prot · GJ0959 · 1996-02-21 00:00:00 — Vi får bara hoppas att det blir någorlunda rätt. Vimänniskor kan inte plocka ut precis de individer somdet skulle vara fördelaktigt att ta bort.Man kan också diskutera om rovdjuren faktiskt ja-gar på det sättet. Mycket tyder på att vi kanske harövervärderat rovdjurens möjligheter att alltid ta desvagaste individerna. Kanske är det ofta slumpen somavgör vilka som tas ut.Ett tydligt exempel är det sätt på vilket vargar ja-gar älg i . Vargen tycks inte alls alla gångerta de svagaste djuren. Vi kan se att vargar vid vissatillfällen har tagit älgar som vi skulle tycka bordesparas.Detta är en mycket svår problematik. Vad mankan komma fram till är att jakten i bordebedrivas på ett sådant sätt att vi väldigt noga vet vilkapopulationer vi beskattar och hur många det finns.Det vet vi inte . Vi vet nämligen litet om demängder av djurarter som vi beskattar, utan vi gissar.I mångt och mycket kan man säga att det t.o.m. voreen fördel om vi fick ett moratorium för vissa arter föratt kunna göra bra inventeringar. Vi behöver inte gålängre än till för att se att de vet mycket merom sin tjäderstam t.ex. än vad vi gör i Sverige.Detta är en svår diskussion. Jag skulle önska att vikunde föra den t.ex. i jaktklubb för att få problemati-ken ordentligt belyst, för den är inte självklar.Anf. 62 () re-plikFru talman! Jag kan hålla med att det är svårt att komma fram till hur man exaktskall göra.Jag sade i mitt anförande att vi borde ha en natio-nell rovdjurspolicy för hur detta skall fungera. håller väl på att arbeta med en sådan. Detär viktigt att få fram den. Det kan naturligtvis ocksågälla andra djurarter.När det gäller beskrivningen av det sätt på vilketman har bestämt sig för att jaga älg kan jag hålla medGudrun om att det har skiftat mellan årenberoende på vilka som haft bestämmanderätten överjakten. Här finns ju motstående intressen, dels fråndem som har ansvar för att skogen skall växa ochförnyas, dels från dem som jagar älg. Det finns juolika åsikter om hur många älgar som skall finnas. Såär det naturligtvis också på rovdjurssidan.Men jag tror att det är viktigt att se till att man haralla med sig, så att inte bara några stycken centralt iSverige bestämmer hur det skall fungera runt om ilandet, för då blir det säkert inte bra.Anf. 63 ()Fru talman! I mitt korta anförande kommer jagenbart att beröra den del av betänkandet som gällerskyddsjakt på säl. och jag har i en mo-tion, Jo801, föreslagit att skyddsjakt på säl i anslut-ning till fiskarnas redskap skall tillåtas.För oss som erfarit fiskarnas problem utmedNorrlandskusten är åtgärder av detta slag självklara.Jag har upplevt halvätna och sargade fiskar somhänger kvar i redskapen, för att inte tala om sönder-slitna redskap och hål som måste repareras.Utskottet hänvisar till att harmöjlighet att ge tillstånd till jakt på säl, om det be-döms som nödvändigt, men konstaterar attinga sådana tillstånd ges.Vidare hänvisar utskottet till ett projekt som ge-nomförs i syfte att få fram metoder för attskrämma sälarna från att söka föda i och intill fiske-redskapen. I projektet skall också effekten av vissskyddsjakt belysas. För fiskarna är detta en klen tröst.För det första är det stor skillnad mellan uppfattning om storleken på sälstammenoch fiskarnas dagliga upplevelser.För det andra skräms ju sälarna bort, såvida deinte fastnar i redskapen, varje gång fiskarna kommertill sina redskap. Men de kommer lika snabbt tillbakatill det matförråd som finns när fiskarna har åkt ivägmed sina båtar eller försvunnit på annat sätt. Det ärsåledes en beprövad metod. Jag har svårt att se hurman skulle kunna lösa problemet på annat sätt än medständigt vaktande av redskapen.Sälarnas skadegörelse är för stor för att vi skallkunna vänta, i bästa fall , på en förändring.Genom att tillåta skyddsjakt skulle i vart fall enminskning av fiskarnas problem kunna åstadkommas.I övrigt hårt prövade fiskare måste få rättighet attskydda sina redskap - sin egendom.Fru talman! Med det sagda yrkar jag bifall tillmotion Jo801.Anf. 64 ()Fru talman! Jag har med visst intresse lyssnat påden tidigare debatten. Trots att jag inte är jägare,delar jag inte misstro mot jägarna.Att de skulle utgöra ett hot mot den biologiska mång-falden har jag svårt att tänka mig. Det är faktiskthundratusentals jägare som har tagit jägarexa-men. Det vore underligt om de inte vore lika intresse-rade, för sin egen skull och för allas vår skull, somGudrun av att vi skall ha en biologisk mång-fald. Dock tror jag att de är mindre kategoriska.Fru talman! Det var inte bara med anledning avdetta som jag begärde ordet utan också för att yrkabifall till Motion Jo801, som och jaghar väckt. Här handlar det inte om att rädda utrot-ningshotade djur, och jag tror inte att sälstammen ärutrotningshotad längre. Däremot gäller det att räddautrotningshotade ostkustfiskare. Motionen får välnärmast betraktas som en vädjan till Naturvårdsverketatt inte experimentera för mycket med smällare ochannat för att skrämma bort sälarna. Den metoden trorjag uppriktigt sagt inte på. Jag har nämligen varit medom att komma fram till laxfällor, där sälarna har legatpå rygg och skrattat och fiskarna när de har vittjat desöndertrasade näten.Jag har aldrig trott att några utrotningshotade fis-kare kan väcka några starka känslor i denna riksdag,men jag vill ändå uppmärksamma kammaren på pro-blemet. Därmed ber jag att få tacka för ordet.Anf. 65 ()Fru talman! Om jag har uttalat mig kategoriskt omjägare så ber jag så mycket om ursäkt, för det var inteavsikten. Jag har många goda vänner som är jägare.Det är möjligt att inte tror det, men dethänder faktiskt att jag är ute i fält på jakter. Att jagskulle vara kategorisk när det gäller jägare är helt fel.Om man är biolog har man naturligtvis många godavänner som jagar. I den utbildning som jag har ge-nomgått var vi också ute vid Östermalma och lärdeoss väldigt mycket.Men det finns jägare och jägare, och det vet UllaLöfgren också. Det har tillkommit många nya typer avjägare för vilka naturen kanske är ett sätt att bedrivaskytte. Det finns jägare som kanske är mindre intres-serade av det som , förhoppningsvis, ochjag är intresserade av, nämligen naturen och det vilda.De är naturligtvis få. Bland alla slag av människorfinns det sådana som man kanske tycker är litet mind-re seriösa än andra. Jag är fullkomligt övertygad omatt de allra flesta jägare har ett glödande intresse försin hobby. Men det innebär ju inte att vi för den skullinte skall kunna diskutera jakten. I det sammanhangetdiskuterar vi jägare också.För två veckor sedan satt jag och länsrådet iSörmland och diskuterade jakten. Vi hade i mångt ochmycket en gemensam uppfattning. I andra styckenhade vi olika uppfattningar. vilket jag tycker är heltnaturligt. Det är sorgligt om jägarna, så fort man dis-kuterar jakten, anser att man inte får göra det därföratt man inte själv har jägarexamen. Då stryps diskus-sionen på ett sätt som jag inte tror gynnar någon sek-tor. Jag skulle verkligen önska att vi kunde föra en bradiskussion om jakt i , så att vi inte får deströmningar som finns i t.ex.Anf. 66 ()Fru talman! Jag vill tacka för atthon tog tillbaka de kategoriska uttalandena om attjägarna skulle vara ett hot mot den biologiska mång-falden. Jag tror, precis som , att detsäkert finns jägare som kan missbruka sitt förtroende.Men jag tror nog att jägarkåren i stort är duktig närdet gäller den självsanering som behövs. Det ligger junämligen i jägarnas liksom i vårt intresse att vi skallha en biologisk mångfald.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )8 § Fastighetsbildning m.m.FöredrogsBostadsutskottets betänkande 1995/96:BoU6Fastighetsbildning m.m.Anf. 67 ()Fru talman! I detta ärende, som handlar om fas-tighetsbildning, har vi moderater två reservationer.Den ena reservationen, reservation 2, rör en fråga somär mycket viktig för människors rättsuppfattning.Reservationen gäller hur den enskilde skall ersättasnär han vid expropriation tvingas lämna ifrån sig sinmarkegendom.Det finns en presumtionsregel som innebär att denökning av fastighetens marknadsvärde som ägt rumunder före expropriationsansökan räknas fastig-hetsägaren till godo endast om det kan konstateras attökningen beror på annat än förändringar i fråga ommarkens tillåtna användningssätt.Denna regel är så avfattad att det är fastighetsäga-ren som har bevisbördan. Redan det är, menar jag,mycket tveksamt. Det är tveksamt om det allmännaskall gå in och på det sättet avkräva fastighetsägarebevis.Kostnaderna bestrids av den exproprierande, alltsåvanligtvis kommunen, förutsatt att markägaren inteför sin talan i högre rätt än i fastighetsdomstol. det får han, om han inte vinner i den högre rätten,stå för sina egna och motpartens kostnader. Jag menaratt också detta är ytterst diskutabelt i en rättsstat.Vi menar att detta är fullkomligt orimligt. Självfal-let skall markägaren vid expropriation få ersättningför det fulla markvärdet och för de kostnader som detallmänna tvingar på honom.Det allmänna - som jag skulle vilja kalla förrättsstatens företrädare - måste vara en etisk referensför folket i rättsstat. Men med de villkor som gäl-ler, framstår inte det allmänna som en etisk referens.Jag yrkar alltså bifall till reservation nr 2.I reservation nr 4 föreslår vi att tomträttsinstitutetavskaffas. har detta ingen funktion. Tvärtomsnedvrider det de marknadsmässiga principer somskall styra fastighetsmarknaden. Dessutom kan tomt-rättsinstitutet medföra att markkostnaden vid omreg-lering av avtalet kan stiga brant på grund av omstän-digheter som den enskilde inte själv kan råda över.Jag vill av hänsyn till arbete inte yrkabifall också till denna reservation, men jag vill uttalamin stora sympati för den.Anf. 68 ()Fru talman! De ärenden som skall be-handla - och som hör till bostadsutskottets an-svarsområde - angående fastighetsbildningslagen,jordförvärvslagen och naturresurslagen berör till sittinnehåll många saker som går in i varandra. Mångamotioner är också till sitt innehåll mycket lika varand-ra och tar upp likartade problem. Det visar att detfinns frågor omkring detta, och att det finns problemsom måste åtgärdas.För oss i är sådana frågor som berörlagstiftningens inverkan på boendet på landsbygdenhjärtefrågor. Det är därför naturligt för mig att yrkabifall till yrkande under detta avsnitt, därdet krävs att man skall tillsätta en utredning meduppdrag att kartlägga den negativa inverkan som vissalagar ger för landsbygdsboende. Det gäller regler förfastighetsbildning och fastighetsförvärv, och det beröräven fastighetsskatterna.När jag lyssnade till debatten tidigare här ,kunde jag inte låta bli att tänka på att detta med ren-skötseln och samernas kultur kanske borde få varamed i denna utredning. Ingen nämnde ens att samernaoch deras renskötsel är skyddade i svensk grundlag.Det finns ju ett folkrättsligt skydd för urbefolkning.Vi pratar gärna om skydd för djuren, men det kanskebehövs ett skydd för människorna också. Jag tyckeratt det är beklagligt att vi inte fick majoritet för enutredning i bostadsutskottet.Vi ser att det ute i kommunerna, åtminstone i minhemkommun, finns ett ökat intresse av att bosätta sigpå landsbygden. Det är främst unga människor somönskar det här boendet. Många värdesätter att bo i enmiljö som ger möjlighet till nära kontakt med naturen.För många ger en sådan miljö också ökad livskvalitet.Tyvärr visar det sig dock att det inte är så enkeltatt bo på det viset. Det finns uppenbara svårigheter attklara boendet ekonomiskt. Då får vi också en radandra sociala problem. Detta bör vi vara uppmärk-samma på. Landsbygdsboende är inte alltid en idyll.En annan sak som jag vill ta upp är att vi har ettansvar att se till att lagar och förordningar inte hindraren utveckling på landsbygden. I stället måste vi varamed och utveckla landsbygden. Det kommer helaSverige till godo. Jag yrkar bifall till reservation nr 1,moment 4.Jag yrkar även bifall till reservation nr 4, mo-ment 7 som tar upp frågan om inskränkning av tomt-rättsinstitutet. Genom tomträttsinstitutet snedvrids demarknadsmässiga principer som är av vikt för attfastighetsmarknaden skall kunna fungera väl. Ur denenskildes perspektiv kan markkostnader vid omregle-ringar av tomträttsavtal komma att stiga brant till följdav omständigheter som hon eller han inte kan påver-ka.Det kan faktiskt komma att bli fråga om effektersom liknar dem som den nuvarande fastighetsskattenleder till, den som det har blivit en sådan rejäl dis-kussion om. Vi anser att spelat ut sin roll.Anf. 69 ()Fru talman! Jag har väckt en motion om de frågorsom gäller landsbygdens utveckling, och om de be-kymmer som vissa av våra lagar ställer till med närdet gäller denna utveckling.Intresset för att bosätta sig på landsbygden ökarbland unga människor. Det är väldigt glädjande att såsker. Jag växte upp i då avfolkningen av lands-bygden var mycket kraftigt. Det var i stort sett intetänkbart för en ung människa att bosätta sig på lands-bygden. Men tiderna förändras. är vi inne i en tidav positiv utveckling för landsbygden.Ungdomen tycker att landsbygden är en god upp-växtmiljö för deras barn. Man sätter stort värde pånärheten till naturen, till jakten och till fisket. Man sernya försörjningsmöjligheter med lantbruksfastigheter-na som bas. Tyvärr är det inte alltid så lätt att för-verkliga drömmen om ett liv på landet. Många svårig-heter reses av den lagstiftning vi har, bl.a. omkringfastighetsägandet.I många landsbygdsområden fortsätter därför av-folkningen och förvandlingen av aktiva jord- ochskogsbruksbyar till igenväxta fritidsområden utanpermanent bosättning och utan produktivt jord- ochskogsbruk. Exempel på detta finns från alla delar avlandet; från , från och - inte minst -från min egen hembygd i Lappland.Det är ingen enstaka lagbestämmelse som får des-sa konsekvenser, utan det är fråga om en rad samver-kande faktorer. Bland dessa finns fastighetsbildning-slagstiftningen, lagarna kring jakt och fiske och - inteminst - skattelagarna.Möjligheten att på rimliga villkor skaffa bostad,och ibland också större eller mindre arealer åker ochskog, är avgörande för intresset att bosatta sig pålandsbygden. Utökning av befintliga fastigheter kanpå samma sätt vara av avgörande betydelse för fortsattboende och försörjning.Tidigare var lantbruksfastigheterna väsentliga förodling och djurhållning. är den egna fastighetenbasen för landsbygdsbons samlade verksamhet. Den-na verksamhet kan spänna över många områden.Behovet av att kunna kombinera olika försörj-ningskällor ökar troligen.Ny lagstiftning underlättar delvislandsbygdsboendet. Utboägandet och flerägandet hardock fortsatt att öka. Fastighetssplittring, med jakträttoch fiskerätt som dominerande motiv för förvärv,lägger döda händer över skogsbruk och positiv byaut-veckling.Andelsförvärven är här ett av problemen. Genomolika former av kringgående uppnås delvis andraresultat av lagarna än vad som var avsett. Även skatte-lagstiftningen har vissa negativa konsekvenser.Det tilltagande utboägandet har försämrat möjlig-heterna till en positiv utveckling i många byar. Exem-pelvis i många av byar äger byinvånar-na mindre än en femtedel av byns marker. I de flestafall bor de andra ägarna inte ens i kommunen. Resul-tatet är att de som bor i byn inte längre har bestäm-mandet över byn. Det är viktigt att komma ihåg attjorden och skogen är inte bara produktionsfaktorerutan också bärare av kulturmönster som fortfarande ärmycket viktiga för landsbygdsboende. Gemensammaaktiviteter som jakt, fiskevård, kulturmiljövård m.m.försvåras med det ökande utboägandet.Det bör också i detta sammanhang påpekas att ettflertal EU-länder har betydligt högre krav på boendeoch brukande än vad har. I jämförelse medNorge kan man t.o.m. påstå att vi saknar tydligalandsbygdspolitiska mål.Jag anser att vi i riksdag måste se mycketallvarligt på denna utveckling på landsbygden. Tillskillnad från utskottets majoritet vill reservanternafrån , och kds att något skall görasnu. Man vill att ett samlat grepp tas för att få lands-bygdens speciella problem och möjligheter belystaoch förändringar genomförda i den lagstiftning som viär ansvariga för.Fru talman! Jag yrkar således bifall till reserva-tion 1.Anf. 70 PER ()Fru talman! I motion om bl.a. expro-priation som behandlas i bostadsutskottets betänkandenr 6 föreslår vi att expropriation endast skall få skegenom avgörande i domstol. En domstolsprövning harmånga fördelar. Bl.a. blir det en mera strikt behand-ling fri från tillfälligt färgade politiska motiv. Inteminst får den enskilde möjlighet att överklaga, vilketbl.a. ger tillfälle till komplettering av talan. Därmedblir det en ökad rättstrygghet.Ett aktuellt exempel är exproprieringen av markinför byggandet av den fullständigt miljö- och kul-turvidriga motorvägsbron över det känsliga Sunningesund i . Regeringen, som först ställde signegativ till fortsatt motorvägsbygge från Forshällaoch norrut över , fattade plötsligtett beslut som innebar fritt fram för brobygget. Vadvar det egentligen som fick regeringen att ändra sig?Det var ju sagt att det i princip var slut på motor-vägsbyggandet i vårt land. Sådant skulle bara få skenär det klart visar sig vara samhällsekonomiskt bättre,vilket inte gäller för sträckan i fråga. Jag skall inte drahela historien kring . Men med en domstol-sprövning av expropriationstillstånden skulle de en-skilda ha fått en annan och mycket bättre säkerhet,och motorvägen och dess sträckning skulle ha fått enmera saklig bedömning enligt min mening.Fru talman! syfte är bl.a. atttillförsäkra medborgarna i de traktatbundna ländernasakprövning av ett ärende inför domstol. Som det nuär, och det är något av rättspolitisk kosmetika, kanregeringsrätten bara ta ställning till om regeringensbeslut strider mot någon av våra rättsregler.Rätten kan således inte pröva ett ärendes sakfråga.För övrigt pågår en sådan här formell prövning avmotorvägsbygget över Sunninge sund. Regeringen börenligt återkomma med nödvändiga för-slag till en lagändring.Fru talman! Med dessa ord yrkar jag bifall tillMiljöpartiets reservation nr 3, avseende mom. 6. Menjag vill också påpeka att jag, trots att jag inte finnsmed som undertecknare av reservation nr 1 från Folk-partiet, och kds, stöder idén om att utredafastighetsrättsliga och skatterättsliga konsekvensernanär det gäller utvecklingen på landsbygden.Anf. 71 ()Fru talman! I detta betänkande behandlas motio-ner om fastighetsbildning, expropriation och tomträtt.En motionär tycker att beslut enligt fastighets-bildningslagen skall ske med tillämpning av naturre-surslagen, NRL. Det gäller främst områden utanförsamlad bebyggelse.Utskottet anser att NRL ändå indirekt kommer attbeaktas då tillkommande bebyggelse skall prövasenligt 2 och 3 kap. PBL. Detta skall beaktas vid fas-tighetsbildningen. Samråd skall också ske med i dessa frågor. Vi upplever att dettafungerar ganska väl . Frågor om grannars infly-tande tas också upp. råder olika bestämmelser ifastighetsbildningslagen, FBL, och i PBL. Enligt FBLbehöver bara sakägare kallas, men enligt PBL skallalla berörda kallas. Om fastighetsbildningsmyndighe-ten inte är lyhörd för alla berördas åsikter i sambandmed fastighetsbildning kan detta straffa sig ibyggskedet. Vi föreslår därför ingen ändring i lagennu.Centern, och kds har reserverat sig motlagstiftningens inverkan på landsbygden. Ändringargjordes i lagen 1991. Dessa öppnade för större möj-ligheter att bilda fastigheter och att bosätta sig pålandsbygden och ha djurhållning, mindre odling ochviss näringsverksamhet. Det som föreslås i reser-vationen är en total utredning om boende på lands-bygden som berör många lagar. Dessa frågor får,menar vi, beaktas i samband med att de kommer upptill behandling i denna kammare.Moderaterna reserverar sig angående expropria-tionsreglernas utformning vad gäller ersättning. Deanser att den enskilde alltid fullt ut skall kompenserasvid expropriation. Detta sker , då det prak-tiskt taget utgår full kompensation. villatt presumtionsregeln skall avskaffas. Den borgerligaregeringen tillsatte 1994 en särskild utredare som ficki uppdrag att titta på detta. Han skall presentera sinutredning . Naturligtvis bör denna avvak-tas.Miljöpartiet vill att domstol, inte regeringen, skallbehandla frågor om expropriation. ärensamt om den uppfattningen. Många av dessa ären-den har stor allmän betydelse, varför det enligt våråsikt är lämpligt att regeringen även i fortsättningenavgör dessa frågor.Slutligen: vill att nya tomträtter inteskall få tillkomma. Vi anser att det är en fråga förvarje kommun att avgöra om man vill ha detta ellerinte och yrkar därför avslag på reservationen.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i utskottets betänkande och avslag påreservationerna.Anf. 72 ()Fru talman! säger att prövning avlagarnas inverkan på landsbygdsboendet får ske varjegång en enskild lag behandlas. Jag tycker att utskot-tets skrivning ändå visar att man förstår att den sam-lade påverkan av många lagar, med små delar i varjelag, får en mycket bekymmersam effekt för utveck-lingen på landsbygden. Därför måste nu just i lands-bygdsperspektivet ett gemensamt grepp tas när detgäller den svenska lagstiftningen.Utskottet säger: "Enligt utskottets mening finnsdärför i vart fall inte tillräcklig anledningför att ansluta sig till förslagen i motionen. "Med anledning av den skrivningen skulle jag viljafråga : Hur mycket mer fakta behöververkligen Socialdemokraterna och regeringen vadgäller flerägande, köp av andelar, utboägande osv. föratt ta nämnda samlade grepp?Anf. 73 ()Fru talman! talade mycket omboendet på landsbygden. Jag tycket att det var ett brainlägg. Det ligger mycket i det resonemanget. Jag ärsjälv född på landsbygden och jag känner till denuppväxtmiljön.Men det finns stora skillnader inom landet. Borman som i eller om manbor som jag gör - 2 mil utanför - innebärdet en oerhört stor skillnad. I slås man föratt befolkningen skall kunna behållas ute i bygderna. Inärheten av storstäder och i södra delarna av landet ärdet precis tvärtom. Där kämpar man för att all marksom tas i anspråk för bebyggelse skall vara i anspråk-tagen . Man har också ansvaret förkommande generationer att ta hänsyn till.Det står i den reservation som , Folkpartietoch kds har avgivit att landsbygdens speciella förut-sättningar inte alltid beaktas vid införande av ny lageller ändring av äldre lagar. Vidare står det att sam-ordning med annan lagstiftning inte heller alltid beak-tas. Så är det naturligtvis inte. Det går inte till så har skygglappar på sig vid lagstiftning. Man tarnaturligtvis hänsyn till kringliggande lagstiftning närman förändrar eller stiftar nya lagar. Lagstiftningen äralltså betydligt mer ingående än så.Jag vidmakthåller den uppfattning som vi har.Dessa frågor får bevakas i de sammanhang där dekommer upp i samband med behandling av olikaintresseområden. Det här handlar också mycket omregionalpolitik.Anf. 74 ()Fru talman! Ingen är mer medveten än jag om attdet är stora skillnader i det här landet. Det är ett väl-digt avlångt land. Men det är ju inte ett bärande motivför att man inte nu skall ta ett samlat grepp. Natur-ligtvis har man olika aspekter på lagstiftningen bero-ende på var den tillämpas, i tätortsnära områden därexploateringstrycket är högt eller i avfolkningsområ-den där man lider så att säga brist på människor. Motden bakgrunden ser jag inte något motiv till att manskall avstå från att ta detta utredningsgrepp.Sedan tycker jag inte att jag fick något riktigt klartsvar på min fråga om hur mycket mer av bevis sombehövs för att man skall inse att detta är stora pro-blem. Skall vi behöva mobilisera alla lantbruksenhe-ter och lantmäterienheter runt om i landet och kommamed stora lass av handlingar till föratt det skall vara tillräckligt?Anf. 75 ()Fru talman! I mitt huvudanförande sade jag att vigenomförde ganska stora ändringar i denna lagstift-ning 1991, när vi tog ställning till en proposition omfastighetsbildning för bostadsändamål på landsbyg-den.