prot · GJ0964 · 1996-03-06 00:00:00 — Av många skäl är det självfallet angeläget attläkare aldrig skriver ut större förpackningar än nöd-vändigt. Även här bör läkemedelskommittéerna spelaen mer aktiv roll än i dag.Anf. 53 () replikFru talman! Det vi har sett i Apoteksbolaget är,som jag försökte framhålla, ett tecken på ett system-fel, där konstruktionen, sammanblandningen mellanatt vara myndighet och affärsdrivande, leder tillaktioner som efter hand ter sig alltmer stötande. Detär därför inte tillfredsställande att bara luta sig motatt det har gjorts en utredning, när vi sedan ser vadden föreslår. Man föreslår att Apoteksbolaget skallbehålla ensamrätten för receptbelagda läkemedel ochatt staten skall fortsätta att vara ensam ägare. Det ärinte tillräckligt.Jag tycker att det finns skäl att , eftersomdetta inte görs i en handvändning, sätta i gång arbe-tet med att ändra de förhållandena.Det är självklart, som säger, attdessa varor inte får säljas som vanliga livsmedel,utan det måste givetvis ske genom en auktorisation.Tryggheten i detta beror inte på något statligt ägandeeller på ett statligt monopol, utan på att det är rättpersoner som handskas med det på rätt sätt. Det nårman genom att t.ex. en privat ägare har en auktori-sation och handlar efter den lagens bokstav somgäller. Det finns alla skäl att agera på det sättet.Det är självfallet så att det på många håll är långttill ett apotek, och om tillgängligheten ökar är detlättare för människor. Om det är lättare för männi-skor att handla t.ex. receptbelagda läkemedel pånärmare håll är jag övertygad om att de, med de rådoch den utbildning som människor får , harmöjlighet att bättre sköta sin hälsa och att göra detsom behövs, bl.a. för sjukvårdens skull, nämligenöka andelen egenvård, därför att det är en betydligtbilligare vård.Anf. 54 () replikFru talman! tror att det skulle blibredare och tätare försäljningsställen om man togbort Apoteksbolagets monopol. Men jag vill påminnaLeif om, att om det är något bolag som harsett till att ha ombud ute i landet när det gäller dist-ribution av sina varor så är det väl Apoteksbolaget.Man kan t.o.m. i glesbygd få dessa varor distribuera-de via lantbrevbärare och andra. Jag tror alltså attnätet när det gäller för människor att få tag i de lä-kemedel de skall ha inte kan bli mycket bättre. Förmin del är det uppenbart att risken skulle vara gans-ka stor att det här nätet får sprickor om man går denväg som vill förorda.Jag tror att den koppling som görs mellan till-gängligheten till läkemedel och möjligheten att vår-da sig själv är felaktig. Jag tror inte att det är denkopplingen som skall göras i detta sammanhang.Den koppling vi har , där vi garanterar att manvarje gång man köper ett läkemedel har tillgång tillpersonal som kan informera och svara på frågor omläkemedlets verkningar, hur det skall tas osv., måstevi slå vakt om, om vi vill utveckla den delen av vår-den som kan kallas egenvård.Vid ett antal symposier som jag har deltagit i haräven svenska forskare - är ett namnsom är känt av alla som sysslar med sjukvård -kunnat vederlägga att den svenska kostnaden förläkemedelsdistribution på intet sätt avviker negativtfrån de kostnader som man har ute i världen fördetta. Påståendet att vi skulle kunna tjäna storapengar på en annan tingens ordning tror jag därförinte mycket på.Anf. 55 () replikFru talman! Att man har lyckats, just genom attha ombud ute i glesbygden, att någorlunda upphävamonopolets effekter på tillgängligheten är ju inte ettskäl i sig för att monopolet skall vara kvar. Det barapåvisar att det här, precis som allt annat - livsmedelär tillgängligare - kan göras lika tillgängligt underbetryggande former. Det skall självfallet vara aukto-risation, och vi måste självfallet också se efter påvilket sätt information skall ges. Det är därför det ärdags att börja så fort som möjligt.Till skillnad från vad här säger,finns det mycket som talar för att det här har kostatmellan en halv och en miljard . Det finnsalltså möjlighet att göra den besparingen. Det ärytterst väsentligt, därför att det kommer patienternatill godo.Vi har sagt att det skall tas flera steg, just för attta det bitvis, så att vi klarar det på ett ansvarsfulltsätt, men vårt mål är självfallet att detta, som annat,skall vara en fri verksamhet under laglig kontroll, avauktoriserade innehavare.Anf. 56 () replikFru talman! När det gäller det ämnesområde somupptar de flesta motionärers intresse, nämligen attkomma till rätta med de läkemedelsberoendes pro-blem, noterar jag att inte säger ett ordom den problematiken. Däremot uppehåller han sigtämligen länge vid frågan om monopol eller privati-sering av verksamheten.Till syvende och sist är det läkemedelskonsumen-terna som är den viktiga parten i detta. Att säkerstäl-la att de får tillgång till de läkemedel som de skallha, att det sker under betryggande former samt att defår rådgivning och stöd, så att de inte fastnar i ettberoende, är den viktiga aspekten på läkemedelsför-sörjningen, inte den fråga som gör tillhuvudfråga.Anf. 57 ()Fru talman! Från liberalerna har vi ivår motion So223 tagit upp problemen kring sömn-medel och lugnande medel, bland vilka bensodi-azepinerna utgör den största gruppen, och dessamedels beroendeframkallande effekter. I motionenanför vi vikten av epidemiologiska studier av läke-medelsberoende, behovet av behandlingsresurser förpatienter med läkemedelsberoende och vikten avforskning om läkemedelsberoende. Alla tre är områ-den som hitintills varit eftersatta.Utskottet har i sin behandling av vår motion ochandra motioner med liknande inriktning tagit dessafrågor på stort allvar och anför också i betänkandetatt utskottet vid upprepade tillfällen påpekat detangelägna i att åtgärder vidtas för att komma tillrätta med beroende och missbruk av vissa läkemedel.Att problemen ändå kvarstår har utskottet fått beläggför, bl.a. vid det studiebesök som utskottet har gjortvid projektet här i , dit människorsom har problem kan vända sig för att få hjälp medsitt beroende, men också för att få upplysningar omläkemedel som de har fått förskrivna av läkare, mentydligen inte fått tillräcklig information om dessberoendeframkallande risker.En hel del åtgärder är nu på gång eller planerassom tillmötesgår våra yrkanden.I HSU 2000:s delbetänkande Reform på receptföreslås ett förskrivarregister och ett receptregister,som kan underlätta epidemiologisk forskning. Ävenförslaget om förstärkta läkemedelskommittéer ser visom en möjlighet att bättre kunna sprida kunskap tillförskrivarna om beroendeframkallande medel. NEPI,, och planerar att genomföra en kartläggning avomfattningen av läkemedelsberoendet, som vi efter-lyser i vår motion.Hälso- och sjukvården har ju ett ansvar för attpersoner som har hamnat i beroende eller missbrukfår den vård och behandling de behöver. Det finnsolika projekt i landet för detta. Behandlingen avpersoner med bensodiazepinberoende skiljer sig ivissa avseenden från behandlingen av andra beroen-detillstånd. Därför är det viktigt att kunskap spridsoch att stöd ges till olika projekt.Fru talman! Problemen kring missbruk och bero-ende av läkemedel behöver tas på stort allvar, och vianser att utskottet har gjort detta och att de yrkandenvi har i motionen tillgodoses med de åtgärder somjag har talat om. Vi ställer oss därför bakombetänkandet. Men det är naturligtvis av stor vikt attdessa frågor följs, så att vi ser att de åtgärder som nuvidtas också får den önskade effekten.Anf. 58 ()Fru talman! För att spara tid vill jag instämma iConny Öhmans huvudanförande. Jag delar hansresonemang och hans slutsatser. Jag vill också yrkaavslag på motion och reservation.Huvudtanken från sida är att avreg-lera. Jag är litet förvånad över att man inte har lärtsig någonting av alla de avregleringar man hanngenomföra under sin korta tid i regeringsställning,t.ex. på taxi-, flyg-, post- och teleområdet. Vi kanalla konstatera att avreglering leder till koncentra-tionstendenser och slår sönder möjligheterna förglesbygd och avlägsna landsdelar att ta del av en bradistribution. Det är konsekvensen av avregleringar-na.En av våra motioner från den allmänna motions-tiden behandlas i det här betänkandet. I den motio-nen vill vi att läkemedelsindustrins styrande rollgranskas samt att förstärks ochkompletteras med lokala och regionala läkemedel-skommittéer. Vi har av både hört hur mycket av detta som ärgenomfört, och därför behöver vi inte tillstyrka denmotionen. Vi ser fram emot ett kraftigt förstärkandeav dessa läkemedelskommittéers roll i och med detnya förslaget från HSU 2000.HSU 2000 fortsätter nu sitt arbete, och utredning-en har också uppmärksammat läkemedelsindustrinsstyrande roll ur en annan aspekt. Det gäller vidare-utbildningen, som är väldigt viktig för läkare ochsjukvårdspersonal. hade vi ettseminarium inom HSU 2000 där bl.a. den f.d. Astra-chefen medverkade. Han uppmärksam-made utredningen på det stora inflytande läkeme-delsbolagen har på det här området och uppmanadeutredningen att ta tag i de här frågorna. Jag tyckerdet är väldigt glädjande när en så betydelsefull per-son så att säga byter sida och påpekar vikten av attsamhället tar ett större ansvar för objektivitet, pro-duktutveckling och utbildning. Det ser vi alltså framemot.Jag vill också beröra en fråga som tangerar dethär området och som har givit upphov till en litenfolkstorm. Vi har fått massor med brev från upprördamänniskor som är rädda att C-vitaminer, hälsokost,homeopatiska preparat, naturmedel och liknandeskall monopoliseras och flyttas till apoteken. Jag villdå säga att jag inte tror att det är aktuellt. För vår deltycker vi att har agerat onödigtklåfingrigt i det här fallet, och där har man ju ocksåbackat. Men det har också funnits antydningar omatt läkemedelsindustrin skulle vara inblandad, efter-som det skulle ligga i dess intresse att ta hand omäven dessa lönsamma bitar.Till sist vill jag bara, eftersom det ändå harnämnts i den här debatten, uttrycka min uppskatt-ning av resoluta granskning av och dess fallskärmsavtal m.m.Jag tycker hon har agerat på ett föredömligt sätt, ochman skulle kanske önska mer sådant i förvaltningen.Anf. 59 () replikFru talman! sade att vi inte harlärt oss av nackdelarna med avreglering. Då vill jagfråga: Har inte under alla år lärt signågonting om nackdelarna med statliga monopol -Apoteksbolaget är ett exempel - och monopolverk-samhet över huvud taget, som är förödande?Avregleringen har varit bra. Den kan ibland hagått för fort på en del ställen, och eftersom det här ärnågot vi har varit ovana vid i detta monopolsamhällehar man inte följt upp med den lagstiftningsmässigareglering som behövts. I stort har dock avregleringenvarit bra. Jag får en taxi i när jagvill ha den och inte när det behagar Taxi. Det tyckerjag är en fördel för mig som kund.Det är därför jag säger att vi redan nu borde göravissa saker. Vi borde förbereda för lagstiftning införett privatiserande, se vad som behöver göras lag-stiftningsmässigt med tanke på ett apoteksbolag somjobbar i konkurrerande former. Då skulle avregle-ringen kunna ske på ett sådant sätt att det hela fun-gerar, och vi kunde få fördelarna av den och slippagå på en eller annan obehaglig bakstöt. Därför måstevi börja göra på det här sättet nu.Det är riktigt att det är väsentligt med läkemedel-skommittéerna. Det tycker jag att vi skall framhålla.Min uppfattning är dock, till skillnad från övriga iHSU 2000, att dessa skall vara fristående och obund-na. De skall inte styras av vare sig Apoteksbolageteller landstingen utan vara fristående verksamheterför att kunna ge verklig information om läkemedlen.Där har vi olika uppfattning.Vad gäller det som tog upp ommissbruk är det inte en fråga för apoteken utan försjukvården. Det ligger under sjukvårdsdelen att setill att förskrivning sker utifrån korrekta diagnoseroch på ett korrekt sätt. Det har ingenting med apote-ket eller utlämnandet av en utskriven medicin attgöra.Anf. 60 () replikFru talman! Vad gäller Apoteksbolaget försökerModeraterna nu svära sig fria från vad som har hänti dess ledning med alla dessa fallskärmsavtal osv.Om jag fattar saken rätt har ni också en del i denbyken. Jag ser dessa avarter mest som ett utslag avden nyliberala anda som smittat av sigäven i den statliga sektorn. Fallskärmar är ju ingen-ting specifikt för socialdemokrater och den statligasektorn.I övrigt får vi inte glömma bort att Apoteksbola-gets kärna i grund och botten är väldigt sund. Manhar en väldigt bra verksamhet på basplanet. Vi hargjort besök där och fått veta att det kanske är detmest välskötta distributions- och försäljningsbolaget ihela . I övriga EU-länder är det väldigt priva-tiserat och fragmentiserat på det här området, ochdet är också si och så med tillgängligheten. I detavseendet tycker jag alltså att Apoteksbolaget är ettvälskött bolag. Rötan finns i toppen, men där harIngela vidtagit de åtgärder hon kan inomgällande lag, och det tycker jag är bra.Anf. 61 () replikFru talman! Att Apoteksbolaget i vissa delar varitvälskött är fortfarande inte ett skäl till att behålla ettmonopol, en organisation som staten äger, när detkan lösas betryggande på annat sätt.Vad som har skett här är en sammanblandning avroller. Staten har givit Apoteksbolaget en myndig-hetsroll och sagt att man skall bedrivaaffärsverksamhet. Det är denna sammanblandnings-ekonomi, som har ställt till så mycket också på andraställen, som vi här ser konsekvenserna av. Har manden ställningen är det närmast ofrånkomligt att manså småningom får dessa negativa effekter som vi harsett. Därför skall alla typer av monopolverksamhetbort. Det skall inte finnas någon sammanblandningmellan offentlig verksamhet, myndighetsutövningoch affärsdrivande verksamhet, och staten skall intevara ägare.Anf. 62 () replikFru talman! Jag tycker att och mo-deraterna är litet ideologiskt förblindade vad gällermonopol och konkurrens. kan det faktisktvara bra med monopol. Tittar man på ekonominskunskapslära ser man att konkurrensens slutpunktfaktiskt ofta är monopolet. Det är dit all intensivkonkurrens strävar. Det är det vi ser i den ekonomis-ka teorin. Jag tycker att man skall bedöma litet frånfall till fall, och i fallet med Apoteksbolaget tyckerjag att det kan vara befogat med ett monopol.Anf. 63 ()Fru talman! I detta betänkande behandlas olikaläkemedelsfrågor. Vi kristdemokrater har i en mo-tion, So484, krävt att man skall kunna samköra olikaapoteks register för en kartläggning av den totalaförskrivningen av bensodiazepiner. Vårt argumentför motionen är att den enskilde skall stå i centrum.För den enskilda människan är det viktigt att even-tuellt missbruk upptäcks . Dåmåste man hitta metoder för det.Problemet med missbruk av bensodiazepiner haruppmärksammats . Trots det finnsstora problem kvar. I vissa fall har andra läkemedelersatt bensodiazepinerna, men grundproblemet finnskvar. Det är därför som vi har motionerat, för dettaär en folkhälsofråga. I inledningen till konstitution sägs: Hälsa är ett till-stånd av fullständigt fysiskt, psykiskt och socialtvälbefinnande och ej blott frånvaro av sjukdom ellerhandikapp.Fru talman! Det är viktigt att vi har de här olikamålsättningarna i grunden när vi diskuterar ävensådana här frågor. Mest förskrivna psykofarmaka ärbensodiazepiner. De används för att behandla oro,ångest och sömnstörningar. Det finns bland medi-cinsk expertis en stor uppslutning kring nödvändig-heten av att använda bensodiazepiner för mångaolika patientgrupper. Totalt beräknas mellan 9 och15 % av befolkningen använda något bensodiazepin-preparat under ett år.Fru talman! behandlade isitt betänkande Läkemedel och hälsa, SOU 1987:20,frågan om bensodiazepinernas användning och effek-ter. Problemen med förskrivning och användning ärså betydande att åtgärder bör övervägas, och utred-ningen nämnde särskilt missbruks- och beroendefrå-gor, överkonsumtion och underkonsumtion.Missbruk och beroende börjar nästan undantags-löst med att patienten ordineras medlet av en läkare.Läkemedelsutredningen framhåller att kunskapenom missbruk och beroende av bensodiazepiner ärbristfällig. Sammanfattningsvis anges dock att detfår anses klarlagt att omfattningen av beroendet ärstörre än omfattningen av missbruket.Studier av och erfarenheter från hälso- och sjuk-vård, socialtjänst och polis visar att personer som äralkoholberoende även använder bensodiazepiner ibetydande omfattning. Narkotikamissbrukare använ-der dessa läkemedel som ersättning för andra droger.Som en följd av detta har det uppkommit en illegalförsäljning och polisens och tullens beslag av ben-sodiazepiner har ökat kraftigt under de senare åren.Fru talman! ansvarar för tillsynenav läkares förskrivning av bensodiazepiner. Det ärviktigt att resurser finns för att så snabbt som möjligtkunna uppmärksamma de läkare som missbrukar sinförskrivningsrätt. , , menar att en större tillgänglighet för Soci-alstyrelsen till de uppgifter om inköp som finns vidapoteken skulle öka möjligheterna att identifieramissbrukare av bensodiazepiner som vänder sig tillflera olika läkare för att erhålla recept.Psykiatriutredningen har i sitt delbetänkande,SOU 1993:5, behandlat bensodiazepiner och före-slagit att den enskilde läkarens förskrivning av dessaläkemedel skall registreras av apoteken vad avserpreparat, dos och förpackningsstorlek. Denna infor-mation skall sedan återföras av Apoteksbolaget tillden förskrivande läkaren.För att söka komma till rätta med sådana problemsom att flera läkare förskrivit samma läkemedel patient bör samkörning av de olika apotekensregister ske. På så sätt kan snabb hjälp till den en-skilde patienten sättas in som en kartlägg-ning av missbrukets utbredning kan ske. Utifrånfolkhälsoperspektiv är det viktigt att påskynda insat-ser mot missbruk av bensodiazepiner.Fru talman! Eftersom frågan ärunder behandling i samband med HSU 2000 harutskottet ansett att man inte skall föregripa den be-handlingen. Jag har som kristdemokrat ställt upp pådet, men kommer i fortsättningen att bevaka den härfrågan, som jag tycker är ett utomordentligt bra me-del för att nå målet att upptäcka och förebygga miss-bruk av bensodiazepiner.Fru talman! Med det vill jag yrka bifall till ut-skottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )8 § Vissa hälso- och sjukvårdsfrågorFöredrogsSocialutskottets betänkande 1995/96:SoU11Vissa hälso- och sjukvårdsfrågorAnf. 64 ()Fru talman! Jag ämnar i mitt anförande koncent-rera mig på två av de behandlade frågorna i SoU11,hälso- och sjukvårdens finansiering och frågan omdestruktiva rörelser.I utskottets majoritetstext om vissa hälso- ochsjukvårdsfrågor sägs det: "Alla måste kunna kännatrygghet att det finns en hälso- och sjukvård av godkvalitet och att vid sjukdom vård och omsorg ges pålika villkor." Det tycker jag är rimliga krav. Men görmänniskorna det? Kan de göra det?Fru talman! Jag har en äldre släkting som hörgenerande illa. Men väntetiden vid sjuk-huset för att få en hörapparat är . En be-kant till mig blev , , akut sjukoch begav sig till . Där var väntetidenpå akutmottagningen mer än fem timmar.Landstingsvärlden konstaterar att köerna ökar.För en galloperation får man vänta i Göte-borg, för framfallsoperation om man sökeri . Exemplen kunde mångfaldigas. 15 000 flerpatienter än står nu i kö för behand-lingar som omfattas av vårdgarantin. Bara de som har råd kan utnyttja alter-nativ i form av privat vård. Det är de svaga sområkar illa ut.Var någonstans i samhället utanför sjukvårdenskulle sådant här bemötande kunna ske? Hur mångabilar skulle sälja om den som snabbt behöveren bil för att klara sina dagliga åtaganden fick svaret:Trevligt att du hörde av dig. Kom igen om 75 veckorså skall vi se om vi har något! Hur länge skulle enaffär finnas kvar som bemötte en kund med ett de-sperat behov av hjälp med orden: Var så god och sitt!Vi tittar till dig om så där . Jag tror skulle få lägga till: Ta en banan, det är bra förnerverna!Fru talman! Den svenska sjukvården befinner sigi kris, inte på grund av bristande kunskaper elleromotiverad personal, utan på grund av det sätt somsjukvården byggts upp och administreras på. Viborde fråga oss: Vad har vi gjort för fel och vad görvi för fel? Griper vi inte tag i problemen förlorarsjukvården sin legitimitet.Dagens sjukvårdssystem tar liten hänsyn till pati-enten och personalens behov och önskningar.Landstingssystemet sätter inte patientens rätt tillsjukvård i centrum. Patienternas möjlighet att väljabeskärs, och de anställdas möjlighet att påverka sinarbetssituation är närmast obefintlig, som sköters-kestrejken så tydligt visat. Någon verklig vårdar-betsmarknad finns inte. Man kan strejka sig fördär-vad utan att det berör en monopolarbetsgivare. Det ärbara det man inte vill som händer, nämligen attpatienterna skadas. Det måste finnas konkurrerandevårdgivare.Fru talman! Kraven på resurserna ärmycket stora. Samhällsekonomin kommer därför atttvinga fram genomgripande förändringar i sjukvår-den för att hejda kostnadsexplosionen. Sådana för-ändringar är inte möjliga inom landstingsmonopoletsram. Inom denna kommer erfarenhetsmässigt lös-ningarna på vårdproblemet att bli pseudolösningar.Höj skatten, öka politikerinflytandet, ransonera ochbegränsa tillgången på vård. Historien, vårdköerna,de desperata nedskärningarna och personalens ställ-ning, som närmast kan liknas vid en modernare ochmjukare variant av gammal livegenskap, visar effek-terna av sådana lösningar. Det finns då skäl att frågasig hur länge folk kommer att betala skatt till ensjukvård som inte längre ger den vård som efterfrå-gas och behövs.Fru talman! Vilka är då de huvudsakliga brister-na i dagens system? Landstingssystemet karakterise-ras av oklara spelregler utan tydligt särskiljande avolika roller i sjukvårdssystemet, som skulle möjliggö-ra mångfald och valfrihet, en politisk detaljstyrningsom skapar otrygghet och ineffektivitet, brist påpengar, svaga patienter och en monopolställning somomöjliggör konkurrens men ger myndighetsprägel åtvården. Sjukvården har byggts ut av politiska skäloch inte vårdskäl. Besparingar sker på patienter ochpå personal. Den viktiga specialistutbildningen, ST-tjänsterna, vansköts av landstingen. Sjukvårdenskostnadskris kan inte hanteras enbart med effektivi-sering och ransonering inom nuvarande monopolsys-tem med en bibehållen legitimitet för vården. Vimåste alltså byta system.Fru talman! Vad vi behöver nu är en principielldiskussion om vad vi vill med sjukvården och omhur en långsiktig uthållig finansiering, där de godaincitamenten är inbyggda i systemet tillsammansmed en effektiv kostnadskontroll, skapas. En försäk-ringslösning ligger då nära till hands. Moderatasamlingspartiet har länge talat för en allmän obliga-torisk försäkring. En försäkringslösning har flerafördelar. För det första omfattar den alla medborgare.För det andra erbjuder den ett konkret och verk-ningsfullt sätt att se till att alla verkligen får densjukvård de har rätt till och att de får den i rätt tid.Alla får vård oavsett den egna ekonomiska styrkan. försäkringsmodell följer pengarna patienten, ochpatienten sätts alltså i centrum. Pengarna kan ocksåöronmärkas för vård på ett sätt som skatter inte kan.Produktivitetskrav kan lätt läggas in i en försäk-ringsmodell.Fru talman! Vi har i rapporten redogjort för hur en sådan försäkringkonkret skulle kunna utformas. Vi föreslår ett samlatgrepp över alla de resurser som har med medborgar-nas hälsa att göra och som omsluter ca 170 miljarderkronor. fastställer i demokratisk ordningen försäkringsavgift och omfattningen av försäkring-en - ett minimiinnehåll av behandlingar som för-säkringen omfattar liksom minimitaxa för vårdgiva-re. Ingen patient får avvisas från för-säkringen. Alla betalar soli-dariskt en försäkringsavgift som varierar efter in-komst. Inga gratisåkare accepteras i systemet. Meden hälsoförsäkring garanteras patienten vård, ochresurserna till sjukvården öronmärks. Patientenkommer att ha en stark ställning, då han förfogaröver de ekonomiska medlen och kan gå dit där hanskrav bäst uppfylls.