prot · GK0932 · 1996-11-22 00:00:00 — Det är också mycket beklagligt att den svenskaregeringen tillsammans med trots de storabehoven följer den allmänna tendensen och föreslåren kraftig sänkning av biståndet. siffrori det här sammanhanget skall vi inte ens tala om.De flesta partierna har varit överens om vikten avett generöst bistånd, även av eko-nomiska problem som vi har fått leva med. Det förstaverkliga ifrågasättandet av biståndsnivåerna kom medNy demokrati under den förra regeringen. En del avderas kritik gick ut på att inte har råd med sittbistånd.Få anade kanske då att det skulle bli en socialde-mokratisk regering som tillsammans med moderaternaskulle driva fram en frysning av biståndet i sin förstabudget . Detta innebar att socialdemo-kraterna gick ifrån enprocentsmålet, som beslutade om 1968. var det intenågra andra än som var villiga att ställaupp på denna frysning. Men är man i Centerndessutom villig att sänka biståndet högst betydligt. Imaj 1996 fick biståndet stå för den största besparing-en. Vi kristdemokrater tycker att det är skamligt attvärldens absolut fattigaste skall stå för miljardbeloppnär vi skall sanera vår ekonomi.Denna linje fullföljs nu i den budget vi skall fattabeslut om. Vi avvisar bestämt denna nedmontering avbiståndet. I vårt förslag vill vi satsa ytterligare näratvå miljarder på biståndet . För de två föl-jande åren har vi föreslagit 2,241 miljarder respektive3,186 miljarder mer än majoriteten till biståndsansla-get.Regeringen har dessutom övergivit enprocentsmå-let till förmån för det mål som har satts upp av FN på0,. Vi avvisar detta och föreslår en återgång tillenprocentsmålet , eller tidigare om såär möjligt.Anf. 101 ():Herr talman! beslutade om in-riktningen av utgiftsområde 7, biståndet, för åren1997-1999. Då fastställdes biståndsramen till 0,7 %av BNI.Det betyder ett anslag på drygt 11 000miljoner till biståndet. Den preliminära fördelningenför utgiftsområde 7 blir 11 627 miljoner och11 414 miljoner . Uppgifterna för dessa tvåsistnämnda budgetår är naturligtvis preliminära be-räkningar som gjorts utifrån nu kända förutsättningaroch antaganden om den ekonomiska utvecklingen.Utskottet menar att det är angeläget att bistånds-ramen uppgår till minst0,av BNI. Vidare säger utskottet att ramen förutvecklingssamarbete med sammantagetinom utgiftsområdet i krontal minst bör uppgå till detav regeringen föreslagna.När det gäller har riksda-gen beslutat om ett samarbetsprogram omfattandeåren 1995/96, 1997 och 1998. Till detta program haravsatts för hela perioden.Under 1998 skall regeringen lämna förslag om om-fattning och inriktning av samarbetet efter 1998.Enligt utskottets uppfattning måste detta innebäraatt taket för utgiftsområde 7, biståndet, sättsså att det rymmer en ram för u-landsbiståndet påminst av BNI och tillräckliga medel för att föraÖsteuropasamarbetet vidare.Vi har accepterat nedskärningar av biståndet där-för att det är en del av ett nationellt och allomfattandeprogram för att långsiktigt rädda vår ekonomi ochdärmed vår handlingsfrihet. Utgångspunkten har varitatt alla utgiftsposter skall omfattas av denna sanering.Det finns inga skyddade zoner, vare sig i inrikes- ellerutrikespolitiken. Annars hade det inte gått ihop. Dettaär den enkla och svåra sanningen som ingen kan und-gå.Nedskärningarna av vårt bistånd görs alltså heltav statsfinansiella skäl. Nästan alla utgiftsområden harju fått vidkännas avsevärda nedskärningar. Den fram-tida utvecklingen av den ekonomiska ramen för bi-ståndet beror dels på vilken ökning vi får av BNI, delspå statsfinanserna.Jag tycker att vi inte får tappa proportionerna idebatten. Trots dessa nedskärningar är ju Sverigevärldens fjärde främsta biståndsgivare. Vi har etthögklassigt bistånd som internationellt är uppskattat,som skapar utveckling, som räddar liv och som främ-jar fred och demokrati. Det har kolleger tidigare påolika sätt visat exempel på, inte minst utifrån gemen-samma erfarenheter av resan i södra i augustimånad.Under en övergångsperiod är det möjligt att an-vända anslag som av olika skäl inte har kunnat betalasut. Det kan bero på att projekt har försenats eller påatt planerade utbetalningar har blivit mindre än be-räknat. Att så har blivit fallet har att göra med just detsom vi är ute efter att bekämpa, nämligen de svårighe-ter och den oförutsägbarhet som fattigdom och un-derutveckling för med sig. Dessa outnyttjade reserver,som är betydande, innebär alltså att nedskärning kanske utan att pågående verksamhet behöver krympaseller avbrytas.Biståndet i världen växer inte, som någon påpeka-de. Tvärtom minskar det stadigt. OECD-ländernastotala biståndsvolym har sjunkitfrån av BNI till 0,27 %.Visionerna för biståndspolitiken måste därför handlamer om innehållet. De nya utmaningarna kräver såvälett nytt tänkande som ett nytt handlande. För Sverigesframtida bistånd finns det några områden som jag i allkorhet vill peka på. Det handlar om det fattigdomsin-riktade biståndet som måste prioriteras ännu mer.Fattigdom är det största hotet mot freden. Av världensfattigaste länder finns merparten i . Där finnsockså av världens flyktingar. har bi-ståndsministern tagit initiativ till ett omfattande arbeteför att utforma en ny och sammanhållen politik förutvecklingssamarbetet med Afrika.Det är angeläget att påverka maktfördelningen isamarbetsländerna. Det finns inte något automatisktsamband mellan tillväxt och utveckling, som vi vet.Det är också viktigt att bryta den s.k. beroendekul-turen. Bistånd har ju traditionellt varit en hjälp, "engåva", från en givare till en mottagare, och det harofta lett till att givaren har haft ett övertag, inte baraekonomiskt. Det är nödvändigt att påskynda proces-sen mot ett utvecklingssamarbete mellan parter somhar ett ömsesidigt ansvar.Ett annat område som skall utvecklas är insatsernaför konfliktförebyggande och ökad säkerhet. Fred,demokrati och utveckling hör ihop, det känner vi till.Biståndsministern presenterade en stra-tegi för EU:s utvecklingssamarbete. Den är angelägenoch värdefull, eftersom vi vet att EU är en stor bi-ståndsgivare.En annan uppgift är att driva på reformeringen avFN. Nära hälften av det svenska biståndet kanaliserasju genom FN och institutioner där många länder sam-arbetar.Det finns alltså i den nya situationen många upp-gifter att arbeta med.Som jag nämnde tidigare är , trots ned-skärningen av biståndet till av BNI, ett av värl-dens fyra främsta biståndsgivarländer. Vi har redansett exempel på hur ett bättre ekonomiskt läge härhemma också gagnar biståndet. I slutskedet av budge-tarbetet kom en ny BNI-prognos, och den betydde attbiståndsramen kunde utökas med 76,2 miljoner kro-nor.Ett annat förhållande som också har stor betydelseför värdet av vårt bistånd är att nästan hela bistånds-budgeten används utomlands, vilket innebär att densvenska kronans växelkurs är av väldigt stor betydelseför biståndets reella storlek. I jämförelse med 1995/96är anslaget redan värt mer räknati tyska mark och i det närmaste värt lika mycket, baranågra tiotals miljoner lägre, i dollar. Detta visar medall tydlighet vad sunda statsfinanser betyder också förvärdet av vårt bistånd.Många har talat om enprocentsmålet. Vi kännertill vad utrikesutskottet har uttalat i denna fråga. Viskall återgå till så fort detta låter sig göras avstatsfinansiella skäl. Den frågan får vi återkomma tillnär vi senare skall diskutera innehållet i vårt bistånd.Det har här framförts synpunkter på storleken avbiståndet. , och Miljöpartietvill lägga på ytterligare pengar, medan Moderaternaavviker kraftigt från denna uppfattning. Utskottsma-joriteten uttalar stöd för regeringens strävan att för-bättra statsfinanserna och konstaterar med tillfreds-ställelse att ökningen av BNI kommer attmedföra en utökning av biståndsramen med 76 miljo-ner kronor. Till detta kommer att den stärkta kronkur-sen ytterligare förbättrar situationen. Sammantagetinnebär detta en väsentligt ökad biståndseffekt.Anf. 102 ():Herr talman! har medverkat i arbetetmed att sanera de offentliga finanserna. Som ett led idetta mycket smärtsamma arbete har vi också accepte-rat besparingar i biståndet. Som har sagts fråntalarstolen innebär de här besparingarna att enpro-centsmålet, som vi ju lämnade , ärännu mer avlägset. Jag är den första att beklaga detta,och jag beklagar det djupt. långsiktigamål vad gäller biståndets storlek är oförändrat. Vi hari en motion uttryckt att det måste vara ett tydligtmål att återupprätta enprocentsmålet så snart sommöjligt, och vi har också sagt att regeringen bör åter-komma med en plan för detta.Vad är det då som har hänt i svensk biståndspoli-tik? Jag skulle i ställetvilja fråga: Vad är det som har hänt i svensk ekonomiunder de här 20 åren? Jo, vi har att brottas med ettmycket stort budgetunderskott, för att inte tala omstatsskulden. Jag kan också smärtsamt konstatera attnär och mitt parti har suttit iregeringen - vi har gjort det under nio respektive åttaav de här 20 åren - har vi alltid lämnat ett besvärandebudgetunderskott efter oss.Ett land som inte kan hantera den egna ekonominklarar inte att med lånade pengar behålla sin trovär-dighet som långsiktig biståndsgivare. Därför kräverett sådant här saneringsprogram uppoffringar av allagrupper i samhället. Detta drabbar alltså också demsom behöver vårt bistånd. 66 miljarder i besparingarplockas inte fram hur lätt som helst. Det har gjortsstora ingrepp i transfereringssystemen, och ocksåbiståndsanslaget har då fått vidkännas en besparing. ICentern menar vi att om vi även i fortsättningen skalluppnå en bred uppslutning bland medborgarna för ettgeneröst tilltaget bistånd som gör oss till fjärde störstabiståndsgivare i världen, då skall också denna an-slagspost vara med och dela bördan i en för oss eko-nomiskt svår tid.Jag vill i samband med detta yrka bifall till utskot-tets hemställan i finansutskottet betänkande avseendeutgiftsområdena 5 och 7 - det gäller här närmast ut-giftsområde 7, som berörs av utrikesutskottets betän-kande UU1y.Dagens debatt skall behandla biståndsramen, ochvi diskuterar betänkandet Utgiftsramar och beräkningav statsinkomsterna. Vi skall som har påpe-kats diskutera innehållet senare, och vi skall också haen debatt om biståndet under våren.Det beslut vi alldeles strax skall fatta innebär att vifår en tydligare koppling mellan biståndsramen ochbruttonationalinkomsten, BNI. Genom att vi återtillämpar denna koppling kommer en stigande BNI attresultera i att biståndet ökar i kronor räknat. För-stärkningen av kronan, som är en följd av det sane-ringsprogram som vi inledde , har ocksåökat biståndets volym. I varje mottagarland räckervarje krona längre - effekten ökar. Det är i alla fall enliten tröst i detta underskottets mörker.Centerpartiet ställer sig bakom minskningen avbiståndsramen till av BNI. Det innebär för1997 en ram om 11 946 000 000, att jämföra med 13360 000 . Minskningen av resurs-ramen är likt en krympning av kostymen, och den harkunnat genomföras framför allt genom att vi har jagatoutnyttjade medel. Vi kan konstatera att den löpandeverksamheten i de fattigaste delarna av världen på såvis har kunnat prioriteras. Genom omfördelningar harstödet till miljöinsatser, humanitärt bistånd, demokratioch mänskliga rättigheter kunnat bibehållas på enoförändrad nivå.Detsamma gäller för det bistånd som kanaliserasgenom enskilda organisationer. Att fördela bistånd viaenskilda organisationer är något vi har mycket godaerfarenheter av. Det har många fördelar. De fördelar-na är att vi når ut brett i mottagarländerna och därmedbidrar till en demokratisk och pluralistisk utveckling.Metoden är kostnadseffektiv, eftersom vi drar nytta avmånga ideella insatser, och det ökar också delaktighe-ten och uppslutningen här hemma i bakom engenerös biståndspolitik.När vi debatterade den dåvarandebudgetpropositionen och "det frysta anslagets meto-dik" lanserades protesterade högljutt.Med ett fryst och fixt anslag kopplade regeringen lossfrån utvecklingen av BNI. Våra protester gällde såvälfrysningen som metod som den alltför låga nivån. kritiken instämde alla partier utom Socialdemo-kraterna och Moderaterna.När jag nu tittar igenom och summerar övrigapartiers motioner och tittar på den tabell som vårtutskottskansli har upprättat och det budgetalternativsom finns där, är det väldigt intressant att notera attdet enbart är som når upp till dennivå på biståndsramen som är på 13 360 000 000.Detta är något som vi - jag också - har dömt ut. Detgäller , , ,verkar nu alla ha merpengar i biståndsramen än vad regeringen och Cen-terpartiet nu har föreslagit. Man slår sig för bröstetoch säger: Vi minskar inte biståndet. Vi sparar min-sann inte på de fattiga. Sedan räknar man upp allaman slår vakt om. Detta sker trots att man inte orkarlyfta sig över nivån , 1996. Jag villinte kalla det hyckleri men väl ett betänkligt sätt attargumentera.Jag har också gått igenom varifrån ni har fått eraextra resurser till bistånd. Jag tycker att det hade varitärligt om ni också hade redovisat det.Folkpartiet drar ned 10 miljarder på de arbetslösaoch arbetslöshetsförsäkringen och hämtar också 2miljarder från bostadsförsörjningen, där bl.a. bo-stadsbidragen ligger. Det är mycket pengar samman-lagt. Man kunde väl då också ha sagt: Vi minskar intebiståndet, men vi tar från den här gruppen.Kristdemokraterna plockar bort 2 miljarder frånde arbetshandikappade och en lika stor summa frånstudiestödet. Jag vill inte använda ordom att det är skamligt att minska på biståndet ochsäga att det är skamligt att ni minskar på de arbets-handikappade och på dem som får studiemedel, menjag hade tyckt att det var rättvist om ni hade pekat påvad ni ville göra. sade själv att de pri-oriteringar man gör i fråga om besparingar är avslö-jande för ett partis ideologi.Vänsterpartiet finansierar det mesta med skatte-höjningar - 14 miljarder. Man kan diskutera omskattehöjningar är ett bra sätt att få ordning på landetsfinanser. Jag delar inte den uppfattningen.När man tittar på är det litet svårareatt få fram ett tydligt mönster, men ni vill i alla fallminska på det civila och militära försvaret med 2miljarder.I en diskussion om utgiftsramar måste de olikapolitiska prioriteringarna redovisas och ställas motvarandra. Det är saneringen av finanser dethandlar om och hur vi bäst disponerar minskade stat-liga medel. kan det kännas som om det finnsett behov av att leka även när det gäller bi-ståndet. Det kanske dock är litet tidigt att göra det inovember, om man skärskådar vad som står i motio-nerna.Anf. 103 ():Herr talman! Vi menar att det är viktigt att nu in-rikta biståndet mot en snabb fattigdomsavveckling.Till den ändan föreslår vi att man borde inrätta ensärskild enhet inriktad mot detta, som också förläggstill södra . Den skall koncentrera sig på debakomliggande huvudfaktorerna: rättsstaten, att få enallmän, obligatorisk utbildning för alla barn och ung-domar, att få en grundläggande hälsovård samt denmycket nödvändiga infrastruktur som är basen förutveckling.Tanken bakom detta är att vi faktiskt måste ändravårt biståndsmål i riktning mot att uppnå snabb fattig-domsavveckling. Det kan inte längre accepteras attvissa länder med stort biståndsberoende ökar sinfattigdom i stället för att minska den.Det var ett intressant citat upp. Om jag förstod det rätt var det 20 eller 25 årgammalt. Han frågade vad som har hänt. Det som harhänt är helt enkelt att vi nu bär erfarenhet med oss. Vihar positiva erfarenheter från länder som snabbt harlyckats minska fattigdomen. En del har t.o.m. heltlyckats avveckla den klassiska massfattigdomen. Vihar också länder som tvärtom har ökat fattigdomen.Åtskilliga av dessa är länder med ett mycket stortbistånd till statsmakten.Det är just det som är bekymret. Vi har lärt oss atten hel del av det bistånd som går till en statsmakt intekommer de fattiga till godo, eller än värre resulterar iökad fattigdom. Det är den bittra erfarenheten frånTanzania, där nu alla är ense om att det var fel att geså mycket bistånd . Det är en storskuld vi har, ty de biståndsbeloppen var inte bortkas-tade utan negativa - de förstörde människors liv. Detär en erfarenhet som alla som har varit aktiva i Tan-zania bär med sig. Vi måste lära oss att vi nu måste gåöver till ett annat mål för biståndet, nämligen ensnabb minskning av fattigdomen. Det är inte alltiddetsamma som att man skall ge mer bistånd.Anf. 104 KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp):Herr talman! Jag skall ta upp ett par av de kom-mentarer som rör sådant som jag har sagt.När det gäller nedskärningen av biståndet får NilsT det att låta som om denna inte påverkarverksamheten eftersom det finns reserver att ta till.Det är väl ändå en sanning med modifikation. Om vikan klara oss ett och kanske med reservermärks det kanske inte, men de åtaganden som vi hargjort och som reserverna ligger där för att betalakommer att påverkas. Där kommer nedskärningarnaatt tvingas fram om ett à . Det är alltså bara attskjuta problemet framför sig.Att det har blivit nedskärningar behöver man baragå ut och fråga de enskilda organisationerna om, somhar fått göra 20-procentiga neddragningar med alltvad det har inneburit. som man i mångasammanhang hyllar de enskilda organisationernaseffektiva arbete har dessa drabbats hårt.Det andra jag vill kommentera är det som HelenaNilsson och säger om att enpro-centsmålet inte skulle vara en fredad sektor - uttryckte sig så. Men då har man missat helatanken bakom det som dessa herrar diskuterade för 20år sedan. Det man ville åstadkomma var att när bud-getmanglingen satte i gång i Finansdepartementetskulle - i det fallet av BNP, senare av BNI -allokeras till bistånd. Det skulle vara en skyddadsektor. Det är där som skiftet har skett: i tanken. Så-som i det fallet sade fick man frånCenterns sida driva Socialdemokraternaframför sig. har fallit in i samma trall.Anf. 105 ():Herr talman! Först vill jag till att när ni från moderat håll lyfter fram bristerna ibiståndet, hur korruption och ett överdrivet bistånds-anslag har fördärvat situationen, tas ju det till intäktför att man kan sänka anslagen. Ni talar över huvudtaget inte om att ni själva, när vi nu har de här insik-terna, skulle kunna bidra till att på ett mer effektivtsätt, med mer medel, se till att fler människor fårtillgång till bra utbildning, vatten, god hälsa osv. Niförsvarar det som har varit fel i biståndet på det viset,tycker jag.Om vi sedan går vidare säger attvi inte skall tappa proportionerna, eftersom det finnsvissa positiva faktorer som gör att pengarna är mervärda osv. Jag tror inte att någon av oss har tappatproportionerna här. Däremot är vi fortfarande oerhörtupprörda och tänker fortsätta att vara det tills bistån-det kan gå upp igen. Biståndet utgör ändå en försvin-nande liten del när det gäller att rätta till orättvisornamellan fattiga och rika i världen. Då tycker jag att detär svårt att tala om att tappa proportionerna.Det handlar ju om mindre utbetalningar. måste ändå stå för det som regeringen går utmed, efter ni i den socialdemokratiska majoriteten haraccepterat dessa nedskärningsförslag.Helena beklagar åtminstone djupt dessanedskärningar. Det är i alla fall smakfullt, tycker jag,att man inser att det här får konsekvenser. Däremot ärdet mycket sorgligt att har medverkat tilldetta. Jag förstår inte att ni inte har använt er kraft iförhandlingarna med Socialdemokraterna till att stå påer på det här området.Jag vill också säga att inte har fi-nansierat sina ökningar till biståndet bara med skatte-höjningar. Vi har minskningar till försvaret, och vi harockså en fördelning inom skatteområdet. Det handlarinte alls enbart om att öka skatter.Anf. 106 ():Herr talman! Jag vill först säga till jag i mitt inledande anförande talade om biståndetsom säkerhetspolitiskt instrument. Jag sade då attdetta måste leda till minskade försvarsutgifter ochökade biståndsanslag. Vi har alltså minskat på utgifts-område 6 med 2,4 miljarder till förmån för utgiftsom-råde 20, miljö, och utgiftsområde 7, bistånd.Jag kan dock inte riktigt hålla med om att vi skulleha dragit ned på civilförsvaret. Det är något som vialltid har stött.När man har möjlighet att tala om sitt partis bi-ståndsprogram, är det lockande att ta upp alla hjärte-frågor. Eftersom vi nu kom in på försvaret, skall jag istället bara säga att vi tycker att den traditionellasäkerhetspolitiken har förändrats i och med den nya,vidgade hotbilden och att de konfliktförebyggandeåtgärderna har kommit ännu mer i fokus och lyftsfram mer än förut.Jag vill återigen betona biståndets betydelse somen investering för fred och stabilitet och som ettverktyg att arbeta med för att just förebygga konflik-ter. Det hindrar inte att biståndet rent generellt i förstahand är en solidaritetsfråga.Anf. 107 ():Herr talman! Jag skulle först vilja säga några ordtill om enprocentsmålet. Här talas om att det skallskäras ned över alla områden, att det inte finns någraskyddade zoner. Jag tycker att det är ett hån att tala pådet sättet, när det gäller människor som lever på ennivå som är så oerhört annorlunda att vi inte ens kanföreställa oss det. Där måste vi tala om skyddadezoner. Vi menar att hela idén med att ha olika utgifts-områden är att vi då har möjligheter att prioritera. Detär genom sina prioriteringar som man visar vad mananser är angeläget och vad man anser att man kanskära ned på.Jag vill säga att , tillsammans medregeringen, även när det gäller budgeten - som drab-bar svenska svaga grupper - har skurit ned på ett sättsom vi inte har kunnat ställa upp på. Det gäller pengartill kommunerna, där vi har anslagit 6,5 miljarder merän vad och Socialdemokraterna ger. Dettakommer människor som är sjuka, människor sombehöver äldrevård och skolor till godo ute i kommu-nerna. Det är alltså svaga grupper. Vi har också satsatmer på bostadsbidrag.När det gäller de arbetshandikappade, förstår jaginte alls vad menar. Socialdemokra-terna och har skurit ned, men vi har satsat120 miljoner mer på arbetshandikappade, via . Vi har också låtit lönebidraget stå kvar. Jag för-står inte alls vad menar här.När det sedan kommer till antalet platser som So-cialdemokraterna och har anslagit för stude-rande, anser vi att siffrorna är orealistiska. Jag sågredan när jag satt i utbildningsutskottet att man kommed siffror som man sedan inte skulle kunna leva upptill. På det sättet går det också åt mindre studiemedel.Vi tror inte att ni kommer att kunna fylla de platserna.Anf. 108 ():Herr talman! intresse för Af-rika och för att öka fattigdomsinriktningen av bistån-det är bra, och vi får återkomma till den frågan. Det ärbara synd att han företräder en politik som innebärytterligare neddragningar av biståndet.Jag kan säga till K-G Biörsmark att de enskildaorganisationerna som bekant inte har fått någon ned-dragning av sitt anslag för kommande budgetår, menvi återkommer till den diskussionen senare.Vad gäller enprocentsmålet, som både K-G Bi-örsmark och tar upp, har vi sagt föl-jande i utskottsbetänkandet: "Det är utskottets be-stämda mening att en återgång till enprocentsnivånbör ske så snart det statsfinansiella läget så tillåter. "Det har i den här debatten sagts mycket om Sveri-ges ekonomiska läge och om de saneringsprogramsom har genomförts och lett fram till en ökning avbiståndsramen med . Vi får insevad som är realiteter. Det är det som det handlar om.Vi behöver inte använda tiden till att tala om vad somorsakade detta ekonomiska moras, men det är ensanning som vi har att utgå från. Då skall vi väl arbetaför det vi har uttalat i utskottet, nämligen att vi skallåtergå till enprocentsnivån så fort det statsfinansiellaläget tillåter det.Jag vill säga till att det är bra atthon också inser att vi inte skall tappa proportionerna.Visst är det fråga om en neddragning av bistån-det - det vet vi alla. Vi har fått vidta dessa åtgärderutan att någon egentligen i själ och hjärta vill göradet. Men i den situation som befinner sig imåste vi vidta dessa åtgärder.