prot · GK0931 · 1996-11-21 00:00:00 — Men detta kräver i sin turskatteinkomster från arbete. Visst skall det finnasavgifter, men de skall ligga på en skälig nivå så att deinte utestänger grupper av människor från att sökavård; detta på grund av brist på pengar. får vimånga signaler om att den gränsen har överskridits.Socialdemokraterna brukar tala mycket om enrättvis fördelningspolitik, men budgetförslaget präglasinte av detta synsätt. Inom utgiftsområde 9 exemplifi-eras det här med Socialdemokraternas val av nivå förhögkostnadsskydd. Vidare har vi försämringen avassistansersättningen, inställningen till vårdgarantinsamt neddragningarna av resurser för rehabilitering.I ett välfärdssamhälle måste vården få ta betydan-de resurser i anspråk. Återkommande undersökningarvisar att skattebetalarna är beredda att ge vårdutgifterhög prioritet.Vi i liberalerna prioriterar vården påflera sätt. Vi prioriterar en politik för fler jobb genomföretagande, därför att kampen mot arbetslösheten ärnödvändig för att klara välfärden. Vi säger nej tilllöften om stora generella skattesänkningar och priori-terar i stället bra vård.Vi föreslår att resurser överförs till vårdsektornfrån försäkringskassorna. Genom besparingar i statensbudget föreslår vi ett statligt stimulansbidrag till äld-reboende, bl.a. för att göra det möjligt för fler att fåett eget rum. Vi föreslår ett återställande av nivån förassistansersättningen till funktionshindrade. Vi villbevara och utveckla vårdgarantin. Vi vill inte dra nedpå rehabiliteringsinsatserna. Vi vill ha ett lägre hög-kostnadsskydd.I många år har vi både på riksplanet och i full-mäktigeförsamlingar förespråkat en politik som inne-bär ett effektivare offentligt resursutnyttjande. Denojämförligt viktigaste metoden heter konkurrensut-sättning. Förekomsten av enskilda alternativ ochentreprenader samt en konsekvent användning avkonkurrensupphandlingar ger mycket stora vinster,som direkt kan komma vården till del.I dagarna har för övrigt pre-senterat en undersökning som visar att specialistläkarei enskild vård, privatläkare, är effektivare än lands-tingskommunalt anställda.Varför är då Socialdemokraterna så negativa tillenskilda alternativ inom hälso- och sjukvården?Det är fasta övertygelse att en eko-nomisk politik inriktad på arbete genom företagandeskulle leda till ökad tillväxt, vilket i sin tur skulle fåavsevärd betydelse för landstingens ekonomi. Vårdenskulle få del av de växande resurserna. Den del av denökade tillväxten som innebär en lägre arbetslöshet gerdessutom ökade inkomster för landstingen genom ettstörre skatteunderlag.Tyvärr tycks målet att halvera arbetslösheten intekunna uppnås på denna sidan av om manfortsätter att bedriva den politik som för närvarandeförs. Eller är Socialdemokraterna och bered-da att ta till sig de förslag som väckt föratt skapa nya jobb? Ett sådant steg skulle förbättravårdens och omsorgens situation högst avsevärt.Anf. 166 ():Herr talman! Jag kommer i huvudsak att uppehållamig vid de ekonomiska förstärkningar som vi föreslårpå utgiftsområdet. Innan jag går in på ekonomin villjag dock uppmärksamma på att behovet avlagstiftning inom det sociala området ökar i takt medraserandet av välfärden.Det handlar om människors grundläggande rätt försörjning. Det handlar om bemötandet i social-tjänsten. Det handlar om att skydda barnens rätt isocialtjänsten. Det handlar om utsatta gruppers rätt tillrespekt och integritet samt skydd mot diskrimineringoch kränkningar.Behovet av en patientlag kommer att aktualiseras,och EU-inträdet kommer att tvinga fram ny lagstift-ning på alkoholområdet.Vänsterpartiet föreslår att utgiftsområde 9 tillförs832 utöver regeringens förslag. Hurdetta skall finansieras har tidigare redovisats av PerRosengren och vill understryka att våra förslag inte innebär enöverbudspolitik, utan det här ingår i vår försvarskampför att rädda vad som räddas kan av tidigare välfärds-reformer. Vi anser att besparingshysterin nu har gåttför långt och att den i vissa fall börjar anta rent gro-teska former.För att rädda tandvårdsförsäkringen och för attbevara tandhälsan föreslår att bidragettill tandvården ökar med . Vidarehandlar det om för att hålla nerehögkostnadsskyddet, så att det av HSU 2000 före-slagna högkostnadsskyddet på för läkarvårdoch för mediciner kan införas och gälla frånden 1 januari 1997.För att den s.k. fria listan skall kunna bevaras an-slår vi 50 miljoner kronor.Nästa vecka får ta ställning till läkeme-delsbetänkandet. Vi får ha en utförligare diskussiondå. Men med den bakvända ordning som vi fått i ochmed den nya budgetbehandlingen kommer ipraktiken att fatta beslut före den reellasakbehandlingen - alltså . Jag vill ge ettexempel för att belysa hur groteskt den här bespa-ringshysterin kan slå.När nu tar bort den fria listan drabbasmånga små utsatta grupper. En sådan grupp är depsykiskt långtidssjuka. Alternativet till medicineringär fysisk tvångssjukvård till stora kostnader. Neuro-leptika har inneburit en revolution i behandlingen avschizofrena och stora besparingar för samhället. Pro-blemet, och ett viktigt inslag i sjukdomsbilden, är attde sjuka inte vill ta sin medicin. Tvärtom nyttjar devarje chans att slippa ta sin medicin för att i stället fly in i sjukdomen", med svåra följder.Att nu försöka förmå denna lilla grupp att blikostnadsmedveten och att försöka få gruppen att fri-villigt lösa ut dyra recept strider helt mot förnuftetsoch logikens lagar. I stället för att vi får en besparingkommer vi att få fler bag laides, glassamlare ochuteliggare. Dessutom blir det ökade kostnader församhället.Anslaget till aids vill vi öka med 5 miljoner. Vianser att det finns ett billigt och bra försvar mot densjukdomen i och att bantningen annars skullebli för hård.Bidragen till psykiatriområdet vill vi höja med102 , varav skallgå till kommunerna i syfte att hejda den snabba ned-trappningen av stödet till den vuxenpsykreform somhar genomförts.Vi har sett många varningstecken. Det är ju mångasom far illa. Många är hemlösa. Många gräverned sig i hål. Man kryper ned i "katakomber" osv. Vi tycker att avtrappningen gåralldeles för snabbt.Vänsterpartiet vill också att en del av de här peng-arna skall kunna användas till vård och behandling avtortyrskadade. Två av nämnda miljoner har vi avsatttill forskning kring kortare arbetstid. Det vill vi attarbetsmedicinen tar hand om. Kortare arbetstid är ettviktigt strategiskt inslag i ett socialt rättvist samhälle.Folkhälsoinstitutet får göra stora besparingar un-der 1997. Vi vill ge institutet 5 miljoner att användastill forskning kring arbetslösheten. Av erfarenhet vetvi att arbetslöshet och ohälsa korrelerar med varandra.Det krävs forskningsinsatser för att se effekterna avden höga arbetslöshet som vi haft under 90-talet.Bilstödet till handikappade vill vi öka med 60miljoner kronor, vilket vi motiverar i en särskild mo-tion. Vi tror att ett ökat stöd till anpassade bilar intebara ger den funktionshindrade möjlighet till ett meroberoende liv utan även kan spara in pengar. Det blirju minskade kostnader för färdtjänsten och hemtjäns-ten.Jag vill också påminna om den debatt som fördeshär och som gällde den miljard somskall anslås till privata tjänstebilar. Jag ser här enparallell. har ju bilstödslagen verkat i ungefär sjuår. Det är alltså dags för ett generationsskifte, vilketskulle innebära ökade kostnader också för bilstödet.Det är lika angeläget att nämnda grupp får möjlighetatt förnya sin bilpark. Vidare vore det ett plus försvensk bilindustri i dag.Slutligen har vi föreslagit att skall få ytterligare för attta hand om unga omhändertagna för adekvat ochdifferentierad vård. har många kommuner detdåligt ställt. Det kostar för mycket för dem att skickasina värstingar till de här utmärkta institutionerna - nuför tiden är nämligen dessa av god kvalitet - och vitycker att det är väldigt synd. Anslaget syftar dels tillatt upprätthålla den här verksamheten, dels till attkunna hålla nere priserna så att kommunerna har rådatt utnyttja den här möjligheten. Det vore kapitalför-störelse att inte göra så.Anf. 167 ():Fru talman! Bland allmänheten är hälso- och sjuk-vården en prioriterad del av välfärden. Miljöpartietanser att sjukvården i huvudsak skall vara offentligtoch solidariskt finansierad, så att människor över helalandet kan känna tryggheten att samhället bistår densom blir sjuk eller handikappad eller som på annatsätt hamnar i en utsatt livssituation.När det gäller neddragningarna inom hälso- ochsjukvården anser vi att regeringen går i otakt medfolkets vilja. Vid åtskilliga tillfällen under de senasteåren har svenska folket i olika undersökningar visatatt man värderar vård och omsorg mycket högt - ja,så högt att man är beredd att betala högre skatt ochavgifter om man vet att pengarna går till vård ochomsorg. Det är bara åtgärder mot arbetslösheten somär högre prioriterade.Miljöpartiet är mycket kritiskt till att besparingar-na fått fortskrida så att anständighetens gräns redanpasserats på flera områden i både landsting och kom-muner. Detta beror till stor del på att det generellastatsbidraget till landsting och kommuner kraftigtminskat.Motivet till besparingarna är naturligtvis det stats-finansiella läget. Landets kommuner och landstinghar, tyvärr, okritiskt och åtminstone under blygsammaprotester ställt upp på ett mycket hårt sparprogram.Tyvärr nås vi alltför ofta av rapporter om att sjukhusinte klarar av utsatta mål i fråga om väntetider för sinapatienter, om att patienter ibland puffas ut på grundav platsbrist och om att personalen inte hinner med.Dessutom kommer det rapporter om att den vårdandepersonalen far illa på grund av stress och underbe-manning. Trots detta skall landstingen fram tillår 2000 spara ytterligare . Detta ärinte hållbart med tanke på att de äldre blir allt fler.De stora besparingarna inom vården görs framförallt genom en minskning av antalet landstingsanställ-da. Detta sker som staten säger sig göra alltsom står i dess makt för att minska arbetslösheten.Extra allvarligt i sammanhanget är att dessa föränd-ringar verkställs utan att någon konsekvensanalys hargjorts.När det gäller att motverka neddragningarna inomvården och omsorgen har lagt fram fleraförslag om att tillföra extra medel till landstingen ochkommunerna för att göra det möjligt att behålla vård-personal och att förbättra vården.Fru talman! Den aviserade försämringen av hög-kostnadsskyddet verkställs . anser attden neddragningen enbart kommer att leda till att desom redan är hårt drabbade får det ännu svårare närdet gäller att betala sin vård och att klara sina läkar-kostnader. föreslår därför att100 extra avsätts för att det skall gåatt behålla högkostnadsskyddet på en rimlig nivå.När det gäller tandvårdsförsäkringen anser vi atten bra tandhälsa är viktig för alla. Det är därför viktigtatt staten även fortsättningsvis subventionerar tand-vården. Annars riskerar vi att få en stor grupp som avekonomiska skäl tvingas välja bort tandvården. Därförsäger vi i vårt budgetförslag att 900 miljoner kronorårligen skall tillföras tandvårdsförsäkringen, med start1998; detta för att kunna upprätthålla en anständigtandvård.Fru talman! När det gäller insatser mot aids vill viha en förändring. Vi vill nämligen att 7 miljoner kro-nor överförs från till insatsermot aids, med inriktningen att motverka just smitt-spridning.I fråga om den statliga assistansersättningen ärMiljöpartiet av den uppfattningen att reformen är enav de viktigaste reformer som genomförts under desenaste årtiondena.Våren 1996, då de hårt kritiserade förändringarnai assistansreformen genomfördes, försäkrade man frånregeringspartiet att de handikappade inte skulle få enförsämrad situation på grund av det besparingsförslagsom antogs.Det visar sig nu att så inte är fallet. Från handi-kapphåll upplever man att det sker förändringar somminskar möjligheten till ett liv på de villkor som gäl-ler för övriga medborgare.I ett läge där regeringen säger sig göra allt somstår till buds för att skapa nya arbetstillfällen är detsvårt att förstå varför det i budgeten inte finns utrym-me för det antal assistenter som behövs för att ge desvårt handikappade ett så bra liv som möjligt.Utöver den budgetförstärkning regeringen föreslårför att kompensera löneökningar m.m. när det gällerassistansreformen, anser att anslagsom-rådet behöver tillföras ytterligare 100 miljoner kronorför att ligga på en godtagbar nivå.Om det tillskottet inte räcker för att upprätthållaen acceptabel assistans för de handikappade åter-kommer vi i den här frågan.Fru talman! är en viktig post,en röst som alltid står på barnens sida, och allra mestpå de utsatta barnens sida. Som opinionsbildare ärBarnombudsmannen ovärderlig. motsät-ter sig därför de neddragningar regeringen föreslår ianslaget och vi tillför i vårt budgetförslag 1 miljonkronor för att skall kunnafortsätta och utveckla sin verksamhet.Fru talman! Vi har tyvärr fått ett större antalhemlösa. Ca 7 000 personer vräks i varje årfrån sina bostäder, och omkring 700 av dessa försvin-ner ur den offentliga statistiken. Med största sanno-likhet kan en del av dessa återfinnas bland de hemlö-sa. Mycket litet har gjorts för att dessa människorskall kunna överleva på ett anständigt sätt, även omman diskuterat denna fråga.Miljöpartiet anser att 10 miljoner skall avsättassom ett femtioprocentigt stöd för ombyggnad av bo-städer anpassade för den här gruppen. Man bör ocksåskyndsamt göra en uppskattning av antalet hemlösa,och man måste erbjuda den här gruppen någon formav eget boende. Stat, landsting och kommuner börtillsammans arbeta fram en lösning på detta mänskligaproblem.Fru talman! Jag ställer mig bakom alla våra för-slag och yrkanden. De yrkanden vi avser att voteraom har redan yrkat bifall till.Anf. 168 ():Fru talman! Den fråga vi nu debatterar är en hu-vudfråga för mig och . Den äregentligen en huvudfråga för alla, men när man ärfrisk och vid god vigör och inte heller någon i dennärmaste omgivningen är drabbad kanske man inteinser det. eller senare behöver man själv eller ensnärmaste omgivning vården och omsorgen. Dethandlar alltså om trygghet, inte bara när man drab-bats, utan även när man är anhörig och också när manär frisk.Vården har bekymmer! Ja, till och med storabekymmer. Resurserna är inte anpassade till behoven.Det får vi bevis för. Personalen sliter hårtmen det räcker ändå inte. Vårdköerna växer, vilketorsakar enorma personliga lidanden, somdet är dyrt ekonomiskt. Många äldre, många svårtsjuka, får inte den vård och omsorg man behöver ochhar rätt till. Trots det skärs det ner oerhört mycket ivård och omsorg. Det går inte ihop.Fru talman! HSU 2000 har lagt fram ettdelbetänkande. Gapet mellan resurser och behov ökarkraftigt. - det är alltså om drygt tre år- beräknas gapet vara ca 15 miljarder. Det krävs alltsåett enormt tillskott till kommuner och landsting för attde skall kunna leva upp till hälso- och sjukvårdslagen.Vi kristdemokrater har gång på gång upprepat attvård och omsorg måste få en särställning. Därföravsatte vi 6,5 miljarder i årets budget utöver vadregeringen och har föreslagit. Vi ompri-oriterade inom andra områden. Det räcker inte med atti debatt efter debatt säga att vård och omsorg är vik-tigt. Vad som är avgörande är om man skapar förut-sättningar, om man skapar ekonomisk grund för attdet kan bli verklighet. Jag skulle vilja fråga socialde-mokrater och centerpartister: åtgärder är niberedda att vidta för att de stora behoven inom vårdoch omsorg skall få tillräckliga resurser?I den offentliga diskussionen hör man av och tillargumentet att de gamla måste få bra vård och omsorgdärför att det är deras rättighet. De har jobbat ettlångt, ofta slitsamt, liv och har betalat sina skatter. Nuär det att de får tillbaka det som de har jobbatihop. Även om den argumentationen är lätt att förståtycker jag inte särskilt bra om den.Självklart skall de äldre i vårt samhälle ha bravård och omsorg, men inte enbart däför att de harjobbat sig till det, eller förtjänat det på sina meriter,utan därför att de är värdefulla i sig själva. Hur skallvi annars ställa oss till att ge resurser till alla de gamlasom bevisligen inte har bidragit till den offentligaskattekistan? De som har varit sjuka även under denproduktiva åldern, de som har varit handikappade, desom varit socialt utslagna, de som har arbetat utan lönoch utan ATP-poäng. Listan skulle kunna göras lång.Fru talman! För oss kristdemokrater är just dettaen viktig ideologisk markering. Vi skall inte ha envård och omsorg som skall komma som ett slags be-löning. Den skall finnas som en självklar rättighet ocherbjudas alla på lika villkor därför att det är värdefulltatt vara människa. Sättet vi tar hand om de människorsom av någon anledning inte klarar av att sköta sinaegna uppgifter och behov är beviset på vilken nivå vårcivilisation står på. Det är ett mycket tydligare känne-tecken på utveckling än statistiken som visar antaletmobiltelefoner, eller det fyrkantiga BNP-måttet.Det finns vissa begrepp som blir så slitna ochmissutnyttjade och ges så många olika betydelser attde till slut inte betyder någonting. I den politiskasfären är ordet rättvisa ett exempel på detta. Trots detvill jag gärna ta det ordet i min mun, eftersom det ärså viktigt att vi återerövrar dess ursprungliga betydel-se. Med rättvisa kan man motivera de mest konstigabeslut om man saknar den ideologiska förankringen iatt se på människan som en okränkbar och värdefullperson. Men rätt använd hjälper rättvisan oss att setydligare vilka behov som finns, och vilka beslut sommåste tas.Rättvisan säger mig att alla inte kan vara med ochspara t.ex. Våra villkor som människor ser olika ut. Vihar olika färdigheter, olika intressen. Vi växer uppunder olika omständigheter och har olika tillgångar -såväl materiella som icke-materiella. De beslut som vitar i måste anpassas efter denna verklighet.En gång i tiden pratade Broderskaparna mycketom "bären varandras bördor", en devis som jag kän-ner mycket sympati för. Det är bara att beklaga attdenna insikt verkar ha skymts av annan bråte som atttill varje pris få budgetar i balans och att sanera eko-nomin. Det är ett problem för politiker. Man bordedock bekymra sig för det vårdunderskott som finns,vilket är ett stort problem för den enskilde som drab-bas. är definitivt medvetna omstatens bekymmersamma finanser. Detta måste hante-ras med hög prioritet. Men vi är också mycket med-vetna om det vårdunderskott som finns och det harhög prioritet för oss.Men ibland får jag nästan känslan att en ekonomi ibalans är ett mål i sig. För oss kristdemokrater kan detaldrig vara så. Ekonomin skall stå i människans tjänst.Den enskilda människan är målet. Ekonomin är ettinstrument. när detta instrument har blivit så skevt,måste det rättas till, men inte på ett sådant sätt attmänniskans välbefinnande blir priset.När man då ser och hör vad som händer med vår-den och omsorgen ute i kommuner och landsting blirman både beklämd och upprörd. Det som håller på attske är inte vettigt. Jag vill understryka att jag harframfört min argumentation för att jag på ett ännutydligare sätt ville bevisa och lyfta fram hur angelägnaprioriteringarna på vård och omsorg är för hela sam-hället.Fru talman! Jag återkommer i mina repliker.Anf. 169 ():Fru talman! De senaste årens stora underskott istatens budget har förvisso tvingat oss att höja skatteroch att göra kännbara besparingar på så gott som allaområden. Den höga arbetslösheten är en av huvudor-sakerna till underskottet. Den är också en riskfaktornär det gäller ohälsa. Vi vet att det också drabbarbarnen. Ingen välfärd kan bestå om inte arbetslöshe-ten minskar och ekonomin kommer i balans. Det ärvårt mål att klara det.Det mest grundläggande ur rättvisesynpunkt är attalla, oavsett inkomst, kan få god sjukvård, att funk-tionshindrade kan leva ett så aktivt liv som möjligtoch att barn och äldre får god omvårdnad. Att intebehöva oroa sig för att vård och omsorg finns är enviktig del av vår välfärd. Detta uppnår vi bäst, anservi, med solidariskt finansierade verksamheter ochmed samhällsinflytande.Anhöriga till äldre och handikappade gör en ovär-derlig insats, ofta utan att få avlastning eller annanhjälp. I regeringens budget finns nu ett anslag somskall användas för att utveckla metoder och former förstöd till anhöriga, och det är mycket välkommet.Mycket av den kritik som riktas mot äldreomsor-gen handlar om brister i bemötande. En utredningarbetar med att kartlägga hur äldre bemöts. De harsom alla andra rätt att bemötas med respekt och hän-syn och med stor lyhördhet för sina speciella behov.Bemötandet är avgörande för hur vård och omsorguppfattas, och ett bra bemötande ger bättre vårdresul-tat. Det är bra att detta självklara lyfts fram.Fru talman! ansvarsområde tillhörvälfärdens viktigaste. Utskottsmajoriteten anser attvården och omsorgen skall vara ett prioriterat områdei politiken. Det är därför som vi socialdemokrater intehar dragit pengar från kommuner och landsting. Attde ändå tvingas till nedskärningar beror på att ävenderas ekonomi är i obalans. Det har regeringen tagithänsyn till och tillfört kommuner och lands-ting ca för att inte fler skall mistajobbet, vilket också betyder mindre utförd vård.Sjukvården kostar ca 90 miljarder årligenoch äldreomsorgen drygt 50 miljarder. Rätt användaräcker pengarna långt. Det är viktigt att påminna omatt långt ifrån alla förändringar som sker ute i vår-den beror på att det fattas pengar. Många åtgärder ärnödvändiga för att följa med i den medicinska ut-vecklingen. Vissa operationer ersätts med medicine-ring, och nya metoder ger kortare vårdtider. Det harvisat sig att rätt genomförda åtgärder i patientens hemkan leda till ökad vårdkvalitet.Förändringar är alltid en påfrestning, och det ärviktigt att besparingar inte får konsekvenser som viinte kan tolerera. Vi är nära den gränsen på sina håll,men situationen är olika i olika delar av vårt land.Det har i årets motioner framförts olika förslagsom rör vården. vill ha en ny allmänhälsoförsäkring och skrota landstingen. Dessutom villde ha privatisering och konkurrens. Det senare ärockså sätt att lösa problem i sjukvården.Jag tror inte att det löser några problem. Det är intestora organisatoriska omvälvningar vi behöver. Vårsjukvård är trots nedskärningar av hög kvalitet. Denstår sig bra vid internationella jämförelser. Vi behöveråtgärda brister, men den modell som den förra rege-ringen under ledning fick möjlighet attpröva förra mandatperioden förskräckte och fördyra-de mer än den skapade förväntningar om goda resul-tat.Moderaterna vill också ta ifrån kommunerna ochlandstingen ca . Kristdemokraternatar också, men inte lika mycket. Det ger sämre förut-sättningar för vård och omsorg. förslagom kraftigt sänkta skatter kommer inte att innebärabättre vård och service, utan krav på ytterligare ned-dragningar. 70 miljarder har nämnts i debatten i dag.Vad skall dra ned på?Alla undersökningar av hur människor prioriterarvisar att de flesta föredrar höjd skatt framför flerbesparingar inom vård och omsorg. Jag tillhör dengruppen, och jag diskuterar gärna värnskattens över-gående till vårdskatt. Dessutom: Varje procent som vikan få arbetslösheten att minska frigör 10 miljarder.Fru talman! Vi är på god väg att få statsfinansernai balans. Det ger ett bättre utgångsläge för framtiden,men det kräver att nu fullföljer sina beslutom besparingar, även om det känns svårt. Det gällerinom assistansersättningen, läkemedelsreformen ochtandvården.När den socialdemokratiska regeringen tillträddehade budgeten för den införda assistansersätt-ningen redan överskridits med 900 miljoner. Så kundedet inte fortsätta. Reformen är för viktig för att även-tyras av att vi inte har kostnaderna under kontroll. Visade också att 900 miljoner är en orimlig besparing.Därför ansträngde vi oss och kunde skjuta till 700miljoner. Därmed stannade besparingen på 215 miljo-ner.