prot · GK0929 · 1996-11-19 00:00:00 — Narkotikamissbruket är ett allvarligtoch mycket svårlöst problem. Vi moderater har alltidförordat en restriktiv narkotikapolitik. Den striktahållning som vi har haft har efter hand fått ett mycketbrett stöd och har också varit relativt framgångsrik.Som både socialministern och har vi emellertid fått varningarom att narkotikamissbruket successivt ökar bland våraunga. Det är därför angeläget att positionerna motnarkotika flyttas fram ytterligare.Under de borgerliga regeringsåren infördes möj-ligheten att utföra blod- och urinprov på personer sommisstänks använda narkotika. Avsikten med dennalagändring var att skapa förutsättningar för att innanett missbruk blivit etablerat kunna ingripa med åtgär-der av olika slag. För att prov skall kunna tas måstemissbrukaren ha uppnått straffmyndighetsåldern.Även om socialdemokraterna i gick emotvårt förslag uppfattar jag att det nu är accepterat,eftersom denna lagändring inte har rivits upp.I dag kan vi se att missbruket kryper allt längrener i åldrarna. Därför har vi moderater nu föreslagitatt lagen ändras så att prov får tas även på personerunder när misstanke föreligger om att den ungeanvänt narkotika. Är socialministern beredd att arbetaför en sådan lagändring?I dag kan knappast någon ung människa undgå attfå information om narkotika och dess risker. Det bör fortsätta, men det måste också ut-vecklas. tankar i denna fråga kanjag helt ställa mig bakom.Samtidigt måste man vara medveten om att förden unge är frågan om narkotikabruk för egen deloftast avlägsen och förhoppningsvis främmande närinformationen ges. Däremot har föräldrar ofta brist-fälliga kunskaper om narkotika, dess symtom ochverkningar. Detta är en allvarlig brist, eftersom för-äldrarna är de som finns till hands när den ungeeventuellt prövar narkotika. Möjligheterna att på etttidigt stadium upptäcka ett bruk är störst om föräld-rarna har tillräckliga kunskaper.Vi moderater har därför föreslagit att regeringenskyndsamt tar initiativ till att förbättra informationentill föräldrar om narkotikamissbrukets symtom ochverkningar. Jag undrar om socialministern har tagitnågra initiativ i denna riktning.Sedan 1968 bedrivs en försöksverksamhet medutdelning av rena sprutor till narkotikamissbrukare iMalmö och . Trots att , som harhaft i uppdrag att utvärdera verksamheten, inte kunnatpåvisa några positiva effekter av försöksverksamhetenfrån smittospridnings- och narkotikasynpunkt harverksamheten blivit förlängd. Enligt vår uppfattningär det motstridigt att förena riksdags beslutom totalförbud mot all icke-medicinsk hantering avnarkotika med en verksamhet som går ut på att dela utverktygen för att kunna injicera narkotika. Jag undrarhur socialministern försvarar denna verksamhet medtanke på utvärdering.För att kunna angripa narkotikaproblemet krävsbl.a. att polisen har tillräckligt med resurser för attkunna ingripa mot och störa narkotikahandeln. tar också i sin interpellation upp behovetav speciella polisinsatser. Jag är övertygad om attsocialministern är lika angelägen som jag om attkomma åt narkotikahandeln. Därför undrar jag påvilket sätt socialministern agerar för att stoppa rege-ringskollegernas omfattande nedrustning av polisen.Anf. 11 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att vi får endiskussion här i om på vilket sätt vi skallmobilisera oss på ett mycket bredare sätt mot en ökaddroganvändning och ett ökat narkotikamissbruk hosungdomar. Jag tycker att det ligger en del i vad WidarAndersson säger, att det kan ge ett spretigt intryck.Det är många olika insatser. Det handlar om att vimåste samla oss, och framför allt måste vi rikta oss påett effektivare sätt. Det är bl.a. därför som jag villkalla samman både olika organisationsrepresentanteroch ungdomar själva för att diskutera hur vi skallkunna göra det på ett bra sätt . Det duger intelängre med gammaldags skräckpropaganda. Vi harhelt nya krafter att kämpa mot, precis som WidarAndersson visade.När jag var tonåring diskuterade politikerna påallvar att faktiskt stoppa vissa popband eller rockbandvid gränsen därför att man hade läst att de användedroger. Det var ett realistiskt alternativ. finns detnästan inte något rockband som inte skryter i tidning-ar över att man använt både den ena och den andradrogen. Detta framträder man med helt öppet. Därförär det nya metoder och ett nytt sätt att argumenterasom krävs. Jag är mycket intresserad av att hitta ettsådant arbetssätt.Därför välkomnar jag synpunk-ter, också den att det kan behövas en särskild stab.Det reser en del andra frågor: Skall man ha en gemen-sam aktion mot både alkohol och narkotika, eller skallman särskilja dessa frågor och jobba med separataorgan där vi kan bli ännu effektivare. Vi måste ocksåarbeta med delvis nya metoder även när det gälleralkoholen och alkoholproblemen.Det mesta lyssnar jag med intresse på och tar gär-na till mig, för vi har all möjlighet att inom den allranärmaste tiden, , prata mer omhur vi skall samordna alla de saker som redan är pågång, hur vi skall kunna bli tydligare och hur vi skallkunna mobilisera på ett mycket brett sätt. Det innefat-tar också den fråga som reste, nämligenförbättrad information till föräldrar. Det har påpekatsfrån många olika håll, och jag tror att många organi-sationer kan hjälpa till och bli duktigare. Låt oss tittapå om det behövs en särskild stab, hur man i så fallskall sätta upp en sådan och hur vi skall organiseraoss på ett effektivare sätt.Gun tar upp frågor som jag inte haft enchans att förbereda eller titta på till . De kräveregentligen egna interpellationer. I alla fall är det nyainfallsvinklar som jag i och för sig inte har någontingemot att kommentera, men jag skulle gärna vilja ta delav det material som vi har och hur det ser ut för dagenför att kommentera i detalj vad gäller åldersgränsernaoch annat. Jag har ingen möjlighet att göra det i dag.Självklart måste allt detta, från polisinsatser till in-formation till föräldrar, till hur man politiskt skall fåett mer samlat budskap och en samlad kraft bakomåtgärderna, ingå i en narkotikapolitik som måste bliännu mera träffsäker. Det hoppas jag att vi kan varasams om, för det är väldigt viktigt att vi behåller ochvårdar den drognegativa inställning som ändå finnshos en bred allmänhet i Sverige.Anf. 12 ():Fru talman! Jag ser fram emot de fortsatta diskus-sionerna, och jag uppskattar socialministerns positivaattityd. Det finns mycket att göra, och jag tror att vikan bli mycket bättre på detta område. Som social-ministern var inne på handlar det om att hela tidenförsöka att vinna nya människor och nya hjärtan sombrinner för den här frågan. Man skall inte lita förmycket på de gamla strukturerna. De gamla organisa-tionerna i all ära, men de har kämpat i många strider.Det gäller nu att vinna nya människor.Trycket är både kulturellt och kommersiellt. Mas-sarbetslösheten driver ju fram en ökad brist på rutineroch på dagliga uppgifter för många människor. Är detnågot man behöver för att missbruka droger så är dettid och pengar. Tid har ju de människor som stårutanför de dagliga rutinerna. Pengar har de kanskeinte, vilket i sin tur riskerar att driva fram en ökadungdomskriminalitet i form av bedrägerier, inbrottosv. Sammanhållningen i samhället är utsatt för press.Jag vill - och detta blir mitt sista inlägg i dennadebatt - lyfta fram ytterligare en fråga som har medvården av missbrukare att göra. Det som är alarme-rande är det statliga huvudmannaskapet för LVM- ochLVU-hem, där det bedrivs vård av unga och vuxnamissbrukare som är tvångsomhändertagna. Det kom-mer nu allt fler rapporter om att kommunerna köperplatser i mindre omfattning. Till viss del har vissakommuner byggt upp egna och förhoppningsvis bättreinsatser, men i en del fall handlar det tyvärr om attkommunerna flyr undan sitt ansvar. I storstäderna fårman kanske vänja sig vid synen av allt fler uteliggareoch utslagna människor på gatorna som inte får denvård som de skulle behöva.Jag blev överraskad av den hårda centralstyrningsom har lagt på den statliga institutionssty-relsen. Jag avser då det krav på likauppträdande somgäller priser, beteenden osv. Många institutioner hardålig förmåga att anpassa sig till rådande lokala för-hållanden. Det vore dags att se över detta.Nu skall fyra LVM-institutioner läggas ned. Ettpar av dessa är riktigt bra institutioner, men kommu-nerna köper alltså inte några platser där. En femteinstitution har fått en förvarning och kommer för-modligen att läggas ned . Detta är oroväckan-de. Allt går inte att lösa med öppenvård. Det här berörmänniskors trygghet och de anhörigas behov av vila.Ett LVM-hem ger också missbrukaren en chans tillfem sex månaders nykterhet och en möjlighet attompröva sin situation för att motivera sig för en läng-re tids nykterhet och vård och behandling. Framförallt tänker jag på de anhöriga och på den totala sam-hällsbilden. Vi får inte avhumanisera samhället. Detär ju de sämst ställdas situation som visar välfärds-samhällets rätta ansikte. Det handlar om hur de män-niskor som är utslagna egentligen har det.Efter att jag har satt mig in i situationen litet extraunder har jag sett att det finns en delatt göra. Det handlar inte ytterst om resurser, eftersomman använder en stor del av skattebetalarnas pengar,men jag tror att pengarna kan användas bättre ochklokare. Därmed blir medborgarnyttan på detta vikti-ga område större.Jag hoppas att socialministern i sitt rådslag i sinaöverväganden också kan väga in frågan om översynav den statliga vården.Anf. 13 ():Fru talman! Det gläder mig att socialministern serpositivt på förslaget att i mycket större utsträckningrikta information till föräldrar. Jag hoppas också attdetta inte är något som skjuts , eftersomdet är bråttom, mycket bråttom. För som gårriskerar vi att förlora ytterligare unga människor iknarkträsket.När det gäller de övriga frågor som jag ställde - -om möjligheter till narkotikakontroll av personerunder , om socialministerns syn på försöksverk-samhet med fria sprutor och om polisresurser - får jagrespektera att socialministern inte har tittat närmarepå dessa. Men jag hoppas att vi får möjlighet att dis-kutera dessa frågor och att so-cialministern sätter sig in i det moderata resone-manget. Då skulle vi gemensamt kanske även härkunna komma framåt.Slutligen noterade jag att socialministern kommeratt inbjuda till ett rådslag och att WidarAndersson fick en inbjudan . Det ärWidar verkligen förtjänt av med tanke påden verksamhet som han har bedrivit utanför politikenoch på hur har kämpat med narko-tikafrågor inom politiken. Jag hoppas att även andrasom har visat sig ligga på frontlinjen när det gällernarkotikapolitiken - nämligen vi moderater - får enmöjlighet att delta i ett sådant rådslag. Om jag uppfat-tade saken rätt gällde det att diskutera nya initiativ.Eftersom vi har visat att vi har legat litetsteget före kanske det finns skäl att räkna med att vifortfarande gör det.Anf. 14 Socialminister ():Fru talman! Det är roligt om det är fler som villvara med och få en inbjudan. Vi skall naturligtvis setill att vi så brett som möjligt fångar upp de synpunk-ter som kan finnas när det gäller narkotikapolitiken.Vi skall nog också klara av att fånga in andras åsikter. Sedan får vi se efter hur inbjud-ningslistan ser ut. Självfallet skall vi lyssna på bredfront. Det är viktigt att man förankrar narkotikapoliti-ken politiskt så brett som det över huvud taget ärmöjligt. Här har vi en större kamp att föra än att baraslåss nationellt. Vi har också legaliseringssträvandenoch liberaliseringssträvanden ute i att gemen-samt bekämpa. Jag skall vara öppen för detta.Det är väldigt viktigt att vi noga följer utveckling-en inom missbrukarvården. Här handlar det om enkombination av faktorer. Kommunernas ekonomiskasituation gör att de säger att det är för dyrt att bekostasådan typ av vård. Man kan ha hittat andra former.Det rör sig också om effektivitet och resultat. Iblandhar man hyst tvivel och kanske hittat andra metoderoch andra vårdformer. Men vi vill ju inte att missbru-karna skall lämnas vid vägkanten eller ute på trottoa-rerna. Självfallet måste utvecklingen följas uppmycket noga. Jag får också en del rapporter och brevom att det ser illa ut i en del kommuner. Det är dåviktigt att och andra fortlöpande rap-porterar. Men vi har ögonen på hur det hela utvecklas.Det kan också finnas anledning att diskutera medInstitutionsstyrelsen om hur vården skall bedrivasframöver på bästa och effektivaste sätt så att manockså kan ta till vara lokala erfarenheter. Också dettahar vi uppmärksamhet på.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1996/97:48 omsvensk alkoholpolitik och EUAnf. 15 Socialminister ():Fru talman! har frågat statsrådetÖstros om på vilka uppgifter han baserar uppfattning-en att alkoholpolitik har varit framgångsrikjämfört med övriga EU-länders alkoholpolitik och omhan avser att vidta några åtgärder i syfte att samordnaden svenska alkoholpolitiken med den som gäller iDanmark och . Arbetet i regeringen är så för-delat att jag skall besvara interpellationen.Enligt statistik publicerad av World Drink Trends1995 och Statistik årsbok 1996 är såväl försäljningenav alkohol som alkoholrelaterad dödlighet klart lägre iSverige än i andra EU-länder. Och även om vi tarhänsyn till att det s.k. mörkertalet, dvs. den oregistre-rade konsumtionen, sannolikt är större i än iandra EU-länder med lägre alkoholskatter så kommerSverige längst ned i statistiken över alkoholkonsum-tionen i . Om vi t.ex. till den registrerade för-säljningen i lägger till så mycket som 40 %som mörkertal och inget mörkertal alls för övriga EU-länder hamnar ändå klart sist i tabellen. Ock-så om vi jämför med övriga EU-länder närdet gäller alkoholskador, t.ex. dödlighet i levercirrhos,ligger siffror bland de lägre i Europa.Det finns därför all anledning att poängtera attsvensk alkoholpolitik hitintills har varit framgångsrik.Sverige har i jämförelse med övriga länder i Europaen relativt sett låg alkoholkonsumtion även om hänsyntas till att illegal konsumtion förekommer.När det gäller frågan om jag avser att samordnaden svenska alkoholpolitiken med den som gäller iDanmark och vet jag inte riktigt vad Anders-son syftar på. Om det är införselfrågan som åsyftasvill jag nämna följande.Danmark, och har fram till nuagerat gemensamt och hävdat att det undantag somländerna fått inte har någon bestämd sluttidpunkt.Kommissionen har hävdat att undantaget upphör . Det förslag som i enighet medDanmark och presenterat för kommissioneninnebär en "frysning" av nuvarande regler utan att någon part behöver överge sin tolk-ning av gällande direktiv. Särskilt från dansk sida menäven från finsk sida har man emellertid poängterat inte vill att frågan skall avgöras av utan att man hellre då söker en kompro-misslösning. I detta läge har kommissionen över-lämnat sitt förslag i införselfrågan till ministerrådetför beslut.Nu vidtar diskussionerna i ministerrådet, och Sve-rige har fortfarande förhoppningen att vi där skallkunna få gehör för våra synpunkter och nå enighet omen "frysning" av nuvarande regler fram till mitten av1999. Det är först i ett läge där enighet ej kan uppnåsi ministerrådet som frågan kan bli föremål för pröv-ning i EG-domstolen.Anf. 16 ():Fru talman! Tack för svaret!Om det har blivit något missförstånd, kan jag talaom att jag menade införselreglerna och ingentingannat. Jag tror att det framgick tydligt i min interpel-lation.Den ena dagen säger skatteminister att viinte kan ha en alkoholpolitik i som övrigaEuropa skrattar åt. säger han att vi skallhålla benhårt på den svenska alkoholpolitiken. Jagtror att har använt en lik-nande argumentation, att vi inte kan ha en alkohol-politik som i stora drag skiljer sig från Europas.Först var det en enig front mellan , och på den ena sidan mot . Sedan har och vikt sig ochaccepterat ett annat mönster än har accepte-rat. Det kan få konsekvenser. Det kan t.ex. innebära,att om förlorar i måste samtli-ga tre länder acceptera de regler somgäller för EU.Med statistik kan man bevisa allt, fru statsråd. Jagpåstår att och inte konsumerarmer alkohol än vad vi gör i . T.o.m. chefen förVin , som är en gammal socialdemokratoch utsedd av regeringen, har talat om en katastrof försvensk alkoholpolitik. Vi ser ju att en massa ungdo-mar i inte kan hantera alkohol. Men poäng-en är tyvärr att ungdomarna inte är danska utansvenska. Socialarbetare, poliser, lärare och föräldrartalar om att det aldrig har varit lättare än att fåtag på hembränt. Det här verkar statsrådet blunda för.Jag vill betona och understryka att det här haruppstått på grund av den "framgångsrika svenskaalkoholpolitiken".Statsrådet säger i sitt svar att en del alkoholrelate-rade sjukdomar är större i andra länder än i Sverige.Det må vara så, men det viktigaste måste ändå varalevnadsåldern. När vi hade en stor alkoholdebatt iriksdagen visade man sammamorgon på text-TV att fransyskorna faktiskt levdelängre än sina svenska systrar. Jag kan inte undgå atttro att även de måste ha nåtts av ett visststänk av vin, eller av sina mäns konsumtion.Jag skulle vilja fråga statsrådet: det korrekt,som statsrådet säger i sitt svar, att , Danmarksoch agerande inför EU är totaltenigt? Det har framgått av massmedierna att det inteär det, utan att och har accepteratatt börja förhandla om mjukare bestämmelser än vadSverige vill ha.Anf. 17 Socialminister ():Fru talman! Jag kan ge besked.Det var nämligen jag som från början formulerade detdär uttrycket, som sedan har förvanskats i olika om-gångar. Jag sade att inte kan ha en svenskalkoholpolitik som svenska ungdomar - med hän-syftning till införselreglerna och den gränshandel somvi nu ser - och svenskar i allmänhet hånflinar åt. Såblir det till slut. De tänker att det inte spelar någonroll vilka skatteregler, vilken prissättning och vilkadistributionskanaler vi har i , därför att de kanåka till och köpa i stort sett hur mycket somhelst, sälja det vidare och göra det till en kommersiellbusiness. Då riskerar man att få ett hånflin åt svenskalkoholpolitik.Det är klart att vi måste ta hänsyn till att verklighe-ten ser delvis annorlunda ut och att EU-medlemskapetinnebär påfrestningar på våra traditionella beståndsde-lar i svensk alkoholpolitik. Då måste vi ibland görajusteringar för att behålla någon form av trovärdighet.Samtidigt ligger målen för alkoholpolitiken fast,dvs. att vi skall få ned den totala alkoholkonsumtio-nen, så att vi begränsar alkoholens skadeverkningar.Vi skall göra det med en mängd olika medel ochmetoder, och de måste också anpassas efter en nyverklighet. Vi måste jobba på en mycket bredare frontför att komma till rätta med alkoholmissbruket. Därhar vi ett bra nationellt handlingsprogram i de härfrågorna.Det finns all anledning att där upprepa vad har lagt fast som mål och metoder fördet här arbetet.Det som har hänt i slutet av förhandlingarna i EUär just att och har visat sig bereddaatt träffa en uppgörelse, medan har hållit enmycket hårdare linje. Vi har också fått stöd för det iEU-nämnden. Det var en enig som skick-ade med beskedet att han skulle varamycket bestämd på den här punkten och driva den härfrågan vidare på det sätt som regeringen har gjort iolika sammanhang.Sedan handlar det också om att överallt där vi kanförsöka vinna respekt både för den historiska be-skrivning som finns av vår alkoholpolitik och för vårabevekelsegrunder för att vi vill behålla de vikti-gaste hörnpelarna i svensk alkoholpolitik, som är bl.a.Systembolaget och införselregler, så att vi kan behållaockså vår högprispolitik, som är viktig för att begrän-sa konsumtionen. Det måste vi ta upp gång på gångför att få andra länder och andra regeringar att förståoch respektera vår ståndpunkt.Anf. 18 ():Fru talman! Jag har aldrig ifrågasatt EU-nämndensställningstagande, även om jag måste erkänna att jaginte begriper det.Det jag frågade var om statsrådet fortfarande an-såg att , och hade en gemen-sam linje. Det står faktiskt att läsa i interpellationssva-ret. Jag noterar att det inte är korrekt, utan att det ären felaktig uppgift som statsrådet lämnar i sitt svar.När det gäller vem som har sagt vad initialt, omman skall skratta eller ej åt svenska alkoholregler, trorjag nog att människor utanför uppfat-tade det så att det är övriga européer som skrattar åtsvensk alkoholpolitik och inte bara svenska barn someventuellt åker över och lägger delar av iDanmark i ruiner.Statsrådet säger också att man skall arbeta på enbredare front. Jag har varit med i ,och jag har vartenda år hört detta om att arbeta påbredare front för att nå effektiva resultat. När jag tittarpå gatorna och läser i tidningarna vad som har hänt iSverige fredags-, lördags- och söndagskvällar, måstejag se det som ett dundrande underbetyg åt densvenska alkoholpolitiken. Det är faktiskt så att förbju-den frukt smakar bäst.Vi har på grund av vår alkoholpolitik omsorgsfulltlyckats undvika att våra ungdomar kan hantera alko-holen till skillnad från i andra länder. Trots att mandär kan konsumera mer per capita än vad vi gör iSverige, har man oftast inte de problem med alkoho-len som vi har här i Sverige.Jag skulle vilja veta vad som konkret menas medatt jobba på bredare front. Det går inte bara att stå häroch tala i och sedan strunta i vad som hän-der utanför.Anf. 19 Socialminister ():Fru talman! uttrycker nu en vanligmissuppfattning och ett vanligt missförstånd om skulle kunna lära barn och ungdomar att umgåsmed alkoholen genom att låta dem dricka mer alko-hol. I alla fall förstod jag att det var underförstått attvi skulle kunna lära dem detta kanske genom att in-troducera alkohol i hemmet rent av. Det finns nu svartpå vitt på att det bara leder till ännu större alkohol-missbruk och större alkoholproblem. själv ta del av undersökningar som visar att dettainte är någon framkomstväg och att det onekligenleder till större alkoholskador. Det vill vi inte ha, utanvi tror att det enda riktiga är att hålla en konsekventoch strikt linje och hävda att man har rätt till en alko-holfri uppväxt samt också miljöer som är helt alkohol-fria. Det handlar naturligtvis om arbetsplatser ochskolor. Men det är naturligtvis också självklart attalkohol inte skall förekomma alls vid graviditet och isamband med bilkörning.Vad det innebär att jobba på bred front kan jag geexempel på. Jag har själv kallat till mig olika intres-senter, som tidigare aldrig har varit inblandade i detalkoholförebyggande arbetet, i alla fall inte i kontaktmed departementet. Alltifrån livsmedelsbranschen tillbryggarförening och andra intressenter och producen-ter har bjudits in för att diskutera om det går attåstadkomma någon form av paraplyorganisation mednågon sorts samordnad insats, där faktiskt var och enkan tänka sig att göra sin insats. Vissa organisationerär beredda att förespråka måttlighetsdrickande i ställetför de destruktiva dryckesmönster som finns iSverige, medan naturligtvis nykterhetsorganisationer-na fortsätter att förespråka helnykterhet. Andra kanhjälpa till att ta sitt ansvar, där naturligtvis livsme-delshandlarna säger att det är viktigt att åldersgränseroch annat kontrolleras på ett bättre sätt. Vi kan medvar och en av dessa parter diskutera så att vi totalt settfår ett bättre resultat och samordnade insatser. På detsättet blir vi kraftfullare. Detta är något som jag redanhar tagit initiativ till. Det handlar inte om att vi - i såfall förvanskar uttrycket - är beroen-de av vad andra länder tycker i detta avseende. Om deskrattar eller inte kan vi strunta i. Det viktiga är att vikan föra en framgångsrik alkoholpolitik och att derespekterar våra metoder och arbetssätt.Jag tror inte att har bemödat sigom att läsa svaret ordentligt. På s. 2 i tredje stycketfinns återgivet precis det som jag sade, nämligen attfram till nu har vi agerat gemensamt. Men vill manfrån dansk och finsk sida inte att frågan skall avgörasav , utan man söker en kompromiss-lösning, medan vi i faktiskt är beredda att gåtill . Detta har man också fått ett brettparlamentariskt stöd för.Anf. 20 ():Fru talman! Fram till nu det kallar jag för någonform av presens i alla fall.