prot · GJ0948 · 1996-01-31 00:00:00 — Han hamnade inte på några200 , utan en betydligt mindre summa.Jag tror att han kom fram till ungefär 30 miljonerkronor.Frågan är då om för att få in sam-ma summa stödjer förslaget som går ut på att fördubb-la fiskekortsavgiften i fiskevårdsområdena, och betalain hälften av den summan som sedan skall gå tillåtgärder för fiskevården?När jag har gått ut och frågat sportfiskare ochvattenägare om detta har de vinkat med kalla handenoch sagt att detta inte får förekomma. Om detta är ettförslag har det i så fall inte varit förankrat ute blandallmänheten.Carl G döpte detta och gick ut med ordet"mörtskatt". Jag tycker att han på ett orättvist sätt harmålat upp en nidbild av hela förslaget. I stället bordehan kanske ha hjälpt till att föra ut den rätta informa-tionen, så att människor hade fått välja själva. Jag ärlitet besviken på detta, . 108 () replikHerr talman! Jag måste erkänna att "mörtskatt"ursprungligen inte är mitt ord. Jag brukar kalla det för"metskatt", vilket jag tycker är mera relevant. Mendet kan vi strida om.Också om hur mycket pengar som omsätts i fiske-vårdsområdena och i fiskevårdsföreningarna kan vistrida. Jag har hämtat min uppgift om drygt 250 mil-joner kronor från en statlig utredning gjord avFiskeriverkets generaldirektör . Beloppetkanske ligger någonstans mellan de nämnda siffrorna- vad vet jag? Det är förresten fråga om gamla siffror.Huvudsyftet med vårt förslag är att pengar till fis-kevård skall gå kortaste vägen mellan konsument ochproducent respektive mellan producent och konsu-ment. De som vill utnyttja vissa eller alla specifikavatten skall betala för sitt användande av dessa vatten,och pengarna skall gå kortaste vägen och med minstabyråkrati tillbaka till dem som sköter fiskevården,nämligen fiskevattenägarna, som enligt riks-dags beslut har det övergripande ansvaret för denkonkreta fiskevården.Anf. 109 () re-plikHerr talman! När det gäller fiskevårdsavgiften,, tycker jag nog att regeringen får ta detfulla ansvaret för att propositionen drogs tillbaka. Vivar från beredda att ställa oss bakom enfiskevårdsavgift. Nog talat om det - det är historia.När det sedan gäller laxen tycker jag att det haltarnär man menar att jag skulle värna om laxen baradärför att jag råkar bo i . Det har hemskt litetmed det att göra. Jag kan lova att jagskulle ha slagits lika mycket för fisket, om jag i ställethade bott i , i eller någon annan-stans i närheten av de områden där fiskarna drabbas.Det förslag som framlagts betyder att andrafiskare drabbas, och det är inte poängen. Problemet äratt det faktiskt är ett akut hot om utrotning av ett antalarter.Jag tycker också att har agerat bra i , och det är bra att man samarbetarmed i det sammanhanget. Frågan är hur EUkommer att jobba för oss i dessa frågor. Jag vill frågaom tycker att det är logiskt att man tillå-ter laxfiske utöver den gräns som vi var beredda att gåned till i , som man sätter stopp fördet mycket lilla fiske som bedrivs längs Norr-landskusten.Anf. 110 () replikHerr talman! kommer naturligtvis att följaden uppgörelse som träffats i . Det finnsingen anledning att göra ett mindre uttag än vad manhar kommit överens om.Som jag sade tidigare stoppar vi inte laxfisket ge-nom att göra mindre uttag i . Andra länderkommer att fortsätta att fiska, och den svenska in-dustrin kommer att fortsätta att efterfråga lax. Detstimulerar kanske både och de baltiska staternatill att fiska utöver sina kvoter, något som vi har väl-digt svårt att kontrollera. Det innebär inte någon för-bättring för den naturreproducerande laxen i Öster-sjön.Det är vidare gott om lax, inte brist på lax. Pro-blemet är den naturreproducerande laxen. Av 10 laxari är 9 utsatta och 1 naturreproducerad. Detfinns t.o.m. en del som hävdar att de odlade laxarnasandel är ännu högre.Det är alltså inte brist på den här varan. Skall vistoppa laxfisket i , måste det vidtas ocksåandra åtgärder. Då måste vi stoppa utsättningarna,både i och i . Vi kan inte fortsätta attsätta ut lax, om vi inte fiskar upp den.Detta är viktiga synpunkter, och det är också där-för som samarbetet med de finska fiskekollegerna nuhar inletts. Jag hoppas att det i EU kommer att hamycket stor betydelse vad och , tvåländer som är medlemmar i , tycker om fisket iÖstersjön.Anf. 111 () re-plikHerr talman! Jag kan ställa mig bakom det somsist sades. Jag tycker att det är bra att denna diskus-sion mellan och kommer i gång. Vimåste kanske minska utsättningen av odlad lax för attminska trycket på den naturreproducerande laxen.Men jag håller inte med när säger attdet inte finns någon anledning för att gå underden kvot som vi har förhandlat oss till. Vi var ändåberedda att gå lägre, och det är åtminstone chansatt varje lax som man inte fångar är en naturreprodu-cerad lax. Som sade tidigare är detkanske de få laxar som är naturreproducerande somfår chansen att komma tillbaka till de svenska älvarnaoch föröka sig där. Det är kanske precis det som äravgörande för att de skall överleva som art. Jag tyckerdärför att det finns all anledning att diskutera dessafrågor.Vi måste driva denna fråga mycket hårt. Det är braom det har kommit i gång diskussioner med finnarna.Som jag har förstått saken har det tagit litet längre tidför dem att inse vikten av detta. Det är också där sommerparten av odlingen och utsättningen av annan laxsker.Anf. 112 () replikHerr talman! Det är riktigt, , attfinnarna inte har varit påskyndare när det gällt att draned på fisket av lax i Östersjön.Jag har full respekt för , ochjag vill inte som politiker hoppa in i diskussionen omdetta. Man har diskuterat med förbunden både påsportfiskar- och på yrkesfiskarsidan och kommitöverens med dem, och man har lyssnat på biologeroch fattat ett enhälligt beslut i styrelse.Det är dit som vi har delegerat omhändertagandet avbeståndsvården. Det känns fel att som politiker gå instyrande och säga: Det som ni gör accepterar vi inte -vi sätter stopp för fisket.Det skedde faktiskt genom Fiskeriverketsförsorg, men det blev helt fel. stop-pade man laxfisket innan den svenska kvoten ens varupptagen. Följden blev att många laxfiskare fick liggastilla, och det upphävdes ett ramaskri.När man nu kommit så långt och varit så överens iFiskeriverkets styrelse tycker jag att vi skall låta denfortsätta att arbeta med detta.Anf. 113 ()Herr talman! Det känns ganska konstigt att kom-ma in i debatten i detta läge, eftersom det verkar somman med de gjorda inläggen och replikskiftena nästanhar slutdebatterat denna fråga. Jag skall ändå nämnanågra små punkter.Jag vill först till säga något omfiskevårdsavgiften, som jag inte hade tänkt nämna.Att vissa partier skriker till i en fråga, så att de fårandra partier att ändra sig är för mig demokratinsgång. Det är ett sätt för partierna att bilda opinion, ochvi måste väl ha tillåtelse att göra det utan att bli upp-läxade. Det är en helt legal del i den demokratiskaprocessen, inte minst viktig i partiernas opinionsbild-ning.Vi har alla i debatten understrukit att laxens fram-tid i är en viktig fråga. Den är viktig intebara för den biologiska mångfalden, naturen och mil-jön utan också för yrkesfiskarna och sportfiskarna.Den är också viktig för turistnäringen. Låt mig ocksåpeka på vikten av politikernas vilja och förmåga attbevara en starkt hotad art som värdefull naturresurs.Detta blir något av ett test på om vi politiker för-mår leva upp till de tjusiga nationella och internatio-nella utfästelserna om att skydda den biologiskamångfalden. I alla dessa frågor sammantagna gällerdet seriösa ställningstaganden. Det är för mig inte såenkelt som att bara säga stopp. Det handlar här omsamverkan med andra länder, om att påverka andraländer internationellt på bred front för att klara denhär frågan. Det handlar om en koppling mellan natur,miljö och näring.Jag hoppas att detta inte är sista gången som vi iden här kammaren diskuterar laxpolitiken.Jag hoppas att det inte blir samma sak med lax-politiken som med den s.k. mörtskatten, att den går ettsnöpligt öde till mötes, genom laxens frånfälle. Vipolitiker i den här kammaren kommer naturligtvis inteatt tillåta att regeringen inte för upp frågan på dag-ordningen igen. Jag utgår från att regeringen redovisarvilka kontakter man har i Warszawakommissionenoch de åtaganden som man har i ett EU-perspektiv.Jag utgår också från att regeringen noggrant följerfrågan och att den myndighet som är tillsatt av rege-ringen för att följa frågan vidtar de nödvändiga ochkraftfulla åtgärder som kommer att krävas, samt attregeringen återkommer till riksdagen.Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall till utskot-tets hemställan. Vi har från utskottets sida i dettabetänkande klart understrukit vikten av att aktivt följadenna fråga och att vidta kraftfulla åtgärder.Anf. 114 () re-plikHerr talman! Jag vill bara kort säga till att jag har full respekt för att partier försöker bildaopinion för sina synpunkter. Det är helt klart så de-mokratin fungerar.Vad jag däremot finner förvånande är att regering-en inte driver igenom frågan, när man har stöd för deni kammaren, utan kräver något slags konsensusbeslut.Om det skall vara regeringens arbetssätt i fortsätt-ningen vet vi att väldigt litet kommer att bli gjort.Det här är alltså inte riktat mot dem som försökerbilda opinion för sin egen uppfattning, utan snararemot regeringen för dess flathet att inte driva frågantrots att det finns en majoritet i kammaren.Anf. 115 ()Herr talman! Laxfrågan och laxproblematiken haralltid dominerat styrelsesammanträden,framför allt , med tanke på den uppkom-na situationen med den s.k. M 74-sjukdomen, som härhar nämnts, och en del andra hot mot de vilda lax-stammarna. har alltså vid fleratillfällen behandlat frågan och försökt hitta de lös-ningar som kan tillgodose alla de berättigade kravsom ställs. Det är miljökrav, yrkesfiskets krav, sport-fiskets krav och därmed sportfisketurismens krav ochönskemål och inte minst de inkomstbringande sport-fiskeuthyrningarna runtomkring i våra älvar.Vi vet att det vid de särskilda förhandlingar somsker i i samband med Östersjödis-kussionen kommer råd från forskare och råd från demsom har ekonomiska intressen, nämligen branschensom sådan. Sedan görs det en sammanvägning, enkompromiss, någon sorts likriktare, så att frågan av-görs. Vissa forskare vill att laxfisket skall stoppas helttill sjöss. Skälet till det är, enligt vad som har sagtsoss, att det av den lax som finns framför allt ute iÖstersjön är som är odlad och som är vild.När den här frågan senast var uppe i var det, precis som sade, enenig styrelse som ställde sig bakom de regler somgäller under innevarande år. Här har det alltså skett enfördelning mellan de olika kuststräckorna runt , framför allt vid . Vad gällerinskränkningen - förändringen eller försämringen -av reglerna för de olika laxförande älvarna har enbartbiologisk hänsyn legat till grund för beslutet. Därförsker det indragningar t.o.m. i den älv som är bäst frånlaxens synpunkt, nämligen , och vidare endel indragningar i och stopp i en del älvar,enbart av det skälet att vi i skall leva upp tillvad vi har kommit överens om internationellt.Jag vill också gärna, herr talman, kommentera dettidigare resonemanget om ensidiga svenska stopp föryrkesfiske i . Jag vill understryka vad KajLarsson sade, dvs. att vi icke kan agera ensidigt, fram-för allt inte , som medlemmar i , utan här gällerdet att försöka få en internationell förståelse för denproblematik som finns runt laxfisket och laxfiskefrå-gan.Vi hade ett ensidigt svensktstopp, och vad blev följden av detta? Jo, följden avdetta blev att svenska laxfiskare gick hemma på kajenoch sparkade sig trötta, medan danskar och andrafiskade upp laxen. Laxen rönte alltså samma grymmaöde ändå, att hamna någonstans ovanför havet.Därför är det viktigt att vi i , med vårt in-ternationella anseende, verkligen lever upp till deinternationella överenskommelserna, även om vi intealltid tycker att vi når så långt som vi egentligen bor-de. Men jag tror att det här kommer att trängaigenom och att man i fortsättningen också ser till denstora näring som yrkesfisket utgör, till sportfisket,fisketurismen och fritidsfisket och därutöver det s.k.husbehovsfisket, som också är en mycket viktig dellängs våra kuststräckor.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )12 § betänkande 1995/96:JoU10KemikaliekontrollAnf. 116 ()Herr talman! Vi har att diskutera ett betän-kande som handlar om kemikalier, och det är en stormajoritet av utskottet som står bakom det. Det innebärinte att de frågor som diskuteras här inte är kontro-versiella. I många av frågorna, framför allt när detgäller enskilda ämnen, är utredningar på gång, och dethänder väldigt mycket även i andra instanser somsysslar med dessa frågor, som ochliknande.Jag har mycket stor respekt för att vi behövervänta på vad många av utredningarna kommer attsäga. Vi är inte experter, utan vi är politiker och vibehöver hjälp med att komma till rätta med många avdessa frågor.Men det finns några saker som jag funderar kring,och den viktigaste saken är den obligatoriska miljöva-rudeklarationen, som vi har diskuterat vid tidigaretillfällen. Jag tycker fortfarande att det är ett mycketbra förslag. Utskottet hänvisar till att Kretsloppsdele-gationen har den frågan på sitt bord och har diskuteratden. Det är bra att Kretsloppsdelegationen har disku-terat frågan, men jag undrar om det verkligen är så attvi måste vänta. Kan vi inte gå vidare ändå?Jag tror inte att det finns någonting som står i mot-sats till att införa en obligatorisk miljövarudeklara-tion. Det är inga andra skatter, och det finns ingaandra förslag.Som konsumentupplysning är detta en nödvändigsak. Någonting som är viktigt för producenterna är attse över sin verksamhet, att se över vad som är inne-hållet i själva produkten och hur produktionen sker.Problemet är, som vanligt, inte de företag som gårvidare, tar enskilda initiativ och jobbar väldigt bramed de här frågorna, utan problemet är de som integör det. Det är dem som vi vill komma åt.Det är inte, som sagt var, första gången som frå-gan diskuteras. Det handlar om varför vi måstevänta på Kretsloppsdelegationen. Kan vi inte gå vida-re i det här fallet?En annan sak som jag också funderar på om viverkligen behöver vänta på gäller kadmium i batterier.Det finns en bra kartläggning av hur mycket kadmiumsom släpps ut i , och vi vet att den störstadelen kommer från batterier. Vi vet också att insam-lingen av batterier har fungerat väldigt dåligt. kommer vi inte att nå upp till dekrav som vi har satt upp bl.a. här i kammaren.Insamlingen av batterier måste ju ske förr eller se-nare. Det finns dessutom alternativ till kadmiumbat-terierna. Att använda substitutionsprincipen i det härfallet vore väl ganska bra, när det finns alternativ.Det här är också ett exempel på ett ställe där jagtror att utskottet skulle ha kunnat gå vidare och föreslånågonting i stället för att vänta på utredningen. Ut-skottet skulle ha kunnat föreslå en pant på batterierredan nu och, naturligtvis, ha väntat på den pågåendeutredningen, som förhoppningsvis kommer med ettväldigt bra förslag på hur vi skall få in det kadmiumsom sprids i vår natur.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation nr3, som handlar om miljövarudeklaration. Här tyckerjag, såsom jag förut har sagt, att utskot-tet gör ett misstag i att inte driva frågan om obligato-risk miljövarudeklaration på varor och produkter.Anf. 117 ()Herr talman! Det här betänkandet baseras till stordel på motioner som lagts av , både en-skilda motioner och partimotioner. Många frågor somdiskuteras i dessa har en gemensam nämnare, nämli-gen kemikaliesamhället.Vi diskuterar försurning i många olika samman-hang. Vi tittar på blödande granar. Vi kan se att del av de svampmycel som finns i skogen hållerpå att försvinna.Vi diskuterar allergier och ser att allt fler barnbörjar bli allergiska - det kommer siffror som visar attså mycket som av alla barn som börjar skolan ärallergiska eller överkänsliga. Detta hänger ihop medkemikaliesamhället. Vi diskuterar cancrar som i vissafall ökar.Vi diskuterar minskningen av den biologiskamångfalden. Många arter som är beroende av andraarter i näringskedjan minskar. Exempelvis minskarfåglar därför att insekterna minskar på grund av att vihanterar gifter i jordbruket på ett sätt som gör attinsekterna inte kan leva kvar. Vi vet att jor-dar knappast är levande strukturer utan meraodlingssubstrat, där kemikaliehanteringen har gjort attmycket av de mikroorganismer som skall finnas i enjord inte längre finns.Vi har just diskuterat laxsjukdomen M 74. Där ärman i alla fall överens om en sak, nämligen att det ärmiljöpåverkan som är orsaken. Exakt vilket ämne imiljön det är som är orsaken vet vi inte.Det här är väldigt vanligt när vi diskuterar den härtypen av frågor. Vi vet inte exakt vad det är. Mångakräver exakta bevis för vilket ämne det är som påver-kar, men den frågan tror jag aldrig vi kommer att fåsvar på. Svaret på alla de här problemen ligger i detfaktum att vi har ett kemikaliesamhälle där ungefär15 000 kemikalier finns i omlopp.Många av dessa är giftiga. Många är bioackumule-rade, dvs. blir kvar i levande organismer. Något videfinitivt aldrig vet är vilken effekt de har när manblandar dem, och de blandas naturligtvis i allt levan-de.Vi behöver inte gå längre än till för attse att det inte förhåller sig likadant där som här. Detfinns det många undersökningar som visar. Där harman en annan biologisk mångfald. Där har man be-tydligt mindre allergier - , jämfört medvåra i vissa fall. Man har ett helt annat liv ijorden, eftersom man inte har använt insektsmedel påsamma sätt osv.Man kan också se att när människor flyttar fråndessa av kemikaliesamhället opåverkade samhällentill den vanliga västvärlden får även dessa människorsamma problem som vi har som redan bor här.För att kunna komma till rätta med alla de härproblemen borde vi alltså titta på roten till det onda:kemikaliesamhället. Vi borde också vara öppna för attbedriva en miljöpolitik där vi begränsar antalet kemi-kalier. Där måste försiktighetsprincipen gälla, dvs. attvi ibland begränsar kemikalier utan exakta bevis. Kanman påvisa att ett ämne är giftigt måste vi också vågaförbjuda ämnen som är närstående och som medstörsta sannolikhet kan misstänkas ha samma effekter.Det gäller framför allt de klorerade ämnena. Vivet att nästan alla ämnen som innehåller fluor, klor,brom och jod, men framför allt de klorerade, är mil-jögifter. De är ofta fettlösliga, och de är bioackumule-rade. Här borde vi våga fatta politiska beslut.Miljöpartiet blir ofta anklagat för att inte prata omvisioner utan om detaljer. Jag undrar om man skulleacceptera den anklagelsen i andra debatter. Skulleman kunna diskutera arbetslösheten och inte diskuteraäven detaljerna? Eller skulle man kunna diskutera denekonomiska politiken utan att diskutera detaljerna?Nej, det skulle man inte! Där vet man att politiken ärdetaljerna. Jag påstår att det är likadant i miljöpoliti-ken. Det är detaljerna som är politiken!Om man sätter upp mål och tror att någon annanskall fixa målen åt en tycker jag att man är politisktfeg. Det är när man fattar beslut nere på detaljnivånsom man börjar ta steg på vägen mot visionen, och detär först då man vågar bedriva en aktiv miljöpolitik.Därför kommer vi att fortsätta att lägga fram för-slag om detaljer. På så vis kan vi nå det samhälle vivill nå, nämligen ett samhälle som kan finnas kvarlångsiktigt och bli långsiktigt hållbart. I det samhälletfinns det ingen plats för många av de kemikalier vihar i dag.Många av de 15 000 kemikalier vi omger ossmed - internationellt kan man säga att det finns100 000 kemikalier - hör inte hemma i ett långsiktigtbärkraftigt och hållbart samhälle. De är giftiga! Cellenär konservativ, och cellen har inte anpassat sig tilldem. Cellen kommer att behöva många, många gene-rationer, kanske långt bortom den gräns då mänsklig-heten inte längre finns, för att kunna anpassa sig - omdet ens någonsin är möjligt. I många fall är det intedet.Vi har bifogat en mängd reservationer till det härbetänkandet. Jag tänker ta upp några stycken. Natur-ligtvis ställer jag mig för räkning bakomsamtliga, och eftersom vi nu av en minister har fåttveta att vi måste yrka bifall till dem för att säga att vistöder dem kommer jag att yrka bifall till ganskamånga. För övrigt hoppas jag att talmannen tar itumed det problemet.Vi har en motion som handlar om materialbalan-ser. Eftersom jag har varit ordförande i i och hafttillsyn över stora industrier vet jag att ett av proble-men - som jag vet att jag inte är ensam om - när manutför denna tillsyn är att veta exakt vilka mängder avkemikalier det finns i fabrikerna. Det finns nämligeninga lagstadgade krav på någon exakt redovisning avhur mycket som åker in, vad det används till i olikaled och hur mycket som kommer ut.Det här är ett problem av praktisk karaktär somgör att tillsynen i kommunerna blirsvår. Det man ofta diskuterar med olika industrier ärjust exakt vilka mängder man stoppar in, hur det an-vänds i olika led och hur mycket som kommer ut.Hade vi ett krav på materialbalanser skulle mycketvara vunnet. Det skulle vara mycket lättare för till-synsmyndigheter att få en överblick över vad somhänder i industrierna. Jag yrkar alltså bifall till reser-vation 1, som handlar om detta.Jag yrkar också bifall till och Väns-terns gemensamma reservation om obligatoriska mil-jövarudeklarationer. Den plädering som höll gör dock att jag kan hoppa över den.Sedan kommer vi till det som anses som detaljer,nämligen enskilda ämnen. De enskilda ämnen Miljö-partiet har motionerat om är sådana där vi har en storkunskap. Vi vet att så fort man diskuterar miljögifterkommer man också att diskutera dessa ämnen. Vi kanta kadmium som ett exempel. Här yrkar jag bifall tillreservationerna 4 och 5.Vi vet att kadmium är ett ämne som definitivt intehör hemma i något kretslopp i naturen. Det är ettgiftigt ämne, en tungmetall som inte har här att göra.Det bästa vi kan göra är att se till att förbjuda det såatt halterna minskar.I dag kommer av allt kadmium frånbatterier. Tyvärr är det så att den återvinning avkadmium som vi skall ha inte alls fungerar, utankadmiumet kommer ut i naturen. Vi anser att om manmenar allvar med att kadmiumet måste försvinnamåste man förbjuda kadmium i varor och produkter.Vi anser också att detta förbud måste komma snabbt,för här har vi kunskapen. Det finns ingen anledningatt vänta. Därför föreslår vi att förbudet skulle kommaredan inom ett år.Det finns ingen som argumenterar mot attkadmium är ett ämne som bör försvinna. Ändå har viinte fattat de politiska beslut som behövs för att detskall försvinna ur cirkulationen. Det finns kvar, ochdet anser vi är väldigt olyckligt.Samma sak gäller kvicksilver, också det en tung-metall som definitivt inte hör hemma i det biologiskalivet men som ändå finns. Här föreslår vi också ettförbud vad gäller försäljning. Vi säger att den 1 janu-ari 1998 vore en lämplig tidpunkt och skulle önska attregeringen återkom med ett sådant förslag.Vi menar också att man borde titta över blyets fö-rekomst i naturen. Bly är också ett ämne som inteskall finnas, och det ökar i marken i dag.Trots att vi vet att bly är giftigt ökar alltså mäng-den. Bly finns t.ex. i blymantlade kablar, som man harpå många ställen. Dessutom låter man ofta kablarnaligga kvar när de är uttjänta. Det blyet börjar nu läcka.Det finns indikationer på att blyet läcker om kablarnaligger i närheten av vatten.Bly finns också i sänken och i ammunition. Dethar diskuterats hemskt mycket utan att harkunnat komma till skott och förbjuda det.Jag yrkar alltså bifall till reservation 6.I reservation 7 tar vi upp en sak där ocksåinternationellt skulle kunna få stöd, om man anser attNorden är internationellt, nämligen problemen med enny typ av miljögift som kallas hormongifter, i det härfallet nonylfenol. Det är ett ämne som är mycketvanligt förekommande och finns i tvättmedel ochplaster. Nonylfenol påminner i strukturen om östro-gen, ett kvinnligt könshormon.