prot · GJ0989 · 1996-05-02 00:00:00 — Dessutom bordeman införa den enda regel i direktivet som inte fåråsidosättas i kollektivavtal, nämligen att arbetstideninte får överskrida /vecka, inklusive över-tid, ,såvida inte arbetsgivaren och arbetstagaren träffat enindividuell överenskommelse om annat.Av ingressen till direktivet kan man sluta sig tillatt direktivet inte har varit avsett att ordagrant imple-menteras som lag i medlemsstaterna. Rådet erinrar omatt direktiven enligt artikel 18a i intebör innebära administrativa, finansiella eller lagstif-tande regler som hämmar skapandet och utvecklingenav små och medelstora företag. Rådet säger vidare att- eftersom direktivet om arbetstidens förläggningantagligen medför problem inom företagen - det ärönskvärt att tillåta flexibilitet vid tillämpningen avvissa bestämmelser i detta direktiv, somman tryggar efterlevnaden av principerna om arbets-tagarnas hälsa och säkerhet. Det sägs därför varanödvändigt att tillåta att vissa av bestämmelserna fårbli föremål för avvikande tillämpningar av medlems-staterna eller av arbetsmarknadens parter.Genom att inte ta till vara de möjligheter till flexi-bel tillämpning som direktivet öppnar för har densocialdemokratiska regeringen alldeles i onödan givitsvenska företag komparativa nackdelar. Detta blirytterligare ett hinder för att lösa största pro-blem - massarbetslösheten.För att göra en dålig sak ännu sämre föreslår ma-joriteten dessutom inte bara att ett kollektivavtal ärogiltigt i den utsträckning det innebär att mindre för-månliga regler skall tillämpas för arbetstagarna änsom följer av direktiven, utan också att den enskildearbetsgivare som tillämpar avtalet skall drabbas avskadestånd!Tillåt mig citera litet grand ur proposition1995/96:162. Där sägs på s. 20 att "parterna, om devill avvika från arbetstidslagens regler, själva måste taställning till om en viss regel även innebär en avvikel-se från direktivets huvudregel i frågan. De får dess-utom - - - komma överens om hur den kompensationdirektivet föreskriver i ett sådant fall skall utformas.Parterna får alltså avgöra vad som i en viss branschkan utgöra ´objektiva skäl´ för att inte bevilja kom-pensationsledighet eller vad som kan tänkas uppfyllakraven på ´annat lämpligt skydd´. Detsamma gälleruttrycket ´sakliga, tekniska eller arbetsorganisatoriskaskäl´. På dessa punkter är det intemöjligt att ge någon ledning vad gäller den närmareinnebörden av begreppen. "Det som vare sig eller rege-ringen har lyckats med att uttolka skall alltså en en-skild arbetsgivare klara av att begripa. Det talasmycket i propositionen om det stora ansvaret förarbetsmarknadens parter i sammanhanget. Men i vadbestår ansvaret för parterna? De kan ju lugnt avtalaom ungefär vad som helst. Det enda som kan drabbadem är att avtalet helt eller delvis kan förklaras ogil-tigt. Men det är alltså den enskilde arbetsgivare som igod tro tillämpar det avtal som är uttrycket för engemensam partsvilja som kan drabbas av skadestånd.Vi moderater sällar oss till kritikerna på dennapunkt. Och den kritiken har från många tunga remiss-instanser varit massiv. vid anser denföreslagna regeln "både oskälig och systemvidrig".Även Lagrådet har haft invändningar, som regeringendock viftat bort.Jag vill ställa frågan till socialdemokraterna: nyanställningar kommer denna nya rättsosä-kerhet att kosta ?Det är dessutom en helt självpåtagen tagelskjorta.EG-direktivet föreskriver inte någon skadestånds-sanktion. Det sanktionssystem som redan harär heltäckande. Vid brott mot arbetstidslagen inträderdess påföljder: böter, fängelse och övertidsavgift. Vidbrott mot kollektivavtal kan sanktionen bli skadeståndpå grund av avtalet eller medbestämmandelagen. Omman , som regeringens förslag innebär, lagrar etttredje sanktionssystem ovanpå dessa, kan resultatetbli att en arbetsgivare riskerar att få betala skadeståndhur han än beter sig.Fru talman! Jag står givetvis bakom samtliga mo-derata reservationer, men för att spara på kammarenstid inskränker jag mig till att yrka bifall till reserva-tionerna 1 och 4 samt avslag på utskottets hemställan imotsvarande delar.Anf. 13 ()Fru talman! Betänkandet handlar om införlivandetav EG:s arbetstidsdirektiv. Utskottets majoritet anseratt detta skall ske genom att rätten att träffa kollekti-vavtal och dispenser givna av Arbetarskyddsstyrelsenbegränsas så att de inte innehåller regler med ett lägreskyddsvärde än EG-direktivet.Det här tycker inte vi är tillfredsställande. EG:sarbetstidsdirektiv är ett skyddsdirektiv. Det innehållerminimiregler för att garantera hälsa och säkerhet förarbetstagarna. Det är regler som inte finns i densvenska lagstiftningen. Man kan laborera med förar-beten osv., men i lagstiftningen saknar vi detta.Det handlar om begränsningen av veckoarbetsti-den. Det handlar om rätten till dygnsvila, om nattarbe-tets längd, om rätten till omplacering vid nattarbeteoch det handlar också om regler beträffande hemarbe-tet.Utskottets majoritet har två argumentationslinjer.Man säger att den svenska lagstiftningen har ett likahögt skyddsvärde och hänvisar till olika lagar ochderas förarbeten. Man lyfter fram att det här bara skallvara en mycket temporär lagstiftning i avvaktan på ettnytt förslag. Det är argument nummer två.För oss är det viktigt att regler är enkla, tydligaoch framgår av lagtext. Metoden att implementeradirektivet via kollektivavtal innebär att den del avarbetsmarknaden som inte omfattas av kollektivavtalinte kommer att omfattas av lagen heller. Det framgåralltså inte av lagen vad som gäller. Arbetsgivare ochanställda som söker vägledning i lagen om begräns-ningar hittar ingen vägledning, trots att arbetsgivarenär skyldig att ta hänsyn till den. Det blir en kurra-gömmalek. Det finns ett direktiv som man söker, mendet gäller att hitta det.Metoden att hänvisa direkt till direktivets reglerkommer att skapa oklarhet och problem vid tillämp-ningen. Domstolarna kommer i många fall att tvingasbegära tolkningsbesked från EG-domstolen.I stället för denna dimhöljda metod måste det tyd-ligt och klart framgå av lagtexten vad som gäller påden svenska arbetsmarknaden, vad parterna är bundnaav enligt EG-direktivet. Sedan kan parterna inom dehär ramarna anpassa kollektivavtalen till sin verksam-het och individernas behov.Nu gör man tvärtom. Parterna skall anpassa sig tillbestämmelser som inte framgår av lagtext och därman måste vända sig till för att få etttolkningsföreträde.Utskottet föreslår också en sanktionsregel för dearbetsgivare som bryter mot . Dethär är i och för sig bra. Naturligtvis måste det finnasett sanktionssystem.Problemet är bara att samma arbetsgivare kommeratt bli skadeståndsskyldig enligt MBL om han ellerhon bryter mot kollektivavtalet och enligt arbetstids-lagen om han eller hon bryter mot EG-direktivet. Manhamnar alltså i ett korstryck mitt emellan två normsys-tem.Gör arbetsgivaren en bedömning att kollektivavta-let bryter mot EG-direktivet och det i en process visarsig att han gjort fel bedömning, ja, då får han betalaskadestånd. Gör han bedömningen att han ej brytermot EG-direktivet, men det visar sig att han har fel,ja, då får han betala skadestånd enligt MBL.Det här är en helt ny och mycket olycklig kon-struktion i svensk lagstiftning. Jag tror att man behö-ver se över det här och hitta en annan teknik när detgäller just skadeståndet.Utskottet inser allt detta, men man försvarar sigmed att lagstiftningen är temporär och att den enbartskall verka tills lägger fram ettnytt förslag. Vi menar att man i stället för det härotydliga resonemanget med hänvisning till olika lagaroch förarbeten skall införliva EG-direktivet i arbets-tidslagen. Lagregler skall vara enkla och tydliga. Detskall framgå av lagtexten vad som gäller i svensktarbetsliv. Även med en klar och distinkt lagtext kanArbetstidskommittén arbeta vidare och föreslå för-ändringar när kommittén är klar med sitt arbete.Fru talman! Betänkandet handlar också om övrigamotioner inom arbetstidsområdet. Det handlar bådeom arbetstidsförkortning och om begränsning avövertid. Låt mig börja med övertiden.Samtidigt som 680 000 människor står utanför denordinarie arbetsmarknaden arbetas det övertid i enomfattning som rent matematiskt motsvarar 60 000-70 000 helårsarbetstillfällen. Det finns också under-sökningar som pekar på att det dolda, ej registreradeövertidsuttaget är minst lika stort.Situationen känns smått absurd. Det är dags attbegränsa övertidsuttaget, vilket vi i harföreslagit i en rad motioner, som alltid lika artigtavvisats av en allians av socialdemokrater och bor-gerliga partier. Den här gången hänvisar man till attArbetstidskommittén arbetar med frågan.Det kan väl tyckas vara ett rimligt svar. Problemetär att kommitténs förslag knappast kommer att riks-dagsbehandlas förrän , som vi vetatt en begränsning av övertiden direkt skulle ge utslagi nya anställningar. Vi menar att vi inte kan avvaktaett år eller längre med att begränsa övertidsuttaget.Här krävs direkta åtgärder.Vänsterpartiet har föreslagit en halvering av över-tidstaket och en fördyring av övertiden. Det skulledirekt ge utslag i nya anställningar. Hur kan social-demokraterna, som säger sig vilja halvera arbetslöshe-ten, avvisa detta? Kan vi införa en temporär lagstift-ning när det gäller EU:s arbetstidsdirektiv, varför kanvi då inte göra det i övertidsfrågan i avvaktan på slutbetänkande? Har rådatt vänta? Har de 680 000 människorna som stårutanför arbetsmarknaden råd att vänta?Betänkandet behandlar också en rad motioner omarbetstidsförkortning. Motionerna är gamla, menfrågan är mycket aktuell.Att en arbetstidsförkortning är både önskvärd ochnödvändig har många insett, nu senast den socialde-mokratiska kongressen som enhälligt uttalat sig för enarbetstidsförkortning.Det är därför mycket beklagligt att en majoritet iutskottet avvisar samtliga motioner med att en arbets-tidskommitté sitter och arbetar med frågan. Man avvi-sar t.o.m. vårt förslag om att initiera fler försök medarbetstidsförkortning. Man öppnar inga dörrar. Sam-tidigt vet vi att ett av de problem som kommittén harär att det saknas kunskap om vilka effekter en arbets-tidsförkortning får.Nu är vi hänvisade till teoretiska modeller somalla tar sin ansats utifrån varuproduktion. Det är ensektor som sysselsätter av svenskarbetskraft. Dessa teoretiska studier tar aldrig hänsyntill jämställdhetsfrågor, arbetsskador, arbetsmiljöfrå-gor eller vilka vinster det finns att göra i socialför-säkringssystemen. De fåtal försök som är genomfördai visar just på välfärdsvinster, arbetsmiljö-vinster och effekter på deltidsarbetslösheten. Arbets-tidsförkortningen i visar på sysselsättnings-effekter.När det nu finns en majoritet i riksdag fören arbetstidsförkortning, om jag tolkar den socialde-mokratiska kongressens beslut rätt, är det väl märkligtom vi inte kan ta ett första steg. Vi har i vår motionföreslagit en utökad försöksverksamhet och att rege-ringen tar fram en tidsplan för en arbetstidsförkort-ning. Vi tycker att det är mycket märkligt att social-demokraterna, trots sitt fattade kongressbeslut ifrågan, avvisar t.o.m. dessa förslag.Min fråga till socialdemokraterna blir: Hur tänkerni uppfylla kongressens beslut när ni inte ens villutvidga försöksverksamheten eller ta fram en tidsplanför hur arbetet i frågan skall drivas?Fru talman! Jag yrkar bifall till re-servationer nr 2, 7 och 10.Anf. 14 ()Fru talman! Ni på läktaren och alla ni andra! Tänkom socialdemokraternas kongress hade sagt allt dettasom sade att de hade sagt! Det hade juvarit ett lyft. Tänk om socialdemokraterna stod bakomatt sänka arbetstiden! Men så var det ju inte. Kongres-sen fattade ju ett väldigt intetsägande beslut om kanske eventuellt skulle se över detta. Jag fårnickande instämmanden från socialdemokrater i salenatt så var det.Den här debatten handlar ju dels om EU:s arbets-tidsdirektiv, dels om arbetstiden över huvud taget.Jag skall börja med att säga att jag minns en EU-debatt jag hade inför folkomröstningen om EU-medlemskapet. Det var på en av arbetarrörelsensfolkhögskolor. En socialdemokrat i panelen sade attingenting skulle behöva förändras när det gällde dessafrågor om vi blev medlemmar i . Då sade jag att såkunde det inte vara eftersom det i alla fall skullekomma ett antal direktiv. Men det hette då att ingen-ting skulle behöva förändras.Nu behöver en del saker förändras, och en del ärriktigt bra dessutom. Men myten om att ingentingbehövde förändras kan vi i alla fall skrota vid det härlaget.Vi har accepterat en lösning som innebär att maninförlivar direktivet med hjälp av kollektivavtal. Just iden frågan står vi alltså bakom utskottets majoritet.Jag tycker att det är lämpligt att inte lagstifta om nå-gonting med hjälp av ett direktiv. Det beror helt en-kelt på att det är min och uppfattning attvi skall försöka lämna EU fortast möjligt.Det finns dock undantag, och det gäller maximi-reglerna för arbetstider inklusive övertid. Vi anser attdet är rimligt att begränsa till högst 48timmar i snitt under en fyramånadersperiod.Vi vet att tar väldigt många ordinariearbetstillfällen. Det finns siffror som visar att dethandlar om 50 000-130 000 jobb som skulle kunnatillkomma om vi kom till rätta med övertiden. Man fårdock ta dessa siffror med en nypa salt. Det vore nyt-tigt även om det bara vore 10 000-20 000 jobb. Där-för har vi lagt en reservation som innebär att vi ställeross bakom detta som ett sätt att faktiskt dela på job-ben litet mer.Den intressantaste frågan i det här betänkandet äremellertid detta med arbetstidsförkortningen. Jag skallockså säga att jag stöder reservation 8 som gällerarbetstidsförkortning.Ekonomisk tillväxt i traditionell mening leder intelängre till jobb. Det är inte så enkelt längre som detvar när industrialismen byggdes upp och blommadeför fullt. Det är inte på det sättet längre. Den ekono-miska tillväxten kan vara mycket hög och ändå kansysselsättningen vara mycket dålig och arbetslöshetenmycket hög.Dessutom finns det inga utredningar som egentli-gen visar att man kan ha full sysselsättning med 40timmars arbetsvecka. Det finns inga sådana utred-ningar. En bit in kommer förmodligenmängden lönearbete att vara ännu mindre än i dag.Detta är någonting som vi inte skall vara ledsna över.När jag jobbade fackligt såg vi dettasom ett mål, att faktiskt kunna få mer fri tid. Proble-met var bara att vi skulle se till att fördela på ett mer rättvist sätt.I dag har vi en situation med mycket hög arbets-löshet. Därför finns det alla skäl i världen att sänkaarbetstiden, och fatta det beslutet här och . Dettahar diskuterats , inte minst av kvinnoorga-nisationer inom de gamla partierna. Men de har tyvärrinte fått med sig gubbarna som styr och ställer. Dettaär alltså en grundläggande fråga. Vi kommer aldrignågonsin att få full sysselsättning om vi inte sänkerarbetstiden. Normalarbetstiden måste förändras från40 timmar . Detta måste ske iett enda steg. De förslag som har legat tidigare om skall sänka lederinte till fler jobb. Man måste ta ett stort steg med engång. Detta är kanske en av de allra viktigaste frågor-na.Då kan man få höra att det skulle vara någon sortsplanekonomi att sänka arbetstiden . Detmåste då betyda att 40-timmarsveckan är marknadse-konomi. Då kan man diskutera vad 48-timmarsveckanvar - om det var planekonomi ellermarknadsekonomi eller någon tredje sorts ekonomi.Jag tror att det var den tidigare socialministernsom sade att man delar på arbetslösheten genom attsänka arbetstiden. Det är ju ett väldigt konstigt reso-nemang. Det innebär att man ser detta med arbetsti-den som något mycket statiskt. Den skall vara 40timmar. Det är en naturlag att den är . Ochär den inte delar man på arbetslösheten.Jag tror att vi måste anpassa normalarbetstiden tillverkligheten. Det ökar livskvaliteten för de människorsom får en lägre arbetstid, det ökar livskvaliteten fördem som faktiskt får jobb och det ökar jämställdhe-ten. Dessutom är det faktiskt bra för ekonomin. Det ärju inte så att det blir mindre arbete utfört, men det ärfler människor som delar på det.Jag stöder som sagt var reservation 8.Anf. 15 TALMANNENBetyder det ett yrkande om bifall?Anf. 16 ()Fru talman! Jag stöder den.Anf. 17 ()Fru talman! Bakgrunden till dagens ärende är ettdirektiv från 1993. Det är ett direktiv somskall införlivas i den nationella lagstiftningen senastden 23 november 1996.Regeringen har ju, som det har sagts tidigare fråntalarstolen, tillsatt en kommitté för att utreda arbets-tidsfrågorna, . Den kommitténfick i uppdrag att med förtur föreslå hur införlivandetav EG-direktivet skulle gå till.Jag är ordförande i den kommittén. Vidtiden för behandlingen av den här frågan var jag le-damot. Jag kan nog utan överdrift säga att vi hellrehade sett att kommittén fått arbeta färdigt innan vilämnade fram förslag till ändringar i arbetstidslagen,men fanns inte. Därför föreslog kommitténatt skulle göra minimala för-ändringar i lagen och bara förtydliga skyddsaspekter-na för individen, för att inga frågor skall vara upplåstainnan utredningen överlämnar sitt slutbetänkande. Detblev också regeringens förslag. Det är ett förslag somarbetsmarknadsutskottet nu tillstyrker i sitt betänkan-de.I har vi en djupt rotad tradition som inne-bär att arbetsmarknadens parter kommer överens omspelreglerna genom att teckna kollektivavtal. Dagensarbetstidslag kan ersättas helt eller delvis av kollekti-vavtal mellan de centrala parterna. Det är en traditionsom vi vill värna. Men den är inte lika djupt rotad utei , och det gör att EG-direktivet är skrivet i enannan kultur än i vår svenska. Efter Maastrichtavtalethar emellertid synen på kollektivavtalen förändrats,och avtalen har fått en betydligt starkare ställningäven inom EU. Det är möjligt att införlivadirektiv genom kollektivavtal även om avtalen inteomfattar precis varenda anställd på arbetsmarknaden.Vänsterpartiet vill inte låta sig nöjas med att kol-lektivavtalen gäller, utan föreslår i sin motion att enmängd av direktivets regler skall skrivas in i arbets-tidslagen redan nu.Miljöpartiet vill att reglerna om veckoarbetstidenskrivs in i lagen utan att avvakta Arbetstidskommit-téns arbete.Utskottet delar regeringens uppfattning om att la-gen skall ändras så litet som möjligt , iavvaktan på fortsatta arbete.EG-direktivets regler är minimiregler. Utskottetdelar regeringens bedömning om att arbetstidslagensbestämmelser ger individen minst lika starkt skyddsom direktivet gör. Däremot behöver lagen komplet-teras med vissa inskränkningar när det gäller att teck-na avtal som ersätter lagens bestämmelser. Vid ettsådant tillfälle måste parterna se till att individensskydd inte blir sämre än vad direktivens regler anger.Skulle kollektivavtalens tillämpning bryta mot denbestämmelsen blir avtalet ogiltigt, och arbetsgivarenkan ådömas skadestånd enligt regeringens förslag.Den uppfattningen delar inte . De an-ser i sin motion att det är onödigt med fler sanktioner.De påstår t.o.m. att denna regel är till för att skapakomparativa nackdelar för svenska företag.Fru talman! Jag kan försäkra kammaren att rege-ringen inte föreslår några regler som har till syfte attskapa komparativa nackdelar för svenska företag.Utskottet delar regeringens uppfattning om beho-vet av begränsningar i avtalsrätten och det behov avsanktionssystem som följer därav, och tillstyrker där-för regeringens förslag.Arbetsmarknadsutskottets betänkande behandlarockså motioner från den allmänna motionstiden somberör en mängd olika frågor i anslutning till arbetsti-der och ledighetsbestämmelser. Denna typ av frågoringår i arbete. Kommittén har iuppdrag att utöver behandlingen av EG-direktivetockså analysera konsekvenserna av olika former avarbetstidsförkortningar, och utreda på vilket sättflexibla arbetstidsregler kan införas i svensk lagstift-ning. Utskottet anser att skall låta kommit-tén slutföra sitt arbete, och inte i förväg ta ställningtill de frågor som kommittén skall utreda.Fru talman! Avslutningsvis vill jag för säkerhetsskull yrka bifall till utskottets förslag i dess helhet.Anf. 18 () re-plikFru talman! Vi Moderater säger inte att regeln harsom syfte att skapa konkurrensnackdelar för svenskaföretag, men vi säger att den är ägnad att göra det. Idet avseendet är vi moderater inte ensamma - ett antalremissinstanser har tyckt samma sak.Jag tyckte inte att gav svar på frå-gan om varför Socialdemokraterna framhärdar medatt föreslå införandet av en tredje sanktionsform,nämligen skadestånd för en arbetsgivare som tilläm-par ett avtal som har ingåtts av arbetsmarknadensparter. Det finns inget krav på en sådan skadestånds-sanktion i EG-direktivet. Varför för ni in den?Statsministern stod här ochläste upp regeringsförklaringen. Han sade då att Sve-rige är ett bra land för företagsamhet, och att rege-ringen ytterligare skulle förbättra företagandets vill-kor. Regeringens samlade politik skulle ge förbättrademöjligheter till nystartande, utveckling och expansion,sade han.Menar att detta skadestånd för ar-betsgivare skall vara ägnat att uppmuntra ett antal flerpersoner att starta och driva företag, och dessutomnyanställa folk?Anf. 19 () replikFru talman! är åtminstonekonsekvent i sina uppfattningar. Det är alltid sammabudskap när det gäller någon rättighet eller någotskydd som de anställda skall tillförsäkras. Så fort detkommer ett förslag som reglerar arbetsgivarens frihetatt själv bestämma över arbetskraften protesterarModeraterna.Christel påstår att det föreslagna sank-tionssystemet gör att arbetsgivaren blir skadestånds-skyldig hur han än bär sig åt. Antingen bryter han motkollektivavtalet och blir skadeståndsskyldig för det,eller så bryter han mot lagen och blir skadestånds-skyldig för det. Så är det naturligtvis inte. Om avtaletstrider mot lagen blir det ogiltigt. Man kan ju integärna bryta mot ett avtal som är ogiltigt, eller hur?Om en medlemsstat väljer att införliva EG-direktivet genom att lägga ansvaret på arbetsmarkna-dens parter är det landet också skyldigt att se till attbestämmelsen efterlevs. Därför måste brott mot be-stämmelserna också kunna innebära sanktionsmöjlig-heter. Det är inget konstigt med det. Man måste nogvara tämligen illvillig för att tolka det som att rege-ringen ägnar - det var visst ordet - lagen till attsvenska företag skall få sämre möjligheter än allaandra.Anf. 20 () re-plikFru talman! Det är inte frågan om att vi Moderatergår emot regler som skall ge arbetstagarna ett bättreskydd. Skadeståndsregeln gäller faktiskt när en ar-betsgivare i god tro tillämpar det avtal som hans an-ställda har träffat genom sina arbetstagarorganisatio-ner.Det finns ytterligare en sanktionsform i förslaget,nämligen ogiltighet. Det innebär tillräckliga garantier.Om ett avtal ger sämre minimiskydd för arbetstagarnaär avtalet i den delen ogiltigt - det finns inte. Merlångtgående sanktioner än så krävs inte i direktivet. Isjälva verket vet jag varför Socialdemokraterna ändåframhärdar. Det är därför att de vill bibehålla monopolställning på det arbetsrättsligaområdet.Jag vill fråga om det är viktigareför Socialdemokraterna att tillföra Arbetsdomstolennya arbetsuppgifter än att tillföra nya arbets-tillfällen.Anf. 21 () replikFru talman! Jag har inte, som ,någon juridisk utbildning. Men såvitt jag har lärt migbehandlas brott mot arbetstidslagen i allmändomstol, och avtalstvister behandlas i Arbetsdomsto-len.Socialdemokraterna tycker att det finns ett värde iatt både en avtalstvist och en eventuell påföljd be-handlas och i samma instans, dvs. Därför anser vi att det behövs ett ytterliga-re sanktionssystem i arbetstidslagen.Anf. 22 () replikFru talman! Jag tycker att det är väldigt sympatisktav att redovisa alla tveksamheter runtsättet att införliva direktivet. Hon visar tydligt attsåväl som regeringen har varittveksamma, och att detta har visat sig vara en tempo-rär lagstiftning.Men det räcker inte riktigt med att bara redovisatveksamheterna. Visst skall vi värna kollektivavtalenoch sättet att införliva direktiv med dessa. Det ärviktigt, riktigt och bra. Men då krävs det också attkollektivavtalen är heltäckande, s.k. allmängiltiga,avtal som täcker hela arbetsmarknaden.