prot · GJ0998 · 1996-05-23 00:00:00 — Krav på ytterligare skärpningar avvillkoren, utöver det som framlagts i regeringensförslag, för att nå grundläggande behörighet till hög-skolestudier skapar de begränsningar som hindraralltför många att ta del av de kommande satsningarnapå kompetensutveckling och kunskapslyft, som vi välalla anser vara nödvändiga.Det är väl fler människor med högskoleutbildningsom vi anser att landet behöver? Är det så, måste vi jumed nödvändighet ge flera möjligheten att ta del avhögskolans utbud, inte färre.Med detta vill jag yrka bifall till hemställan i ut-skottets betänkande och avslag på samtliga reserva-tioner.Anf. 142 () replikHerr talman! inledermed att tala om mina drömmars stad och ser dåStockholm från stagnation till expansion.För mig innebär stagnation centralisering. Vi draralltså olika slutsatser av de medel som vi använder.För mig innebär decentralisering att ge ansvar ochvåga delegera. Det innebär tillväxt och möjlighet fördet enskilda och den enskilda högskolanatt få växa utifrån de behov som finns på arbetsmark-naden. tar upp att vi allavill se fler utbildade. Ja, men det får aldrig görasavkall på kvaliteten. Jag vill gärna ha svar på fråganom man är beredd att göra avkall på kvaliteten.Majléne tog här upp att erfa-renheten har visat att det nya betygssystemet intefungerar. Men hur kan erfarenheten ha visat detta närdet nya betygssystemet ännu icke är i full funktion?Det nya systemet är ju faktiskt inte helt sjösatt i ochmed att det nya betygssystemet ännu inte har slagitigenom. Därför förstår jag inte varför man dömer utett system i förtid.Anf. 143 () replikHerr talman! Just begreppen kvalitet och kvantitetskapar kanske den största klyftan mellan oss social-demokrater och moderater i alla debatter som vi be-driver när det gäller utbildningspolitik. Jag skulle viljapåstå att den höga allmänbildningsnivå som vi faktiskthar i vårt land beror på att vi har gett så många män-niskor möjligheter att skaffa sig en rejäl utbildning. Iländer där man i stället har valt att satsa på den typenav kvalitet som förespråkar,vilket jag skulle vilja kalla elitism, har det visat sig blistora svårigheter och problem på utbildningssidan. Jagvill nämna som en nästan sinnebild för dentypen av utbildningssyn. För att kunna höja allmän-bildningsnivån och få in fler personer på högskoloroch fler högskoleutbildade i arbetslivet tror jag att detkrävs en kvantitativ satsning på kvalitet. Det är välhär vi skiljer oss åt allra mest.Anf. 144 () replikHerr talman! Ja, haralldeles rätt. Det som skiljer oss åt är ideologiskt.Moderater har alltid arbetat för kvalitet, och social-demokrater har alltid arbetat för kvantitet.Om vi skall tala om behovet av att ha godkänt ikärnämnen, säger attgymnasieskolan är så pass bra att vi inte behöverkräva godkänt i kärnämnen när eleverna söker tilluniversitet och högskolor. Men är det så att cirkaen tiondel av alla elever i gymnasieskolan icke hargodkänt i kärnämnena. Är det acceptabelt?Anf. 145 () replikHerr talman! Nej, det är inte acceptabelt. Det ärskolans ansvar att se till att så många som möjligt aveleverna når godkändnivån. Jag inser - det gör säkertMargareta E också - att alla elever kanskeinte når dit. Men vad vi talar om är ju behörig-hetsregler för att kunna söka till högskolan.Jag tycker att den debatt som förs om ämnetsvenska är en mycket teoretisk och märklig debatt.Hur skall någon som är underkänd i ämnet svenskaspråket kunna vara godkänd i så många andra kär-nämnen och ämnen på gymnasieskolan att han uppnåren godkändnivå som är av det totala poänganta-let på ett nationellt program? Det är för mig enmycket märklig syn på det hela. Då har man teoretise-rat och plockat fram hypoteser, som jag tror stämmerväldigt dåligt överens med verkligheten.Anf. 146 () re-plikHerr talman! taladeom precis det som jag ville ställa min fråga kring,nämligen hur man kan acceptera ett system där elevergår vidare i högskolan utan att ha godkänt i kärnäm-nena. Det går ju inte att jämföra med hur det är ,när vi har ett annat betygssystem. Meningen är att detskall bli ett betygssystem där man har en lägsta gräns,som innebär att eleven måste komma över den ribbanför att vara godkänd, men att han får chansen igen omhan inte klarar sig vid det första tillfället. Men nuspelar det plötsligt inte någon roll på vissa områden,utan eleven kan komma vidare utan att klara denribban. Jag tror att det vore att gå fel väg. I stället föratt hjälpa fram gymnasiet sänker man högskolan.Jag måste ställa frågan. Om det är så som MajléneWesterlund Panke säger, att ingen skulle klara sig påhögskolan utan att vara godkänd i svenska, varför kanman då inte ställa det kravet? Varför föreslår ni intedet?Anf. 147 () replikHerr talman! Om jag sade högskolan i det här fal-let sade jag fel. Jag menar att ingen i gymnasieskolanklarar att få godkänt i alla övriga ämnen, innebärandeatt man når av godkändnivån på samtliga kursersom man läser, om man är underkänd i svenska. Detär det som jag menar är ett mycket teoretiskt, hypote-tiskt resonemang, som inte stämmer överens medverkligheten.Jag utgår också från, med tanke på det poängantalsom kärnämnena omfattar på ett nationellt program , att man är godkänd i de allra flesta kärnämnenom man har nått 90-procentsnivån, godkändnivån.Jag vill återigen betona det jag sade i mitt anfö-rande, dvs. att detta är en oerhörd skärpning jämförtmed de krav som ställs på allmän behörighet.Om vi nu skall bli hypotetiska på den sidan, innebärdet att en elev kan gå igenom gymnasieskolan medelva ettor i betyget och ändå ha uppnått allmän behö-righet till högskolan.Anf. 148 () re-plikHerr talman! Jag tror inte att sade fel, men möjligen menar jag att tankenbakom förslaget är fel. Om det nu är så, som MajléneWesterlund Panke säger, att man inte skulle få god-känt i tillräckligt många kärnämnen på gymnasiesko-lan om man inte hade godkänt i ämnet svenska, hadeni väl kunnat ställa kravet att man skall ha godkänt isvenska.Det illustrerar något annat, menar jag, nämligenatt jag tror att ni inte har tänkt färdigt i era förslag. Jagmåste själv erkänna att jag inte är så tvärsäker att jagalltid kan säga att jag har tänkt färdigt och att det intefinns någonting att tillägga. Jag undrar vad det är somgör att ni är så fruktansvärt bergsäkra på att allt det ninu föreslår är rätt, att det inte finns något ytterligareatt diskutera. Jag undrar om ni är så säkra på det dendag det här är genomfört i verkligheten och studenter-na och högskolorna faktiskt drabbas av allting ni nuföreslår.Då undrar jag bara: Hade det inte varit bättre attha den hållningen att vara beredd att diskutera ochlyssna på invändningar och att göra ändringar i försla-gen? Hade det inte varit en klokare hållning?Anf. 149 () replikHerr talman! Vi har diskuterat flera olika förslagtill var den grundläggande behörigheten skall ligga.Vi har också diskuterat kärnämnen. Vi har kommitfram till att just det förslag som ligger är det förden enskilde studenten och den enskilde eleven pågymnasieskolan bästa förslaget.Anf. 150 () replikHerr talman! Det är inte första gången somMajléne väljer att ge oss andra enlitet mer allmän föreläsning i sitt inledningsanförandeoch bara i förbigående beröra det som betänkandethandlar om.Jag tyckte ändå att jag kunde utläsa att vi är över-ens när det gäller att vi vill öppna universitet ochhögskolor för så många studenter som möjligt. Förmig innebär det att jag också vill att nya grupper avstudenter skall söka sig till universitet och högskolor,dvs. de som vi inte har lyckats nå.Men drar en helt annanslutsats. Hon ställer sig bakom ett antal beslut sominnebär inskränkningar av möjligheterna på fleraområden. Tror att nikommer åt den sociala snedrekryteringen genom attinföra färre standardbehörigheter, begränsa urvalsme-toderna, införa en kvotering för hur stor del av studen-terna som skall tas in på betyg, högskoleprov osv. ?Jag har inte kommit fram till den slutsatsen. Jag för-står inte hur det är möjligt att få de här två sakerna attgå ihop. Jag skulle gärna vilja ha en förklaring till det.Anf. 151 () replikHerr talman! Det är i alla fall skönt, med tanke påalla reservationer som ständigt finns till utbildningsut-skottets betänkanden, att vi är överens om någonting,nämligen att vi skall bereda studenter från så mångasamhällsgrupper som möjligt tillträde till högskolan.Det är naturligt att vi som så länge har arbetat med dehär frågorna funderar och kommer fram till slutsatsersom vi tycker bäst gynnar enskilda studenter somsöker till högskolan.Jag skulle i det här sammanhanget väldigt gärnavilja ta upp frågan hur en utbyggnad av särskilda provligger i linje med att bereda så många studenter sommöjligt tillträde till högskolan, och om särskilda provskulle ha ett bättre prognosvärde för studieresultatenän betyg och högskoleprov. Jag tror inte att det finnsnågot urvalssystem vid högskolan som skullevara mer subjektivt än vad särskilda prov skulle kunnabli. Hårdrar man det riktigt ordentligt, kan man kan-ske säga att de som har största chansen att komma inpå läkarutbildning efter intervjuer och personliga testär söner till läkare. Man kanske också skulle kunnasäga, att om det var samma prov och urvalssystem tilllärarutbildning var det döttrar till lärare som hadestörsta chansen att komma in.Jag tror alltså inte alls på de särskilda provens s.k.objektivitet och goda prognosvärde. Vad man gör äratt man sorterar bort studenter som man inte vill ha iutbildningen.Anf. 152 () replikHerr talman! Vi har prövat centrala antagningsreg-ler , och det har inte lett till attvi har fått ett breddat utbud eller till att fler nya grup-per har sökt till universitet och högskolor. har viunder en väldigt haft ett annat system - somvi alltså inte har kunnat utvärdera - och jag är ganskaövertygad om att det skulle ha lockat till sig helt nyakategorier av studenter.Jag beklagar att det inte har kunnat fortsätta. Jagförstår fortfarande inte när hon säger att hon vill få in fler, samti-digt som hon vill strypa möjligheterna.Det är ju inte tanken att särskilda prov skall varaden enda urvalsmetoden. Det skall finnas flera olikaurvalsmetoder. De enskilda högskolorna skall kunnavälja att kombinera flera urvalsmetoder för att hittastudenterna så träffsäkert som möjligt.Jag tror att det nya systemet, som fått vara i kraftalldeles , skulle ha lett till en breddning.Jag beklagar återigen att det inte får fortsätta.Anf. 153 () replikHerr talman! Jag kan också beklaga att vi när vi äröverens om målet inte kan komma överens om meto-derna att nå dit.Jag vill upprepa att jag tror att ju fler sådana härsmala ingångar vi skapar till de olika utbildningarnapå högskolorna desto fler hinder sätter vi upp för olikagrupper. Särskilda prov är en smal urvalsmetod.Anf. 154 () replikHerr talman! Jag vill svara på sista fråga, om vi hade som gemensamt målatt få fler studenter till högskolan. Jag vill bejaka det.Självklart står vi också bakom målet att det skallfinnas möjlighet och platser för hälften av varje års-kull att läsa vidare på högskolan.Ett problem är att den sociala snedrekryteringen ärlikadan som den var när manbörjade prata om den. Ett stort utbud av ingångar ihögskolan gynnar ungdomar som kommer från tradi-tionellt icke studievana miljöer.Majléne säger att det bara ärläkardöttrar och läkarsöner som kommer in på hög-skolan om man använder särskilda prov som ur-valsmetod till läkarutbildningen. Jag rekommenderarMajléne att se på hur intagningen iLinköping ser ut. Dels är det den mest översökta lä-karutbildningen i landet dels har man studenter medoerhört varierande bakgrund. Man kan nästan pro-gnostisera att dessa studenters empatiska förhållnings-sätt är annorlunda än den traditionella gymnasistens,som kommer direkt från gymnasiet med mycket brabetyg.Slå inte bort tanken på särskilda prov. Det finnsmånga möjligheter att utnyttja detta tillsammans medhögskoleprov, betyg och annat, för att fånga de män-niskor som passar för en viss utbildning. När det gäl-ler sjuksköterskor t.ex. handlar det ju inte bara om attvara duktig i huvudet. Man måste vara praktiskt kun-nig och ha ett förhållningssätt till andra människorsom går att utveckla.När säger nej till sär-skilda prov avvisar hon också en lång rad människorsom skulle passa för en viss utbildning.Anf. 155 () replikHerr talman! Precis som i utskottets betänkandeoch regeringens proposition säger vi inte strikt nej tillsärskilda prov. Vi säger att det måste vara en restrik-tivitet för särskilda prov. Vi har ingen övertro på attsärskilda prov skulle vara mer objektiva vid antag-ningsförfarandet än betyg och högskoleprov.När det gäller studenter som kommer från studie-ovana hem är jag lika orolig som föratt vi aldrig verkar nå fram till den gruppen. Det är jude som måste utgöra de resterande procenten upp till50 %.Jag tror att ju fler olika urvalskriterier och jumindre överblickbarhet man skapar för behörighet tillhögskolorna desto svårare är det för den här kategorinelever att söka till högskolorna. Man måste ju samti-digt ha en viss vana att söka sig fram och skaffa siginformation om vilka regler som gäller på olika plat-ser i . Det får aldrig bli så att det viktigaste ärvar man läser och inte vad man läser.Anf. 156 () replikHerr talman! I vissa fall kan det vara viktigt varman läser. Den som vill ha en civilekonomutbildningmed småföretagarinriktning skall naturligtvis söka sigtill den ort där den utbildningen ges, dvs. ellerJönköping.Jag skulle vilja ta upp en annan sak som diskute-rats här tidigare. Det gäller frågan om kärnämnen idet nya gymnasiet kontra hela utbudet av ämnen. Meddet resonemang som förgöder man den brasa som redan brinner av kritik motatt alla skall läsa kärnämnen i det nya gymnasiet. Detär synnerligen olyckligt. visar regeringen att detegentligen inte var så viktigt med kärnämnen. Om viskall hålla fast vid att det är viktigt med kärnämnenmåste de också betyda något den dag man går utgymnasiet. Det är oerhört ledsamt.Anf. 157 () replikHerr talman! Kärnämnena är kanske det mest vä-sentliga i den nya gymnasiereformen för att höja denallmänbildningsnivå som vi har talat om . Manhar gemensamma kärnämnen i varje nationellt pro-gram oberoende av om det leder mot yrke eller teore-tiska studier. Vi kanske inte i första hand ser dem sombetygsättande ämnen, utan som den allmänbildnings-höjning de kommer att innebära för de elevgruppersom inte fått någon teoretisk utbildning.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutUbU11 Tillträde till högre utbildning m.m.Mom. 1 (avslag på propositionen såvitt avser tillträdetill grundläggande högskoleutbildning)1. utskottet2. 1 (m, fp)Votering:204 för utskottet91 för res. 154 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 141 s, 21 c, 16 v, 14 mp, 12 kdsFör res. 1: 70 m, 21 fpFrånvarande: 20 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsMom. 2 (riktlinjer för grundläggande behörighet)1. utskottet2. 2 (m, fp)3. res. 3 (c)Förberedande votering:Kammaren biträdde res. 2 genom uppresning.Huvudvotering:183 för utskottet91 för res. 223 avstod52 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 141 s, 16 v, 14 mp, 12 kdsFör res. 2: 70 m, 21 fpAvstod: 2 s, 21 cFrånvarande: 18 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsMom. 3 (riktlinjer för särskild behörighet)1. utskottet2. 5 (fp)Votering:187 för utskottet21 för res. 588 avstod53 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 142 s, 10 m, 5 c, 16 v, 14 mpFör res. 5: 21 fpAvstod: 60 m, 16 c, 12 kdsFrånvarande: 19 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsEva () anmälde att hon avsett att avstå frånatt rösta men markerats ha röstat ja.Mom. 4 (funktionshindrades möjligheter till högreutbildning)1. utskottet2. 6 (mp)Votering:228 för utskottet14 för res. 654 avstod53 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 143 s, 17 m, 19 c, 21 fp, 16 v, 12 kdsFör res. 6: 14 mpAvstod: 52 m, 2 cFrånvarande: 18 s, 11 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsEva () anmälde att hon avsett att avstå frånatt rösta men markerats ha röstat ja.Mom. 5 (riktlinjer för användningen av särskilda provvid urval)1. utskottet2. 9 (mp)Votering:164 för utskottet15 för res. 9118 avstod52 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 143 s, 2 c, 1 fp, 16 v, 2 kdsFör res. 9: 1 fp, 14 mpAvstod: 70 m, 19 c, 19 fp, 10 kdsFrånvarande: 18 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsMom. 6 (riktlinjer för tillgodoräknande av arbetslivs-erfarenhet)1. utskottet2. 11 (mp)Votering:217 för utskottet14 för res. 1166 avstod52 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 143 s, 4 m, 21 c, 21 fp, 16 v, 12 kdsFör res. 11: 14 mpAvstod: 66 mFrånvarande: 18 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsMom. 7 (riktlinjer i övrigt för urval)1. utskottet2. 15 (kds)Votering:167 för utskottet12 för res. 15118 avstod52 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 143 s, 16 v, 8 mpFör res. 15: 12 kdsAvstod: 70 m, 21 c, 21 fp, 6 mpFrånvarande: 18 s, 10 m, 6 c, 5 fp, 6 v, 4 mp, 3 kdsMom. 9 (innehållet i högskolornas lokala antagnings-ordningar)1. utskottet2. 17 (kds)Kammaren biföll utskottets hemställan med acklama-tionÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgav kam-maren att återstående ärenden på dagens föredrag-ningslista fick avgöras i ett sammanhang vid arbets-plenum onsdagen den 29 maj.8 § Huvudmannaskapet för gymnasial utbild-ning, m.m.FöredrogsUtbildningsutskottets betänkande 1995/96:UbU10Huvudmannaskapet för gymnasial utbildning, m.m.(prop. 1995/96:183)Anf. 158 ()Herr talman! I den proposition som ligger tillgrund för dagens debatt skriver regeringen följande:"Regeringens uppfattning är att det i första hand ärkommunerna som skall vara huvudmän för all utbild-ning i gymnasieskolan och komvux, dvs. även utbild-ningar inom naturbruk och omvårdnad. Detta skulleinnebära att ett landsting först efter överenskommelsemed en kommun skulle ha möjlighet att som huvud-man anordna gymnasieutbildning. I avvaktan på att ettsådant förslag kan läggas föreslår vi nu ändringar iskollagen som löser ett antal problem av mer akutkaraktär. "Detta citat tycker jag mycket väl karakteriserar re-geringens förslag. Hela propositionen - och betänkan-det - är inkonsekvent och motsägelsefull. Mitt intryckär att regeringen egentligen vill föra över både om-vårdnads- och naturbruksprogrammen till kommu-nerna och att kommunerna skall vara huvudmän fördem. Regeringen har drabbats av beslutsvånda ochhamnat i långbänk. Man orkar inte ända fram. Ellerkan detta tolkas på något annat sätt? Man väljer att tabort landstingens företrädesrätt, gentemot kommuner-na, att bedriva omvårdnads- och naturbruksprogram-men. Det kompenseras genom att landstingens möj-lighet att bedriva utbildning i gymnasieskolan, dengymnasiala vuxenutbildningen och påbyggnadsut-bildningarna vidgas. Tala om inkonsekvens!Man ställer sig frågan: Hur kommer det att se utden dagen då regeringen äntligen bestämmer sig föratt lägga fram en proposition för om attlandstingens utbildningar skall föras över till kommu-nerna? Det är ju egentligen det man vill. På vilket sättskall landstingen då kompenseras?Jag är mycket intresserad av att få ett svar av Ag-neta . Kanske kan hon lyfta på förlåten ochtala om för oss hur den konstruktionen skall se ut.Man borde trots allt ha funderat en del på detta.Den moderata ståndpunkten är att i dagborde ta ställning till huvudmannaskapet för dengymnasiala utbildningen m.m. i stället för att spelamed i de skenmanövrar som Utbildningsdepartemen-tet på grund av senfärdighet och beslutsvånda harägnat sig åt. Vi anser att de utbildningar inom gym-nasieskolan och komvux som bedrivs i lands-tingens regi skall föras över till kommunerna och attkommunerna också skall bli huvudmän för dem.Samma ståndpunkt hade vi 1991 när fattadebeslut om den nya gymnasieskolan. Det som vi ansågdå anser vi , nämligen att landstingen inte skallbedriva utbildning eller vara huvudmän.Den ståndpunkten delar också lärarnas organisa-tioner. De uppvaktade utskottet ochbegärde att skulle fatta beslut om att dessautbildningar skall föras över till kommunerna och attkommunerna skall vara huvudmän.Det förslag som ligger på bord innebäratt en kommun och ett landsting, om de inte kommeröverens om huvudmannaskapet, båda kan bedrivautbildningen inom omvårdnads- och naturbrukspro-grammen. Förslaget riskerar att leda till splittring ochslöseri med resurser i stället för till samverkan ochsamordning.Vi moderater har i vår motion föreslagit en lös-ning på detta problem, nämligen att möjligheterna förkommunerna att lägga ut utbildning på entreprenadskall stärkas. Den gällande lagstiftningen möjliggördetta endast i sådana ämnen som enligt skollagenbetecknas som estetiska, ekonomiska, tekniska elleryrkesinriktade. Lagen om entreprenadsförhållanden iskolan bör förtydligas så att det blir möj-ligt för kommunerna att i ökad omfattning uppdra åtandra utbildningsanordnare att bedriva undervisninginom ett flertal ämnen.Detta har regeringen inte orkat komma fram till. Ipropositionen för man ett resonemang. Man uppleveratt det är ett problem om kommunerna lägger ut ut-bildning på entreprenad till exempelvis landstingen.Man säger att landstingen skulle få flera uppdragsgi-vare. Man utgår från att kommunerna i de flesta fallskulle lägga ut detta uppdrag.Men det omvända råder ju faktiskt . Omlandstinget bedriver en utbildning kommer elevernafrån en mängd olika kommuner. Alltså måste manförhandla med respektive kommun om ersättning. Dethandlar fortfarande om att regeringen inte orkar ändafram, och det är ganska trist.Man vidgar landstingens rätt att bedriva även and-ra påbyggnadsutbildningar. Vår uppfattning om dettaredovisade vi i debatten om den kvalificerade efter-gymnasiala yrkesutbildningen. Vi anser att dessapåbyggnadsutbildningar skall läggas i den nya yrkes-högskolan.Avslutningsvis vill jag ställa en fråga till AgnetaLundberg: När kommer regeringen att orka ända framoch lägga en proposition på bord där manföreslår att kommunerna ensamma skall vara huvud-män, även för naturbruks- och omvårdnadsprogram-men?Därmed yrkar jag bifall till reservation 1.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajournera förhand-lingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.8 § (forts.) Huvudmannaskapet för gymnasialutbildning, m.m. (forts. UbU10)Anf. 159 ()Fru talman! Utskottet delar regeringens uppfatt-ning att det i första hand är kommunerna som skallvara huvudman för utbildning i gymnasieskolan ochkomvux - dvs. även för utbildningar inom naturbrukoch omvårdnad. Det skulle innebära att ett landstingförst efter överenskommelse med en kommun harmöjlighet att som huvudman anordna gymnasieut-bildning. Enligt regeringen måste dock vissa frågorom skatteväxling m.m. beredas ytterligare innan ettförslag med den innebörden kan läggas.I avvaktan på att ett sådant förslag kan läggas fö-reslås vissa ändringar i skollagen som löser ett antalproblem av mer akut karaktär. Svenska Kommunför-bundet och har i en gemensamskrivelse hemställt om att regeringen skyndsamt vid-tar åtgärder som underlättar för skolhuvudmännen attsamverka; detta mot bakgrund av att nuvarande lag-stiftning skapar problem och förhindrar att resursernaanvänds på ett effektivt sätt.Utskottet ser positivt på att regeringen nu som ettförsta steg på en långsiktig lösning i huvudmanna-skapsfrågan föreslår förändringar i skollagens regler isyfte att lösa akuta problem. Utskottet utgår från attregeringen, när den ytterligare beredning av vissafrågor som regeringen aviserat är genomförd, tämli-gen snart återkommer i ärendet till riksdagen.Ulf ställde några frågor till mig. Han undra-de om det beror på en brist på beslutsförmåga att maninte tagit steget fullt ut. Nej, så är det inte. Det ärprecis som jag har sagt.