prot · GK094 · 1996-09-20 00:00:00 — De s.k. Hörn-lundspengarna bidrog till att skapa tusentals och återtusentals nya jobb runt om i landet. Under förra åretskedde en förstärkning av detta arbete i samband meduppgörelsen mellan och regeringen.Genom sysselsättningspropositionen gavs det nyamöjligheter att satsa resurser för att stärka en regionalnäringspolitik. Detta arbete är viktigt. Man kan ute iregionerna direkt ta fram projekt, stimulera till företa-gande och satsa på nya arbetstillfällen.Det är viktigt att vi sätter näringspolitiken i fokuspå den regionala nivån. Förenklingsdelegationen, somskall lägga fram förslag om förenkling av regelverketför företagen, kommer att ha särskild stor betydelseframför allt för de mindre företagen. Det är viktigt attFörenklingsdelegationen snabbt kommer med kon-struktiva förslag för att göra det lättare att äga ochdriva företag. måste bli en bra företagarna-tion.Under det riksdagsår som vi har framför osskommer en eller flera av tre betydelsefulla frågor förekonomin och jobben att avgöras. Det gäller löne-bildningen, EMU och omställningen av energisyste-met.Nu några ord om lönebildningen. har interåd med en lönebildning som går utanför vad sam-hällsekonomins ramar tillåter. Då skulle hela sane-ringsarbetet, som så mödosamt men ändå så fram-gångsrikt har bedrivits, ödeläggas. I första hand ärlönebildningen ett ansvar för arbetsmarknadens par-ter, men om de misslyckas med att nå enighet påsamma sätt som de misslyckades när det gällde ar-betsrätten, blir det till syvende och sist ett ansvar föross politiker. Vi skall vara bredda på en sådan situa-tion.Av stor betydelse för att skapa ett starkare Sveri-ge, för att få en bättre tillväxt i ekonomin och för attfå en högre kompetens för att kunna möta den inter-nationella konkurrensen är också den omfattandeutbildningssatsningen. Särskilt viktigt är decentralise-ringen av den högre utbildningen där de små ochmedelstora högskolornas spelar en utomordentligtbetydelsefull roll.Satsningen på de små och mindre högskolornasresurser förstärks . Det är också viktigt med fastaforskningsresurser till de mindre enheterna. Det inne-bär inte att man gör avkall på kvaliteten, som detibland litet föraktfullt påstås från olika håll. Tillsam-mans med regeringen har vi kommit överens om ra-marna, satsningarna och prioriteringarna när det gällerhögskolan. Däremot avvisar vi från Centerpartietförslaget om att förändra reglerna för de olika stiftel-serna och överta makten över forskningstiftelserna.Detta är ingenting nytt, utan det känner det svenskafolket till.Fru talman! Årets budgetproposition är ett ge-nombrott för en ny syn på landsbygd och lantbruk.Denna viktiga sektor ses numer i sitt rätta perspektiv,nämligen som bas för nya, miljövänliga jobb och förutveckling i hela landet. Mer av EU:s miljöstöd tashem till gagn för både miljön och jobben. Dessutomuppräknas anslaget för drift och underhåll av landetsmest finmaskiga vägnät. Jag vill betona att vi ser dettasom en betydande centerframgång.Fru talman! Trots att samhällsekonomin förbättrasoch blir allt starkare tvingas många människor levaunder mycket knappa ekonomiska förhållanden. Allt-för många är i behov av socialbidrag. Pengarna räckerinte till. Alltför många människor faller också utanförvåra generella trygghetssystem. Detta är inte bra.Socialtjänsten ställs inför trycket av ett ökat socialbi-dragsbehov. Situationen för de människor som ärberoende av socialbidrag är därför mycket svår. Detfinns anledning att i större utsträckningägnar tankar kring dessa frågor.Förhållandena och levnadsnivån för de människorsom är beroende av socialbidrag är inte tillräckligtanalyserade. De ekonomiska förutsättningarna harundersökts för många andra grupper t.ex. pensionä-rerna. Jag anser att det finns anledning att genomföraen levnadsnivåundersökning kring situationen för demänniskor som är beroende av socialbidrag.Jag vill därför, avslutningsvis, fråga finansminis-tern om han är beredd medverka till en sådan analysför att därefter kunna vidta åtgärder för att skapa ettmera heltäckande trygghetssystem så att de människorsom faller utanför systemet och som är beroendeav socialbidrag kan komma in i systemet och därmedfå en stabilare och ekonomiskt tryggare tillvaro.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! kommer den öppna arbets-lösheten att vara . Jag gissar att nästan allakänner igen uttalandet. Det var det löfte som gjordeatt Socialdemokraterna vann valet 1994.Enligt tabellerna i dagens budgetproposition skalldenna föreställning köras i repris. I nästa valrörelse,, kommer återigen att lova att omett år skall den öppna arbetslösheten vara under 5 %.Men då gäller det alltså inte 1995 - det är ju redanpasserat - utan ! Vad som har hänt med arbets-lösheten under fyra långa år däremellan kommer hanatt tala mycket, mycket tyst om. För de arbetslösa ärdet många förlorade år.Det var ett falskt budskap i valrörelsen , ochdet finns en stor risk för att det blir lika falskt i valrö-relsen 1998. Om det är fråga om bristande insikt ellerrent lurendrejeri vet jag inte. Men förlorarna är underalla omständigheter de arbetslösa och deras familjer,som trodde att de röstade på en sysselsättningspolitiksom inte finns, vilken byggde på glädjekalkyler ochfelaktig verklighetsbild. Jag tror att socialdemokratinsbrutna löften har bidragit till att alltfler människor intelängre vågar tro på politiska budskap. Det har bliviten ökande klyfta mellan medborgare och politiker, etttilltagande problem för demokratin.Så här i halvtid har den öppna arbetslösheten par-kerat sig på . Den totala arbetslösheten, alltsåalla människor som är utan jobb och som vill ha ettjobb, är högre än och stigande. Enligt regering-ens egna siffror kommer den att ligga kvar där nästaår eller vara högre. 1997 kommer den rent av att varanågra tiondelar högre än . Utvecklingengår i fel riktning. Dessa siffror tvingar ju regeringenatt erkänna att läget är sämre än man vad man självtrodde så sent som . Sysselsättningen minskar,och kommer färre människor att kunna för-sörja sig på eget arbete än . Detta är ettmonumentalt misslyckande.Fru talman! Budgetpropositionen präglas trotsdetta av en egendomlig förnöjsamhet, ja, nästan skrytibland, över hur bra allting har varit. Detsamma gällerför övrigt anförande. Jag tror attdetta är ett stort misstag, för människor känner inteigen bilden av att allting är jättebra och har blivitbättre i . De flesta människors vardag känne-tecknas inte av att det är bra eller bättre än vad det vari går. Nästan alla är tvärtom väldigt oroliga - över detegna jobbet, för någon släkting eller vän som riskeraratt bli arbetslös, för något barn som inte får jobb, föratt pengarna inte räcker, för att pensionen är för liten,för att vården inte fungerar, för att omsorgen när manblir gammal inte skall vara tillräckligt bra och för attskolan inte ger tillräckliga kunskaper. Oron är väldigtstor. Regeringens förnöjsamhet vittnar om en verklig-hetsflykt, som jag tror är ett stort misstag. Mångaförstår också att detta med kvaliteten i vården ochskolan hänger ihop med jobben. Men klarar man intejobben, som regeringen nu visar att man inte kan,tvingas många människor att leva på a-kassa, social-bidrag eller andra offentliga pengar och då räcker juinte skattepengarna till en bra skola och en bra vårdoch omsorg. Därför är kampen för jobben, mot arbets-lösheten, huvudfrågan för oss i Folkpartiet.Nu säger naturligtvis regeringen att kampen motarbetslösheten är en huvudfråga även för dem. Mendet man gör är ju bevisligen helt otillräckligt och ilånga stycken felaktigt, eftersom resultatet visar attmålet inte uppnås. Enligt de egna prognoserna klararman inte det uppsatta målet. Ännu vid sekelskiftetkommer var tionde människa att gå utan jobb.Under två års tid har regeringen nu sagt att åtgär-der för att stärka tillväxten och minska arbetslöshetenskall komma, och det står det även . Åtgärdernaskall, står det, redovisas för varje halvår iden uppföljning som vi skall få. Men varför i all sindar vänta? Varför är det inte redan gjort? Varför görsdet inte under alla omständigheter nu? Nästa uppfölj-ning skall komma . Det är mer än etthalvt år till dess. Tänker regeringen och Centerpartietinte göra någonting i kampen mot arbetslöshetenförrän om ytterligare , och vad tänker man iså fall göra då? Det står inte ett ord om detta.Jag har på grundval av dagens finansplan bara enenda fråga till och vill ni få ned arbetslösheten?Fru talman! bedriver en konstruktivoppositionspolitik. Vårt recept mot arbetslöshetskri-sen heter jobb genom företagande. Vi har hela tidenlagt fram förslag som både har skapat förutsättningarför fler jobb genom företagande och innehållit enansvarsfull budgetsanering genom besparingar. Vi harinte hemfallit åt någon godispåse-politik och kommerinte att göra det, i motsats till vad Socialdemokraternagjorde i opposition. Varje regering måste sanera deoffentliga finanserna - valet står mellan att göra detpå ett bra sätt eller på ett dåligt sätt. Det finns majori-tet i för budgetsanering som bidrar till flerjobb eller budgetsanering som bidrar till färre jobb.Regeringens val framgår av att skatteinkomsterna har ökat med och av attjobben har blivit färre. Man säger nu att det behövsett gemensamt ansvarstagande i kampen mot arbets-lösheten, för man inser uppenbarligen att man inteklarar det själv. I denna arbetslöshetskris som ErikÅsbrink vet är mycket allvarlig, fast han försöker attskyla över det, kommer att bidra medförslag som ger just jobb genom företagande, fortsattbudgetsanering och fortsatt låg inflation.Den bestående arbetslöshetskris som regeringen,enligt dagens budskap, ganska passivt åser riskerar attförsvaga och försämra förtroendet för ochskapar osäkerhet om den framtida ekonomiska politi-ken. Traditionalistiska krafter inom socialdemokratinoch inom dem näraliggande organisationerna bliralltmer högljudda i kraven på olika former av finans-politiska stimulanser, mindre betydelse för låg infla-tion samt krav på nya skatter och ökade bidrag. Ty-värr andas ju redan finansplanen litet grand om efter-gifter av förment fördelningspolitiskt slag. Ju längrearbetslösheten består och ju närmare valet vi kommer,desto mer högljudda kommer dessa röster att bli.Osäkerheten kommer att öka om i fall regeringenorkar att stå emot. Det är ett allvarligt problem somkommer att försvåra och försämra läget för de arbet-lösa.Fru talman! har halva mandatperioden gått.Allt det som regeringen inte har orkat med och därförskjutit måste faktiskt beslutas. lönebildningen, arbetsmarknadens flexibilitet,energipolitiken, pensionssystemet och den offentligasektorn. Vad regeringen vill göra på dessa områdenframgår inte alls. Man har nämnt dessa ord, men detstår inte ett smack om vad det är man vill göra. Det ärväldigt illavarslande att man inte vet vad man vill. Detsom faktiskt står i finansplanen är också illavarslande,t.ex. offentliga överskott för att finansiera framtidainvesteringar. gjorde en poäng av detta.En naturlig fråga är naturligtvis om detta avser inves-teringar i naturgas för att kompensera nedläggning avinhemsk kraftproduktion. Det är väldigt illavarslandeatt pensionärernas premiereserver skall räknas in i denoffentliga sektorn - det är ju pensionärernas pengar.Det är mycket illavarslande att man ägnar så mycketmöda åt att öka den politiska maktsfären, i forsk-ningsstiftelserna och genom iökade bidrag till fackliga organisationer. Det är ocksåmycket illavarslande att klagar över attde offentliga finanserna i är så känsliga förkonjunktursvängningar, men ändå bygger sina kalky-ler på att de offentliga utgifterna är två tredjedelar avBNP och att det inte finns någon konjunktursvacka.Den allvarligaste frågan, fru talman, är ändå: Hurtänker få ned arbetslösheten?(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! Regeringen bjuder in svenska folkettill ett gemensamt ansvarstagande sade statsministerni regeringsdeklarationen. Det är bra, men ansvarhänger nära samman med makt. En människa somkänner sig ratad och förnedrad - det gäller mångaarbetslösa och många som tvingas söka socialbidrag -kan inte tvingas ta ansvar för något som andra harbeslutat långt över deras huvuden.Jag måste tyvärr ge och rätt när de säger att regeringen saknar ettkonkret program mot arbetslösheten. Regeringentycks bara ha en grundläggande idé om hur arbetslös-heten skall halveras: Att genom budgetsanering få nedräntan och därmed få fart på ekonomin. Men inte ensden idén tycks fungera , för den reala räntan ärfortfarande avskräckande hög. Jag tror, ,att ni måste vända på resonemanget. Det är inte bud-getsaneringen som skall få ned arbetslösheten, utandet är den minskade arbetslösheten som skall stärkade offentliga finanserna.Att jag delvis kan hålla med ochAnne betyder självklart inte att vi har gemen-samma idéer om hur arbetslösheten skall bekämpas.Tvärtom gapar det en avgrund mellan högerns ochvänsterns idéer. och : Eraidéer prövades faktiskt! Era skattesänkningar pröva-des. Det ledde till massarbetslöshet. De idéer som jagvet att och hans parti är inne på, innebärpå att vi skall få ett samhälle där det, som iEngland, förekommer lönenivåer på itimmen. Detta är löner som gör att många unga män-niskor faktiskt tycker att det lönar sig bättre att varakriminell än att söka sig ett jobb.Vänsterns alternativ är aktiv näringspolitik, sänktskatt för de minsta företagen, omfördelning av arbets-tid och inkomster, miljöomställning och utbildning.Svenska folket arbetar extremt mycket, men arbetsti-den är också extremt snett fördelad. I har, ge-nom ett vänsterinitiativ, kommunanställda fått möjlig-het till kortare arbetstid. Massor av liknande försökpågår runt om i landet. Med statligt stöd till sådanaförsök skulle arbetslösheten kunna minskas till enmycket låg samhällskostnad. Samma sak gäller för demiljöjobb som skapats av den miljöfond som kom tillpå vårt initiativ hösten 1994.Jag får ibland en känsla av att litetgrand drömmer sig tillbaka till gamla tider, . Han vill inte tänka kring framtidsidéerna; ar-betstidsreformer och miljöomställning.Akut behövs också nu en rejäl köpkraftsökning förde grupper som behöver det bäst. före-slår riktade stödåtgärder till låginkomstpensionärer -bäst vore att höja det särskilda bostadstillägget - ochtill barnfamiljer. Vi föreslår också sänkt skatt för demed lägst inkomster.Enligt en undersökning som gjorts av Hyresgästfö-reningen i västra hamnar en normalavlönadLO-familj med två barn i hyreslägenhet under social-bidragsnormen. talade här med rätta omhur viktigt det är att hålla tillbaka boendekostnaderna.Men verkligheten, , är faktiskt atthyrorna stiger väsentligt mer än inflationen. Vadtänker göra åt detta? Kommer han attlägga fram några förslag som håller tillbaka hyresut-vecklingen? Det här är ett mycket stort och allvarligtproblem, speciellt för människor med låga inkomster.I nästan alla kommuner och landsting genomförs sparprogram som ofta har nått utöver det socialtacceptabla. Ovanpå detta kommer beskedet attkommunerna skall tvingas betala tillbaka pengar föratt skatteinkomsterna inte blev vad man räknat med.Samhällsekonomin sparar minimalt på att kasta utännu fler kommunalanställda i arbetslöshet. Ge nu ettbesked , : Kommer kommunerna attfå behålla dessa skattepengar? Det handlar inte ommycket pengar, men det skulle vara en oerhört viktigsignal till kommuner och landsting.Ytterligare en fråga skall jag våga mig på. På föreslog man att värnskatten skall varakvar efter 1998 och göras om till en vårdskatt. Hur serfinansministern på det förslaget?I regeringsförklaringen sägs att i takt med att ar-betslösheten sjunker och statsfinanserna stärks kanutrymme skapas för åtgärder som förbättrar inkomst-fördelningen utan att budgetsaneringen äventyras.Också på den punkten, , tycker jag att niskall vända på resonemanget. En skarpare fördel-ningspolitik är ju just ett bra redskap mot både arbets-löshet och budgetunderskott. Vänta inte med fördel-ningspolitiken!Enligt siffror från har desom tillhör den fattigaste tiondelen av hushållen tap-pat av sin reala disponibla inkomst 1989-1994medan de som tillhör den rikaste tiondelen har vunnit17 %. Enligt regeringens egna beräkningar i budgetenhar budgetsaneringen bidragit till att ytterligare ökaskillnaden mellan de allra mest lågavlönade och demed de allra högsta inkomsterna.Redan i slutet av 1994 lovade att allaregeringsförslag skall belysas ur ett kvinnoperspektiv.Jag är ju visserligen som synes man, men också jagkan faktiskt se det gapande hålet. Jag har inte hunnitläsa hela budgeten, men jag ser det gapande hålet somlyser. Var är kvinnoperspektivet, det utlovade kvin-noperspektivet, konsekvensbeskrivningen av allaförslag ur ett könsperspektiv? Och framför allt: Var ärde konkreta förslagen för att öka jämställdheten?Det är också bra att gjort enrapport om barnen, men vi saknar fortfarande denbarnbilaga som utlovats. Det vore naturligtvis allrabäst om det också på denna punkt lades fram konkretaförslag.De dramatiskt ökade klassklyftorna uppstod sam-tidigt som massarbetslösheten och de raserade statsfi-nanserna. Det är lika sant i , det som i en konstateras vara sant i världsekonomin: Jämninkomstfördelning är bra för den samhällsekonomiskaeffektiviteten. Därför är det också ett elände att me-dan EU-bidragen ökar mer än beräknat, reducerasbiståndet till jordens fattigaste länder. Det är inte baraorättfärdigt, det är också ineffektivt ur globalekono-misk synpunkt. Den kollektiva depressionspolitik iEU-länderna som följer av viljan att få vara med i denekonomiska och monetära unionen är också skadligför världsekonomin.Finansministern vill att vi skall kunna ta ställningtill EMU utifrån en styrkeposition. ärenigt med regeringen om att vi faktiskt behöver ettoffentligt sparandeöverskott för att stärka demokratinmot storfinans och kapitalmarknad. Detta gäller oav-sett om blir med i eller inte. Men självagrundidén med EMU är att man skall överlämna poli-tisk makt från valda parlament och från regeringen tillförment opolitiska bankdirektörer. Därmed försvårarman möjligheten till aktiv bekämpning av arbetslöshe-ten och därmed också till att bekämpa budgetunder-skott.Vänsterpartiet anser också att det behövs ett starktoffentligt ägande, inte minst inom det banksystemsom arbetar för brinnande livet för att förberedasig för ett svenskt inträde i EMU. Därför är vi starktkritiska till förslagen om massiv utförsäljning av sam-hällsägda företag. Det är förslag som enbart syftar tillatt kvalificera för EMU:s gemensamma hö-gerpolitik. Ge som sagt gärna ett ansvar till svenskafolket, men låt då EMU avgöras av en folkomröst-ning! Jag skulle väldigt gärna vilja höra Per-OlaEriksson säga något i denna fråga. Han sade inte ettljud om EMU. Var står i frågan om enfolkomröstning om EMU?Regeringen vill kunna lita på parterna på arbets-marknaden för att klara arbetslösheten. Men, ErikÅsbrink, det pågår faktiskt en maktkamp i detta land.Jag tror, är övertygat om, att regering-en måste välja sida. Att försvaga arbetsrätten handlarinte om att skapa fler jobb, det handlar om att gekapitalägarna mera makt på de arbetande människor-nas bekostnad. Ta inte konfrontation med fackföre-ningsrörelsen, och ! SAFhar mycket starka vänner i alla fall. Fackföreningsrö-relsen behöver den samlade arbetarrörelsens stöd.Vi vänsterpartister vill också ta vår del av ansvaret- om vi får makt att påverka den politik som förs. Vivädjar inte om samarbete, och vi känner oss inte för-smådda. Men vi skall se till att den starka oppositionfrån vänster som vi vet finns runt om i landet fåren röst här i i höstens budgetdiskussion.Anf. 7 ():Fru talman! På regeringshorisonten ser vi nu till-tagande rosenrött skimmer som står i bjärt kontrast tillden mörka verklighet som många arbetslösa, ungdo-mar, ensamstående kvinnor, flerbarnsfamiljer, lågin-komsttagare och människor med små marginalertvingas leva med. Regeringens sparprogram ochskattehöjningar har slagit hårdast mot dem som harminst pengar! Detta har vi i påstått ochhårt kritiserat i praktiskt taget varenda ekonomiskpo-litisk debatt i . Ni i rege-ringen har ofta förnekat det, och hävdat att det tvärt-om är de med de bästa inkomsterna som får avståmest.Men har ni till slut motbevisat er själva i denhär propositionen. På s. 59 finns ett diagram somvisar att den tiondel av oss som tjänar minst hartvingats avstå i snitt av vår disponibla inkomstför att bidra till budgetförstärkningarna. Den tiondelsom tjänar mest har bara fått avstå av sin betyd-ligt fetare disponibla inkomst. Medelinkomsttagarenhar kommit undan med . Tycker finansmi-nister att det är rättvist att de som har delägsta inkomsterna skall tvingas avstå mest när statentvingas spara?Regeringens påtagliga brist på fördelningspolitiknär det gäller besparingar och skattehöjningar hartvingat mängder av människor runt om i landet att gåtill för att få socialbidrag för att kunnaskaffa sig livets nödtorft - mat, kläder, pengar tillhyran. Det har inneburit att regeringen mer ellermindre medvetet har skapat en social misär som viinte hade behövt ha. Det innebär också att kommu-nerna har drabbats av ökade kostnader och har tving-ats skära ned på skolor, omsorg och vård. Vi kan nuse reportage på TV om hur skolor förfaller runt om ilandet, hur undervisningen blir sämre när man tvingasfösa ihop allt fler elever i stora klasser. Vi har enurholkad välfärd framför ögonen. Den urholkas alltmer. Egentligen är det helt onödigt. Den här budget-saneringen hade gått att göra fördelningspolitisktbättre.Nu hade finansministern chansen att åtminstoneförsöka rätta till de grövsta felgreppen. Men icke!Han fortsätter som om ingenting har hänt. Regeringenuppvisar en nästan overklig okänslighet inför deökande sociala problem som regeringens politik med-för. Inkomstklyftorna ökar i det svenska samhället,och regeringens ekonomiska politik bidrar aktivt tilldet.Jag skall peka på en detalj ur propositionen sombelyser det här. Man föreslår skattesänkningar på enmiljard för dem som har tjänstebil. Det blir en miljardkronor mindre i skatteintäkter när man sänker skattenför dem som har tjänstebil. Det är ett förslag somregeringen strider för och förmodligen genomför här iriksdagen. Vilka vinner på det? Är det de som har detbesvärligt?Det tokiga förslaget att avskaffa tandvårdsförsäk-ringen ligger kvar. Detta att inte ge åtminstone 1 %till de allra fattigaste i världen kvarstår. Biståndethålls fortfarande nere på 0,7 %.Fru talman! Massarbetslösheten framstår som detstörsta ekonomiska problemet. Målet måste vara attföre åtminstone halvera den - på denpunkten är vi i överens med regeringen.Men vad har regeringen för nya åtgärder att kommamed? Svaret är rosenröda drömmar om ekonomisktillväxt. Enligt regeringens beräkningar kommer dentotala arbetslösheten att ligga kvar på närmare 10 %vid sekelskiftet om den nu presenterade politikengenomförs. Det innebär att det är en bra bit kvar halvering av arbetslösheten. Den öppna arbetslös-heten beräknas komma ned till strax . Manborde komma ned till högst . För att klara enhalvering av arbetslösheten måste man enligt rege-ringens nu presenterade beräkningar åstadkomma ensnabbare ekonomisk tillväxt, ungefär litet drygt 3 %per år i fyra års tid.Men, , när hade senast enekonomisk tillväxt på , ? Dethär är ju ert enda recept mot massarbetslösheten, ochdet skall ske från en nivå på bruttonationalproduktensom är mycket hög. Det är faktiskt en viss skillnad omman jämför med då vi hade en högekonomisk tillväxt, men då vi också hade en lägrenivå på bruttonationalprodukten. Att nu komma upp isamma procenttal skulle naturligtvis kräva mycketmer. Medlen för att uppnå detta är, enligt propositio-nen, att förbättra arbetsmarknaden i olika avseendenoch få fart på lönebildningen på något sätt. Men hur,det sägs inte.Man måste fråga sig vad det är för underverk somni ruvar på i regeringskulan.