väl inte fattat fel i alla fall?Anf. 118 () replik:Herr talman! Jag redde ut detta i ett tidigare re-plikskifte. Den minskning av antalet försvarsområdensom Överbefälhavaren föreslog är ju betingad av ettbehov att spara pengar. För att denna nedskärning avförsvarsområden inte skall få den omfattande negativakonsekvens som den skulle få om det skedde rakt av,har det förslag som finns i betänkandet i form avett tillkännagivande kommit till. Det handlar om för-svarsområdesstaberna och hur de organiseras, omresurserna och hur de används, för att man skall kun-na se till att det finns staber på mer än ett ställe inomvarje försvarsområde. Det är den frågan som rege-ringen har fått i uppdrag att titta på. Det är ett sätt attstärka den folkliga förankringen i förhållande tillförsvarsmaktsplanen, som var ÖB:s förslag.Anf. 119 () re-plik:Herr talman! Det kommer nog fler under kvällenslopp, , som vill veta någonting inom dethär ämnesområdet, så jag skall inte förlänga tidenmed det.Jag blev inte mycket klokare i frågan om enheteroch vilka som inte skulle kosta någonting. Enligtbetänkandet skulle det inte kosta någonting utan gåinom det nuvarande ekonomiska utrymmet. Men vaddet är vet ingen. Det var väl ett hastverk av bästamärke när det här skrevs in i betänkandet i slutsekun-derna.Anf. 120 ():Herr talman! har haft möjlighetatt yttra sig över försvarsindustrins ställning vid be-sparing inom försvaret.Näringsutskottet anser att den svenska försvarsin-dustrins förmåga att leverera kvalificerade högtekno-logiska produkter till det svenska försvaret har ettstort försvars- och säkerhetspolitiskt värde. Här gälleratt den industripolitiska betydelsen av denna produk-tion är hög. Ett kvalificerat tekniskt kunnande harframbringats i försvarsindustrin.Spridningseffekterna har i ett flertal fall uppstått iform av civila tillämpningar av tekniken inom denövriga industrin, genom civil omvärdering i samhället.Ett exempel är den s.k. hundnosen, som man nuarbetar med. Den kommer även att kunna användas icivil produktion. Tullen kommer att kunna an-vända den för att hitta narkotika och på andra områ-den. Det finns alltså från försvarsindustrins synpunktett mycket stort område för civil tillämpning.Den höga tekniska nivån grundar sig bl.a. på ettväl fungerande samspel mellan forskning och in-dustriproduktion. Vid en jämförelse med omvärldenstår den svenska försvarsindustrin i främsta ledet.Trots att det handlar om högteknologiska produktermed omfattande utvecklingskostnader är den kostnad-seffektiv även sett till motsvarande produktion i deförsvarsindustriella stormakterna.Utformningen av försvarets anpassningsförmågakommer att ställa förändringskrav på försvarsindust-rins tekniska kompetens och industriella struktur.Näringsutskottet finner det värdefullt att en utredningskall tillsättas års säkerhetspolitiska kon-trollstation med syfte att analysera vilka försvarstek-nologiska kompetenser som krävs för en god anpass-ningsförmåga. I en sådan bör ingå att se över de kort-och långsiktiga förutsättningarna för försvarsindust-rins överlevnad och utveckling.Näringsutskottet understryker vikten av att För-svarsmaktens kompetens som kravställare och uppkö-pare av försvarsmateriel kan vidmakthållas.Näringsutskottet går inte in på medlemskapet iWEAG. Den frågan tar vi inte ställning till, utan detöverlåter vi till Försvarsdepartementet och försvarsut-skottet att göra. Utskottet välkomnar däremot ettfördjupat europeiskt samarbete inom försvarsindust-rins område. Med hänsyn till vikten av att bibehållaen hög teknisk nivå inom kritiska områden och enfortsatt kostnadseffektiv materielförsörjning framstårett utökat internationellt samarbete som en förutsätt-ning för den svenska försvarsindustrins överlevnad.Det är viktigt att den svenska försvarsindustrin fårdelta på likvärdiga villkor i den omstrukturering somgörs ute i inom försvarsindustrin. Ett organi-serat samarbete kommer enligt näringsutskottets upp-fattning att ge försvarsmyndigheter och försvarsin-dustri bättre möjligheter till samordning med andradeltagarländer. Samarbetet bör också omfatta för-svarsforskningen.I detta sammanhang vill näringsutskottet påminnaom vad vi sade i vårt yttrande : "Frånstrikt näringspolitisk synpunkt och utan att berörafrågan om ändring i lagstiftningen menar utskottet attdet kan vara av värde med en översyn av eventuellahinder som försvårar för svensk försvarsindustri attdelta i främst europeisk men även övrig internationellsamverkan."