prot · GJ0993 · 1996-05-08 00:00:00 — Över 400 000 tjänster och upp-drag är placerade i skyddsklasser med rätt och plikttill personalkontroll omfattande närmare 100 olikamyndigheter och med stöd av avtal mer än 5 000privata bolag. Antalet kontroller uppgick under densenaste perioden, 1993/94, till knappa 135 000, och iinte mindre än 2 306 fall kom kontrollen att medföraatt man beslöt utlämna uppgifter om den kontrollera-de.Den svenska personalkontrollen är alltså omfat-tande. Det gäller inte minst om man jämför interna-tionellt. Det oroväckande är härvid den bristandekontrollen över systemet. Trots att utredningar liggertill grund för regeringens proposition finns det intenågon samlad förteckning över antalet skyddsklassadetjänster.Av den enkät som gjorde framgårbl.a. att flera myndigheter uppenbarligen saknar full-ständig kontroll.Vid en bedömning av hur personalkontrollsyste-met skall vara utformat måste en utgångs-punkt vara att så långt som möjligt begränsa använd-ningen av ett sådant system. Nuvarande system inne-bär först och främst ett ansenligt ianspråktagande avresurser, såväl hos som hos de personalkontrol-lerande myndigheterna. Framför allt medför det storaantalet personalkontroller med åtföljande hantering avkänslig information betydande risker från rättssäker-hets- och integritetssynpunkt för dem som blir kon-trollerade. anser därför att regeringenmåste överväga om inte det totala antalet skyddsklas-sade tjänster där kontrollen är så grundlig som i dagskall minska.Fru talman! Regeringens förslag till ny kommuni-kationsregel är identisk med personalkungörelsensnuvarande, trots att f.d. Säpochefen i sinutredning klart markerat att huvudregeln måste varaatt kommunikation skall ske.Det måste vara självklart att den som uppgiftenavser skall veta vilka uppgifter om henne som ansesvara av sådan betydelse att de anses innebära att maninte kan antas vara medborgerligt pålitlig, som detheter i dessa sammanhang. Innan man kommuniceraruppgifterna med den kontrollerade kan eventuellaförväxlingar och andra missförstånd redas ut, vilketockså kunde ha skett i Leanderfallet.Dessutom är det en klar fördel om man kan undvi-ka onödiga hemlighetsmakerier, vilka ger näring åt deständigt återkommande diskussionerna om åsiktsre-gistrering.Fru talman! I realiteten innebär ett beslut om attlämna ut uppgifter ur Säkerhetspolisens register attden kontrollerade med några få undantag inte kommeratt få tjänsten. Alla tveksamma utlämnandebeslutfattas med stöd av politikerna i Rikspolisstyrelsenefter beslut av regeringen själv. Vilken säkerhetschefeller personalchef väljer i ett sådant läge bland fleraarbetssökande den som och kanske t.o.m. rege-ringen betraktar som en säkerhetsrisk? Hela fråge-ställningen blir uppenbart retorisk.Vi anser därför att ett beslut att inte kommunicerauppgifterna med den kontrollerade skulle kunnaöverklagas till domstol. Den föreslagna registernämn-den kan inte ersätta den fristående roll en domstol har.För att inte riskera att den polisiära säkerhetstjänstenupplevs som en stat i staten kan det för ett demokra-tiskt samhälle vara viktigt med en prövning i domstol.De ärenden där en underställning skulle bli aktuelltorde komma att bli alltför få för att några större olä-genheter skulle kunna uppkomma för de domstolarsom har att pröva frågan.En ordning med domstolsprövning av redovisatslag gäller i ärenden om hemlig teleavlyssningoch hemlig teleövervakning.När det gäller register där det på grund av att dehålls hemliga är omöjligt för den enskilde medborga-ren att använda sig av de lagar och regler som berätti-gar honom eller henne till att ha tillgång till innehålleti myndigheternas handlingar är det desto mer nöd-vändigt att det finns ett effektivt rättsmedel inför enoberoende domstol.Det måste alltså vara ett absolut krav att en dom-stol skall kunna avgöra en registeruppgifts värde ochockså om det förekommit ett rent skrivfel eller enidentitetsförväxling. Den enskilde måste ha rätt attföra talan mot uppgifterna i ett register som är resulta-tet av ett grundläggande misstag även om källan tillinformationen hålls hemlig och endast är känd för denoberoende domstol som är behörig att avgöra över-klagandet.Man kan i detta sammanhang se på en annan EU-medlem, nämligen , ett land som verkligenhaft stora problem med både inhemsk terrorism ochomfattande spioneri. Där får man i yrkesförbudsfallenta del av vad som hålls emot en när ens medborgerligapålitlighet är satt i fråga. Man har också möjlighet attfå beslutet prövat i flera instanser.Miljöpartiet anser slutligen att det bör införas enbestämmelse om att uppgifter som har hämtats ur ettregisterkontrollärende inte får användas för andraändamål än dem som har föranlett kontrollen, efter-som uppgifterna kan vara av mycket känslig natur förden enskilde.Säkerhetsskyddsutredningen har föreslagit en ut-trycklig regel som säger just detta, och remissinstan-ser har också tillstyrkt utredningens förslag. Rege-ringen har dock avslagit förslaget utan närmare för-klaring. Man säger att det här finns i 14 kap. sekre-tesslagen. Jag anser att utredningens förslag bör tas ini en speciell paragraf i säkerhetsskyddslagen.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 3,7, och 9 men står naturligtvis bakom samtliga Miljö-partiets reservationer. Jag kommer också att stödjaVänsterns reservationer 6 och 12.Anf. 142 ()Fru talman! Det förslag till säkerhetsskyddslagsom nu behandlar grundas på förslag och Säkerhetsskyddsutredningensbetänkande.Jag menar att det är ett väsentligt framsteg att dennuvarande personalkontrollkungörelsen ersätts av enlagstiftning som riksdag får möjlighet att tadel av och fatta beslut om. Det har varit otillfredsstäl-lande att de viktiga frågorna om personalkontroll harhandlagts i kungörelseform och alltså beslutats avregeringen. Därför hälsar jag personligen med stortillfredsställelse det förslag som regeringen har lagtfram.Regeringen föreslår att det skyddsvärda intressetför säkerhetsskyddet utvidgas så att det förutom riketssäkerhet också omfattar bl.a. ett skydd mot terrorism- en viktig faktor i sammanhanget. Andra förändring-ar som föreslås är att bestämmelserna om personal-kontroll även skall omfatta anställda vid kommuneroch landsting, detta med tanke på att kommuner ochlandsting har fått en annan och viktigare roll när detgäller vårt totalförsvar.Utskottsmajoriteten tillstyrker regeringens förslagi dess helhet.Till utskottets betänkande har det avgivits ett antalreservationer från och . Jagskall kommentera några av dessa reservationer.I reservation 1 föreslås avslag på propositionenmed hänvisning till att förslaget bör behandlas i sam-manhang med förslag, när dennaär klar med sitt arbete. , menarjag, har knappast en sådan betydelse för de övergri-pande ställningstagandena att det finns skäl att nuavvakta med att i lag reglera frågan om personalkon-troll och säkerhetsskydd. Jag tycker det är angelägetatt vi gör det . De eventuellakonsekvenser som följer av - jagär inte säker på att det blir några över huvud taget -får man då beakta i det sammanhanget. När det gällersäkerhetslagstiftningens övergripande inriktning kandenna knappast påverkas av Registerutredningensvidare arbete. Därför yrkar jag avslag på den reserva-tionen.När det sedan gäller reservation 2 om säkerhets-skyddsavtal gjorde en parallell med dets.k. Det är inte riktigt adekvat i dethär sammanhanget. hade rätt attföreta personalkontroll och också att själv göraskyddsklassningen, dvs. bestämma över antaletskyddsklassade tjänster. Det som avslöjades i detfallet och som naturligtvis var otillfredsställande varatt DAFA hade gjort det enkelt för sig och skydds-klassat alla tjänster. Detta har dock inte riktigt rele-vans för frågan om hur säkerhetsskyddsavtalen skallupprättas. Skall det vara någon mening med säker-hetsskyddsavtalen, som inte bara reglerar personal-kontroll utan även andra säkerhetsskyddsaspekter somtillträdesskydd och liknande, måste man från fall tillfall kunna ingå sådana avtal och också kanske ställakraven högre än de minimikrav som finns i självalagstiftningen.När det gäller reservation nr 3 omindelning i säkerhetsklasser är det min och utskotts-majoritetens uppfattning att när man nu går över i detnya systemet med säkerhetsskyddsklasser måste manockså verka för att minimera antalet skyddsklassadetjänster. Vi har ett ganska stort antal skyddsklas-sade tjänster - 400 000 i skyddsklass 2, tror jag att detvar enligt den enkät som gjorde.Att antalet är så stort beror på att alla värnpliktigaockså är föremål för personalkontroll - det måste mankomma ihåg. Det är nog ingen här i kammaren somvill släppa på kravet att värnpliktiga skall kontrolleras,exempelvis med avseende på om de har begått särskiltallvarliga brott med vapen inblandade och liknande.Detta är en faktor som spelar roll när det gäller om-fånget på antalet skyddsklassade tjänster. Vid dengenomgång som myndigheterna nu måste göra för attkunna gå över till det nya systemet är det dock ange-läget att man prövar möjligheterna att så långt det gårbegränsa antalet skyddsklassade tjänster. Det sägerockså utskottet i sitt betänkande. Det är väl också enuppgift för regeringen när man utfärdar närmare före-skrifter om hur den här skyddsklassningen skall gå tillatt se till att man får myndigheterna och andra att visaåterhållsamhet.Också när det gäller frågan om kommunikationhar reserverat sig. Där slås det nu fast ilagstiftningen att man skall kommunicera uppgifterna,dock naturligtvis inte utan undantag. Är det uppgiftersom exempelvis skulle röja Säkerhetspolisens källor,den närmare inriktningen av Säkerhetspolisens verk-samhet, arbetsmetoder, spaning och utredning ellert.o.m. pågående förundersökningar kan man ju integärna kommunicera dem till den enskilde - det sägersig självt. Men huvudprincipen framöver skall varakommunikation, så att den enskilde får möjlighet attyttra sig och anföra synpunkter på de uppgifter somframkommit vid personalkontrollen.Eftersom Leanderfallet har åberopats vill jag inomparentes påpeka att i det fallet blev friat iEuropadomstolen. Om man ser på utländska systemfinner man att det inte är så att man där kommunice-rar alla uppgifter, av det naturliga skälet att alla upp-gifter inte kan kommuniceras.Jag ser det som mycket angeläget att vi snabbt fårtill stånd en registernämnd. De planer som gäller äratt en sådan skall kunna inrättas från . med en lämplig sammansättning skulleväsentligt öka både insynen i och kontrollen överpersonalkontrollen och Säkerhetspolisens register iövrigt. Jag tror att det är angeläget att den kommer tillstånd och att den får den sammansättning som ut-skottsmajoriteten uttalar sig för, med personer medgott omdöme och stark personlig integritet.Fru talman! Med dessa korta kommentarer tillnågra av de reservationer som är fogade till utskottetsbetänkande vill jag yrka bifall till utskottets hemstäl-lan och avslag på reservationerna.Anf. 143 ()Fru talman! Det gäller frågan om kommunicering.Vi i är mycket klart medvetna omatt det finns fall där man inte kan lämna ut uppgifter-na, just av de skäl som nämnde fråntalarstolen. Men det är ändå skillnad mellan att säga"om hans eller hennes intresse av att få yttra sig skäli-gen bör ha företräde framför det intresse som sekre-tessen skall skydda" och att säga "om inte synnerligaskäl talar häremot". Just de uppgifter som Lars-ErikLövdén räknade upp kan givetvis vara synnerliga skälsom talar emot, men vi tycker inte att man allmäntkan ha det förhållandet till bestämmelserna i sekre-tesslagen. Det finns även fall där det här bör prövas påett helt annat sätt, men det innebär inte att man släp-per kontrollen fullständigt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § Teleoperatörernas skyldigheter vid hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakningFöredrogsJustitieutskottets betänkande 1995/96:JuU20Teleoperatörernas skyldigheter vid hemlig teleav-lyssning och hemlig teleövervakning (prop.1995/96:180)Anf. 144 ()Fru talman! I det här ärendet behandlas en motionfrån , som har tagit upp frågan om över-skottsinformation vid användning av olika tvångsme-del. Det är en fråga som har varit uppe vid flera tillfäl-len. uttalade sig Lagrådet omdetta i ett yttrande till justitieutskottet. Lagrådet ifrå-gasatte huruvida det kunde anses förenligt med rege-ringsformen att utan direkt stöd i lag utnyttja avlyss-nat material för annat ändamål än det som föranletttillståndet till avlyssningen. Lagrådet anförde ocksåen rad skäl av mer praktisk natur för lagregleringen.Under de här 20 åren har kontrollen av männi-skorna inte blivit mindre utan större. Användningenav hemlig telefonavlyssning har inte blivit mindre -nu har vi också kameraövervakning, och vi diskuteraräven frågor som buggning. Men fortfarande finns detingen reglering av användandet av överskottsinfor-mationen t.ex. vid hemlig telefonavlyssning. Det är enytterst aktuell fråga.I ett rättssamhälle är det oerhört viktigt att manhar en balans mellan effektivitet i brottsbekämpning-en och skyddet för den personliga integriteten. Omman nu anser att polisen skall få använda sig av ef-fektiva tvångsmedel är det oerhört viktigt för rättssä-kerhetens skull att det också finns ett mycket välordnat regelsystem kring det här.Det anförs att det är svårigheter att genomföra ettförslag om att reglera överskottsinformation. Om mannu vid en hemlig telefonavlyssning som rör ett narko-tikabrott skulle få uppgifter som handlar om en grovmisshandel eller någonting annat skulle man då inte fåanvända den informationen. En lagreglering skullemedföra så strikta regler kring det här att man intekunde klara upp brott. Då tror jag att det är viktigt också pekar på att det här inte skulle behövainnebära att all användning av överskottsinformation ifortsättningen skulle bli omöjlig. Men att det, som detnu är, inte finns någon typ av reglering av vilken typav information man får använda, vilket straffvärdebrottet i fråga skall ha, hur informationen får lagrasoch användas är ytterst otillfredsställande.Med hänsyn till att de här signalerna var så tydligaredan för 20 år sedan ser vi från detsom ytterst otillfredsställande att man fortfarande intehar kommit med någon reglering. Därför yrkar jagbifall till reservationen. Vi stöder därmed Folkpartietsmotion i denna fråga.Anf. 145 (mp)Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationen. Dengäller förslag till lagreglering av polisens användningav överskottsinformation, som vi hörde om här. Det är väl inte så mycket att tillägga.Det väsentligaste är att användningen av överskottsin-formationen lagregleras.För att få avlyssna en person krävs det atthan eller hon är skäligen misstänkt för brott av en visssvårighetsgrad. Tillstånd att avlyssna personer prövasav rätten på ansökan av åklagare. Det betyder dåmycket hur det extra material som kommer framhandhas. Det är viktigt att uppgifter som inte harsamband med brottet men som ändå bedöms somintressanta ur någon aspekt inte får disponeras fritt.Som vi hörde här och som jag vill understryka gårvi mot ett ökat kontrollsamhälle. Vi har fått indikatio-ner på det genom att vi nu har fattat beslut om hemligfjärrstyrd övervakningskamera. Användningen av detöverskottsmaterial som uppkommer där är inte hellerlagreglerad. Det är mycket integritetskränkande, ef-tersom man för kameran mot t.ex. en port eller etthus, där vanligt folk passerar . Hur handskasman med den information som man får där?Till detta kommer att , därMats sitter, har lagt fram förslag om väldigtmånga register.Den information som vi kan få med tvångsmedelkan lagras i olika register. Jag tycker att det är syn-nerligen allvarligt.Jag behöver inte gå in detaljerat sväng-ande fram och tillbaka. under de 20 årdå frågan har varit uppe har man sagt: Javisst, det härskall lagregleras. Det är viktigt att vi gör det. Sedankommer en ny utredning och säger: Nej, det är noginte så farligt.Så håller det på fram och tillbaka. Den senastegången var det . Där sade man:Nja, det finns nog inte några skäl för att göra det. Mendå sade faktiskt flera remissinstanser att man vissttyckte att det behövdes.Men eftersom det har varit så här fram och tillba-ka kommer vi inte att släppa frågan. Det visar ju tyd-ligt att den här frågan är aktuell fortfarande, och jaghoppas att tar det ad notam. Debehöver komma till skott, för de överväger ju nu hurde skall göra. Jag hoppas att de genom denna reserva-tion, som är gemensam för , Folkpartietoch , kan komma till skott och se att dettaverkligen behöver regleras.Anf. 146 ()Fru talman! Vi behandlar nu justitieutskottets be-tänkande nr 20 om teleoperatörernas skyldigheter vidhemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning.Inledningsvis vill jag yrka bifall till utskottets hem-ställan och avslag på reservationen.Jag vill något kort ändå beröra vad detta betän-kande huvudsakligen innehåller. Det behandlar rege-ringens förslag att de teleoperatörer som tillhandahål-ler telefonitjänst, mobil teletjänst eller fasta teleför-bindelser, och vilkas verksamhet är av betydandeomfattning, skall svara för att deras telesystem äruppbyggda och utformade på ett sådant sätt atttvångsmedel på teleområdet, hemlig teleavlyssningoch hemlig teleövervakning, kan verkställas.De tvångsmedel som hemlig teleavlyssning ochhemlig teleövervakning utgör är av utomordentligtstor betydelse som instrument för inhämtande avuppgifter vid bekämpande av allvarlig brottslighet.Den snabba tekniska utvecklingen på teleområdet ochden avreglerade telemarknaden, bl.a. innebärande fleraktörer på marknaden, har ändrat förutsättningarnaoch försvårat möjligheterna att genomföra beslut omdessa tvångsmedel.I propositionen, vars förslag också utskottet ställtsig bakom, föreslås lagändringar som ålägger teleope-ratörerna en skyldighet att se till att deras telesystemmöjliggör att tvångsmedel på teleområdet alltid kanverkställas. Det gäller de teleoperatörer som beviljatstillstånd enligt 5 § telelagen att inom ett allmänt till-gängligt telenät tillhandahålla telefonitjänst, mobilteletjänst eller fasta teleförbindelser. Detta innebär attteleoperatörerna kontinuerligt, t.ex. vid byte till nyteknik, måste se till att möjligheterna finns till hemligteleavlyssning och teleövervakning.Teleoperatörerna föreslås vidare svara för att in-nehållet i och uppgifter om telemeddelanden somavlyssnas eller hämtas in görs tillgängliga, så att in-formationen enkelt kan tas om hand. Det skall ocksååligga teleoperatörerna att se till att systemen är ut-formade så att verkställandet av beslut om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning inte röjs.Teleoperatörerna skall svara för de kostnader somhänför sig till anpassning av telesystemen, medanPolisen även i fortsättningen skall ersätta teleoperatö-rerna för de kostnader som uppkommer vid varjeenskild verkställighet.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1juli 1996. Det föreslås också en övergångsperiod framtill för att teleoperatörer som föreikraftträdandet fått tillstånd att driva televerksamhetskall ges tillfälle att anpassa systemen.Fru talman! Det som jag nu har redovisat, betän-kandets huvudsakliga innehåll, råder det inga delademeningar om i utskottet. Däremot har en motion av-lämnats rörande lagreglering av polisens användningav s.k. överskottsinformation.I propositionen på s. 20 berörs frågan om över-skottsinformation med anledning av att några av re-missinstanserna i sina yttranden över departe-mentspromemorian kritiserat att promemorian intebehandlar frågan om s.k. överskottsinformation. Re-geringen anför att frågan bör övervägas i ett bredaresammanhang och närmast med anledning av slutbetänkande Tvångsmedel. Dettabetänkande har remissbehandlats och övervägs nu iJustitiedepartementet. anserdock att det inte finns skäl att reglera polisens rätt attanvända överskottsinformation.Frågan om användande av s.k. överskottsinforma-tion är ingalunda ny, precis som nyssnämnde. uttalade Lagrådet i ett yttrandetill justitieutskottet i samband med riksdagsbehand-lingen av proposition 1975/76:202 med förslag omregler för telefonavlyssning vid undersökning i brott-mål skäl för en sådan lagreglering och lade ocksåfram ett förslag i frågan.Justitieutskottet ansåg då bl.a. att problematikenmed överskottsinformation inte var begränsad tilltelefonavlyssning, utan samma svårigheter kundeuppkomma vid andra tvångsmedel, såsom brevkon-troll, husrannsakan eller ingripande enligt bevissäk-ringslagen. Redan då anförde utskottet att här bordeeftersträvas en generell lösning för olika typer avtvångsmedel.Därefter har frågan behandlats av , av och avEdenmankommissionen. Vid alla dessa berörda ut-redningsarbeten, som remissbehandlats, har en stormajoritet av remissinstanserna intagit en negativhållning till en lagreglering. Senast, alltså innan be-handlingen av dagens betänkande, redovisade rege-ringen sin inställning i frågan i en proposition från1988/89 om vissa tvångsmedelsfrågor och anförde dåatt detta var en fråga som lämpade sig mindre väl förlagstiftning. Bl.a. menade departementschefen attTvångsmedelkommitténs förslag skulle kunna fånegativa följder för möjligheterna att komma till rättamed allvarlig brottslighet i vissa fall.Jag föreställer mig också att det inte är alldelesenkelt att lagreglera om s.k. överskottsinformation,t.ex. vilket slags information som får användas ellerinte användas, och att det bl.a. är skälet till att maninte redan har genomfört detta. Med en begränsningeller avgränsning av vilken information som får an-vändas dyker det förmodligen upp nya problem ochgränsdragningstvister.Frågan gäller också principen om överskottsin-formation över huvud taget: vad för slags information,var eller hur man har fått del av den samt frågan omdet inte är rimligt att polisen i vissa fall skall få an-vända sig av sådan information för att komma åt grovbrottslighet.Jag har full respekt för den personliga integriteten,men jag kan också tänka mig att allmänhetens förtro-ende skulle kunna svikta om polisen inte tog till varasådan information som var viktig för att bekämpabrottsligheten.I betänkandet säger en majoritet av utskottet inte har något att invända motnuvarande ordning och hänvisar till vad departe-mentschefen anförde ärende samt att ut-skottet inte finner någon anledning att nu aktualiserafrågan.Frågan om användande av överskottsinformationkommer att övervägas i samband med att Polisrättsut-redningens betänkande om tvångsmedel kommer upptill behandling. En lagrådsremiss planeras att läggasfram under hösten.Jag vill än en gång yrka bifall till utskottets hem-ställan och avslag på reservationen.Anf. 147 ()Fru talman! När det gäller överskottsinformatio-nen och lagregleringen anförde även allmänheten skulle kunna tappa tilltron tillpolisen om den inte använde sig av de uppgifter denfår och att det är givet att polisen måste kunna använ-da de här uppgifterna för att kunna bekämpa grovbrottslighet.Jag tycker att det är viktigt att också markera atten lagreglering gällande överskottsinformation inteskulle behöva innebära att all slags information inteskulle få användas. Men det är också en ganska viktiganledning till att vi har reglerat när man får användahemlig telefonavlyssning. Att man måste gå till dom-stol för att få tillstånd att använda hemlig telefonav-lyssning är just därför att det är så integritetskränkan-de och ett sådant stort ingrepp. Därför är det oerhörtviktigt att man inte skall kunna använda sig av vilkeninformation som helst som man får fram, utan att detockså finns reglerat på något sätt. Det är på precissamma sätt som att domstolar reglerar polisernasmöjlighet att använda sig av det här medlet.Anf. 148 ()Fru talman! Det är viktigt. Det finns en lagregle-ring som gäller användandet av dessa tvångsmedel.När man har fått sådana uppgifter som kan vara tillgagn för förundersökningen skall övriga uppgifterförstöras. Jag hyser faktiskt den största tilltro till attpolisen hanterar den information som man kan kom-ma att få vid en avlyssning på ett försiktigt och väldigtförnuftigt sätt.