prot · GK0934 · 1996-11-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1996/97:34Onsdagen den 27 novemberKl. 9.00 - 15.34Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 21 november.2 § AvsägelserAndre vice talmannen meddelade att BirgerSchlaug (mp) avsagt sig uppdraget som suppleant ifinansutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Andre vice talmannen meddelade att BirgerSchlaug (mp) avsagt sig uppdraget som suppleant iskatteutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Anmälan om kompletteringsval till fi-nansutskottet och skatteutskottetAndre vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hade de grönas riks-dagsgrupp efter anmält som suppleant i finansutskottet och som suppleant i skatteutskottet.Andre vice talmannen förklarade valda tillsuppleant i finansutskottetRonny Korsberg (mp)suppleant i skatteutskottetRoy ()4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återLagutskottets betänkande 1996/97:LU2Jordbruksutskottets betänkande 1996/97:JoU5Meddelande om samlad voteringAndre vice talmannen meddelade att konstitu-tionsutskottets betänkande KU5, justitieutskottetsbetänkande JuU3, lagutskottets betänkanden LU3 ochLU4 samt socialutskottets betänkande SoU5 skulleavgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt.5 § Ett nytt system för ekonomisk utjämninginom Svenska kyrkanFöredrogsKonstitutionsutskottets betänkande 1996/97:KU5Ett nytt system för ekonomisk utjämning inom Svens-ka kyrkan (prop. 1996/97:35)Anf. 1 ():Fru talman! Det handlar om solidaritet och om ettnytt system av ekonomisk utjämning inom . Man kan möjligen tycka att detta och någraandra förslag som är på väg in till kamma-re kunde anstå när nu den stora reformen om föränd-rade relationer mellan stat och kyrka är på gång. Mendet är precis det motsatta som gäller. Det finns nämli-gen i själva principöverenskommelsen och för attladda kyrkan för den framtida mer självständiga verk-samheten ett behov av att på några punkter justera deförhållanden som gäller.Ett av de orosmoln som har funnits i samband medreformen gäller att man inte skulle få ett hållbart ochstabilt system för en solidarisk fördelning av de eko-nomiska resurserna inom . Ett sådantsystem föreslås i och med betänkandet, som är enuppföljning av regeringens proposition. Det innebäratt man på ett nytt sätt fördelar de kostnader och detansvar som kyrkan har. Det är ett system som blirlångsiktigt hållbart och rymmer en balanserad budgetför Kyrkofonden, som därmed får resurser att stödjakyrkan. Det innebär också ett mer flexibelt system,där man med större träffsäkerhet kan stödja försam-lingar och pastorat med olika behov.Det är alldeles klart att det hade varit önskvärtmed en större strukturreform när det gäller försam-lings- och pastoratsnivån. Men man har varit helt klaröver att det hade blivit ett stort bekymmer att blandain detta med tanke på den nuvarande stora föränd-ringen avseende relationen mellan staten och kyrkan.Vi rör oss inom med församlingarmed alltifrån 24 tillhöriga upp till nästan 60 000. Deär samordnade i olika typer av konstellationer - ipastorat och samfälligheter i olika grad. Det är egent-ligen en mycket komplex bild. Det visar sig nu närutredningsarbetet pågår. Det har varit stor enighet omatt det inte är lämpligt att nu genomföra en sådanreform. Det är för att kunna vara anpassningsbar tilldels den nuvarande strukturen, dels de förändringarsom kan komma till stånd, som systemet har motive-rats och formulerats på detta sätt.Man kan naturligtvis undra varför ett sådant härbetänkande inte är fullständigt enigt. Det är det nästan- det finns bara ett särskilt yttrande. Man måste ändåställa frågan var, om inte i kyrkan, en sådan solidariskutjämning skall ske.Det fanns en motion med litet andra idéer, ochsamma tongångar fanns på kyrkomötet. De som beta-lar mest ifrågasätter solidariteten. Majoriteten där ochhär i är dock för ett sådant solidariskt sys-tem, och det är man också i förslaget från konstitu-tionsutskottet.Det innebär att jag yrkar tillstyrkan till liggandeförslag, fru talman.Anf. 2 ():Fru talman! Det nya system för ekonomisk utjäm-ning inom som föreslås i propositio-nen och betänkandet har en hel del fördelar framförden nuvarande ordningen. till hög skatt, eftersom det allmänna utjämnings-bidraget räknas ut genom att skillnaden mellan detegna och det garanterade skatteunderlaget multiplice-ras med pastoratets skattesats. En liknande princip harsom bekant också tillämpats i den allmänna världen.Invändningen är förstås att ett sådant system upp-muntrar till skattehöjningar, eftersom det så att sägahar lönat sig att ha hög utdebitering. I bl.a. detta avse-ende är alltså det system som föreslås en klar för-bättring.Det som naturligtvis oroar många som är kyrko-politiskt verksamma är att det nya systemet innebär såstora ekonomiska förändringar för vissa pastorat.Reformen börjar dessutom träda i kraft redan frånårsskiftet.Det kan tilläggas att de stora förändringarna intebara gäller de pastorat som får betala betydligt mera iutjämningsavgift, utan också vissa andra pastorat somfår mindre än de traditionellt har haft.Den vanliga kommunala inkomstutjämningen harsom bekant kritiserats från konstitutionella utgångs-punkter med hänvisning till den s.k. lokalisering-sprincipen. Denna princip säger att en kommun inteskall sköta andra angelägenheter än sådana som haranknytning till kommunens eget område eller dessmedlemmar. Församlingarna är visserligen kommunerfram , då de får en annan ställning genomden nya rättsfiguren trossamfund, men eftersom kyr-kan skall ha en riksomfattande verksamhet är lokali-seringsprincipen inte tillämpbar på samma sätt somför de vanliga kommunerna. De enskilda församling-arna måste anses ha ett intresse av att kyrkan är före-trädd i hela landet. Summan av församlingarna ärnågot annat och mera än summan av kommunerna.Lokaliseringsprincipen är därför inte tillämpbar påsamma sätt som för de borgerliga kommunerna. Där-för måste man också anse att förslaget är förenligtmed regeringsformen.Från en inomkyrklig utgångspunkt är det ocksårimligt och naturligt att församlingarna vill hjälpavarandra. Det man däremot naturligtvis kan diskuteraär hur långt det är rimligt att driva ett utjämningssys-tem. Det är på denna punkt som det har förekommiten viss debatt. I ett särskilt yttrande har vi pekat på attett utjämningssystem som är alltför långtgående riske-rar att fördröja nödvändiga strukturrationaliseringar.Det fanns en antydan till förståelse för detta resone-mang i det föregående inlägget, och regeringen skri-ver något om det i propositionen.I början av år 1996 hade 465 pastorat färre än4 000 invånare. Totalt var antalet pastorat 1 098. Somföregående talare nämnde har minsta för-samling inte mer än 24 tillhöriga. Mycket talar alltsåför att den organisatoriska strukturen inom kyrkankommer att behöva ses över framöver, särskilt beträf-fande pastoratsindelningen. har emellertid kyrko-mötet klart ställt sig bakom förslaget till utjämnings-system. Dessutom blir frågan om en inomkyrkligekonomisk utjämning snart nog en av de uppgiftersom kyrkan får hantera själv utan hjälp, eller vad viskall kalla det, av . Jag har därför ingetyrkande, utan nöjer mig med att på detta sätt antydabehovet av fortsatta organisatoriska förändringarinom kyrkan.Anf. 3 ():Fru talman! sade att det imitt anförande fanns en antydan om förståelse för attdet kommer att behövas strukturförändringar i Svens-ka kyrkan. Jag tyckte att jag var mycket tydligare änså, men så här kanske det inteuppfattades som mer än en antydan. Detta kommer attbehövas, men vi vill inte just nu blanda in i den stora strukturförändring som sker i öv-rigt.När det gäller själva nyckelfrågan, om solidaritet,är det här alldeles självklart i en kyrka som har ambi-tioner, både nationella och t.o.m. internationella. Jagtycker att har alldeles rätt påden punkten. Men när han talar om kommunerna, därdet kunde vara mera ifrågasatt från konstitutionellagrunder, har han naturligtvis helt fel. Det finns juprecis samma motiv för att få en balans mellan de iriket ingående kommunerna och deras verksamhet.Det är inte det vi diskuterar , men t.o.m. den pa-rallellen kan drivas ganska långt. Vi är överens om attbetänkandet skall se ut så här och att solidariteten,både profetiskt och evangeliskt i kyrkan, borde räcka ihela landet.Anf. 4 ():Fru talman! Parallelliteten med de vanliga, bor-gerliga kommunerna skall nog inte drivas för långt.Kommunförbundet, som är en frivillig sammanslut-ning, kan inte jämföras med på riks-nivå. vet säkert att det har före-kommit en konstitutionell debatt om på vilka grunderman utformar ett kommunalt utjämningssystem. Vadjag nämnde var att samma resonemang av flera skälinte är tillämpligt när det gäller kyrkan.Jag delar naturligtvis uppfattningen att det är rim-ligt att församlingarna hjälper varandra. Här åberopasännu starkare argument än konstitutionella t.o.m. ipropositionen, såsom nytestamentliga och annat. Detsenare är väl en klar indikation på hur lämpligt det äratt dessa frågor blir inomkyrkliga.Beträffande strukturrationaliseringen, som kanskeär den viktiga frågan framöver, noterar jag att ändå i väsentliga avseenden instämmeri vad jag sade, dvs. att det behövs en fortsatt struktur-rationalisering inom kyrkan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )6 § Ny rättshjälpslag, m.m.FöredrogsJustitieutskottets betänkande 1996/97:JuU3Ny rättshjälpslag, m.m. (prop. 1996/97:9)Anf. 5 ():Fru talman! Vi behandlar ett förslag om nyrättshjälpslag, som innebär förenklingar, besparingaroch en ökad överskådlighet, och framför allt en nysyn på rättshjälpen.Rättshjälpen kommer att bli subsidiär till rätts-skyddet. Den som har en rättsskyddsförsäkring somtäcker den aktuella angelägenheten skall inte få rätts-hjälp. Men rättshjälpens grundläggande syfte behålls.Det innebär att rättshjälpen skall utgöra ett ytterstaskyddsnät för den som inte kan få rättsligt bistånd påannat sätt. Vi centerpartister ställer upp på dennaprincip och i stort sett på hela betänkandet.Jag skall inte nu redogöra för hela innehållet iförslaget, men jag vill betona att förslaget också inne-bär förslag om rådgivning, vilket vi tycker är viktigt.Rådgivning skall kunna pågå i två timmar.Tidigare år har vi centerpartister framfört atträttshjälpen vid bodelning måste förbättras. införsockså en ny form av bistånd, en ersättningsgaranti.Biståndet innebär att staten bidrar till kostnaderna förbodelningsförrättare. För att rättshjälp skall beviljas iangelägenheter som rör underhållsbidrag skall detkrävas att det finns särskilda skäl. Vi bedömer attbehovet av rättshjälp i angelägenheter som rör äkten-skapsskillnad kommer att minska genom förslaget ombättre information och utökade möjligheter till råd-givning.Vi står emellertid bakom en gemensam reservationmed vad gäller ökat behov av rätts-hjälpsbiträde i förvaltningsmål. Bakgrunden till dettaär, som också Lagrådet påpekat, att det en längre tidpågått en utveckling mot att olika frågor med störreeller mindre rättslig anknytning inom förvaltningsom-rådet förs över till avgörande i förvaltningsdomstol.Handläggningen kommer också att få ett ökat inslagav muntlighet med partsnärvaro. I många av dessafrågor, i dessa förvaltningsmål, exempelvis för demsom överklagar eller försäkringskas-sans beslut, är de enskilda personerna oftast i under-läge gentemot beslutsfattaren. Förslaget vad gällermöjligheterna att bevilja rättshjälp i förvaltningsmålär därför inte tillräckligt långtgående.Självklart är det svårt att tvista mot en part somhar en överlägsen kompetens att tillgå. Eftersomdomstolarna undviker att lägga sig iprocessen - de vill inte framstå som partiska, vilket deinte heller bör vara - kan den som överklagat ett be-slut inte förlita sig på domstolarnas utredningsskyl-dighet. Därmed kan man knappast påstå att det råderett jämlikt förhållande under domstolsförhandlingarnai förvaltningsmål.Det är bakgrunden till att vi anser att det finns ettökat biträdesbehov, framför allt i sådana angelägenhe-ter där de faktiska omständigheterna är svåröverskåd-liga och de rättsliga frågeställningarna okända ellersvårbedömbara för den rättssökande.Därför yrkar jag bifall till reservation nr 9.Anf. 6 ():Fru talman! Riksdagsdebatten gäller en mycketomfattande rättshjälpsreform. vill avslåförslaget i dess helhet. Därför begränsar jag mig i mittinlägg till de grundläggande och principiella invänd-ningarna utan att gå in på detaljer.Den liberala utgångspunkten är att ett välfärds-samhälle måste också vara ett rättssamhälle. I ettsådant samhälle är grundtanken att varje individ skallfå sin rätt. Och rättvisa får inte heta pengar, så därförmåste alla ha råd att få sin rätt.För varje individ är det av central betydelse attkunna få ekonomisk hjälp i rättsliga angelägenheter.Så har det alltid varit, även om denna rätt fortlöpandehar urholkats. Men föreliggande regeringsförslagutgör ett rättsligt systemskifte. Den allmänna rätts-hjälpen görs subsidiär till privat rättsskyddsförsäk-ring. Detta innebär i klartext och på vanlig svenska attmedborgarna själva får betala alla sina kostnader irättsliga angelägenheter. Det får ske direkt ur egenplånbok, eller - om man har rättsskyddsförsäk-ring - genom försäkringsbolaget. Den som inte harsådan försäkring, men borde ha haft det, får i principskylla sig själv.Vissa möjligheter till undantag från huvudregelnfinns dock. Lagens ordalydelse är följande: "Om denrättssökande saknar rättsskydd men - - - borde hahaft ett sådant skydd, får rättshjälp beviljas endast omdet finns särskilda skäl - - -." Rättstillämpningen äroförutsägbar på den här punkten, eftersom undantags-regeln är svårtolkad och det tar att utvecklarättspraxis. Rättsläget blir än mer komplicerat genomdet innovativa kravet på s.k. flexibel rättstillämpning.Det betonas av såväl regering som lagråd och utskott.Vad som menas är inte lätt att begripa för vanligamänniskor, men det skall fungera som ett dragspel, ettmycket vitt och brett dragspel som man kan dra ut.Vad som avses är att rättstillämpningen skall anpassastill det av försäkringsbolagen erbjudna rättsskyddet.Det här är inte lätt ens för jurister. Därigenomskall den här undantagsregeln tillgodose två motstri-dande syften. Dels skall den ha en restriktiv tillämp-ning i ömmande fall, dels skall den kunna få en ex-tensiv tillämpning för i stort sett samtliga fall. Detavgörande blir rättsskyddsförsäkringarnas utformning.Alltså: Undantagsregeln skall ges en snäv tillämpningvid "billigt" försäkringsskydd, och den skall få en vidtillämpning vid "dyrt" försäkringsskydd.Resultatet av en sådan rättslig regelkonstruktionblir en närmast omöjlig rättstillämpningsuppgift såvälför domstolen som, och i kanske ännu högre grad, förrättshjälpsmyndigheten.Fru talman! Den föreslagna reformen får mångaoch allvarliga konsekvenser. Jag skall peka på några.Den innebär högre levnadskostnader för alla.Medborgarens rättsskydd är ju i det närmastegratis. Det ingår ju som bekant i hemförsäkringen.Efter reformen kommer det här med säkerhet att för-ändras. Premierna blir mycket högre och självriskernaavsevärda. Även andra försäkringsvillkor förändras.Det här kommer naturligtvis att skapa en oro blandmedborgarna, och den oron avhjälps definitivt inte avden här oklara undantagsregeln.Det blir också mindre förmåner för svaga grupper.Reformen slår nämligen hårt. Faktum kvarstår - ingenkan förneka det - att 200 miljoner skall sparas. Dennabesparing måste på något vis drabba någon människa.I det här fallet drabbas vissa grupper extra hårt. Det ärför mig obegripligt att man väljer ut grupper somredan har en svag ställning: lågavlönade och deltids-arbetande kvinnor, som genom familjeseparationerhamnar i rättsliga problem. Var det inte just dem somdet var extra angeläget att hjälpa? Jag väntar medspänning på svaret.Fru talman! Reformen kan medföra ökade sam-hällskostnader i stället för de avsedda besparingsef-fekterna. Detta beror på många omständigheter.Tvisterna ökar i antal, frågorna blir onödigt komplice-rade, särskilt på familjerättsområdet, och kostnadernavältras över på domstolsväsendet. Ekonomiska kon-sekvenskalkyler liksom även samhällsekonomiskaeffekter måste beaktas vid alla viktiga reformer. Dettapåpekar också revisorer i en skrivelsedirekt till . I det här fallet lyser sådana kal-kyler totalt med sin frånvaro.Förutom allt detta kan hela besparingen förlorasdirekt. Om försäkringsbolagen kraftfullt ändrar sinaförsäkringsvillkor måste, som jag har påpe-kat, undantagsregeln enligt dragspelsmetoden använ-das närmast generellt, vilket också har utlovats i lag-förslaget. Då blir plötsligt rättshjälpen primär och intesubsidiär, och försvinner hela besparingsef-fekten.Jag inser, varje seriös politiker inser, att det kanoch måste bli aktuellt med kostnadsbesparingar, ävenpå rättshjälpsområdet, men då måste en bättre metodän den nu föreslagna användas. Det är min uppfatt-ning att så skulle kunna ske främst genom en upp-stramning av nuvarande lagstiftning i syfte att åstad-komma ett ökat kostnadsmedvetande. Kanske kundekontinuerlig debitering införas och ett kostnadstakfastställas. Om det skulle vara otillräckligt får det välbli aktuellt med en ny utredning. Då skulle nuvarandeförslags positiva delar - för det finns en del sådana -kunna utnyttjas, men vi behöver inte gå så långt att vihamnar i ett rättsligt systemskifte.Fru talman! Förslaget är helt otillfredsställande,och det innebär en allvarlig urholkning av en viktigrättssäkerhetsgaranti. Dessutom är besparingseffektenmycket osäker.Folkpartiet står bakom sina reservationer, men jagyrkar för tids vinnande bifall endast till reservation nr1.Anf. 7 ():Fru talman! Vi debatterar den nya rätts-hjälpslagen, som innebär att vi överger målet om allaslikhet inför lagen. Rättshjälpen skall göras subsidiär,och i stället skall vi låta de privata försäkringsbolagenta ansvar för rättshjälpen. Det här beslutet innebär attstaten inte tar ansvar för att ingen av ekonomiska skälhindras från att tillvarata sina rättsliga intressen. Deenskilda hänvisas i stället till att tillgodose sina behovav rättsskydd genom att teckna en försäkring, och dekommer att bli helt beroende av de villkor som för-säkringsbolagen fastställer. Bolagen styrs självfalletav vad som är ekonomiskt intressant för dem. Dess-utom har försäkringsbolagen själva förklarat att deinte kan göra några utfästelser för framtiden. bli så att rättsskyddsdelen bryts ut ur hemförsäk-ringen och görs till en separat försäkring. Ja, fru tal-man, i själva verket har man all anledning att räknamed villkorsförändringar, premiehöjningar och andraförsämringar för försäkringstagarna.Regeringen har i det här förslaget fäst mycket storvikt vid att har funnit att över95 % av alla som bor i har rättsskyddsförsäk-ring. Den siffran gäller , och all-ting tyder på att teckningsgraden sjunker i takt med attde flesta medborgarna har fått försämrad ekonomi.Däremot kan vi se att fler av dem som har en godekonomi, som har egna medel, , i ett osäkraresamhälle, i högre grad tecknar försäkring. De ensam-stående mammorna, låginkomsttagarna och de utslag-na har däremot långt ifrån några hemförsäkringar ellerens pengar så att de klarar sig för dagen.Enligt uppgift saknar av dem sombor i flerfamiljshus hemförsäkring. Det kan nämnasatt i , där man har en separat rättsskyddsför-säkring, är teckningsgraden ca 7 %.När vi nu fattar beslutet om en ny rättshjälpslaggör vi det helt utan underlag från försäkringsbolagenom hur det framtida rättsskyddet kommer att utfor-mas. Det finns inga minimigarantier på vad det skallinnehållet. Vi vet inte om bolagen kommer att sätta sålåga timtaxor att inga kvalificerade jurister är villigaatt åta sig uppdrag. Om nu godkänner denhär propositionen släpper faktiskt staten i det närmas-te all kontroll över rättshjälpen, och det är en tydligsignal om att det är ett systemskifte, en tydlig signalom att regeringen överger målet om allas likhet införlagen.Rättshjälpen skall träda in när personer inte harnågon rättsskyddsförsäkring. Men i stället har man enreglering som innebär att man skall titta närmare på ivilka situationer rättshjälp skall beviljas för den somsaknar rättshjälpsskyddsförsäkring. Det förslag somregeringen har lagt fram kan innebära att det uppstårgränsdragnings- och tolkningsproblem när det skallavgöras om rättshjälp skall beviljas.Rättshjälp skall alltså bara beviljas om man inteborde ha haft en egen försäkring. Diskussionen kom-mer att handla om vad man borde ha haft för ekono-mi, vad man borde ha prioriterat, precis som när detgäller socialbidrag och många andra system där manskall göra en tolkning. Om man borde ha prioriteratpå ett sådant sätt att man haft en försäkring men intehar det, kommer man att stå utan rättslig hjälp. Dethär är oerhört allvarligt, därför att man frångår princi-pen om allas likhet inför lagen.Dessutom sänker man inkomstgränsen för närrättshjälp skall kunna betalas ut. Vi i Vänsterpartietanser att man även i fortsättningen bör ha kvar sjubasbelopp. Det är oerhört viktigt att man inte fårgränsdragningar som innebär att människor inte kan tatill vara sin rätt i samhället.Fru talman! Dessutom kommer återigen frågan omrättshjälpsbiträde i förvaltningsmål upp. Det finnsingenting i propositionen som utökar ens rätt tillrättshjälpsbiträde i förvaltningsmål. Den här debattenhade vi i kammaren . Väns-terpartiet betonade då vikten av att ha möjlighet tillrättshjälpsbiträde även i förvaltningsmål och användejust den argumentation och den motivering som tog upp tidigare, att den enskilde alltidär i underläge gentemot en myndighet när han över-klagat myndighetsbeslut till domstol. Även om dom-stolarna har utredningsskyldighet kan man inte garan-tera detta. Det har Lagrådet och flera andra lyft framvid tidigare propositioner och även . Därför är detoerhört viktigt att man även kan få utökad möjlighettill rättshjälp i förvaltningsmål.Dessutom, fru talman, har lyftfram rättshjälp vid skuldsanering i sin reservation nr12. Det har man tidigare inte haft möjlighet till. Menskuldsanering är en oerhört komplicerad fråga ochkan i vissa fall vara så komplicerad att det verkligenär befogat att få rättshjälp. Det här gäller människorsom verkligen är mycket utsatta och är så skuldtyngdaatt de knappast har möjlighet att för egna medel kun-na få juridiskt biträde. Därför anser vi att det är vik-tigt att man prövar möjligheten till rättshjälp vidskuldsanering.En viktig sak som tas upp i det här betänkandet äratt hemförsäkringens rättsskydd inte omfattar angelä-genhet som rör äktenskapsskillnad. Trots det skallallmän rättshjälp bara kunna beviljas om det finnssärskilda skäl. Men en äktenskapsskillnad är för detstora flertalet människor en mycket ingripande hän-delse, såväl på det personliga som på det ekonomiskaplanet. Hela familjen är beroende av övervägandenoch beslut som fattas i samband med en separation.Det är beslut som har betydelse långt in i framtiden.Det är därför viktigt att inblandade parter på ett såtidigt stadium som möjligt får tillgång till kvalificeratjuridiskt bistånd, så att man får ett rättsligt underlagför de bedömningar som skall göras. Det gäller t.ex.bodelning, vårdnad, umgänge, underhåll till barn ochmake, boenderätt och skatterättsliga frågor. Om bäggeparter får tillgång till juridiskt bistånd och hjälp att påen rättslig grund lösa de problem som uppkommerökar givetvis möjligheten att komma överens i olikafrågor av detta slag.