prot · GK0940 · 1996-12-06 00:00:00 — Jag vill att Socialdemokraterna rätar ut demredan i det här skedet - innan propositionen behand-las.Kommunikationskommittén presenterade i sittbetänkande en rad olika alternativ; ett grundalternativ,ett näringslivsalternativ, ett miljöalternativ, ett trafik-säkerhetsalternativ och ett regionalt balansalternativ.Efter det att nytt underlag begärts förordade kommit-téns majoritet ett sammanvägt alternativ med resurs-fördelning av nyinvesteringar på väg och järnväg med40 respektive . Endast några få remissinstanserförordade miljöalternativet; myndigheter med särskiltansvar för miljöfrågorna, vissa ideella föreningar ochen länsstyrelse menade att detta alternativ var detenda som innebar att man klarade koldioxidmålet.Jag vill i det här sammanhanget lyfta fram en frågasom helt och hållet håller på att komma bort. Jaghänvisar till den rapport som gjortangående måluppföljning av de fastställda klimatmå-len. Årets rapport visar klart och tydligt att Sverigesom nation inte kommer att klara miljömålen till följdav en enda orsak - trafiken. Eftersom koldioxidut-släppen från vägtrafiken fortsätter att öka finns det ingen rimlig möjlighet att nå målet inom utsatttid, och troligen inte heller längre fram. Jag har itidigare debatter med bl.a. kommunikationsministernfrågat om detta, och fått svaret att endast subventionertill järnväg och nya infrastrukturer inte löser koldiox-idproblemet. Jag instämmer helt och hållet i det. Somkommunikationsministern själv har sagt finns det ingaenkla sätt att minska koldioxidutsläppen. Men attinfrastrukturinvesteringarna har stor betydelse förmåluppfyllelsen är det väl ändå ingen som ifrågasät-ter. Av regeringens och Kommunikationskommitténsutlåtanden att döma ifrågasätter inte heller dessa in-stanser det.Miljöanpassningen ägnas ett stort avsnitt i pro-positionen, med ett väl utvecklat resonemang kringbullerproblemen. När det gäller kronor och ören villregeringen satsa en särskilt avsatt summa på miljöan-passningen av transportsystemen. Men jag måste sägaatt jag blev minst sagt besviken när jag såg att i självainvesteringsplanerna går regeringen ifrån förslag och föreslår nu att en stör-re andel än vad kommittén föreslagit skall satsas pånyinvesteringen i vägar. Sammanlagt gör regeringenen omsvängning med , vilket får konsek-vensen att man tar från den ene och ger till den andre.Av regionalpolitiska skäl föreslår regeringen i ställetatt fördelningen blir 50-50 av de pengar som avdelatstill stamjärnväg och europavägar och riksvägar. Re-geringens förslag innebär att totalt 72 miljarder kro-nor satsas på järnvägar, medan hela 111 miljarderkronor satsas på vägar.Här förmår regeringen inte hålla takten längre.Den faller tillbaka i decenniers tradition av politiksom lett till att en överväldigande del av infrastruktur-investeringarna i under de senaste 45 årengått till vägar. Det verkar som att regeringen antingenglömmer eller inte bryr sig om den slutsats som for-mulerats så : Ju mer man underlättar förbilismens expansion, desto omöjligare blir det att föraöver trafik till något annat transportslag. Regeringenstrafikpolitik syftar inte till att undanröja de problemsom finns - den syftar till att underlätta en fort-satt expansion. Denna politik visar på att regeringenkänner sig handfallen inför och besegrad av de trafik-prognoser som gjorts. Den tar inte hänsyn till de rönsom visar att trafiken med målmedveten styrning, inteminst genom infrastrukturinvesteringar, kan påverkasi ett framtidsperspektiv.Det värsta av allt är att när regeringen inte längrekan skylla på avsaknad av information eller på be-gränsad valfrihet för en trafikpolitik som man måste vara medveten om omöjliggörs alla förut-sättningar för att klara koldioxidmålet. Regeringen förmed andra ord en politik som medvetet leder till attett riksdagsbeslut inte kommer att uppfyllas. Detärligaste i det här läget vore förstås att regeringensjälv tar initiativ till ett nytt förslag angående koldiox-idmål, och inte tillsätt klimatdelegationer och sättermyndigheter i arbete mot en måluppfyllelse som allavet är fullständigt orealistisk med den politik som nuförs. Och den här politiken går med på!Gårdagens korta nyhetsutbud gav gällande attCentern nu verkat för att rädda stockholmarna frånÖster- och Västerleden. Detta var ett häpnadsväckan-de populistiskt uttalande, klart riktat till dem som inteföljt processen. Öster- och Västerleden har redanskjutits . Med den ekonomiska och opi-nionsmässiga utvecklingen av Dennispaketet är det fåsom trodde att de skulle genomföras inom överskådligtid. dementerade dessutom detta påstå-ende . har alltså i alla fall integjort särskilt mycket för stockholmarna. En akutspårutbyggnad med en ny och södergåendefyrspår föreslås byggas, men det blir inga pengar nedgrävning av Centralbron.I övrigt är regeringens - och i viss mån ävenCenterns, får man förmoda - anslag till regionalspridning av medelsfördelning ganska bra. Men manblir något orolig när trafikpolitiska företrädare förCentern talar om en slimmad motorväg för fortsattutbyggnad av upp till i stället för denföreslagna trettonmetersvägen som syftar till att mins-ka olyckorna.Sunningesundsbron kvarstår som ett projekt trotsklara miljöbrister och lönsamhetsproblem. Detta in-nebär en tidsvinst till ett orimligt högtpris. fortsatta upprustning skjuts påframtiden, liksom Atlantbanan, Götalandsbanan ochhela . Centerpartisterna har talat om sinfina påverkan på propositionen, men faktum är att defaktiskt vikt sig för tidigare krav. Eller är det så attCentern aldrig varit intresserat av en fullständig ut-byggnad av ända upp?Ett argument från till mig och Miljöpartietde gröna kan jag tänka mig är att det är lätt att säga såhär, och kräva mer när man inte behöver ta ansvar ochändå inte har möjlighet att påverka. Och visst - Mil-jöpartiet har definitivt inte samma utgångsläge föruppgörelser som och inte samma möjlighetatt ta vad kallar för ansvar och bilda majori-tet. Den enda anledningen till det är att vi miljöpartis-ter vägrar att sälja vår politiska själ för några avgnag-da ben som de som slängs till att frossa på.Centerns trafikpolitik blir därmed helt oskiljaktig frånSocialdemokraternas. Det är bra att veta inför framti-den när man letar efter samarbete över partigränsernai miljöfrågor.Inför hot om enorma nedläggningar av befintligainfrastrukturer för godstrafik i övre görsabsolut ingenting av större betydelse när det gällerspårtrafiken. Utrikesministern har tidigare i debattenhävdat att hon avser att verka för utökade investering-ar, inte minst inom spårtrafiken i övre , medanledning av ordförandeskap i Barentsrådet.Men vad blev det av det?Herr talman! Regeringens proposition är fram-tidsfientlig. Den visar återigen hur svårt det är att fånytänkande att slå igenom. Ett exempel på det är attregeringen i propositionen fortfarande inte tagit sig uren förlegad syn på infrastruktur och sysselsättning.T.ex. anförs skälet att själva byggandet ger jobb. Ochvisst är det så, men det är en dyr och dålig arbets-marknadsåtgärd som sådan. Ett vägjobb kostar i snitten miljon kronor, vilket man kan få fyra eller femvårdjobb för. Såväl somandra oberoende experter har visat att konkurrenskraf-ten och nyttan av detta för själva infrastrukturen ärganska låg. I det förra 98-miljarderspaketet som fort-farande gäller i stora delar beräknas också nyttanpreliminärt sett vara låg. har ingen ordent-lig utvärdering kommit till stånd, trots arbete.När det så gäller hänvisningen till trafik-politiska beslut och vad som där sades om samhälls-ekonomisk lönsamhet kan vi bara konstatera att mil-jökostnaderna inte beräknats ordentligt. I propositio-nen finns ingen redovisning av den exakta miljökost-nad som uppkommer till följd av de infrastrukturin-vesteringar som föreslås.Hur många tusen ton ökade utsläpp innebär rege-ringens förslag? Detta har visserligen arbetat med. Men regeringen harsåsom ansvarig för sitt eget förslag en skyldighet attredovisa detta nu och inte skjuta det ,som man t.ex. gör med analysen av intrångskostnader.Herr talman! har i fråga efter frågahänvisat till för fortsattutredning och arbete. Frågan är bara vilken tilltro mankan sätta till förslag.Med det hoppfulla utgångsläge vi hade med bra di-rektiv till kan man frågasig vilka alternativ som återstår att ta ställning till iframtiden.Anf. 45 PER ():Herr talman! Först vill jag beklaga att propositio-nen har varit tillgänglig så här i kammaren.Det rör sig , trots att den presente-rades i går. Jag skall därför inskränka mig till attkommentera de delar vi har god kännedom om ochdärmed kan kommentera i detta läge.Det finns i propositionen en betydande samsynöver partigränserna på ett antal områden. Det råderdet nog ingen tvekan om. Men det finns också ickeoväsentliga meningskiljaktigheter, och jag skall kon-centrera mig på de senare.Jag noterar fortsatt att man vid de samhällseko-nomiska kalkyler som skall styra investeringsflödenatill vägar och järnvägar endast använt de system somtidigare använts i kommunikationsutredningen. Detinnebär i stor utsträckning att hela näringslivets behovinte beaktas i kalkylsystemet i och med att man ipraktiken bara räknar räntan på de tidsminuter manvinner på kortare vägar eller vägar där man kan körasnabbare.Med de räntenivåer som gäller och de fåtidsminuter det är fråga om blir det i praktiken ingenpåverkan alls för godset vad avser investeringsflöde-na. Jag anser att detta är mycket beklagligt med tankepå det utomordentligt besvärliga sysselsättningslägevi har i med stora arbetslöshetstal ochen mycket stark koncentration av arbetslösheten tillunga människor.Jag tycker också att det finns skäl att här notera attdet inte finns några jämförelser med investeringarnaför luftfart och sjöfart och med vad som gäller i övri-ga . Jag är väl medveten om att utredningsun-derlaget inte i alla delar medgav detta. Men det skallsamtidigt klarläggas vilka jämförelser man gör ochvilka grunder man står på.Enligt min uppfattning kan man inte längre talaom konkurrensneutralitet mellan de olika trafikslagen.Det kanske inte heller är det centrala med tanke på attvarje trafikslag skall få likvärdiga konkurrensförut-sättningar med de som finns ute i . Att jämföradem bara inom tror jag leder fel, och detkanske också borde ha sagts i denna proposition.Sjöfartsfrågorna och luftfartsfrågorna finns heller intemed i kalkylsystemen och har därmed i princip läm-nats utanför, med några få undantag.Jag vill också notera att de samhällsvetenskapligakalkylerna för att få fram den ekonomiska rankingenav vilka investeringar som skall göras inte precis ärnågon exakt vetenskap utan slår väldigt olikaberoende på vilka grundantaganden man gör. Ävenmycket små justeringar av grundantaganden ger radi-kalt olika resultat. Därför tycker jag att man inte barakan koncentrera sig till samhällsekonomiska kalkylerför att ranka vilka vägar och järnvägar som skall byg-gas. Man måste se det som ett viktigt beslutsunderlagbland flera andra.Det finns också skäl att här notera att propositio-nen är något ofullbordad i och med att man föreslårbyggandet av i och delar av Bot-niabanan utan att finansieringen finns. I fallet citytun-neln vill jag klart markera att bygget av många skäl ärnödvändigt. Det finns hyggligt bra förutsättningar attkunna klara finansieringen av den. Men det bordeockså vara villkorat till att den verkligen för attcitytunneln skall byggas.Jag vill också notera att det inte finns så väldigtmycket sagt om de åtgärder för ökad effektiviseringsom kan vidtas för att bättre ta till vara de medel somavsatts för investeringarna. Vi har i tidigare samman-hang här i kammaren noterat behovet av bolagiseringav delar av utförarorganisationerna inom Banverketoch och även konkurrensutsättning avderas verksamhet, då det visat sig att konkurrensut-sättning har gett väsentligt lägre produktionskostna-der. Därmed skulle man i någon mån ytterligare kun-na få ökad användning av de medel som riksdagenskall anslå.Vad gäller de så omtalade storstadsuppgörelserna,t.ex. här i , noterar viatt propositionen här tar vissa initiativ men att man iväldigt stor utsträckning skjuter problemen till framti-den. Jag tycker att det är beklagligt. Jag tror att stor-stadsuppgörelserna hade mått bra av att kunna nå ettslutresultat och en beslutsnivå för att därmed kommatill utförande.För oss moderater är det centralt att ingångna avtalhålls. Om avtalen inte hålls finns någonöverenskommelse. Det finns egentligen ingen annanförhandlingsmöjlighet om en överenskommelse annatän att man gemensamt kommer överens att justeraöverenskommelsen. Det förslag som finns i proposi-tionen underlättar inte fortsättningen av Dennisuppgö-relsen i Stockholm.I propositionen nämns i vissa delar trafikinforma-tiken. Jag tycker att det är bra, men det är för litet.Det görs väldigt stora satsningar, och oerhörda mäng-der pengar distribueras på asfalt och betong, menväldigt litet på elektroniken. Jag tror att det är enväldigt stor del av att "packa" trafiken, att kunna fåintelligenta bilar, intelligenta vägar och intelligentprissättning av användning av vägar och järnvägar.Det hade varit konstnadseffektivt att göra större sats-ningar.Herr talman! vill jag bara säga att jag intetror att vi skall sträva efter någon stor nedgång i trafi-karbetet utan en miljöanpassning av det. Jagnoterade vid ett möte med här påmorgonen att ett av deras främsta kundkrav ärmiljöanpassning. Det är konsumentmakten vi därvidmåste använda oss av, förutom teknisk forskning ochutveckling.Anf. 46 () re-plik:Herr talman! Per och jag är som till-hörande olika partier oense om precis nästan allt. Mendet finns en fråga jag vill ställa till honom som skulleklara ut en del saker. Det gäller de rapporter somvisar att klimatmålet inte kommer att uppnås på grundav trafikens utsläpp.Jag vill fråga Per som representant förModeraterna: ni beredda att verka för att målet omdet inte omprövas - vilket vi anser sorgligt - i ärlighe-tens namn erkänns som omöjligt att uppfylla?Anf. 47 PER () replik:Herr talman! De beräkningar som finns när detgäller framför allt utvecklingen av persontrafiken ärorealistiska. Jag tror att man har räknat med alldelesför stor uppgång i förhållande till den verklighet vihittills har kunnat se. Det finns enligt min uppfattningigen riktig substans att stå på.Vi står fast vid klimatmålet. Vi gör det genom attanvända våra kärnkraftverk fullt ut så länge de ärsäkra och tekniskt möjliga att använda, dvs. Att som vi nu gör använda oss avkolkondenskraft från , import av kärnkraftselfrån och använda oljekondens i Karlshamnger lika stora miljöutsläpp när det gäller koldioxidersom helheten av bilismen.Löser man inte energifrågan blir varje fråga närdet gäller bilismen meningslös. Vi vill satsa på ener-gieffektiva, lätta och trafiksäkra fordon. Vi vill ävenutveckla alternativa bränslen i den takt det är teknisktmöjligt. Men måste vi självfallet användabra kraftproduktion för att klara att nå klimatmålet.Anf. 48 ():Herr talman! Per står fast vid klimat-målet. Jag skulle också hemskt gärna vilja göra det.Men jag vill att de politiska församlingarna i erkänner att man inte kommer att klara det målsom ställts upp med den politik som förs.Per nämner kraftverk och energipro-duktion. Prognoser är en sak, men en annan sak är desiffror vi har och det underlag som finns. PerWesterberg talar om prognoserna. Men det underlagvi har visar att industrin inte har ökat sina koldi-oxidutsläpp, utan det är enbart trafiken som ökat sinautsläpp. Det gör att vi inte kommer att kunna stabilie-ra koldioxidutsläppen , såsom målet äruppställt.Anf. 49 PER () replik:Herr talman! Det beror på vilket basår man räknarpå. Men har bilismen inte ökat koldi-oxidutsläppen i sig. Det kan delvis bero på lågkon-junkturen, det skall villigt erkännas.Jag tror inte att man kan klara koldioxidmålen en-bart inom trafikarbetet. Man måste klara det äveninom kraftproduktionen. Men då skall vi inte hakraftproduktion via olja eller importerad kolkondensfrån . I stället skall vi på ett miljömedvetetsätt använda våra kärnkraftverk, vår vattenkraft m.m.för att klara kraftproduktionen.När det gäller bilismen skall vi famför allt arbetaför lätta bränslesnåla fordon. Det är det klart bästasystemet. Därmed kan man utnyttja den starkt miljö-positiva opinionen, konsumentmakten, för att få mind-re utsläpp. Man kan även i försök använda alternativadrivmedel för att på det viset försöka stimulera ut-vecklingen och tekniken.Däremot skall vi inte experimentera med enskildamänniskors, privata personers och individers egenprivatekonomi. Vi skall inte tvinga dem att göra sakersom allvarligt begränsar deras frihet, som allvarligtbegränsar deras möjligheter att utföra bra arbete, attklara sina transporter för barn och att klara att levaäven i glesbygd.Anf. 50 ():Herr talman! Jag tycker att propositionen innehål-ler mycket som är bra när det gäller inriktningen införframtiden. Det är också viktigt att komma ihåg att detär just en inriktningsproposition. I nästa steg blir detmer konkreta handfasta ställningstaganden i fråga ompengar, vägsträckor, järnvägssträckor, årtal osv.Jag skall kort säga varför jag tycker att proposi-tionen är bra. Den fullföljer och fortsätter den mycketkraftfulla satsning på att bygga ut vårt järnvägsnätsom inleddes i och med den förra inriktingsproposi-tionen under den förra regeringens tid. Det fullföljsalltså , inklusive en satsning på förstadel, till Umeå.När man satsar på att investera i nationellastomjärnvägar inklusive en satsning på Botniabananför i storleksordningen , sägerElisa att det är några avgnagda bensom man har slängt till . Jag funderar i så fallpå hur de benen hade sett ut om det hade varit merkött eller fläsk på dem.Det är bra att vi fullföljer järnvägssatsningarna.Det är också bra att vi nu prioriterar drift och under-hållsåtgärder i förhållande till investeringar. Det ärnödvändigt när det gäller järnväg men framför allt vägatt ha väsentligt ökade resurser till drift och underhålloch att inte köra sönder och förstöra det vägkapitalsom redan är investerat. En stor del av det här går bärighetshöjande satsningar och till beläggning avgrusvägar. Det har en klart regionalpolitisk profil somjag tycker är mycket tilltalande. Det är också en upp-följning av de resonemang som vi har fört och deställningstaganden som vi har gjort i Kommunika-tionskommittén.Elisa tar också upp en del andrafrågor kring miljöanpassning och trafik. Det är frågorsom egentligen ligger i det fortsatta jobbet för och som skall bli föremål förproposition senare.Jag tror att vi alla är överens om att vi i och för sighar haft en olycklig hanteringsordning. Först får viutreda och ta ställning till inriktningen av investering-arna. I nästa skede skall vi i KOMKOM ta fram - detskall också resultera i riksdagsbeslut - underlag förett nytt trafikpolitiskt beslut.Jag tror att vi alla tycker att det hade varit bättreatt kunna göra tvärt om. Men verkligheten är sådan attdet inte har varit möjligt. Nya investeringsplaner, nyainriktningar för investeringarna, måste fram. Därförhar vi hamnat i den här situationen, men vi får försökahantera det så bra som möjligt.En mycket central del i KOMKOM:s fortsatta ar-bete handlar just om problematiken med miljöfrågor-na. Men då är det inte direkt kopplat till investering-arna utan till andra system. Det handlar om diskussio-ner om satsningar på alternativa bränslen och sådanasaker. Men det återkommer vi alltså till.Jag skall också ge en liten kommentar till PerWesterberg också. Han säger att man har tagit alldelesför litet hänsyn till näringslivets behov av fungerandegodstransporter.Jag tycker att vi har tagit väldigt stor hänsyn till desynpunkter som har kommit fram. Vi tog ju fram etts.k. näringslivsalternativ i KOMKOM. Mycket av detfinns ju med i det slutgiltiga förslaget. Där finns inteminst upprustning, drift och underhåll av vägnätet -det är oerhört viktigt - och kortare tider för tjäleav-stängningar. Att färre vägsträckor drabbas av tjäleav-stängningar är ju oerhört viktigt inte minst förskogsindustrin som är vår största bransch när vi pratarom exportsiffror.Också en stor del av satsningarna på järnvägengörs för att anpassa den till godstrafiken, med högrelastmöjligheter och andra lastprofiler. Jag tyckerdärför att propositionen är väl avvägd även utifrånnäringslivets behov och utgångspunkter.Elisa räknar upp ett antal storajärnvägsprojekt och undrar var de är någonstans. Honfrågar: Var är den norra delen av ? Var är Atlantbanan?Det är bara att konstatera att det inte ryms i denekonomiska ramen för den kommande tioårsperioden.Det är angelägna projekt, tycker jag. Det tycker ocksåCentern. Men det finns också en ekonomisk verklig-het som vi måste rätta oss efter. Vi tycker att Botnia-banan är det projekt inom nysatsningar på järnvägensom vi vill prioritera högst. Det är där vi börjar ochfrigör de ekonomiska resurser som finns.Investeringsplanen skall ju också rulla på. Efterhand som det skapas ekonomiskt utrymme kommer viatt ta strid för ytterligare järnvägssatsningar, t.ex.Atlantbanan och Götalandsbanan. De är viktiga fram-tidsprojekt, men de ryms inte i den här planeringsom-gången.Anf. 51 () re-plik:Herr talman! Jag noterar att att nämna storstadsuppgörelserna. Det harjag förståelse för. Han undviker också att diskuterakoldioxidfrågan. Det kan man tolka på olika sätt.Antingen avvisar han helt enkelt ett resonemang sombygger på att infrastrukturinvesteringarnas utformninghar en betydelse för koldioxidutsläppen i framtiden.Eller också finns det andra orsaker till att ElvingAndersson väljer att inte beröra frågan.Man kan undra på vilket sätt det innebär miljöan-passning, när vi talar om viljeinriktning och inte omkonkreta förslag, att det styrs över 6 miljarder frånjärnväg till väg. Är det politik ?Angående avgnagda ben vill jag säga att en halvBotniabana är ett synnerligen hudflängt förslag. Vis-serligen har vi en ekonomisk situation som inte tillåteross en överdriven utbyggnad av infrastruktur i Sveri-ge. Jag håller med om det. Jag har precis sagt att jagtycker att just det som tar upp ochsom regeringen har tagit upp i propositionen, nämli-gen omfattande investeringar i befintligt väg- ochjärnvägskapital, är viktigt.Men jag förstår inte vad det har i en politisk debattatt göra att säga att vi inte har råd. Allting handlar juom prioriteringar. Här har vi styrt över 6 miljarderfrån järnväg till nybyggnad av väg, 6 miljarder somhade räckt ganska långt på järnvägssidan. Man har rådom man vill - allting beror på prioriteringar!Anf. 52 () replik:Herr talman! Det skall bli intressant att studeraMiljöpartiets motion i samband med propositionennär den den väl kommer. Även om man stryker var-enda krona som är tänkt att satsas på vägar räck-er det ändå inte till för att fullfölja de järnvägssats-ningar som pratar om. Även honoch kommer att tvingas prioritera. Demåste också fråga sig vilka järnvägsobjekt som ärviktigast, vilka projekt de skall satsa på.Vi har alltså en situation där 30,5 miljarder satsaspå investeringar i de nationella stamvägarna, medan36 miljarder satsas på investeringar i stomjärnvägar-na. Det är alltså en mycket kraftfull satsning på järn-vägen.Samtidigt går det inte att vara utan vägar, i alla fallinte om man kommer utanför storstadsområden. Istora delar av vårt land finns det inte några förutsätt-ningar för att köra vare sig gods eller personer påjärnväg.Där måste vi också ha ett fungerande vägnät. Vimåste ha ett fungerande vägnät så att skogsindustrinkommer fram med sina timmer- och massatransporterosv. Det är helt nödvändigt. Det är därför som vi nutillsammans med regeringen prioriterar drift- ochunderhållssidan jämfört med de tidigare planerna.Jag sade att vi i stor utsträckning återkommer tillkoldioxidproblemet i det fortsatta arbetet. Där handlardet om att satsa på alternativa bränslen och vad vi fårför fordonsutveckling framöver, som Per Westerbergvar inne på.Investeringarna är en del i den här problematiken.Där finns en satsning på järnvägstrafiken.