prop · GJ0310D5 · 1996-01-01 00:00:00 — Samma värderingsprincip skall tillämpas på alla placeringstillgångar (C) som ingår i en och samma post som föregås av en arabisk siffra eller som tas upp under Byggnader och mark (C.I). (Jfr 2 kap. 11 § i kommitténs förslag) I artikel 46.5 anges att samma värderingsmetod skall användas för samtliga placeringstillgångar som ingår i en och samma post som betecknas med arabisk siffra eller som tas upp under byggnader och mark. Direktivet föreskriver således vissa begränsningar i tillgängliga värderingsalternativ. Dessa innebär t.ex. att samtliga värdepapper som ingår i posten Obligationer och räntebärande värdepapper skall värderas på ett enhetligt sätt i det enskilda företaget och att även samtliga tillgångar som redovisas under rubriken och mark skall redovisas enligt en enhetlig princip. I förhållande till kommitténs för- slag har vissa redaktionella ändringar gjorts i syfte att bestämmelsen skall närmare ansluta till försäkringsredovisningsdirektivets artikel 46.5. Bestämmelsen kommenteras också i allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.7. Periodisering av överkurs och underkurs 4 kap. 4 § Om det belopp som erlagts för räntebärande värdepapper eller lånefordringar överstiger eller underskrider det belopp som skall erhållas på förfallodagen (överkurs respektive underkurs), skall mellanskillnaden periodiseras. Vid beräkning av anskaffningsvärdet för räntebärande värdepapper och lånefor- dringar skall sådan periodisering av över- eller underkurs som avses i första stycket beaktas. En periodisering enligt första stycket får underlåtas under samma förut- sättningar som de som anges i 4 kap. 15 § andra meningen årsredovisningslagen (1995:000). Om en periodisering underlåts skall upplysning om förhållandet läm- nas i en not. (Jfr 2 kap. 12 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen utgår från artikel 55.1 i enlighet med de överväganden som görs i allmänmotiveringen. Bestämmelsen har utformats i överensstämmelse med motsvarande bestämmelse som föreslås införd för kreditinstitut och värdepappersbolag, se del 3. Vissa för- ändringar i förhållande till kommitténs förslag har därmed skett. Bestämmelsen har uttryckligen förklarats tillämplig även på lånefordringar. Dessutom har en motsvarande undantagsregel som för kreditinstitut och värdepappersbolag intagits i bestämmelsen. En periodisering får alltså underlåtas om en periodisering skulle vara utan betydelse med hänsyn till kravet på rättvisande bild. I 4 kap. 15 förslaget till ny årsredovisningslag föreslås bestämmelser om periodisering av s.k. kapitalrabatter och direkta emissionsutgifter. Bestämmel- sen föreslås tillämplig på försäkringsföretag genom en hänvisning dit i 1 § i förevarande kapitel. Värdering av placeringstillgångar till verkligt värde 4 kap. 5 § Placeringstillgångar (C) får, med undantag för aktier och andelar i koncernföretag och intresseföretag (C.II.1 och C.II.3), värderas till verkligt värde enligt 4 kap. 9 § tredje stycket årsredovisningslagen (1995:000) även när detta värde överstiger anskaffningsvärdet. Placeringstillgångar för vilka liv- försäkringstagaren bär placeringsrisken (D) skall alltid värderas till verkligt värde. (Jfr 2 kap. 13 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.7.Genom bestämmelsen utnyttjas möjligheten i artikel 46.1 att tillåta att placering- stillgångar värderas till verkligt värde. Aktier och andelar i koncern- och intresseföretag föreslås dock bli undantagna från en sådan möjlighet med hänsyn till de svårigheter som kan föreligga att bestämma ett enhetligt verkligt värde för sådana tillgångar. Mer detaljerade föreskrifter om en värdering till verkligt värde finns i arti- klarna 48 och 49 i försäkringsredovisningsdirektivet. Bestämmelser om hur verkligt värde skall bestämmas finns i 4 kap. 9 § tredje stycket i förslaget till årsredovisningslag. I lagförslaget görs en hänvisning till denna bestämmelse. Några särskilda bestämmelser för hur det verkliga värdet skall inom denna ram bestämmas mot bakgrund av artiklarna 48 och 49 har inte nu intagits i ÅRFL. Sådana bestämmelser bör i stället införas genom föreskrifter av regeringen eller . I bestämmelsen föreskrivs att placeringstillgångar för vilka livförsäkringsta- gare bär placeringsrisken alltid skall värderas till verkligt värde. En sådana bestämmelse följer av artikel 46.2. De tillgångar som nämnts kan innehas av fondförsäkringsföretag som driver rörelse enligt lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder. I den mån som sådana företag innehar placeringstillgångar för vilka livförsäkringsföretagarna inte bär placeringsrisken bör emellertid värderingsreglerna för företag i allmänhet gälla, dvs. att tillgångar som utgångspunkt skall värderas med utgångspunkt i anskaffningsvärdet men med en värdering till verkligt värde som tillåten prin- cip. 4 kap. 6 § Vinster eller förluster som uppkommer när tillgångar värderas till verkligt värde enligt 5 § skall redovisas som särskilda poster i resultaträkningen. Vinst som uppkommer vid tillämpning av 5 § till följd av att det bokförda värdet överstiger anskaffningsvärdet skall i balansräkningen sättas av till en fond för orealiserade vinster. Om summan av orealiserade vinster vid utgången av ett räkenskapsår är mindre än vid utgången av det föregående räkenskapsåret, skall fonden för orealiserade vinster sättas ned i samma mån. (Jfr 2 kap. 13 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.8. I bestämmelsen anges hur redovisningen skall ske om företagen redovisar placeringstillgångar till verkligt värde i balansräkningen. De regler som föreslås har sin bakgrund i artiklarna 44 och 47 i försäkringsredovis- ningsdirektivet. Av första stycket följer att orealiserade vinster och förluster skall tas upp i särskilda poster i resultaträkningen. Därigenom framgår på ett tydligt sätt de ej realiserade värdeförändringarnas storlek. Bestämmelsen gäller både skadeförsäkringsföretag och livförsäkringsföretag. Enligt andra stycket föreslås att orealiserade vinster skall i balansräkningen sättas av till en fond för orealiserade vinster. Detta innebär att redovisningen av beloppen till fonden skall ske som en omföring inom eget kapital respektive återbäringsmedel. Sådana fonder skall enligt lagförslagets 5 kap. 4 § utgöra bundet eget kapital i skadeförsäkringsföretag. Därigenom tillgodoses att medlen inte kan bli föremål för utdelning i sådana företag. I livförsäkringsföretag skall, enligt bestämmelsen, medlen sättas av till Återbäringsmedel. Av andra stycket framgår vidare att fonden för orealiserade vinster skall sättas ned, om orealiserade vinster är lägre än föregående år. På detta sätt regleras exklusivt på vilket sätt fonden kan användas. Även en minskning av tidigare redovisad icke utdelningsbar vinstandel i fonden redovisas som en om- föring inom eget kapital respektive återbäringsmedel. Den allmänna hänvisning till ÅRFL som regeringen föreslår införd i lagen om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder får betydelse även i detta sammanhang. För det första skall fondförsäkringsföretag särredovisa vinster och förluster i resultaträkningen när värderingen sker till verkligt värde enligt de bestämmelser som gäller för livförsäkringsföretag. För det andra skall fondförsäkringsföretag vid behandlingen av orealiserade vinster inom eget kapital följa de bestämmelser som föreslås för skadeförsäkringsföretag. skall alltså, enligt förslaget, göra en omföring i balansräk- ningen av beloppet till Fond för orealiserade vinster. Denna fond skall tas upp som bundet eget kapital. Upplysningar om en alternativ värdering av placeringstillgångar 4 kap. 7 § Om placeringstillgångar (C) i balansräkningen värderas med utgångspunkt i an- skaffningsvärdet, skall upplysningar om en värdering till verkligt värde lämnas i en not. Upplysningarna skall lämnas fördelade på de i balansräkningen enligt bilaga 1 upptagna tillgångsposterna. När placeringstillgångar (C eller D) i balansräkningen värderas till verkligt värde enligt 5 §, skall på samma sätt upplysningar om en värdering med utgångspunkt i anskaffningsvärdet lämnas i en not. (Jfr 2 kap. 13 § i kommitténs förslag) Beträffande sådana tillgångar som värderas till verkligt värde innehåller di- rektivet vissa särskilda krav på tilläggsupplysningar för att komma till rätta med den bristande jämförbarhet som kan uppkomma genom att olika för- säkringsföretag använder olika värderingsalternativ. Direktivets bestämmelser finns i artikel 46.4. Paragrafens första mening innebär att vid en värdering i balansräkningen till verkligt värde skall upplysningar om en värdering med utgångspunkt i anskaff- ningsvärdet anges i en not. Vid en värdering i balansräkningen med utgångspunkt i anskaffningsvärdet skall på motsatt sätt uppgifter om verkligt värde anges i en not. Det framgår inte närmare av försäkringsredovisningsdirektivet på vilken nivå som notupplysningar med en alternativ värdering skall lämnas. Det synes i vart fall erforderligt att en alternativ värdering skall lämnas fördelat åtminstone på de poster som skall anges enligt bestämmelserna om balansräkningen i bilaga 1. Detta följer av den bestämmelse som intagits i andra meningen. Det framgår inte heller av försäkringsredovisningsdirektivet hur noggrann en alternativ värdering i noterna skall vara, särskilt om tillgången värderas till verkligt värde i balansräkningen och upplysningar om en värdering med- utgångspunkt i anskaffningsvärdet därigenom skall lämnas i en not. Det förefal- ler enligt regeringen nödvändigt att den alternativa värderingen skall ge en rimlig bild av hur ställningen och resultatet varit om den icke använda värde- ringsprincipen hade tilllämpats i balansräkningen. Utgångspunkten måste därför vara att upplysningarna skall lämnas med beaktande även av erforderliga avskriv- ningar och nedskrivningar (se även allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.7). 4 kap. 8 § Direkta och indirekta anskaffningskostnader som har ett klart samband med tecknande av försäkringsavtal skall tas upp som tillgång, om de är av väsentligt värde för den bedrivna rörelsen . (Jfr 4 kap. 14 § i kommitténs förslag) Aktivering av anskaffningskostnader i ett försäkringsföretag regleras i artiklarna 18, 40 och 54. Regeringen har enligt de överväganden som behandlas i allmänmotiveringen stannat för att en aktivering skall ske (se avsnitt 10.2.5). Vid bedömningen av om förutsättningar att ta upp kostnaderna som en tillgång är uppfyllda måste, utöver de särskilda kraven i bestämmelsen, även iakttas de allmänna principer för redovisningen som föreslås lagfästa genom 2 kap. 4 § i förslaget till ny årsredovisningslag och som skall gälla för försäkringsföretag genom en hänvisning dit i 2 kap. 2 § ÅRFL (jfr även betänkandet del II s. 376). Redovisning av försäkringstekniska avsättningar 4 kap. 9 § Försäkringstekniska avsättningar (EE) skall tas upp i balansräkningen med tillämpning av 7 kap. 1 och 2 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713). Såsom Avsättning för ej intjänade och kvardröjande risker (EE.1) i skadeförsäkringsrörelse, skall tas upp belopp motsvarande premiereserven. Såsom Livförsäkringsavsättning (EE.2) i livförsäkringsrörelse, skall tas upp belopp motsvarande premiereserven inklusive belopp för tilldelad återbäring, utom sådan tilldelad återbäring som förfallit till betalning. (Jfr 2 kap. 15-17 §§ i kommitténs förslag och 4 kap. 10 § i lagrådsremissens förslag) Paragrafen kommenteras närmare i allmänmotiveringen, avsnitt 11.4 och i kommentaren till ändringarna i 7 kap. 1 och 2 §§ FRL. Paragrafens andra och tredje stycke utgjorde i lagrådsremissen en egen para- graf, men har sammanförts med första stycket i enlighet med vad lagrådet har förordat. Genom förevarande paragraf införlivas bestämmelser i artiklarna 56, 57, 58, 59 och 60.1 med svensk rätt. I paragrafens första stycke hänvisas till bestämmelser i 7 kap. 1 och 2 §§ FRL som skall tillämpas även i årsredovisningen. En samordning sker av nuvarande försäkringstekniska skulder i rörelsereglerna för att harmoniera med de regler om redovisningsmässiga avsättningar som skall införas till följd av försäk- ringsredovisningsdirektivet. I det följande redogörs kort för innehållet i . 7 kap. 1 § första stycket förslaget till ändring i FRL Stycket motsvarar bl.a. bestämmelser i artikel 56. I bestämmelsen anges den all- männa principen om att försäkringstekniska avsättningar skall motsvara belopp som behövs för att företaget skall kunna uppfylla alla åtaganden med anledning av ingångna försäkringsavtal. I paragrafen regleras också bestämningen av Avsättning för oreglerade skador. En avsättning för oreglerade skador i skadeförsäkringsrörelse skall enligt artikel 60.1 inkludera kostnaderna för inträffade men ej anmälda försäkringsfall samt skaderegleringskostnader. Posten motsvarar i allt väsentligt belopp som skall redovisas uppdelat på ersättningsreserv samt skadebehandlingsreserv. En avsättning för oreglerade skador skall göras också i livförsäkringsrörelse. Avsättningen för oreglerade skador i sådan rörelse skall enligt artikel 60.2 vara lika stor som skulden till förmånstagarna med tillägg för kostnaden för reglering av ersättningsfall. Avsättningen kan på samma sätt som i skadeförsäk- ringsrörelse jämföras med nuvarande ersättningsreserv och skadebehandlingsre- serv. 7 kap. 1 § tredje stycket förslaget till ändring i FRL Stycket motsvarar bestämmelser i artikel 59 och 60. I artiklarna regleras beräk- ningen av Avsättning för oreglerade skador i skade- och livförsäkringsrörelse. 7 kap. 2 § första stycket förslaget till ändring i FRL Stycket motsvarar närmast bestämmelser i artikel 57 och 58. I paragrafen regle- ras principerna för beräkning av premiereserv i liv- och skade- försäkringsrörelse. Vidare framgår att kvardröjande risker i skade- försäkringsrörelse skall beaktas genom ett särskilt tillägg.Det aktuella stycket motsvarar även regler i artikel 59. 7 kap. 2 § andra stycket förslaget till ändring i FRL Bestämmelsen motsvarar närmast bestämmelser i artikel 57.1 och 59. Av det aktuella stycket framgår principer för beräkning av premiereservering för livförsäkringsavtal. I andra stycket i förevarande paragraf i ÅRFL behandlas hur Avsättningen för ej intjänade och kvardröjande risker skall bestämmas. Möjligheten enligt artikel 26 i försäkringsredovisningsdirektivet att föreskriva att avsättning för ej intjänade kan få omfatta avsättningen för kvardröjande risker har ut- nyttjats. Därigenom kan denna post i huvudsak jämställas med premiereserven enligt förslaget till 7 kap. 1 § första stycket FRL. I tredje stycket behandlas posten Livförsäkringsavsättning. Posten kommer såsom den har bestämts att i huvudsak motsvara dagens premiereserv med tillägg för tilldelad återbäring. Sådan tilldelad återbäring som skall upptas i Avsätt- ning för oreglerade skador skall dock inte ingå. Ett undantag har därför sär- skilt föreskrivits för återbäring som förfallit till betalning men ännu inte har betalats ut (jfr artiklarna 27 och 60.2). 5 kap. 1 § Utöver vad som följer av övriga bestämmelser i denna lag skall årsredovisningen innehålla de upplysningar som anges i 3-6 §§ nedan. Upplysningarna skall lämnas i noter. Om det inte står i strid med kravet på överskådlighet, får upplysningarna i stället lämnas i balansräkningen eller resultaträkningen. Vid- are skall, med beaktande av vad som föreskrivs i 2 §, följande bestämmelser om tilläggsupplysningar i 5 kap. årsredovisningslagen (1995:000) tillämpas: 1 § andra stycket om hänvisningar till noter, 2 § om värderings- och omräkningsprinciper, 3 § om anläggningstillgångar, 4 § om uppgifter om taxeringsvärden, 5 § om uppskrivningsfond, 7 § om inköp och försäljning mellan koncernföretag, 8 och 9 §§ om uppgifter om dotterföretag och vissa andra företag, 10 § andra stycket om kort- och långfristiga balansposter, 11 § om ställda säkerheter, 12 § om lån till ledande befattningshavare, 13 § om konvertibla lån, 14 § andra och tredje styckena om förändringar i eget kapital m.m. 15 § första stycket och 16 § första stycket om upplysningar om skatt, 17 § om medelantalet anställda under räkenskapsåret, 18 och 19 §§ om löner, andra ersättningar och sociala kostnader, 20 § om pensioner och liknande förmåner, 21 § om tidigare styrelse och verkställande direktör, 22 § om suppleanter och vice verkställande direktör, 23 § om avtal om avgångsvederlag, samt 24 § om uppgift om moderföretag. (Jfr 2 kap. 19 § i kommitténs lagförslag) Se kommentaren till 2 §. Särskilda regler om tilläggsupplysningar 5 kap. 2 § De i 1 § angivna bestämmelserna i 5 kap. årsredovisningslagen (1995:000) skall tillämpas med följande avvikelser: 1. a) 3 § första stycket skall tillämpas på dels immateriella tillgångar (B), dels byggnader och mark (C.I), dels placeringar i koncernföretag och intresse- företag (C.II). b) 3 § andra och tredje styckena skall tillämpas på dels immateriella till- gångar (B), dels placeringstillgångar (C), dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.IV) som stadigvarande skall brukas eller innehas. 4 § skall tillämpas på byggnader och mark (C.I).- 3. 7 § skall i stället för inköp och försäljning gälla mottagen och avgiven återförsäkring. Fråga om tillstånd enligt 9 § andra stycket att utelämna uppgifter om dotterföretag och vissa andra företag prövas av . 10 § andra stycket om kort- och långfristiga balansposter skall tillämpas endast beträffande de skulder som förfaller till betalning senare än efter balansdagen. 12 § tredje stycket om lån till ledande befattningshavare skall tilllämpas om företaget lämnat lån till eller ställt säkerhet till förmån för någon annan med stöd av tillstånd enligt 12 kap. 13 § försäkringsrörelselagen (1982:713). Utöver upplysningar enligt 17 § skall även uppgift lämnas om medelantalet anställda uppdelat på kontorstjänstemän, fälttjänstemän och övriga anställda i . Dessutom skall medelantalet fritidsombud och specialombud i anges var för sig. Uppgift enligt 19 § första stycket 2 om löner och ersättningar till an- ställda skall delas upp på kontorstjänstemän, fälttjänstemän och övriga an- ställda i . Dessutom skall ersättningsbeloppen för fritidsombud och spe- cialombud i anges för varje grupp. (Jfr 2 kap. 19 och 20 § i kommitténs förslag) Bestämmelserna i 1 § motsvarar delvis 5 kap. 1 § första stycket förslaget till ny årsredovisningslag. I första meningen i paragrafen anges att det skall lämnas vissa kompletterande uppgifter i vissa hänseenden utöver vad som följer av övriga bestämmelser i lagen. Detta har behandlats i avsnitt 12 i allmänmotiveringen. Enligt andra och tredje meningen är utgångspunkten att uppgifterna skall tas in i not men att de får tas in i balans- och resultaträkningarna, om det inte står i strid med kravet på överskådlighet (se avsnitt 12.2 i all- mänmotiveringen). Enligt fjärde meningen skall vissa notupplysningar enligt förslaget till ny årsredovisningslag gälla även för försäkringsföretag, i den mån inte annat före- skrivs i 2 §. I det följande kommenteras i ett sammanhang de bestämmelser i förslaget till årsredovisningslag som skall tillämpas enligt 1 § och de anpassningar i tilläggsupplysningarna som skall ske enligt 2 §. 5 kap. 2 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.1 i det fjärde direktivet om värderings- och omräknings- principer gäller enligt artikel 1.1. Bl.a. kraven på att, enligt artiklarna 46, 48 och 49, ange principerna för värdering av placeringstillgångar till verkligt värde innefattas i det allmänna kravet på att tillämpade värderingsprinciper skall anges. 5 kap. 3 § förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 1) Se del 2. I artikel 8 anges att artikel 15.3 i det fjärde direktivet om tillkom- mande och avgående tillgångar m.m. skall tillämpas endast på immateriella till- gångar, byggnader och mark samt placeringar i koncern- och intresseföretag. För- sta stycket i lagrummet görs därför tillämpligt på de nu uppräknade tillgång- arna. Artiklarna 33, 35 och 43.1.1 i det fjärde direktivet om grunderna för avskriv- ning m.m. gäller enligt artikel 1.1. Andra stycket i lagrummet görs tillämpligt på tillgångar som skall skrivas av som anläggningstillgångar enligt ÅRFL. Det fjärde direktivets artiklar 35.1 d, 39.1 e och 43.1.10 om av- och ned- skrivningar av skatteskäl gäller enligt 1.1. Tredje stycket görs tilllämpligt på tillgångar som skall bli föremål för av- eller nedskrivning enligt ÅRFL. 5 kap. 4 § förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 2) Se del 2. Bestämmelserna om upplysningarna om taxeringsvärden för fastigheter bör göras tillämpliga även på försäkringsföretag. Bestämmelsen i nya årsredovisningslagen gäller anläggningstillgångar. Det saknas dock egentliga skäl ur informationssynpunkt för att i detta avseende göra någon uppdelning av försäkringsföretagens fastigheter beroende på om de skall stadigvarande innehas eller inte. Det föreskrivs därför att uppgifterna skall lämnas för fastigheter som ingår i posten Byggnader och mark. 5 kap. 5 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 33 i det fjärde direktivet om uppskrivningsfondens storlek m.m. gäller enligt artikel 1.1. 5 kap. 7 § förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 3) Se del 2. Den föreslagna bestämmelsen som innebär att moder- och dotterföretag skall ange hur stor del av räkenskapsårets inköp och försäljningar som avser andra koncernföretag saknar motsvarighet i nuvarande FRL. En sådana bestämmelse bör dock gälla även för försäkringsföretag. har anfört behöver en anpassning ske med hänsyn till försäkringsföretagens särskilda verksamhetsinrikning. Syftet med nu nämnd uppgiftsskyldighet är dels att tillgodose olika intressenters behov av insyn i koncernförhållandena, dels att visa de enskilda företagens inbördes beroendeförhållande. Mot bakgrund därav anges att upplysningarna skall avse rä- kenskapsårets mottagna och avgivna återförsäkringar. De närmare reglerna för hur uppgiftskyldigheten skall fullgöras bör ankomma på till lagen kompletterande normgivning. 5 kap. 8 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Det fjärde direktivets artikel 43.1.2 om specifikation av dotter- företag och intresseföretag gäller enligt artikel 1.1. Bestämmelsen motsvarar delvis de upplysningskrav avseende aktier och andelar (som är anläggningstillgångar) som finns i FFFS 1991:20. 5 kap. 9 § förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 4) Se del 2. Artiklarna 43.1.2, 45.1 b samt 61 i det fjärde direktivet gäller enligt artikel 1.1. Den myndighet som kan ge tillstånd att utelämna ifråga- varande uppgift i det fall som anges i 5 kap. 9 § andra stycket nya årsredovisningslagen bör vara . 5 kap. 10 § andra stycket förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 5) Se del 2. I förslaget till årsredovisningslag ställs krav på särredovisning av fordringar och skulder som förfaller tidigare respektive senare än efter balansdagen samt den del som förfaller . Artikel 1.1 hänvisar såvitt avser uppgifter om skulderna endast till artikel 43.1.6 i det fjärde direktivet - och inte till artikel 9 - vilket innebär att endast skulder som förfaller skall särredovisas enligt direktivet. Enligt regeringen bör lagen inte nu innehålla några krav på längre gående sär- redovisning av skulder eller särredovisning av fordringar efter förfallotid. Be- stämmelser om sådana upplysningar bör i stället vara möjliga att införa genom föreskrifter av regeringen eller . Det bör påpekas att paragrafen inte är tillämplig på avsättningar. Den är därför inte heller tillämplig på försäkringstekniska avsättningar. 5 kap. 11 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 14, 43.1.6 och 43.1.7 i det fjärde direktivet om säkerheter och ansvarsförbindelser gäller enligt 1.1. 5 kap. 12 § förslaget till årsredovisningslag (jfr 2 § 6) Se del 2. Artikel 43.1.13 i det fjärde direktivet om bl.a. lån till styrelsele- damot gäller enligt 1.1. Hänvisningen i tredje stycket till aktiebolagslagen (1975:1385) ersätts i 2 § med en hänvisning till 12 kap. 13 § FRL.