prop · GJ03197 · 1996-01-01 00:00:00 — Bestämmelser om detta bör lämpligen införas i myndighetens arbets-ordning. Polisens och tullens medverkan Polisen och i vissa fall tullen bör dessutom i viss utsträckning medverka vid kontrollen. Polisens medverkan ökar möjligheterna till en effektiv kontroll eftersom vissa befogenheter som anges i polislagen (1984:387) kan komma till användning. Polisen har också helt andra befogenheter än skatteförvaltningen vid brottsmisstanke. Tullens medverkan bör begränsas till det område inom vilket tullmyndighet får ge anmaning att stanna enligt 5 § lagen (1996:000) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (jfr prop. 1995/96:166). Det sagda innebär emellertid inte att beskattningsmyndigheten är betagen möjligheten att själv utföra kontroll i gränsnära områden. Det är viktigt att påpeka att det måste finnas en balans mellan de kontroller som sker vid gränsen och de som sker inne i landet så att kontrollerna inte riskerar att strida mot regelsystemet inom EU. Inom punktskatteområdet gäller en sexårig omprövnings- och överklagandetid för beskattningsbeslut och beslut om skattetillägg. Förfarandereglerna på skatteområdet bör om möjligt vara enhetligt utformade. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om omprövning och överklagande i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter också skall gälla transporttillägg. 8 Tidpunkten för omräkning av skatten på alkoholvaror Regeringens förslag: Förhållandet mellan prisläget året närmast före det år beräkningen avser och prisläget läggs till grund för den omräkning av skattebeloppen på alkoholvaror som enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ske för och efterföljande kalenderår. Skälen för regeringens förslag: beslutades att bl.a. alkoholskatten, för vart och ett av kalenderåren 1995 , utan medverkan skulle omräknas så att skattesatserna följer den allmänna prisutvecklingen (prop. 1993/94:25, bet. 1993/94:FiU1, rskr. 1993/94:100, SFS 1993:1512). Motsvarande regel infördes i den nya lagen om skatt på alkohol som trädde i kraft (SFS 1994:1564). Från har tidsbegränsningen av indexeringen upphört (prop. 1994/95:203, bet. 1994/95:SkU28, rskr. 1994/95:439, SFS 1995:917). Den allmänna pris- utvecklingen skall för och följande kalenderår mätas genom förändringar i prisläget i oktober året närmast före det år beräkningen avser och prisläget (prop. 1995/96:57, bet. 1995/96:SkU17, rskr. 1995/96:120, SFS 1995:1529). Regeringen skall före november månads utgång fastställa de omräknade skattebelopp som skall tas ut under påföljande kalenderår. har i en skrivelse till anfört att den gällande ordningen med omräkning av skatten efter prisläget och bakåt ställer till problem för bolaget och för andra i branschen, eftersom prissättning och budgetering sker tidigare . Bolaget har hemställt att lagen om alkoholskatt ändras så att gäller för skatteomräkning för alkohol som för tobak, dvs. månad med regeringens fastställande av skatterna . För att möjliggöra för den som är skyldig att förse cigarettförpackningar med uppgift om detaljhandelspris enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt att göra detta till påföljande år, ändrades tidpunkten för beräkningen av förändringen i det allmänna prisläget (prop.1994/95:213, bet. 1994/95:SkU29, rskr. 1994/95:321, SFS 1995:612). Förändringar i prisläget beträffande tobaksskatten beräknas numera månad och regeringen fastställer före oktober månads utgång de omräknade skattebelopp som skall tas ut för påföljande kalenderår. Skattskyldiga för alkoholskatt har i princip samma svårigheter som den som är skyldig att förse cigarettförpackningar med uppgift om detaljhandelspris till , eftersom leverantörer av alkoholdrycker till Systembolaget måste fastställa pris på varorna för att Systembolaget skall kunna fastställa sin prislista till påföljande år. Regeringen föreslår därför att den årliga omräkningen av alkoholskattebeloppen skall avse förhållandet mellan prisläget året närmast före det år beräkningen avser och prisläget . Regeringens fastställande av de omräknade skattebeloppen skall därvid ske före oktober månads utgång. Förslaget innebär en ändring i 37 § lagen om alkoholskatt. Ändringen bör träda i kraft . En effektivare kontroll av de punktskattepliktiga varor som omfattas av förslaget till lag om kontroll av yrkesmässiga vägtransporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak kommer troligen att i vart fall leda till ökade skatteintäkter och därmed förbättrade statsfinanser. erfarenheter visar att de resurser som satts in på utbyggd skatte- kontroll gett hög avkastning. Eftersom det är fråga om en helt ny kontrollform som kommer att kräva en viss igångkörningstid innan kontrollen kan bedrivas i full skala är det svårt att i ett kortare perspektiv beräkna resursåtgången. Förslaget kommer att beröra skatteförvaltningen, polis, tull och i viss mån åklagare och domstolar. I ett mer näraliggande perspektiv kommer dock främst skatteförvaltningen, polisen och tullen att beröras. har fått vissa resursförstärkningar i syfte att förbättra skattekontrollen. Förvaltningen bör genom detta och genom effektiviseringar av verksamheten kunna hantera de nu föreslagna uppgifterna inom ramen för befintliga resurser. Även polisen och tullen bör kunna klara de nya uppgifterna inom givna ekonomiska ramar. 10.1 Förslaget till lag om kontroll av yrkesmässiga vägtransporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak 1 § Kontroll enligt lagen får avse endast det som är eller kan antas vara yrkesmässig vägtransport. Genom den valda begränsningen avses att privata transporter skall falla utanför lagens tillämpningsområde. Med yrkesmässiga transporter avses transporter som har kopplingar till yrkesmässig verksamhet. Det kan t.ex. gälla trafik som innebär att fordon yrkesmässigt ställs till allmänhetens förfogande. Begreppet innefattar emellertid också yrkesmässiga transporter som inte riktar sig till utomstående t.ex. transporter som sker inom företag. Det torde regelmässigt finnas skäl att anta att transporter som utförs med tung lastbil är yrkesmässiga. Med transport avses även lastning, lossning, förvaring och annan hantering som utgör ett led i förflyttning (jfr 1 § lagen, 1982:821, om transport av farligt gods). Syftet med kontrollen är att avgöra om yrkesmässiga transporter av varor genomförs enligt de i paragrafen nämnda lagarna vad avser skyldigheten att medföra dokument (jfr 2 § första stycket med 3 §). 2 § Av första och andra styckena följer att ledsagardokument och bevis om ställd säkerhet måste uppfylla de krav som ställs i lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (1994:1564) om alkoholskatt och lagen (1994:1563) om tobaksskatt för att vara giltiga. Dokumenten måste således vara utformade och medfölja på det sätt som förutsätts i olika situationer i nyssnämnda lagar. Med ledsagardokument avses även ett förenklat sådant. Av tredje stycket följer att skattskyldigbegreppet i de uppräknade lagarna skall gälla även vid tillämpningen av denna lag. I fjärde stycket definieras transportmedel. Bestämmelsen har utformats med ledning av 3 § 1 lagen (1982:821) om transport av farligt gods. 3 § I paragrafen anges att det av de i 1 § angivna lagarna följer att ledsagar- dokument och i förekommande fall bevis om ställd säkerhet skall medfölja transport. Bestämmelser om dessa dokument återfinns i 6 kap. 3-8 a §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi, 22-27 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 23-28 §§ lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Skyldigheten att medföra dokumenten framgår således av dessa lagar. 4 § I första stycket behandlas förarens skyldighet att legitimera sig och att visa upp handlingar som skall följa med transporten. I andra stycket anges att föraren är skyldig att lämna vissa uppgifter och att visa upp medförda handlingar som kan ha betydelse för beskattningen. De handlingar som avses i andra stycket är sådana som inte utgör ledsagardokument eller bevis om ställd säkerhet, vilka behandlats redan i första stycket. Upplysningsplikten innebär att föraren är skyldig att lämna de begärda upplysningarna i den mån han känner till dessa. 5 § I paragrafen anges ramarna för beskattningsmyndighetens rätt att undersöka ett transportmedel. Befogenheterna i första stycket överensstämmer till viss del med tullens befogenheter enligt 57 § 1 tullagen (1994:1550). får undersöka såväl själva transportmedlet som behållare, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras under transport. I begreppet under transport ingår även situationer då varorna tillfälligt är placerade i anslutning till transportmedlet, exempelvis för omlastning. Andra stycket innebär att beskattningsmyndigheten inte behöver betala ersättning för t.ex. olja som tas med som prov. Av tredje stycket framgår att kontrollen inte får ske på ett sådant sätt att den onödigt hindrar transporten. 6 § I paragrafen ges beskattningsmyndigheten rätt att påföra den skattskyldige en särskild avgift, transporttillägg (se även avsnitt 6). 7 § I paragrafen föreskrivs att föraren av transportmedlet kan påföras tran- sporttillägg om han inte medför eller tillhandahåller ledsagardokument eller bevis om ställd säkerhet, om det föreligger en skyldighet att medföra sådana dokument. I detta fall tas tillägget ut med ett fast belopp, (se även avsnitt 6). 8 § I bestämmelsen föreskrivs att beslutet om transporttillägg skall undanröjas om den skattskyldige eller föraren i förekommande fall inkommer med ledsagardokument eller bevis om ställd säkerhet. Som framgår av definitionen av bevis om ställd säkerhet i 2 § avses med detta sådan dokumentation om ställd säkerhet för skatt som föreskrivs i de i 1 § angivna lagarna. Av de där angivna lagarna följer att bevis om ställd säkerhet skall upprättas innan transport. Handlingar som upprättats efter transporten uppfyller därför inte de krav som ställs i de nämnda lagarna och sådana handlingar kan därför inte utgöra grund för undanröjande av transporttillägg. Motsvarande gäller även för ledsagardokument. 9 § Enligt denna paragraf kan transporttillägg efterges om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut tillägget. Ett exempel på situationer då det kan framstå som uppenbart oskäligt att ta ut tillägg kan vara då underlåtenheten att medföra dokument beror på omständigheter som den skattskyldige, eller föraren då tillägget träffar denne enligt 7 §, inte råder över. Ett annat exempel är om inte alla delar av ledsagardokumentet medföljer under transport. I sådana situationer kan det framstå som uppenbart oskäligt att ta ut transporttillägg. Om beskattningsmyndighetens kontroll försvåras av att dokumentet är ofullständigt bör dock transporttillägget i regel kvarstå. 10 § Av paragrafen följer att bestämmelserna om undanröjande och eftergift av transporttillägg i 8 och 9 §§ skall beaktas även om yrkande om detta inte har framställts. 11 § I första stycket anges att bestämmelserna i 5 kap. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter är tillämpliga. Transporttillägget inordnas på detta sätt i ett regelsystem avseende betalning, anstånd, åter- betalning, dröjsmålsavgift, ränta och indrivning av skatt. Transporttillägg skall betalas inom den tid som beskattningsmyndigheten bestämmer (jfr 5 kap. 1 § tredje stycket nämnda lag). Hänvisningen till 5 kap. innebär också att ett överklagande av beslutet om transporttillägg inte inverkar på skyldigheten att betala transporttillägget samt att beslutet får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (se 5 kap. 18 § nämnda lag). kan dock medge anstånd med betalningen. Av andra stycket framgår att lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter är tillämplig beträffande transporttillägg. Bestämmelsens placering grundas på att regeringen i proposition 1995/96:170, Översyn av skattebrottslagen, föreslagit att den s.k. uppräkningsmetoden skall överges i 2 § lagen om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. 12 § I paragrafen ges beskattningsmyndigheten rätt att uppdra åt annan skatte- myndighet att i visst ärende eller viss grupp av ärenden fatta beslut i dess ställe med stöd av lagen. Begränsningen till visst ärende eller viss grupp av ärenden har tillkommit för att klargöra att beskattnings-myndigheten inte tillagts normgivningsbefogenheter. För att snabba kontroller i hela landet skall vara möjliga kan en begränsning till vissa skattemyndigheter inte göras i lagen. bör kunna begränsa uppdraget till den andra skattemyndigheten till att avse kontroller enligt 4 och 5 §§ samt i den mån det bedöms lämpligt påförande av transporttillägg enligt 7 §. Frågan om påförande av transporttillägg enligt 6 § torde dock endast sällan kunna avgöras utan en efterföljande utredning. Med hänsyn till detta och att transporttillägget i dessa fall är nära knutet till själva beskattningsbeslutet torde det ofta inte vara aktuellt att överföra beslutsbefogenheterna i dessa fall. 13 § Första stycket innebär att polisen skall lämna beskattningsmyndigheten biträde vid genomförandet av kontroll enligt lagen. Bestämmelsen innebär även att förare av transportmedel är skyldig att stanna på polismans anmaning för kontroll av att transporter av varor genomförs i enlighet med bestämmelserna i de lagar som anges i 1 §. En skyldighet för vägtrafikant att lyda polismans anvisning för trafiken föreligger i och för sig redan genom 8 § vägtrafikkungörelsen (1972:603). Vägtrafikkungörelsen har emellertid ett helt annat syfte än den föreslagna lagen varför förevarande bestämmelse är motiverad. Polisens medverkan bygger på att de berörda myndigheterna kommer överens om hur kontrollen skall genomföras. skall enligt andra stycket medverka i beskattningsmyndighetens kontrollverksamhet när kontrollen sker i gränsnära områden. Även vid kontroller i gränsnära områden får förutsättas att berörda myndigheter kommer överens om hur kontrollen skall genomföras. Beslut om transporttillägg kan endast fattas av beskattningsmyndighet eller skattemyndighet som tillagts denna befogenhet enligt 12 §. Andra stycket innebär att tullmyndigheten kan använda de befogenheter som myndigheten genom regeringens proposition 1995/96:166 föreslås få att utöva kontroll enligt lagen (1996:000) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen även i fråga om kontroll enligt förevarande lag. När kontroller enligt förevarande lag genomförs kommer befogenheterna enligt den nämnda lagen om befogenheter således att omfatta även kontroll av varor enligt förevarande lag. Befogen-heterna enligt lagen om befogenheter vid gräns mot annat land inom Europeiska unionen skall dock när de används för kontroll enligt förevarande lag tillämpas enligt de förutsättningar som gäller enligt förevarande lag. Några krav på selektiva kontroller eller att kontrollerna skall avse anmälningsskyldighet föreligger således inte för kontroller som utförs med stöd av denna lag. Kontrollbefogenheterna i dessa avseenden är således längre gående än dem som gäller för kontroller t.ex. avseende tillstånd från Alkoholinspektionen i samband med kommersiell införsel av alkoholdrycker till landet. Vad som menas med gränsnära områden anges i tredje stycket. 14 § Om en förare uppsåtligen eller av oaktsamhet låter bli att stanna på en anmaning enligt 13 § kan han dömas till böter. Eftersom viss bötesform inte är föreskriven för brottet skall brottet dömas ut i dagsböter eller, om brottet bör föranleda lägre straff än trettio dagsböter, i penningböter (jfr 25 kap. 1 § ). 15-18 §§ Bestämmelserna om omprövning och överklagande i lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller även beslut om transporttillägg. Om beskattningsmyndigheten själv eller med stöd av 12 § uppdragit åt en annan skattemyndighet att fatta beslut om transporttillägg får beslutet om transporttillägg överklagas till den länsrätt som enligt allmänna regler har att pröva den beslutsfattande myndighetens beslut (jfr 14 § andra stycket lagen, 1971:289, om allmänna förvaltningsdomstolar). Eftersom det är fråga om en ny och provisorisk lagstiftning bör det inte föreskrivas att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Beslut enligt 4 och 5 §§ kan inte överklagas. Vid tillämpningen av 8 kap. 9 § lagen om punktskatter och prisregle- ringsavgifter skall de bestämmelser som gäller för skatter och avgifter enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 också gälla transporttillägg. Bestäm-melserna i 6 kap. 11, 12, 15 och 16 §§ taxeringslagen (1990:324) gäller på grund av hänvisningen i tillämpliga delar. 10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter kan med stöd av 3 kap. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter bl.a. förelägga skattskyldig att inkomma med uppgifter och handlingar som behövs för beskattningen. Möjligheten att tillgripa föreläggande gäller även vid tillämpningen av den föreslagna lagen om kontroll av yrkesmässiga vägtransporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak. Den nuvarande , för att det tydligare skall framgå att den även omfattar den nya lagstiftningen, ändras redaktionellt. 10.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt Ändringen innebär att förhållandet mellan prisläget året närmast före det år beräkningen avser och prisläget läggs till grund för den omräkning av skattebeloppen på alkoholvaror som enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ske för kalenderår 1997 och efterföljande kalenderår. De närmare motiven till ändringen framgår av avsnitt 8. Förslaget till lag om kontroll av yrkesmässiga transporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak Härigenom föreskrivs följande. 1 § Bestämmelserna i denna lag gäller vid kontroll av att det som är eller kan antas vara yrkesmässig transport av varor genomförs i enlighet med bestämmelserna i 1. lagen (1994:1776) om skatt på energi såvitt avser mineraloljepro-dukter enligt 1 kap. 3 a § nämnda lag, 2. lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 3. lagen (1994:1563) om tobaksskatt. 2 § Begreppet ledsagardokument har i denna lag samma innebörd som det har i de i 1 § angivna lagarna. Begreppet innefattar dock även förenklade ledsagardokument. Med bevis om ställd säkerhet avses i denna lag sådan dokumentation om ställd säkerhet för skatt som föreskrivs i de i 1 § angivna lagarna. Med skattskyldig avses i denna lag den som är skattskyldig enligt de lagar som anges i 1 §. Med transportmedel avses varje slag av fordon som används för transport på väg. Kontroll av transporter m.m. 3 § Av de i 1 § angivna lagarna följer att ledsagardokument och bevis om ställd säkerhet i vissa fall skall medfölja vid transporter mellan länderna i Europeiska unionen. 4 § För kontroll av att transporter av varor genomförs i enlighet med bestämmelserna i de lagar som anges i 1 § är förare av transportmedel skyldig att legitimera sig och att i förekommande fall tillhandahålla beskattningsmyndigheten ledsagardokument samt bevis om ställd säkerhet. Föraren är vidare skyldig att på förfrågan av beskattningsmyndigheten lämna upplysningar om vem som är eller kan antas vara skattskyldig för de transporterade varorna, vem som är uppdragsgivare, vem som är mottagare, varifrån varorna har transporterats, varornas destination samt att även i övrigt lämna upplysningar och tillhandahålla medförda handlingar som kan ha betydelse för beskattningen. 5 § får vid kontrollen undersöka transport-medel samt behållare, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras under transport. Myndigheten får vidare granska ledsagardokument och bevis om ställd säkerhet samt undersöka och ta prov på varorna. För uttagna prov betalas inte ersättning. Kontrollen skall genomföras på sådant sätt att den inte onödigt hindrar transporten. 6 § Om ledsagardokument eller bevis om ställd säkerhet inte medföljer transporten skall beskattningsmyndigheten, om det föreligger en skyldighet att medföra sådana dokument enligt de i 1 § nämnda lagarna, påföra den skattskyldige en särskild avgift (transporttillägg). Transporttillägget är tjugo procent av de punktskatter som belöper på eller kan antas belöpa på varorna. 7 § Om föraren av transportmedlet inte medför eller tillhandahåller ledsagar- dokument eller bevis om ställd säkerhet och det föreligger en skyldighet att medföra sådana dokument enligt de i 1 § nämnda lagarna skall beskatt- ningsmyndigheten påföra honom transporttillägg med . 8 § Om den skattskyldige eller föraren inkommer med ledsagar-dokument eller bevis om ställd säkerhet till beskattningsmyndigheten, skall transporttillägget undanröjas. 9 § Transporttillägg får efterges, om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut tillägget. 10 § Bestämmelserna om undanröjande och eftergift av transporttillägg skall beaktas även om yrkande om detta inte har framställts. 11 § Transporttillägg tas ut som skatt enligt 5 kap. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter är tillämplig beträffande transporttillägg. Behörighet att fatta beslut m.m. 12 § Av 1 kap. 5 § 1 lagen (1984:151) om punktskatter och pris-regle- ringsavgifter framgår att i är beskattnings- myndighet beträffande de i 1 § angivna lagarna. i får uppdra åt annan skattemyndighet att fatta beslut i dess ställe enligt denna lag. 13 § Polisen skall på begäran lämna handräckning vid genomförandet av kontroll enligt denna lag. Förare av transportmedel är skyldig att stanna på polismans anmaning. skall medverka i beskattningsmyndighetens kontroll-verksamhet genom att utöva kontroll i gränsnära områden. Därvid har tullmyndighet samma befogenheter som myndigheten har enligt lagen (1996:000) om befogenheter vid införsel eller utförsel över gräns mot annat land inom Europeiska unionen. Med gränsnära område avses det område inom vilket tullmyndigheten får ge anmaning att stanna enligt 5 § lagen om befogenheter vid införsel eller utförsel över gräns mot annat land inom Europeiska unionen. 14 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet låter bli att stanna på en anmaning enligt 13 § första stycket. 15 § Bestämmelserna om omprövning i 4 kap. 3-12 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller i tillämpliga delar beslut om transporttillägg. 16 § Beslut om transporttillägg kan överklagas hos allmän förvaltnings-domstol. Övriga beslut av beskattningsmyndigheten enligt denna lag kan inte överklagas. 17 § Bestämmelserna om överklagande i 8 kap. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller i tillämpliga delar beslut om transporttillägg. 18 § Vid tillämpningen av bestämmelserna i 4 och 8 kap. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter förstås med 1. beskattningsår; det år under vilket beslutet om transporttillägg fattades, 2. skattskyldig; den som påförts transporttillägg och 3. beskattningsbeslut; beslut om transporttillägg. Denna lag träder i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att rubriken närmast före 3 kap. 1 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall lyda Deklarationsgranskning m.m. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om kontroll av yrkesmässiga transporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak, 2. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn och hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet. Lagen om kontroll av yrkesmässiga transporter av mineraloljeprodukter, alkohol och tobak I lagrådsremissen anges att den föreslagna lagen skall vara provisorisk i avvaktan på förslag för att avhjälpa de brister och problem som finns vid den punktskattekontroll som gäller införsel av EU-interna varor.