prot · GJ0960 · 1996-02-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1995/96:60Torsdagen den 22 februariKl. 12.00 17.31Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 16 februari.2 § LedighetTalmannen meddelade att () ansöktom föräldraledighet - den30 juni.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen meddelade att () skulletjänstgöra som ersättare för § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1995/96:74 och 1995/96:80Till riksdagenBeträffande interpellation nr 1995/96:74 av IngridBurman (v) om varsel av lönebidragsanställda ochinterpellation 1995/96:80 av () omsituationen på arbetsmarknaden, får jag meddela attjag besvarar dessa torsdag på grundav att lämplig tidpunkt ej gått att finna tidigare.Stockholm den 16 februari 1996Anders Sundström4 § Svar på interpellation 1995/96:82 om poli-tiska våldsverkareAnf. 1 Justitieminister ()Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att polis ochandra myndigheter skall uppträda samlat och konsek-vent i hela landet för att upprätthålla lag och ordningmot politiska våldsverkare.Inledningsvis vill jag slå fast att brottslighet medrasistiska eller liknande motiv är ett allvarligt hot motden rättstrygghet som alla i vårt samhälle har rätt tilloavsett bakgrund eller ursprung. Regeringen har ock-så i regleringsbrevet för innevarande budgetår förpolisväsendet angett att insatserna mot våldsbrottslig-het skall vara ett prioriterat område och att det ärviktigt att all kriminalitet som har sin grund i rasistis-ka motiv möts med effektiva metoder.Jag kan i det här sammanhanget informera om attRikspolisstyrelsen planerar ett seminarium i slutet avnästa månad där frågor med anknytning till rasismskall behandlas. Vid det mötet kommer bl.a. företrä-dare för olika polismyndigheter i landet att berätta omsina erfarenheter från händelser liknande den i . Man kommer därefter att diskutera hur manskall gå vidare.Erfarenheterna från detta seminarium kommer attsammanställas av och ligga tillgrund för ett policydokument om hur man skall hante-ra den här typen av händelser.Självklart måste polisen alltid anpassa insatsernaefter de lokala förhållandena, men ett policydokumentav den här arten kan säkert bli ett värdefullt instru-ment för polismyndigheten och bidra till att polisernaagerar på ett resolut och konsekvent sätt över helalandet.Jag vill också nämna att riksåklagaren har begärtin uppgifter från samtliga överåklagare om brottslig-het som innefattar rasistiska, främlingsfientliga ellerpolitiskt extrimistiska motiv eller inslag. Riksåklaga-ren har även inbjudit representanter för åklagarväsen-de och polis till seminarier om bl.a. dessa frågor.Jag kan alltså glädjande nog konstatera att inomhela rättsväsendet riktas ökad uppmärksamhet motbrottslighet med rasistiska och liknande förtecken.Som en följd av detta pågår ett antal rättsliga pröv-ningar av olika förfaranden med anknytning tillrasism eller nazism. Förhoppningsvis kommer dessadomar att göra det lättare för t.ex. Polisen att avgörapå vilket sätt man bör agera mot sådana förfaranden.Anf. 2 ()Fru talman! Jag vill tacka för svaret, som redovi-sar en del av de initiativ som har tagits för att ge polisoch åklagare underlag för att handskas med den rasis-tiska och nazistiska brottsligheten.Det är alldeles uppenbart att åtskilligt av det somman bland myndigheter och på andra håll borde vetainte är riktigt känt. Det finns åtminstone sex punkterdär det behövs en klarare insikt.För det första måste det bli slut på talet om att dethandlar om pojkstreck. De som bedriver den här pro-pagandan är till stor del vuxna med normal förankringi samhället. är , enligt många bedömare,vid sidan av det land i där manhar den mest omfattande nasistiska verksamheten.För det andra måste man veta att det är fråga omen kontinuitet nazism som visas påmånga sätt, gamla lokalföreningar återupplivas osv.Möjligen saknas en ordentlig process där man har gåttigenom nazismens verkliga innebörd i , av detslag som skett i andra länder.För det tredje är det lätt att inse att den parlamen-tariska extremhögern, om man får använda ett sådantuttryck, håller på att minska i attraktionskraft tillförmån för den utomparlamentariska och direkt våld-sinriktade.För det fjärde är det viktigt att inse att även omkärnan är liten är svansen, eller potentialen, betydligtstörre. För att komma in i den lilla kärnan måste manha kvalificerat sig, t.ex. genom att slå ihjäl någon. Detär ganska klart utsagt.För det femte bör man veta att dessa grupper harett mycket effektivt propagandainstrument i den na-zistiska musikrörelsen med målet att göra nazismentill en ungdomskultur bland andra. Frågan är om maninte håller på att lyckas med det.För det sjätte är det viktigt att inse att detta inte ärsamma sak som vardagsnazism eller kritik av invand-ringen. Det är fråga om medvetna personer som ansersig vara en revolutionär rörelse som tror att landetstyrs av en judisk konspiration och som anser sig hapolitisk rätt att döda såväl justitieministern som migeller vem som helst som råkar komma i närheten avdem och anser att de ingår i denna konspiration.Min interpellation utgår från det som hände iNorrköping. Men det finns åtskilliga andra exempel.Det som hände där är tyvärr bara det senaste exempleti ett mönster som synts över landet . Det finnsnågra få undantag såsom i höstas.Det finns två mycket intressanta och vanliga pro-blem. Polisen gömmer sig ofta bakom föreställningenatt man ändå måste försvara yttrandefriheten. Menden lagstiftning vi har innebär ju också att det finnsmöjlighet att ingripa mot hets mot folkgrupp. Detingår i de bestämmelser vi har om yttrandefrihet.Lagen skall skydda dem som är hatpropagandansoffer, inte dem som ropar på judeslakt.Det har i det här sammanhanget hetat att det vikti-gaste varit att undvika konfrontation med nazisterna:Om man bara låter dem hållas är de nog inte så farli-ga. Det är ju en illusion. Med den attityden upprättarman vad Per i har kallat en frizonför våld. Man låter nazisterna sätta upp spelreglernaoch få ett övertag gentemot det demokratiska samhäl-let.Det är bra att och riksåklagarenbörjar ta det här på allvar. Men den process som nuhar inletts måste leda till en mycket tydlig ompröv-ning av den flathet som visats under så många år.Norrköping var inte ett undantag, utan följde ettmönster. För att mönstret skall brytas behövs myckettydlig politisk vägledning i de former som exempelvisregeringen kan bidra till.Jag vill därför följa upp med två mer preciseradefrågor: Håller justitieministern med om att polis ochåklagare skall sträva efter att upprätthålla de lagar mothat- och hetspropaganda, alltså lagen om hets motfolkgrupp i synnerhet, som gäller i ? Hållerministern med om att det är fel att falla undan förnazister som hotar att ställa till med bråk och våldsdådpå gatorna om de inte får göra som de vill?Anf. 3 ()Fru talman! Jag tycker att det var trevligt att höraatt man vill ta tag i det här problemet och komma medett policydokument. Det är nog viktigt för oss att få ettsådant. Däremot tycker jag att det är litet synd attHåkan i interpellationen pekar ut polisen iNorrköping. Det kanske inte alltid är så lätt att göradet man skall göra. Man kan vara efterklok.Situationen är ju sådan här i landet att det dras nedinom poliskåren. Vi får allt färre poliser. Man harstängt portarna till polisutbildningen osv. Insatsernafrån poliskåren blir ju därmed betydligt sämre. Det ärdet som oroar mig mest.Detta skulle jag vilja få mer belyst.Anf. 4 Justitieminister ()Fru talman! När det gäller bildav hur det ser ut i landet vill jag naturligtvis inte gå ipolemik med honom. Jag vill bara hänvisa till att vårakunskaper på det här området har blivit betydligtbättre sedan säpo har inriktat mycket av sin verksam-het på att kartlägga och följa utvecklingen. Den kun-skap som vi därigenom får har naturligtvis ocksåmycket stor betydelse för den öppna polisens arbete.Svaren på de frågor som ställertill mig är mycket enkla, och jag har också givit demtidigare här i kammaren. Jag anser att det är en oer-hört central uppgift för både polis och åklagare ochför hela rättsväsendet att upprätthålla vår lagstiftning.Det är en uppgift för rättsväsendet att värna bådeyttrandefrihet, mötesfrihet och våra demokratiskarättigheter och att värna om dess gränser.Det finns gränser när det gäller t.ex. brottet hets motfolkgrupp. Det vore helt fel inte bara av rättsväsendetutan av hela vårt land om vi föll till föga för den typav odemokratiska och våldsinriktade rörelser som detfinns exempel på.Till vill jag bara säga att jag troratt vi i kammaren skall akta oss för att vara vare sigkloka och eller efterkloka när det gäller att bedömaenskilda polisinsatser. Efterklokheten kanske intesäger något annat om Norrköpingspolisens insats; detkanske var en klok insats. Vi vet inte det, vi kan intebedöma det.Däremot kan jag lämna den informationen att po-lisens handlande i det här fallet och i många andra fallär föremål för en granskning. Det är anmält till justi-tieombudsmannen och kommer att bli granskat ochdärefter bedömt. Vi här i kammaren bör kanske avståfrån att ha egna uppfattningar och ta del av de utred-ningar som kommer.När det gäller Polisens resurser är Polisen natur-ligtvis tvungen att anpassa sig efter de medel de har.De har givna direktiv från regeringen i form av detsom står i budgetproposition och regleringsbrev omhur man skall använda sina resurser och vad man skallprioritera. Det område vi här pratar om är ett högtprioriterat område.Anf. 5 ()Fru talman! Som jag var inne på i mitt första anfö-rande är det som hände i inte något uniktutan ingår i ett mönster som har gällt . Jaghar tidigare, när liknande saker har hänt i andra stä-der, tagit upp samma ämne med olika justitieminist-rar. Jag tycker att det är fullt legitimt att ta upp detäven . Jag och många andra hade hoppatsatt den skärpta hållning som vi såg i t.ex. ihöstas skulle bli ett nytt mönster. Uppenbarligen är viinte riktigt där än.Jag vill också påminna om att kommunalrådet iNorrköping, , s, tillsammans med ord-föranden i det företag för hyresbostäder där den s.k.konserten ägde rum, ville stoppa alltsammans ochstänga lokalen. Bakgrunden till en av de frågor somjag ställde till justitieministern är att polisen iNorrköping avrådde från detta med precis den moti-veringen att nazisterna då säkert skulle börja ställa tillmed bråk, och att det var bättre att låta dem hållas.Därmed ställde man sig i praktiken som ett slagsskydd för brott mot svensk lag. Jag tror inte att poli-sen i har några som helst sympatier för dehär händelserna. Man hamnade i en situation som maninte visste hur man skulle hantera, och det är mänsk-ligt och begripligt.Men man måste också när man jämför med tillslagmot andra saker som vi normalt i samhället tycker illaom konstatera att det är en viss diskrepans. Häromda-gen ingrep polisen i mycket kraftfullt mot ettsådant här rave party. Säkert var man medveten omatt det i samhället är allmänt accepterat att fester ochandra tillställningar där det distribueras narkotika inteär någonting som vi vill ha utan något som vi skallförsöka stoppa. Jag har sett i tidningarna att man just iNorrköping har gjort ungefär likadant mot liknandetyper av fester.Den höga svansföringen när det gäller sådana till-ställningar kan ju, om man har lust, jämföras med denlåga svansföring som ibland gäller när det handlar omrasistisk och nazistisk brottslighet. Man måste ändåkunna ställa frågan om det kan vara så - och jagfruktar att det är så - att det är fråga om en viss osä-kerhet om vad vi i både riksdag och regering somsysslar politiskt med sådana här frågor egentligentycker skall gälla och vilken attityd man skall ha.I har samtliga partier i kommunfull-mäktige skrivit till kommunens olika nämnder ochunderenheter med en uppmaning om en gemensamfast hållning för den händelse att man hamnar i sådanahär situationer i fortsättningen. Det är ju alldeles ut-märkt att man försöker göra på det sättet. Det är dåoerhört angeläget att vi får en klar, gemensam håll-ning från olika typer av svenska myndigheter sompolis, åklagarväsende och skolmyndigheter.Skolverket - det är väl allmänt bekant - trampadei höstas enligt min mening rejält fel när man tog derektorer i örat som hade velat ingripa och som i någrafall hade ingripit direkt mot nazister som gick i uni-form och uppträdde hotfullt mot andra elever på sko-lan. fick i sin tur om jag minns rätt enreprimand av skolministern. Det var väldigt bra, ochjag tror att det rensade luften tillfälligt i alla fall.Jag som sysslar en del med sådana här saker fårmed jämna mellanrum, , påstötningar frånbekymrade lokalpolitiker, skolledare och andra somvill ha ett klart stöd från högsta politiska håll för enkonsekvent hållning. Jag vill verkligen uppmana jus-titieministern att från och med nu göra allt som går attgöra på politisk väg och som kan göras från regering-ens plattform för att ge dessa mycket klara signaler.Anf. 6 ()Fru talman! Jag tror att justitieministern missupp-fattade mig litet. Jag sade just det att man inte skalltitta på en enskild företeelse, som det som hände iNorrköping, utan vänta på att man får den samladebilden i det kommande dokumentet.Däremot vill justitieministern tydligen undvika attsvara på min fråga om de nedskärningar inom po-liskåren som sker och kommer att ske framöver. Detgör att färre poliser i samhället kan verka, och det harju betydelse vid sådana här situationer. Det skulle jagvilja få ett svar på.Anf. 7 Justitieminister ()Fru talman! När det gäller ut-läggning om och bedömning av diskrepanser vill jaginte gärna gå in i den diskussionen. Jag anser att det ärsvårt för både mig och andra här i kammaren att görabedömningar av vad som är riktig polisinsats ellerinte.Polisen i gjorde bedömningen att detinte var möjligt att ingripa mot misstänkta personerdirekt under den pågående konserten. I stället filmademan och fotograferade under mötet för att i efterhandkunna identifiera och lagföra personer som begickbrott.I var situationen en annan. Där gälldedet personer ute på stan, medan de i varinne i en lokal. Jag vet att det fanns kontakt mellanpolismyndigheterna, och man utbytte erfarenheter ochdiskuterade frågan. Men som sagt, jag tycker inte attdet är möjligt för mig som justitieminister att bedömaPolisens åtgärder i det enskilda fallet.Låt mig passa på att säga något om den lagstift-ning som reglerar det här området. Den är myckettydlig och klar för Polisen, men naturligtvis kan si-tuationerna lika fullt vara svårbedömbara och fråganom vilka åtgärder man skall vidta kräva en avvägning.Den grundlagsskyddade mötesfriheten är tillför-säkrad i våra grundlagar. Det finns särskilda bestäm-melser hur och under vilka förutsättningar mötesfrihetfår begränsas. En konsert, liksom andra samman-komster för att framföra konstnärliga verk, är att ansesom en allmän sammankomst. I ordningslagen finnsnärmare bestämmelser om när Polisen har rätt attställa in eller upplösa allmänna sammankomster. Skälför att upplösa en allmän sammankomst är att detuppkommer en svårare oordning vid själva samman-komsten eller att det sker som en direkt följd av sam-mankomsten.Jag kanske också skall tillägga att en offentligtillställning däremot kan upplösas redan om det vidden förekommer något som strider mot lag eller omden medför oordning. Det intressanta är kanske att detvid den här typen av tillställningar förekommerbrottslig verksamhet, och det är Polisen skyldig attingripa mot.Längre än till detta allmänna resonemang är jaginte beredd att gå när det gäller enskilda fall. Men jagskulle nog vilja säga att de allmänna signalerna frånstatsmakternas sida och de signaler som vår lagstift-ning ger är entydiga i det här sammanhanget.Maud talar om Polisens resurser. Dethandlar för Polisen om att hantera sina 10 miljarderpå det klokaste och bästa sättet och givetvis att an-vända resurserna på de områden som är prioriterade.Anf. 8 ()Fru talman! Som framgår både av min skriftligainterpellation och av mina inlägg här har jag intebegärt att justitieministern i detalj skall kommenterajust det som hände i och ge synpunkter påpolisens uppträdande i detta speciella fall. Det somjag har efterlyst är tydliga markeringar till vägledningför olika svenska myndigheter som i fortsättningenkan råka in i liknande situationer.Däremot förbehåller jag mig rätten att själv göranågra reflexioner om det som har hänt i ,eftersom det ingår i ett mönster som vid det här lagetär ganska välbekant. Jag tycker att det är fullt rimligtatt karakterisera det som en viss flathet, säkerligengrundad på att den utveckling som Polisen har atthantera har gått oerhört fort. Det gäller inte bara Poli-sen utan samhället i stort att man mer eller mindre hartagits på sängen av den snabba utbredningen av dessaföreteelser.Bara en kommentar. Polisen agerade i Norrköpinginte för att bryta upp sammankomsten utan i syfte attfilma den och sedan använda inspelningen som be-vismaterial. hör det till pjäsen att dessa videoupp-tagningar var så värdelösa att de inte gick att användatill någonting. Också detta har hänt förut.Detta för in tankarna på det togupp. Antingen använder man resurserna på fel sätt,eller också har man för dålig utrustning för att beläggaden här typen av brottslighet. Förmodligen kan Poli-sen internt klara detta alldeles utmärkt utan pekpinnarhärifrån, men jag tycker att det är alldeles tydligt inte har prioriterat det här riktigt på det sätt somvore önskvärt.Jag tolkar justitieministerns svar till mig så, atthon och jag är överens om att det här måste få enbetydligt högre prioritet framöver.Anf. 9 Justitieminister ()Fru talman! Låt mig bara avslutningsvis konstateraatt vi är överens om att detta är ett allvarligt problem.Det är en utmaning för vårt demokratiska samhälle attvisa oss själva och omvärlden att vi är beredda atthantera det och att vi är kapabla att göra det.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1995/96:59 om spar-krav på statliga myndigheterAnf. 10 Socialminister ()Fru talman! har frågat statsrådetHedborg vilka åtgärder som hon, i en krympandeekonomi, är beredd att vidta i avsikt att även statligamyndigheter underkastas samma krav på återhållsam-het som gäller för ett stort antal skattebetalare.Bakgrunden till interpellationen är den studie omsexualitet och hälsa som har initie-rat och genomför. Arbetet i regeringen är så fördelatatt det är jag som skall svara på interpellationen.Inledningsvis vill jag framhålla att de senasteårens budgetprövning av de statliga myndigheternapräglats av stor restriktivitet. Ökade krav har ställts påmyndigheterna att i anslagsframställningar och sär-skilda rapporter motivera sina resursbehov. Hur med-len har använts och vilka resultat som har nåtts redo-visas i årliga rapporter till regeringen. Dessa bildarunderlag för en dialog med myndigheterna, komman-de budgetarbete samt förslag och redovisningar tillriksdagen.Regeringen har vidare, som framgår av finanspla-nen, lagt ett besparingskrav på den statliga verksam-heten på t.o.m. . Detta gäller ocksåmyndigheterna inom verksam-hetsområde. Bl.a. mot denna bakgrund föreslog rege-ringen en besparing på på anslag för /96. Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens förslag.Regeringen ställer således stora krav på , liksom på andra myndigheter, att noga mo-tivera sina resursanspråk, att avgöra hur målen förverksamheten kan nås till lägsta möjliga kostnad samtredovisa hur tilldelade medel har använts och vilkaresultat som har nåtts.I uppdrag ingår att bidra till attförebygga hiv/aids, andra sexuellt överförbara sjuk-domar samt oönskade graviditeter och aborter. I uppdrag ligger vidare att ägna barnsoch ungdomars samt kvinnors hälsa särskild upp-märksamhet. Inom dessa liksom andra områden skallFolkhälsoinstitutets verksamhet bygga på forskningoch annan aktuell kunskap.Den senaste nationella sexualvaneundersökningengenomfördes på uppdrag av den statliga . Såväl det svenska sam-hället som förutsättningarna för människors sexuellamöten har förändrats påtagligt under de snart 30 årsom gått sedan denna undersökning genomfördes.Genom ökad invandring har en mång-kulturell befolkning. Kvinnans ställning i familjen ochi samhället i stort har stärkts. Kärlek mellan männi-skor av samma kön accepteras av samhället, vilketbl.a. kommit till uttryck i lagstiftningen om registreratpartnerskap. Förbättrade kommunikationer har med-fört att svenskars sexualvanor i högre grad än tidigarepåverkas av attityder och beteenden i andra länder.Nya och effektivare preventivmedel har gett bättremöjlighet att kontrollera barnafödandet. Panoramat avsexuellt överförbara sjukdomar har påtagligt föränd-rats i och med uppkomsten av hiv/aids.Att förebygga sexuellt överförbara sjukdomar ochoönskade graviditeter är ett folkhälsoarbete på långsikt, som en rad organisationer och samhällsinstanserinom vårt land är engagerade i. För att detta arbeteskall vara framgångsrikt krävs fördjupad kunskap omsvenska folkets inställning till frågor kopplade tillsexualitet och vilken roll denna spelar i människorsliv. Detta är inte minst viktigt för att kunna vidareut-veckla skolans sexualundervisning och ytterligareförbättra verksamheten vid ungdomsmottagningarnamen också för att kunna ge råd och stöd till den vuxnabefolkningen. Genom undersökningen vinns för-hoppningsvis kunskap som kan bilda underlag för attbättre rikta och målgruppsanpassa informationen,vilket bör borga för att insatserna blir effektivare.Då den studie om sexualitet och hälsa som ge-nomförs på initiativ av tar i an-språk betydande resurser, utgår jag från att inför beslutet att genomföra studien noga harvägt kostnaderna mot de möjligheter till ett meraeffektivt folkhälsoarbete för att förebygga sexuelltöverförbara sjukdomar och oönskade graviditeter somstudien förväntas ge. Med tanke på att studien rörfrågor som många upplever som mycket personligaoch känsliga utgår jag vidare från att stor vikt harlagts vid att skapa förtroende och att respektera denpersonliga integriteten vid studiens utformning.Anf. 11 ()Fru talman! Jag tackar för svaret. Den här interpel-lationen handlar om en studie som Folkhälsoinstitutetvill göra om sexualitet och hälsa i . Min inter-pellation baserar sig på att jag ifrågasätter dels beho-vet av, dels kostnaderna för denna studie. Den skallhandla om frågor kopplade till, som det heter, sexuali-tet och vilken roll denna spelar i människors liv.Fru talman! Jag är förvisso gammal och genomgårett hastigt accelerande fysiskt förfall, och jag är ingenexpert på området, men jag undrar: Behöver manfråga om detta? Sexualiteten är faktiskt förutsättning-en för allt liv på jorden. Jag hävdar att man går övervissa gränser när man på detta sätt rotar i privatlivetoch att ett statligt institut inte har rätt att göra någotsådant.När jag läser de omfattande motiven till studien attSverige har förändrats, att invandrarna har blivit fler,att kvinnans ställning har stärkts, att vi tillåter kärlekmellan människor av samma kön och att förbättradekommunikationer har lett till en annan syn på sexual-livet. När jag läser svaret blir jag dock inte helt över-tygad om att statsrådet verkligen med den intensitetsom annars brukar vara fallet i sådana här svar stårbakom bokstäverna i det.Statsrådet talar också mycket om statliga myndig-heter och deras kostnadsansvar, och jag tycker att detär bra. Men hur är det med tillämpningen av teorin idet här speciella fallet? Jag har hört att konkurrentertill och hävdar att institutet inte har följtupphandlingsförordningen. De uttalar klart att omuppdraget hade gått ut på sedvanlig upphandling, hademan kunnat reducera kostnaden med 50 %.Det är inte min uppfattning, men det påstås att detär så, och det är seriösa företag som riktar beskyll-ningen.Till sist, fru talman, vill jag ställa några frågor tillstatsrådet. Statsrådet säger att det finns organisationeroch andra samhällsinstanser som sysslar medfrågorna kring vår sexualitet.