prot · GK0925 · 1996-11-06 00:00:00 — Tydligast i det fallet är ingenmindre än riksbanksfullmäktiges ordförande.Genom besked av högst densamme i frågaom ERM-inträde och EMU-medlemskap har vi fåttreda på att tagit ställning för både detförsta och det andra i ett remisssvar. Man fann ingenanledning att invänta , ej hellerutredningen om ansvaret för valutapolitiken.En del sanningsägare konstaterar att inte skulle kunna bli verklighet om initiati-vet togs . Men eftersom finns, full-proppat av politisk och byråkratisk prestige, går detinte att backa. Nåväl, det återstår att se. Om inte rättländer klarar inträdeskraven blir det slutligen en kampmellan å ena sidan oföränderliga krav utan tolknings-utrymme, å andra sidan prestigen.EMU-projektets kärna är det demokratiska tom-rummet, och det är inte mycket att hurra för. De somvill att skall bli EMU-medlem måste nu upptill bevis.Anser ni att skall bli medlem i oav-sett vad svenska folket tycker? På vilket sätt får vi ettmer demokratiskt med en europeisk central-banksstyrelse med exlusiva maktbefogenheter?Den andra huvudfrågan är vilket vi vill hai framtiden. Ska vi ha ett mellanstatligt, alleuropeisktsamarbete? Eller ska vi ha ett överstatligt, federalis-tiskt , ett ? Där blir EMUdörrvakt, dvs. den som avgör vem som håller tillräck-lig kvalitet för att släppas in och vem som inte gördet.För är EU ett embryo till ett alleuro-peisk fredsprojekt. EU föddes som ett fredsprojektefter , och EU skall utvecklas somfredsprojekt.Genom ekonomiskt samarbete skapas ekonomiskutveckling för allt fler europeiska folk. Framtidstrokan skapas hos allt fler människor, bl.a. i Central- ochÖsteuropa, där ingen tro tidigare fanns. Därmed fårdemokratiutvecklingen positiva förutsättningar. Efter-hand som demokratin mognar och utvecklas blir krigmellan europeiska grannar alltmer omöjligt. Demo-krati är en förutsättning för en fredlig utveckling.Europa som fredsprojekt tar form.På vilket sätt medverkar då EMU till denna ut-veckling? Ja, i värsta fall blir EMU ett hinder. Delskan inte vem som helst komma med - nationernasorteras efter sin ekonomiska styrka och sin internaekonomiska balans - dels kräver ett gemensamt valu-taområde att de ekonomiska förutsättningarna fören-hetligas. Hur sker detta i en världsdel med stora skill-nader i utgångsläge och förutsättningar? Dessutomskall allt detta ske utan nya spänningar och utan be-stående skadeverkningar.Hur kan den enorma arbetslösheten i be-kämpas inom EMU? Om den svenska arbetslöshetenär ett allvarligt strukturellt problem, vilket den är, såär naturligtvis arbetslösheten i andra länder ett likartatproblem. På vilket sätt blir det bättre om vi gemen-samt slår ihop våra ofullkomligheter?Risken är uppebar att en allsmäktig centralbank iEuropa genom en alltmer likformig ekonomisk politikbegränsar möjligheterna att bekämpa arbetslösheten.Hittills har ju EU som organisation inte heller vunnitnågra lagrar på denna punkt.Skillnader och olika förutsättningar slår igenommed full kraft. Skulle vi t.ex. acceptera centrala löne-förhandlingar på europeisk nivå, när det är så svårt iSverige? Eller skulle vi i stället få ökande löneskill-nader och stora regionala skillnader som dragspel påarbetsmarknaden och därmed ännu större regionalaoch nationella spänningar?Är det något som talar för större arbetskraftsrör-lighet än vad vi har inom EU? Och framför allt - ärdetta önskvärt? Mycket talar för att det blir ännustörre klyftor än mellan de starka och de svagapå arbetsmarknaden.Vi i avvisar projekt som i sig skaparmotsättningar, inte minst klassmotsättningar. Vi för-ordar rättvisa och utjämning. Vi avvisar ett projektsom med sitt demokratiska underskott blir en kolosspå lerfötter. Den aktuella debatten om andra nationer ivår värld kan möjligen ge en tankeställare även pådenna punkt. Vi avvisar en centralistisk politik ochförordar en ansvarsfull ekonomisk politik med låginflation som mål och med rörlig marknadsberoendeväxelkurs. Därför förordar vi mellanstatlighet ochdecentralisering. avvisar demokratiskaekonomiska arbetsmarknads- och regionalpolitiskaäventyrligheter och avvisar således ett svenskt EMU-medlemskap.Vi i förordar fortsatt penning- ochekonomisk-politisk frihet under ansvar. Till skillnadfrån andra EMU-motståndare underskattar vi intekraven som ställs på utanför EMU. Ordningoch reda i statens finanser är grunden. Räntornashastiga fall när medverkan iEMU ännu inte har avgjorts, och när folkflertaletuppenbarligen motsätter sig ett EMU-medlemskap,har en avgörande betydelse för utvecklingen. Frihets-grader har skapats. är helt enkelt på väg attåterfå den trovärdighet som behövs för att vi i vårtland skall kunna fatta våra egna beslut i ekonomisk-politiska frågor.Den positiva utvecklingen har möjliggjorts genomCenterpartiets och regeringens samarbete om denekonomiska politiken. Det ger möjlighet både tillinträde i EMU och till att stå utanför. För mig harsaneringen av statens finanser och därmed öppnandetav denna handlingsfrihet varit ett av moti-ven för samarbete med regeringen. Detta skapar merdemokrati i vårt eget land. Det särskiljer också delvisCenterpartiets EMU-motstånd från ochVänsterpartiets. De har i skilda delar kritiserat denekonomiska politik som lett fram till möjligheten attnu välja.Fru talman! har en viktig uppgift i Euro-pasamarbetet. Viktigast av allt är fredsprojektet ochutvidgningen österut. Den som förordar EMU-medlemskap spelar med hela EU-samarbetet sominsats. Utan folklig förankring riskerar Europatankenatt förskingras. De som vill in i har också attbevisa dess positiva egenskaper. Det handlar inte baraom växlingsvinster. EMU är ett politiskt och ekono-miskt projekt med vittgående konsekvenser. Det ärdessutom oerhört kostsamt - för att inte säga oåterkal-leligt - att dra sig ur projektet när man väl är där. Detgäller nationella självbestämmande ien allt mer internationaliserad värld.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag ber kammaren observera att jagavslutade mitt anförande med att ställa fyra konkretafrågor till . Han svarar inte. Han vill inteens tala om vad han själv anser.Jag riktar mig då i stället till . Hanuppträder nu som en övertygad motståndare till valu-tasamarbete. Jag vill påminna om att när den borger-liga regeringen - där ingick - presen-terade sin förhandlingsposition utsades det klart attSverige ville delta i den framväxande ekonomiska ochmonetära unionen. När samma regering lade fram enproposition om medlemskap skrev man att Sverigebör delta i den framväxande ekonomiska och monetä-ra unionen EMU. När i december 1994beslutade om inträde förelåg ingen reservation ellernejröst från på denna punkt. Vad ärdet som han vet nu och inte visste då som gör EMU såförfärligt?Jag har haft ett långt liv som politiker, och kanskeblivit litet avtrubbad. Men jag har sällan blivit såförvånad och så upprörd som när jag hörde i TV kräva avgång frånposten som ordförande i . Sakenblev inte bättre av att halvt om halvthöll med. Oombedd ryckte jag ut till försvar för mingamle politiske meningsmotståndare för honom som person utan för uppdraget attvara ledamot av Riksbanksfullmäktige.Detta handlar nämligen om oberoen-de. Det är avgörande för tilltron till vår vilja och för-måga att hålla inflationen nere att inte göra den typenav politiska inhopp som gjorde. Ettpartipolitiskt betingat avgångskrav är ett säkert sätt atthöja räntan och försvaga kronan. Det är han isin fulla rätt att göra. Det är faktiskt riksbanksfull-mäktige som beslutar om detta - visserligen eftersamråd med regeringen, men i princip kan fullmäktigefatta vilka beslut man vill. var positivtill en EMU-anslutning. Det är väl förankrat i Riks-banksfullmäktiges eniga uttalande att det finns över-vägande fördelar med en svensk anslutning till EMU.Som väl är, är redan så självständigatt de sju av valda ledamöterna inte kanavsättas annat än vid prövningen av ansvarsfrihet -och då inte för att de tycker fel utan för att de harbegått kriminella handlingar. Men oberoendet behö-ver stärkas ytterligare, och det redan under andrafasen, som jag tidigare sade. Jag har själv varit ordfö-rande i . hade en repre-sentant där, . Han stod bakom utred-ningens slutsats att inte bara de sju av valdaledamöterna utan även riksbankschefen skall varaoavsättlig annat än vid grov misskötsel som gränsartill det kriminella. Han instämde också i att det krävsett instruktionsförbud som skall förhindra den typ avpolitisk inblandning som gjort sigskyldig till.Nu frågar jag: Kommer att motsät-ta sig att den typen av förstärkning av Riksbankensoberoende genomförs när regeringen lägger framförslaget? Det är nämligen en fråga om när detta sker.Även om inte vill svara på min fråga ärdet så att vi är förpliktade att göra detta även omdenna kammare skulle komma fram till att Sverigeinte skall gå med i EMU.Hur kommer att ställa sig? Kom-mer han att rösta emot det som faktiskt är nödvändigtför att ekonomi skall kunna utvecklas, infla-tionen hållas nere och konkurrenskraften gentemotomvärlden skall kunna bevaras?Anf. 5 ():Fru talman! I olika politiska sammanhang tvingasman att offra en del av sina egna uppfattningar, ochibland sina egna osäkerheter. Det är politikens inne-börd att man måste samla majoriteter och samla sig ien regering för att kunna komma framåt. Jag erkänneratt bakom de ställningstaganden som gjordes i dendåvarande regeringen fanns betydande spänningar ochingen djup övertygelse. Jag insåg redan då att loppetinte var kört. Denna fråga skulle komma tillbaka.Därför deklarerade ensidigt att beslutet skullefattas i riksdag. Inte då, utan här och nu.Därför kunde vi göra de temporära kompromissersom gjordes. Det var alltså de politiska förutsättning-arna som skapade den situationen.När jag talar om talar jag självfalletinte om personligen, utan om rollensom Riksbankfullmäktiges ordförande. Det är väldigtviktigt att skilja på detta. stod LarsTobisson här och anklagade för att ing-enting har hänt i skapande av ett oberoende för Riks-banken under fas två. I repliken på mitt anförandesäger han plötsligt att detta oberoende finns, och attallting är gjort. Dessa beslut är inte fattade, . Det finns en understanding om att Riksbankenskall bli mer oberoende, men besluten är inte fattade.Vi diskuterade det bl.a. i partiöverläggningar förett tag sedan.Jag blir irriterad när man föregriper den politiskadebatten. Det är inte bra för ett land att ståta med förmånga linjer . En del säger ja, en del sägernej och en del säger att vi skall vänta och se. Riks-banken har ett ansvar för att skapa trovärdighet förSverige. Den skall inte vara ett debattorgan. Det skallinte heller dess ordförande vara. Det är bakgrunden.Det trodde jag var fullt klart.Riksbanksutredningen har jag naturligtvis tagit delav . Den kom ju 1993. Vår representant iden utredningen hade en fullständigt självständig roll.Han förankrade sig aldrig i vår riksdagsgrupp. Därförhar det inte en bindande betydelse för vår position.Bindande för oss är vårt stämmobeslut från i som-ras, enligt vilket vi säger nej till ett EMU-medlemskap. Det trodde jag var fullt klart i dennapolitiska församling.Anf. 6 () replik:Fru talman! lyckades desavouerainte bara sin företrädare i utanockså sig själv. Han har visserligen skrivit under påatt han vill att skall delta och att bördelta i . Men det var inte så noga menat, för detfanns ju alltid en chans att säga något annat sedan.Det vill jag kalla en rejäl brasklapp, och det i negativbemärkelse.Olof säger att jag var inkonsekvent. Dethade ju redan vidtagits åtgärder för att stärka Riks-bankens oberoende. Det hade gjorts till följd av enutredning . Vad man då medve-tet inte gjorde var att tilldela riksbankschefen denoavsättlighet som t.ex. ordförande i riksbanksfull-mäktige haft.Det har inte skett ett skvatt under den nuvaranderegeringens tid. Socialdemokraterna var emot förslag. Man har legat lågt trotsförpliktelsen att genomföra dessa förändringar. De harinte bara med grundlagsändringar att göra. Det äräven andra förändringar som gäller sättet att väljaRiksbanksfullmäktige, valbarhet och sådant. Detväntar vi fortfarande på.Hade socialdemokraterna gjort något åt detta hadevi legat mycket bättre till vad gäller räntedifferensenmot t.ex. . Den är nu mycket större för Sve-rige än vad den är för . Där finns det en rege-ring som vågar visa ledarskap. Man säger att manskall ansluta sig till . Det har man också gjort.Man markerar också klart att väg är att gåmed i EMU.Men med den typ av politik som kommer vi inte att klara vår ekonomiskautveckling i fortsättningen.Olof svarade inte klart på min fråga hurhan kommer att ställa sig när förslag läggs fram omstärkt oberoende för . Jag väntar fortfa-rande på det svaret.Medan funderar på det, kan hanockså sätta sig in i det förhållandet att vi hade fråganom uppe till behandling i finansutskottet i de-cember 1994. Då var det fråga om anslut-ning till EMS, det europeiska monetära systemet, därERM ingår. hade väckt en motion omatt beslutet inte fick fattas av riksbanksfullmäktigeensamt. Det måste också tas upp i och bekräftas avriksdagen. Förslaget avvisades av övriga partier iutskottet, inklusive betrodde medar-betare, . Var det också fel? TänkerOlof desavouera även ?Anf. 7 () replik:Fru talman! är en utomordentligtbra representant för uppifrån-perspektivet. Alltingskall ske uppifrån, från regeringen och makthavaresom inte kan nås, och helst på det europeiska planet.Då skall man lyssna och anpassa sig.Det är ju precis det jag sade i mitt huvudanförande- för mig är det tvärtom. För att du som politikerlångsiktigt skall kunna stå för någonting gäller det attdu kan övertyga de människor som du representerar, iförsta hand i ditt eget land. Det är först när den pro-cessen är klar - på den punkten respekterar jag heltErik och socialdemokratins interna process -som du som politiker har en fast grund att stå på. Det är inte ledarskap att bestämma utanatt fråga.Jag kommer fortfarande ihåg med vilken vämjelsejag tog emot oppositionen, med fotnotsparagrafen omEU-medlemskapet, . Det var helt fel vägatt gå, utan föregående debatt i många partier. skall vi inte gå igen. skall vi förankra vårapolitiska beslut i . I annat fall kommer detdemokratiska underskottet i vårt eget land att växa påett sätt som späder på politikerföraktet ytterligare. Viborde tänka en aning på detta först.(Applåder)Anf. 8 ():Fru talman! Jag hoppas att vi får en mycket inten-siv debatt om valutaunionen och nästaår, så att många människor kan bilda sig en uppfatt-ning. Jag tror att det är viktigt att valutaunionen intebara diskuteras av experter på olika områden i mereller mindre vetenskapliga former. Det är också vik-tigt att många människor deltar. Jag tror också att detär mycket viktigt att många politiker faktiskt talar omhur de väger fördelar mot nackdelar och vilken slut-sats vi drar.Folkpartiet och jag har dragit slutsatsen att det ärbra för att vara med i valutaunionen från dessstart. Jag tänkte tala om varför - först utifrån ett indi-vidperspektiv, utifrån en vanlig medborgare i ,sedan utifrån hela samhällsekonomin och slutligenutifrån den ganska viktiga frågan om det påverkarSveriges möjlighet att driva sin politik i det europeis-ka samarbetsperspektivet totalt.Först till hushållsekonomin. På det området är ar-betslösheten och bristen på jobb det allra viktigaste.Frågan infinner sig naturligtvis snabbt: Spelar vårtdeltagande i någon roll för möjligheten att få ettväxande näringsliv, så att fler kan få ett reguljärtarbete att försörja sig på?Ja, jag tror att det blir litet lättare. Vi får nämligenbort en osäkerhet som begränsar företagens vilja attväxa - osäkerheten om värdet på svenska peng-ar. När allt räknas i euro blir det faktiskt litet lättareatt kalkylera och att göra investeringsberäkningar. Dåvågar företagen satsa framåt. Framtidstro ger faktisktfler jobb.Räntorna påverkas också. De blir lägre om viskulle gå med. Om räntorna skulle gå ned med låt osssäga en procentenhet skulle det göra nästan10 miljarder kronor i lägre statliga utgifter förstatsskuldsräntor. Det betyder att vi slipper besparing-ar av den storleksordningen, och vi slipper ocksåtränga ut t.ex. viktiga vårdinsatser. För ett vanligtegnahemslån - som ju märks direkt i plånboken - pålåt oss säga 1/, skulle en procentenhetlägre boräntor göra mindre utgifter efterskatt. Det motsvarar mindre i utgifter imånaden. Det är klart att det är bra. Dessutom med-verkar ju lägre räntor till att det blir fler investeringaroch därmed fler jobb. Arbetslösheten reduceras alltsåäven den vägen.En annan faktor är att vi slipper växla pengar. Detkan synas vara oviktigt. De flesta människor reser juinte utomlands stup i ett. Men det är faktiskt viktigtjust för mindre företag. De har ofta löner och andrakostnader i svenska pengar. Men de säljer kanske sinagrejer till eller och får sina in-komster i dessa länders pengar. Företagen skulleslippa osäkerheten om vad utländska pengar är värda,och de skulle slippa en kostnad som de har föratt försäkra sig mot att det blir ändring i värdet påandra länders pengar. När företagens kostnader sjun-ker kan de faktiskt anställa fler.En annan faktor som jag tror att många människorskulle uppskatta är att vi skulle slippa valutakriser.Jag om någon minns det där ränta hösten1992. Man kan ju notera som en liten intressant pas-sus att , som har tjänat mycket pengar på attspekulera i valutor, är emot valutaunionen. Jag tror attdet är klokt av honom. Valutaspekulanterna är destora förlorarna när det gäller valutaunionen.En annan faktor som också påverkar hushållseko-nomin är att det blir mycket lättare att jämföra priser.Det betyder att konkurrensen får större genomslag.Det blir också bättre för konsumenterna som köpareav olika varor och tjänster.Svenskarna får också mera inflytande. Det är vik-tigt på ett allmänt plan. Det är viktigt för alla oss somtycker att svenska värderingar och svenska intressenskall få en viktig roll inom det europeiska samarbetet.Det finns alltså många fördelar.Det finns alltså många fördelar, och det finns välockså nackdelar. Jag tror att alla måste hålla med omatt det i början nog kommer att kännas litet konstigtatt handla med euro i stället för med kronor. Mankommer att få prisuppgifter i butiker och på lönebe-sked och pensionsavier i euro. Men eftersom det ärprecis samma köpkraft i de nya pengarna som i devanliga svenska , tror jag faktiskt att man ganskasnabbt kan vänja sig vid det.Jag har fått frågan om inte staten kommer att tabetalt för att växla när man skall gå över från svenskakronor till euro. Blir pengarna verkligen värda likamycket när man har växlat till euro? Eller - frågar sigen del oroliga människor - tänker inte staten passa påatt ta ut någon liten extra skatt vid det där tillfället?Jag kan garantera att staten inte kommer att göra det,om det är en borgerlig regering vid det tillfället. Jagutgår från att kan ge samma besked fördet fall att det då skulle vara en socialdemokratiskregering.En annan nackdel är att det faktiskt kostar en slantför företag och butiker att göra om all prismärkning,bokförings- och redovisningssystem osv. till euro istället för kronor. Men - och det är ganska viktigt -det kostar ännu mer om man skulle vänta med att gåmed, eftersom väldigt många då skulle tvingas attarbeta med dubbla system, både i euro och i kronor,under en . Den där kostnaden blirdärför absolut minst om går med från början.Det är slutligen klart att man för en vanlig med-borgare aldrig kan garantera någonting. Det finnsalltid en risk för att utvecklingen blir sämre, ochmedlemskap i är ingen garanti mot detta. I alltväsentligt måste vi lösa våra problem själva. Men jagtror att det blir litet lättare, om vi samarbetar medandra länder, om vi får ned räntorna ytterligare ochom vi tar bort företagens osäkerhet vid utlandsaffärer.Det är väldigt bra för hushållsekonomin.Hela samhällsekonomin har utretts av den s.k.Calmforsutredningen, som har dragit slutsatsen att detär bra för att vara med i valutaunionen, meninte förrän . Att vara med är bra därför attekonomin växer bättre och får mera inflytan-de, och därför skall vi långsiktigt vara med, sägerutredningen. Men när den säger att vi inte skall varamed från början tror jag faktiskt att den har gjortnågra ganska allvarliga tankefel.Utredningen förefaller bygga mycket av dennaslutsats på oro för att det plötsligt kommer upp någotnytt, stort problem som drabbar . För att mötadet måste vi, säger man, kunna sänka värdet på vårsvenska krona. Vi måste alltså stå utanför valutaunio-nen för att kunna devalvera. Men några sidor längrefram säger man att måste göras oberoen-de och få ett inflationsmål, dvs. hålla nere prisökning-arna, så att alla verkligen förstår att vi inte kommer attdevalvera. Det verkar ganska ologiskt.Ännu kommer man på att även om vitill att börja med skulle vara utanför unionen, kommerdet att vara ganska hårda begränsningar på hur manfår använda valutapolitiken - så det kanske inte ensdå går att devalvera. Det där är alltså litet grand somatt sitta på tre stolar . Då brukar man nästanalltid trilla ned.En annan argumentationslinje för hela ekonominsom utredningen har följt är att vi inte kan gå medförrän vi har fått ned arbetslösheten i . Mansäger att vi behöver stabilare offentliga finanser ochframför allt ordentliga strukturella reformer på ar-betsmarknaden. Man talar om många saker: utbild-ningsinsatser, bantade och mera målinriktade arbets-marknadspolitiska åtgärder, en ny sorts arbetslöshets-försäkring, högre avgifter till a-kassan, mera flexibelarbetsrätt och åtgärder som ger en rimlig styrkebalansmellan parterna på arbetsmarknaden för att få enbättre lönebildning.Men det intressanta är att utredningen på fleraställen väldigt tydligt också säger att dessa åtgärderbehöver göras vare sig vi är med i valutaunionen ellerinte, nämligen om vi menar allvar med kampen motarbetslösheten. Det är intressant att notera att dessakrav på strukturreformer i allt väsentligt motsvararförslag som har lagt fram här i riksdagen.Det är också ganska uppenbart att utredningen - omman inte gör dessa strukturreformer - inte tror ettdugg på regeringens löfte att halvera arbetslösheten.Om man läser utredningen ordentligt finner manatt över huvud taget kraven på förbättrad struktur -alltså större förmåga för svensk ekonomi att anpassasig till skiftande förutsättningar i och utanför landet -och på större flexibilitet i den svenska ekonominfaktiskt är desamma vare sig vi är med eller inte.Utredningen påstår vidare att vi kortsiktigt skullefå litet större handlingsfrihet, om vi inte var med, baravi först gör strukturförändringar på arbetsmarknaden,har en betydande löneflexibilitet osv. Annars blir detbara prisökningar av det som man gör. Det där ärfaktiskt bara ett påstående. Jag tycker inte att utred-ningen har lyckats visa varför det skulle vara lättareatt genomföra sådana förändringar, om vi är utanfören valutaunion.Jag tror faktiskt tvärtom att det skulle vara väldigtmycket svårare att genomföra den här sortens struktu-rella förändringar på arbetsmarknaden, om vi skullevara utanför valutaunionen. Då har vi ju inte bara attkämpa mot att lämna ifrån oss en mängd politisktheliga kor utan har också ekonomiska trovärdighets-problem och högre räntor, alltså sammanlagt en litetsämre ekonomisk utveckling. Det är alltid svårare attändra saker om problemen är väldigt stora redan frånbörjan.Jag tycker alltså att min slutsats - att det är bra attgå med från start - styrks mycket väl av det som ut-redningen har sagt på det ekonomiska området, isynnerhet om man därtill lägger en tredje synpunkt,nämligen inflytande inom det europeiskasamarbetet. Vi får väldigt tydligt ett ökat inflytandeför svenska värderingar och svenska intressen, om viär med. Det gäller också för annat än ekonomiskafrågor. Allt är ju inte ekonomi, kronor och ören.Väldigt mycket av det europeiska samarbetethandlar ju om östutvidgningen, om att stärka fredligademokratiska krafter i vår del av världen, miljösamar-bete och samarbetet kring .