prot · GJ09102 · 1996-05-30 00:00:00 — Jag tyckeratt det är bättre att vi jobbar med förenklingsregler istället, ser till att det blir enklare att vara småföretaga-re och lättare att starta och driva företag. Det skallinte omges av en mängd regler och möjligheter tillskattefria förmåner och annat.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )7 § Vissa regionalpolitiska frågorFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU7Vissa regionalpolitiska frågor (prop. 1995/96:201)Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 11 §. )8 § Lönebidragsmedel inom allmännyttigaorganisationerFöredrogsArbetsmarknadsutskottets betänkande 1995/96:AU15Lönebidragsmedel inom allmännyttiga organisationerAnf. 24 ()Herr talman! Under /95 överstegförbrukningen av medel för lönebidrag på anslagetSärskilda åtgärder för arbetshandikappade som riks-dagen anvisat med . För att intenya anställningar med lönebidrag helt skulle upphöraunder på grund av det här överskri-dandet beslutade enligt betänkande1995/96:AU4 att omfördela 275 miljoner till löne-bidrag från anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgär-der.Dessutom beslutade att införa ytterliga-re , som öronmärktes till gruppenlångtidsarbetslösa äldre . Totalt överfördesalltså från arbetsmarknadspoli-tiska åtgärder till lönebidrag.Herr talman! Lönebidragets syfte är att ge arbets-givaren kompensation för den minskning av arbets-förmågan som orsakas av den anställdes funktions-hinder. Strävan är att var och en så långt som möjligtskall ingå i arbetsgemenskapen och ha lön för vadsom faktiskt utförs med de kunskaper och den förmå-ga som vederbörande besitter.Det är i många fall så att de lönebidrag som gestill föreningar och statliga arbetsgivare med dagensregler innebär en överkompensation. Med andra ord:Den anställde kan i många fall göra en mycket störreinsats än vad lönebidragsnivån antyder. Detta är enkvarleva sedan tiden , då reformen omflexibla lönebidrag infördes. anvisadesde funktionshindrade under beteckningen arkivarbeta-re till statliga myndigheter och organisationer somextra gratis arbetskraft.Herr talman! I betänkande 1995/96:A4 skärpteskraven på de arbetsgivare som inte hade anpassat sigtill de regler som infördes med ett flexibeltlönebidrag. beslöt att efter hand justeraned överkompensationen till organisationer och statli-ga arbetsgivare genom att sätta ett tak på maximalt80 % för dem som varit anställda . Detvar fråga om en tidigareläggning av en nivå som såsmåningom skulle ha inträtt som en följd av ett tidiga-re beslut om att den högsta bidragsnivån för nya lö-nebidrag inte får överstiga , utom för vissa grup-per med mycket svåra funktionshinder; detta för att gemöjlighet för fler funktionshindrade att få ett arbetemed lönebidrag inom de ekonomiska ramar som riks-dagen fastslagit. I sig är det inte fråga om en litensumma. handlar det om 9,5 miljarderkronor under /96 ochca 85 000 personer som är anställda med lönebidrag.Herr talman! Det var naturligtvis svårt att veta omde förslag som då antogs av skulle räcka föratt ge tillräckligt utrymme för nyanställningar medlönebidrag under budgetåret eller vad som skullehända med den personal som var anställd inom all-männyttiga organisationer eller statliga verk då vianpassade bidragen efter de regler som i praktikengällde. Därför ansåg utskottet att regeringen bordeåterkomma till med en redogörelse för hursituationen när det gäller lönebidragsanställningarutvecklades.Herr talman! Enligt den information som utskottetfått har särskilt de allmännyttiga organisationerna haftsvårt att bära den utgiftsökning som beslötom.I mitten av februari rapporterades om600 varsel samt om att antalet varsel beräknades ökaefter hand - ungefär 1 000 varsel . Dock visadedet sig finnas stora variationer i landet. Endast ettfåtal varsel har verkställts. Trots detta, herr talman, ärman i utskottet oroad över utvecklingen av varsel ochuppsägningar för arbetshandikappade och har därför, iavvaktan på förslag om en mera långsiktig lösningfrån den utredning som arbetsmarknadsministerntillsatt och som gäller en översyn av hela lönebidrags-systemet, beslutat om en temporär insats under 1996för att förhindra uppsägningar av anställda inom all-männyttiga organisationer, dvs. : Ett lönebidrag för enarbetshandikappad, som varit anställd i minst fyra årinom en allmännyttig organisation och som erhållitmer än av lönekostnaden, skall i samband medomförhandling kunna lämnas med oförändrat beloppt.o.m. december månad.Utskottet betonar att det är ytterst viktigtatt offentliga arbetsgivare, som hararbetshandikappade anställda med de högsta bidrags-nivåerna, agerar på ett socialt ansvarsfullt sätt.Herr talman! Med detta som bakgrund yrkar jagbifall till hemställan i betänkandet i dess helhet.Anf. 25 ()Herr talman! Jag har inte för avsikt att ha en långutläggning i detta ärende. Vi har, som sagt, vid fleratillfällen här i kammaren disku-terat just lönebidragen, och så mycket nytt har egent-ligen inte tillkommit.I dagens betänkande, 1995/96:A15, behandlas ettutskottsinitiativ som syftar till att förhindra att varselverkställs och att arbetshandikappade sägs upp inomde allmännyttiga organisationerna. Förslaget måste,enligt min uppfattning, ses som en engångsföreteelse.Det är alltid olyckligt att tvingas till kortsiktiga ochakuta insatser som ändå inte löser problemet på längresikt.Problemet i det här fallet är att de allmännyttigaorganisationerna, som i stor utsträckning finansierarsin verksamhet med offentliga medel och som tillmycket ringa del har inkomster från annat håll, intehar hunnit anpassa sin verksamhet utifrån den eko-nomiska verklighet som råder i dag.Det är också viktigt, tycker jag, att i det här sam-manhanget påminna om vad arbetsmarknadsministernsagt, nämligen "att det flexibla lönebidraget är ettindividuellt riktat arbetsmarknadspolitiskt stöd". Vi-dare säger arbetsmarknadsministern att "de arbetsgi-vare som vid en omförhandling kommer att få lägrebidragnivåer måste överväga nya lösningar och priori-tera i sin verksamhet".Tidigare debatter har handlat om volymer, pro-centsatser, svårigheter i fråga om avgränsning ochbedömning samt anslagets storlek. Personkretsen hardessutom utvidgats. Allt detta sammantaget har gjortatt arbetsförmedlingarna ställts inför stora tillämp-ningsproblem, och svårigheterna har medverkat till attramarna sprängts, som framhöll.Tvärtemot intentionerna bakom det flexibla löne-bidraget - det gällde naturligtvis framför allt att un-derlätta för fler handikappade att liksom andra fåtillträde till reguljärt arbete, att bidragen skulle kom-pensera för nedsatt arbetsförmåga och egentligen intemer än så och att inom en given budgetram skapautrymme för nya lönebidragsanställningar - pekar,som sagt, utvecklingen åt ett annat håll. Detta är oro-ande.Herr talman! Genom detta utskottsinitiativ skaparvi ett andningshål fram . Det ställer vimoderater oss bakom. Men tiden går fort och vi villpå det bestämdaste markera att vi nu förväntar oss ettunderlag för beslut om långsiktigt hållbara åtgärder.Arbetsmarknadsministern lovade i en interpellations-debatt en utredning om lönebidragen ochSamhall, om hur hela det offentliga stödet till arbets-handikappade fungerar och om hur de offentliga re-surserna effektivare kan utnyttjas. Detta är, som jagser det, positivt för att vi skall få åtgärder som bästhjälper den enskilde individen och som är effektivast iett samhällsekonomiskt perspektiv.Med detta, herr talman, har jag inte mer att tilläg-ga i denna debatt. Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet.Anf. 26 ()Herr talman! Många arbetshandikappade känneren stor oro . Det gäller alla dem somvarit anställda med lönebidrag och som varslatsom uppsägning. Vi ledamöter i arbetsmarknadsutskot-tet - det gäller kanske också andra riksdagsledamöter- har fått en mängd bevis för detta i form av bl.a. brevoch uppvaktningar.Jag förstår de här människornas oro. Som arbets-marknaden ser ut är det ju inte lätt för någon attkomma in på arbetsmarknaden. För personer somdessutom har handikapp av olika slag är utsikternanaturligtvis ännu mörkare om de blir avskedade.I samband med att omläggningen genomfördes -vilket också har redovisat - var vimånga som varnade för att just denna utvecklingskulle komma till stånd, nämligen att människor medolika former av handikapp och med lönebidrag somvar anställda framför allt av ideella organisationerskulle drabbas av uppsägningar. Det finns inget eko-nomiskt utrymme hos de flesta av dessa organisatio-ner att ta på sig en större lönekostnad. De farhågorsom vi framförde har dess värre besannats. Därförär det bra att utskottet, efter ett initiativ från Folkpar-tiet, tar ett initiativ för att ge dessa människor respitfram . Då utgår vi ifrån att det underhösten skall komma förslag från regeringen som göratt man långsiktigt kan lösa situationen.Det hävdas ibland - också snud-dade vid det - att den del av lönebidraget som går uttill arbetsgivare inom de allmännyttiga organisatio-nerna är en form av organisationsstöd i stället för ettindividuellt arbetsmarknadspolitiskt stöd. Jag kan del instämma i den kritiken. Lönebidraget harkommit att utvecklas på det sättet. är situa-tionen sådan den är. Det handlar ju om enskildamänniskor som vi inte kan behandla på det här sättet.Det hänger samman med att det i dessa organisationeröver huvud taget inte finns utrymme för en ökad lö-nekostnad. Då får man utgå från den verklighet somfinns och se till att människor med lönebidrag intekastas ut i stor otrygghet.Sedan skall vi långsiktigt finna nya system fördetta. Men vi måste se till att de människorsom redan finns inom systemet inte drabbas alltförhårt . Nya regler fårkanske i första hand gälla nytillkommande löne-bidragsanställningar.Jag vill också understryka det som utskottet sägerom olika offentliga arbetsgivare. Vi har fått en delexempel oss till handa som inte är särskilt tilltalandeom hur olika offentliga arbetsgivare har hanterat denuppkomna situationen. Jag vill därför gärna citera enmening ur utskottsbetänkandet på s. 2: "Det är enligtutskottets mening särskilt viktigt att offentliga ar-betsgivare som har handikappadeanställda med de högsta bidragsnivåerna agerar på ettsocialt ansvarsfullt sätt." Med hänvisning till vad somhar förekommit på en del håll tycker jag att det finnsanledning att understryka den meningen.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i arbetsmarknadsutskottets betänkande nr5.Anf. 27 ()Herr talman! Jag kan inte undvika att börja medatt tala om arbetsmarknadssituationen över huvudtaget. Den blir alltmer oroande för som går.AMS statistik för visar att ytterligare 500personer blir arbetslösa. är det 313 700personer som är öppet arbetslösa, och detta redaninnan skolorna har slutat för terminen. Det mest oro-ande är kanske att AMS dessutom säger att det under1996 inte kommer att skapas några nya jobb alls. Iprincip skulle det behövas 3 000 jobb omregeringens uppsatta mål skall kunna nås. Hittills i årligger nivån på antalet varsel om uppsägningar högtöver fjolårets nivå. Man kan verkligen undra hur långtid det skall ta innan regeringen vaknar upp ur sinhandlingsförlamning. Det går inte att sitta och väntapå att andra skall lösa den situation som vi befinneross i.Vi i kunde inte vänta . I slutet avapril tog vi ett initiativ i utskottet. Då var över 1 000lönebidragsanställda varslade. De arbetshandikappadeär en kategori som drabbas hårdare än vi andra vidarbetslöshet. Deras enda alternativ på arbetsmarkna-den är i princip att bli utan jobb.För är omtanken om de svaga grup-perna en hjärtefråga. Det var därför naturligt att vi ien motion avstyrkte förslagen i rege-ringens proposition om att sänka bidragsnivån till80 % då de arbetshandikappades lönebidrag skulleomprövas . Till detta kan också läggas attmajoriteten i mot Folk-partiets vilja beslutade om att sänka nya lönebidragfrån till . Många arbetshandikappade medlönebidrag har med rätta varit mycket oroade ändasedan i juli 1995.Det har tyvärr blivit som både de och vi befarade.De ideella föreningar som skall betala avlönen, kanske mer, har ofta inte pengar till detta. Detvingas då varsla de anställda. Därför är det 1 000lönebidragsanställda som är varslade.Vilka är då de lönebidragsanställda? Ja, det kanvara MS-sjuka personer, personer med olika reuma-tiska besvär, psoriasissjuka, personer med psykiskabesvär osv. Jobbet är för dessa viktigare än för ossandra. De gör en viktig arbetsinsats i samhället. Dehar riktiga jobb, det är ingen terapi. Jobbet är ettfönster ut mot världen som dessa personer nu upple-ver håller på att stängas. Mister de arbetshandikappa-de sina jobb går de troligtvis ut i en livslång arbets-löshet. Ytterst få får nya jobb. För de flesta återstårdet a-kassa, utförsäkring och till sistsocialbidrag. Från att ha varit i aktivt arbete medlönebidrag hamnar de i passivt bidragsberoende.Vi hör nu alltför ofta att alla måste hjälpa till attspara. Men frågan är om detta innebär ett sparandeeller tvärtom ett slöseri med mänsklig kraft och ocksåmed pengar. Många hamnar i ett utanförskap, vilketkan leda till psykosomatiska sjukdomar. Kostnadenhamnar då i stället i vården, hos försäkringskassanoch kanske också hos kommunerna. Här kan denöverenskommelse som staten har med kommunernahamna litet grand i riskzonen.Dess bättre är arbetsmarknadsutskottet mer hand-lingskraftigt än vad regeringen är. Ett enigt utskott harbeslutat att föreslå att ge regeringen tillkänna att tillfälligt lösa den svåra situa-tionen för lönebidragsanställda genom en omfördel-ning av medel, . Och detta, herrtalman, yrkar jag naturligtvis bifall till.Men det samlade anslaget är uppenbart otillräck-ligt. Det återkommer vi i till vid behand-lingen av budgeten. Vi är naturligtvis glada över attutskottet har ställt sig positivt till vårt initiativ, men vitycker ändå att utskottet borde ha sträckt sig längre.Vi förväntar oss nu att den ensamutredare som snabbtskall ta fram en mer långsiktig lösning tillgodoser dearbetshandikappades möjligheter att komma ut påarbetsmarknaden.Men det är bråttom. Arbetslösheten väntar inte.Därför måste regeringen snabbt agera så att de arbets-handikappade också kan känna trygghet och tillfreds-ställelse i arbetslivet.Anf. 28 () replikHerr talman! låter i sitt anförandesom att alla lönebidragsanställda i hela landet ärvarslade. Men det är ca 1 000 av 85 000 personer somär anställda med lönebidrag som har varslats. Sum-man är faktiskt 9,5 miljarder, och det är ingen litensumma, även om inte heller dessa pengar ser ut atträcka.Siri nämner i sitt anförande dem somriskerar att bli arbetslösa. Det handlar om 1 000varslade, men det är 130 personer som har blivit avmed jobben. Alla varslade blir ju inte av med jobben,som bekant, för så går det ju inte till. Dessutom näm-ner inte någonting om dem som står ikö för att få komma in i systemet, dvs. de arbetshan-dikappade som på gå grund av att det inte finns merresurser inte har en möjlighet att få en ny anställningmed lönebidrag. Detta skulle jag vilja veta litet merom.Anf. 29 () replikHerr talman! Det är alldeles riktigt, vilket jag justsade, att det är 1 000 personer som är varslade. Dess-bättre är det bara 130 uppsägningar som har verk-ställts. Det tror jag beror på det initiativ som utskottettog, som var helt riktigt.Många står i kö, säger . Det är heltklart att har jätteproblem med att få ut sinaanställda för omställning i samhället. Det krävs mermedel för detta, för vi tjänar på ett ytterliga-re antal arbetshandikappade kan få komma ut i ar-betslivet. Jag tror att har tagit fram uppgiftenatt det blir billigare för staten, om man sertill att dessa personer kommer ut i samhället. 1 000personer gör 50 miljoner, så här tjänar vi genast 10miljoner.Anf. 30 () replikHerr talman! säger att det handlarom att pengarna inte räcker. Det stämmer ju. Jagskulle också önska att vi hade omättliga resurser, såatt vi verkligen kunde satsa på dessa grupper. Dettycker jag att vi också gör. Men vi måste också an-vända de resurser vi har på ett klokt sätt. Då är detinte rimligt att den som har ett lättare funktionshinderskall ha en ersättning på , därför att det är ändåfråga om en individuell åtgärd, som skall bygga på inte kan utföra en viss uppgift på en arbetsplats.Jag har mött flera funktionshindrade, som har varitanställda i organisationer eller statlig verksamhet,vilka känner sig utnyttjade och att de faktiskt inte fårlön för vad de kan utföra. Det är inte tillfredsställan-de. På är det därför rimligt att ta hänsyn tillden enskilda människan, så att man känner att man fårlön för det man utför.Dessutom tycks ha omättliga resur-ser att satsa på dessa grupper, och det tycker jag låterbra. Det skulle vara bra om vi fick ta del av hurmycket det handlar om.Anf. 31 () replikHerr talman! Som jag sade i mitt anförande före-slår i budgeten extraårligen, och detta har vi finansierat.Beträffande de individuella åtgärderna och detflexibla lönebidraget är det helt riktigt som SonjaFransson säger, att man naturligtvis skall avgöra frånperson till person. Men vad jag tidigare försökte sägaär att dessa människor ofta hamnar i något annat bi-dragsberoende. Om det då krävs t.ex. a-kassa, förtids-pension eller annat, så är det också en kostnad förstaten. Det kan i många fall bli mycket dyrare än omde arbetshandikappade får lönebidrag. Om detta harSamhall gjort en utredning, som jag rekommenderarför läsning. Den visar tydligt att detta lönar sigmycket bra.Anf. 32 ()Herr talman! motioneradeVänsterpartiet mot besparingarna inom anslaget Sär-skilda åtgärder för arbetshandikappade. Vi pekade dåpå att besparingar leder till ökad arbetslöshet ochdrabbar de svagaste av alla på arbetsmarknaden, dvs.de arbetshandikappade.I stället för att upprätthålla en anständig nivå påanslaget till arbetshandikappade och säkra arbetstill-fällena, återkommer regeringen med neddragningar.Man sänkte bidragsnivån och avvecklade den be-stämmelse som innebar att arbetsförmedlingen intekunde förhandla ned bidragsnivån, om det fick tillföljd att den arbetshandikappade sades upp.Vi reserverade oss mot besluten och varnade föratt åtgärderna skulle innebära att arbetshandikappadei mängder skulle slås ut från arbetsmarknaden ochtvingas in i långtidsarbetslöshet och förtidspensione-ring. har vi facit i hand: 600 kända varsel i feb-ruari, 1 000 , och har vi intefått några nya uppgifter, men sannolikt är det fler.En av dem som var först ut med att lägga ettmassvarsel var , som lade ettsamlat varsel på samtliga 121 lönebidragsanställda -ett varsel som sedan minskades till 41. pågårförhandlingar om uppsägning.Uppsala universitet är ett väldigt speciellt fall, ef-tersom verksamheten i sin helhet går med överskott ibudgeten. Men ledning vägrar att ta sittpersonalansvar och agerar inte på ett socialt ansvars-fullt sätt. Det tragiska är att det är de lönebidragsan-ställda som får betala priset. De förlorar jobben.Utskottet skriver i sitt betänkande att offentligaarbetsgivare skall agera på ett socialt ansvarsfullt sätt.Jag uppfattar faktiskt detta som en direkt uppmaningtill att återta varslen. Jag skulleuppskatta om regeringspartiets representant, , utnyttjade sin replikrätt till att kommenteradetta.Ett flertal länsarbetsnämnder har inga medeltill nya lönebidragsanställningar. Vissa länsarbets-nämnder har t.o.m. stoppat omförhandlingar av be-fintliga lönebidrag, på grund av att det inte funnitsmedel till att förlänga anställningarna.Detta innebär att ett stort antal personer hålls kvari a-kassa, leds in till sjukskrivningar eller annat bi-dragsberoende, trots att det har funnits tillgång tilllönebidragsgrundande anställningar och trots att de ärklassade som arbetshandikappade och egentligenberättigade till lönebidrag. Detta är ett vansinnigtslöseri med mänskliga och ekonomiska resurser.I det här läget har arbetsmarknadsutskottet tagit ettinitiativ som innebär en temporär insats för att stoppauppsägningar av lönebidragsanställda inom allmän-nyttiga organisationer. Vi stöder naturligtvis initiati-vet. Men det känns angeläget att betona att detta interäcker. Beslutet innebär att lönebidraget för en ar-betshandikappad, som varit anställd med lönebidragunder och som fått bidrag om minst80 %, skall ha möjlighet till bibehållen nivå året ut.Det handlar alltså om sex sju månaders förlängning.Vad som händer sedan vet man inte. Hotet om upp-sägning skjuts framåt, och ovissheten om vad somhänder sedan kvarstår.Sammanlagt berör förslaget knappt 8 000. Övriga,drygt 40 000 - jag inkluderar då inte dem som haranställning på - berörs inte. Förslaget gälleralltså en mycket temporär insats för en mycket be-gränsad grupp.Enligt AMS egen rapport till regeringen blir 1996ett återtågets år när det gäller insatser för arbetshandi-kappade. Situationen är alltså ytterst alarmerande.Vänsterpartiet har i samband med vårpropositio-nen motionerat om att bidragsnivån på måsteåterinföras som ett alternativ till uppsägning.Medel måste anvisas. Det skulle ge störrevolym än lönebidrag och därmed fler arbetshandikap-pade i arbete redan under innevarande budgetår. Ty-värr har vi inte fått gehör för detta i arbetsmarknads-utskottet. Övriga partier har avvisat förslaget.Samtidigt som arbetshandikappade tvingas ut i ar-betslöshet på grund av medelsbrist drar regeringen in3 miljarder från AMS budget, med motivet att AMSinte har uppnått tillräcklig volym. Jag skulle uppskattaom kommenterade även detta, efter-som hon så energiskt har visat på den medelsbrist vihar. 3 miljarder drog regeringen in från AMS budget.Det var pengar det.Det finns arbetstillfällen för arbetshandikappade.Men medelsbristen är akut. Att i detta läge dra in 3miljarder från AMS i stället för att omfördela ochvärna de arbetshandikappade, tycker jag nästan ärcyniskt.Herr talman! står som sagt bakomutskottsinitiativet. Men det är enligt vår uppfattninginte tillräckligt. kommer vårpropositionen attbehandlas i denna kammare. Samtliga partier som har talat så varmt för de arbetshandikappade ochderas rätt till arbete har då möjlighet att gå från ordtill handling genom att stödja reserva-tioner, där vi tar upp både bidragsnivå och medel. Jaghoppas att många av er kommer att göra det - inte förVänsterpartiets skull eller av partipolitiska skäl, utanför att det faktiskt gäller de arbetshandikappades rättoch möjlighet till arbete. Där har vi alla ett gemen-samt ansvar, om vi vill skydda dem som har det sämstpå arbetsmarknaden.Herr talman! Med detta yrkar jag liksom andra bi-fall till utskottets hemställan.Anf. 33 () replikHerr talman! uttrycker sig nästanen aning vulgärt. Hon säger att 137 personer har blivitav med sitt arbete och påstår att det är mängder avarbetshandikappade som blir arbetslösa. Det är tråkigtnog att de blivit av med sitt arbete. Men jag kan inteinse att 137 personer är några mängder. Det är oerhörttråkigt för de personer det gäller, det håller jag medom.Jag tycker inte att tar sitt ar-betsgivaransvar. Också den som har lönebidragsan-ställning omfattas av LAS. är skyldigtatt ta hänsyn till lagen om anställningsskydd. Jagförstår inte riktigt hur man kan avskeda enbart löne-bidragsanställda. Jag undrar hur facket har agerat. Jaghoppas verkligen att man ser över detta och ser till attde som är varslade har möjlighet att finnas kvar.Ingrid undrar varför det inte finns pengar.Det kan man fråga sig. Vi har satsat 9,5 miljarder.Dessutom har vi tillskjutit extradetta budgetår i lönebidrag. Vi tycker att det är enviktig satsning. 85 000 personer är anställda medlönebidrag. Det är oerhört viktigt att den möjlighetenatt komma ut på arbetsmarknaden finns. Men vi harinte resurser till hur mycket som helst. Det gäller attanvända pengarna så väl man kan. Kan vi få ned kost-naderna för lönebidragen finns det mer resurser förandra.Anf. 34 () replikHerr talman! Jag vill börja med att tacka SonjaFransson för svaret när det gäller universitet.Det var tydligt och bra. Enligt den information jag harfått har facket agerat ansvarsfullt. Man driver det helatill centrala förhandlingar. Däremot har inte Uppsalauniversitet agerat ansvarsfullt.