prop · GJ0369 · 1996-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 27 i den nya nordiska konventionen skall grundpension till en nordisk medborgare som intill konventionens ikraftträdande har utgetts enligt bestämmelserna i den gamla konventionen eller enligt nationell lagstiftning räknas om. Avsikten med omräkningen är att rätten till och storleken av de löpande pensionerna skall bedömas med tillämpning av reglerna i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT, specialutgåva , område 5, volym 3, sid 13). Reglerna innebär att pensionären skall ha rätt till pension från vart och ett av de länder där han eller hon har förvärvsarbetat eller varit bosatt i förhållande till intjänad tid. Vid ett antal svenska omräkningsfall enligt den nya nordiska konventionen har det visat sig att pensionstagare som tidigare uppburit pension från och annat nordiskt land inte längre har rätt till pension från . Pensionstagaren kan t.ex. ha flyttat till efter det att pensionsfallet har inträffat. Enligt de nuvarande reglerna om bostadstillägg till pensionärer innebär detta att de är berättigade till bostadstillägg. Detsamma gäller vid nybeviljande om vederbörande inte får pension enligt lagen om allmän försäkring. Enligt 1 § lagen om bostadstillägg till pensionärer kan bostadstillägg lämnas till den som uppbär ålderspension, förtidspension, omställningspension eller särskild efterlevandepension enligt lagen om allmän försäkring. En pensionär som har en utländsk pension och som omfattas av förordning nr 1408/71 är också berättigad till bostadstillägg. Enligt denna förordnings artikel 10 a föreligger nämligen rätt till bostadstillägg för den som i stället för svensk pension har pension från ett annat medlemsland i den Europeiska unionen. Genom gäller motsvarande för den som uppbär pension från de EFTA-länder som ingår i det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). För personer som inte omfattas av förordningen men som ändå har pension från något av dessa länder finns däremot ingen rätt till bostadstillägg vare sig enligt lagen om bostadstillägg eller förordning nr 1408/71. Det handlar om en mycket liten grupp personer från främst de nordiska länderna som har pension trots att de aldrig förvärvsarbetat. Det kan också röra personer som inte är medborgare i en medlemstat i unionen men som har pension från ett sådant land. Regeringen anser att det är rimligt att även dessa personer skall vara berättigade till bostadstillägg och föreslår därför en ändring i lagen om bo- stadstillägg till pensionärer. Regeringen föreslår att personkretsen utökas till att omfatta alla pensionärer som är bosatta i och som uppbär pension enligt lagstiftning i en stat som ingår i Europeiska unionen eller i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Det kan framhållas att för pensionärer från andra medlemsländer i unionen gäller inte någon ovillkorlig rätt till bosättning i en annan medlemsstat. För rätt till bosättning i en annan medlemsstat krävs att de skall ha sin försörjning tryggad i sådan omfattning att de inte ligger värdlandets välfärdssystem till last. För svenskt vidkommande innebär detta att de skall ha egna medel som motsvarar hel oavkortad folkpension inklusive mot- svarande pensionstillskott för en svensk pensionär i motsvarande ålder samt täckta bostadskostnader. De föreslagna ändringarna innebär att de pensionärer som före omräkning enligt den nya nordiska konventionen uppbar bostadstillägg återfår detsamma. Därutöver kan ytterligare personer tillkomma. Det torde emellertid inte bli fråga om någon stor kostnadsökning. Tillsammans med förslaget i avsnitt 5.2.2 nedan, bedöms förändringarna vara kostnadsneutrala. 5.2.2 Inkomst av utländsk pension vid beräkning av bostadstillägg ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Vid beräkning av bostadstillägg | |skall viss del av utländsk pension räknas in i | |årsinkomsten. I de fall den svenska folkpensionen är | |avkortad skall som årsinkomst dock inte räknas den del| |av utländsk pension som tillsammans med utbetald | |folkpension uppgår till vad pensionstagaren skulle ha| |haft om folkpensionen vore oavkortad. För en pensionär| |som inte uppbär folk- eller tilläggspension undantas | |från inkomstberäkningen ett belopp som motsvarar | |oavkortad folkpension. Skälen för regeringens förslag: Enligt reglerna för bostadstillägg skall inte folkpension räknas som inkomst. Som folkpension räknas även folkpensionsförmåner såsom pensionstillskott. Även grundpension från de nordiska länderna räknas som folkpension, dvs. en pension som inte är intjänad genom förvärvsarbete, och påverkar därmed inte bostadstilläggets storlek. I den nya nordiska konventionen om social trygghet finns någon samordningsbestämmelse mellan nordiska grundpensioner. Detta innebär att en pensionär kan uppbära folkpension eller grundpension från två nordiska länder och därmed få en sammanlagd folkpension (grundpension) som totalt överstiger vad en pensionär maximalt kan få från ett land. En princip vid inkomstberäkningen för bostadstillägg är att ett belopp motsvarande ett folkpensionsbelopp inklusive ett pensionstillskott är fribelopp som inte skall räknas som inkomst. Till följd av den nya nordiska konventionen kan en pensionär uppbära folkpension (grundpension) från mer än ett land. En sådan pensionär kan därför ha en högre pension och ett högre fribelopp än vad en pensionär med endast svensk folkpension kan ha. Det får anses rimligt att grundpension - folkpension och pensionstillskott - på samma sätt som gäller inte skall reducera bostadstillägget. Allmän pension därutöver bör emellertid enligt regeringens mening reducera bostadstillägget. Reglerna för bostadstillägg bör därför ändras så att all pension utöver ett för den försäkrade beräknat belopp av folkpension och pensionstillskott skall räknas som inkomst och därmed reducera bostadstillägget. Med pensionstillskott menas här beloppet före samordning med ATP och utländsk pension. Förslaget innebär att svensk folkpension inklusive pensionstillskott alltid räknas som fribelopp som inte skall räknas in i årsinkomsten. Om den svenska folkpensionen är oavkortad, dvs. inte är avkortad med trettionde- eller fyrtiondedelar enligt 5 kap. lagen om allmän försäkring, kan ytterligare pension inte räknas in i fribeloppet. All utländsk pension skall således i sådana fall räknas som inkomst vid beräkning av bostadstillägg. En pensionär som får sin svenska folkpension beräknad efter trettionde- eller fyrtiondedelar får förbehålla sig ett belopp som motsvarar vad denne pensionär skulle ha fått i fribelopp om pensionen vore oavkortad. För en pensionär som t.ex. har folkpension med 20 trettiondedelar blir fribeloppet således lika med den svenska folkpensionen, inklusive ev. tilläggspension som reducerat pen- sionstillskottet, plus utländsk pension motsvarande maximalt 10 trettiondelar svensk pension. För en pensionär som saknar rätt till folk- eller tilläggs- pension motsvaras fribeloppet av oavkortad folkpension inklusive pen- siontillskott till en ålderspensionär. All pension enligt utländsk lagstiftning påverkar således den årsinkomst som ligger till grund för bostadstillägget. För att rätt bostadstillägg skall kunna utges fordras uppgift om såväl inkomstbaserad som bosättningsbaserad utländsk pension. Enligt nuvarande regler får bostadstillägget räknas om när en med til- läggspension jämförlig utländsk ersättning betalas ut. Av administrativa skäl bör detta ändras så att omräkning får ske vid ändring av all form av utländsk pension. Förslaget innebär att flertalet pensionärer med folkpension (grundpension) från mer än ett nordiskt land får lägre bostadstillägg medan pensionärer som har en avkortad svensk pension och en utländsk arbetsrelaterad pension får ett högre fribelopp och därmed högre bostadstillägg. Flertalet av de berörda får dock minskat bostadstillägg varför förändringen totalt ger minskade kostnader. Effekten på statsbudgeten är på grund av antalet berörda begränsad. Tillsammans med förslaget under avsnitt 5.2.1 ovan bedöms förändringarna vara kostnads- neutrala. 6 Gravida kvinnors sjukskrivning ------------------------------------------------------- |Regeringens bedömning: Reglerna om olika | |socialförsäkringsersättningar som kan utges till kvinnor| |under senare delen av graviditeten bör | |inte ändras. Skälen för regeringens bedömning: har uttalat att det är angeläget att utreda frågan om i vilken omfattning de olika förmånerna vid graviditet utnyttjas. Enligt socialförsäkringsutskottet föreligger också behov av ett fördjupat underlag för att få sjukskrivningsorsakerna under senare delen av graviditeten och sambandet med havandeskapspenningen belysta. Utskottet har anfört bl.a. att det får ankomma på regeringen att ta ställning till om underlaget bör föranleda några åtgärder. har som sin mening gett regeringen till känna vad utskottet anfört (bet. 1992/93:SfU2, rskr. 1992/93:10). Genom beslut uppdrog regeringen åt att utreda frågan om i vilken omfattning de olika socialförsäkringsförmånerna används under senare delen av graviditeten. I uppdraget ingick att verket, inom givna utgiftsramar, fritt kunde lämna förslag till eventuella förändringar av förmånssystemet inom socialförsäkringen som berör gravida kvinnor. Uppdraget redovisas i rapporten "Gravida kvinnors sjukskrivning samt uttag av havandeskapspenning, sjukpenning och föräldrapenning av graviditeten" (RFV ANSER 1995:5). Uppföljningen från omfattar alla mödrar till barn födda . När det gäller ersättning av graviditeten har jämförelse gjorts med en tidigare undersökning som har redovisats i rapporten (RFV ANSER 1988:4). Denna undersökning avsåg mödrar till barn födda . Havandeskapspenning får enligt 3 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring utges till gravid kvinna om havandeskapet satt ned hennes förmåga att utföra uppgifterna i hennes förvärvsarbete med minst en fjärdedel. Havandeskapspenning kan även beviljas en gravid kvinna med ett arbete som hon enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) inte får utföra under graviditeten på grund av risk för fosterskador. I båda dessa fall får kvinnan havandeskapspenning endast om hon inte kan omplaceras till annat mindre ansträngande eller mindre riskfyllt arbete. När det gäller havandeskapspenning på grund av arbetsmiljörisker kan ersättning betalas ut under hela graviditeten. En gravid kvinna har vidare rätt att vara ledig från sitt arbete och uppbära föräldrapenning fr.o.m. den sextionde dagen före beräknad nedkomst. Sjukpenning eller sjuklön utges vid sjukdom som sätter ned den försäkrades arbetsförmåga med minst en fjärdedel. Uppföljningen från visar att färre kvinnor varit sjukskrivna under graviditetens sista jämfört med tidigare undersökning och att fler kvinnor tagit ut föräldrapenning före barnets födelse. Av de kvinnor som födde barn hade ersättning med sjukpenning och/eller sjuklön under någon del av graviditetstiden. Kvinnorna hade i genomsnitt 2,3 sjukfall under graviditeten. Den yngsta kvinnogruppen hade högst antal sjukfall medan sjukfallens längd ökade med stigande ålder. Medeltalet av ersatta dagar med sjukpenning/sjuklön var . De flesta har fått hel ersättning utbetald. Mer än en tredjedel av sjukfallen hade sjukskrivningsorsaker som bedömdes ha någon koppling till graviditeten. Den vanligast förekommande graviditetsrelaterade diagnosen var ryggsjukdomar/ryggbesvär. Andra graviditetsrelaterade diagnoser var bl.a. onormal trötthet, upprepade missfall, illamående, skelett- och ledsjukdomar i rygg/bäcken eller nedre extremiteter, blödning i tidig graviditet och högt blodtryck. När det gäller uttag av ersättning av gravi- diteten har andelen kvinnor som ansökt 1992 ökat något jämfört med undersökningen av mödrar till barn födda . var det av de blivande mödrarna som ansökte om havandeskapspenning, var motsvarande . Fler har fått avslag på sin ansökan. Det är vanligt att kvinnor som fått avslag på ansökan om havandeskapspenning i stället uppbär sjukpenning. Längden på perioderna med havandeskapspenning har minskat . Uppföjningen visade att kvinnor som arbetar inom hälsovården och äldreomsorgen utgjorde mer än hälften av de kvinnor som bevil- jats havandeskapspenning. Totalt hade av kvinnorna haft ersättning i form av sjukpenning och/eller sjuklön, föräldrapenning eller havandeskapspenning under någon del av av graviditeten. Det är en mindre andel än enligt undersökningen då av kvinnorna hade uppburit någon av de nämnda er- sättningarna. En större andel kvinnor hade tagit ut enbart föräldrapenning och föräldrapenning i kombination med sjukpenning/sjuklön i jämförelse med tidigare. Av uppföljningen från framgår det tydligt att många gravida kvinnor anser sig ha svårigheter att fortsätta arbetet under den senare delen av graviditeten. Verket anför att kvinnornas behov av ledighet inte kan ifrågasättas men däremot tendensen att betrakta mer eller mindre normala besvär under graviditeten som sjukdom. erinrar att vid den förra undersökningen avseende mödrar till barn födda framfördes önskemål från många försäkringskassor att låta havandeskapspenningen upphöra som självständig förmån och i stället utöka föräldrapenningen som endast skulle få tas ut före förlossningen. Detta beräknades innebära en kostnadsökning för försäkringen med . Om en sådan förändring skulle göras beräknas kostnadsökningen för försäkringen enligt till . under förutsättning att rätten till havandeskapspenning och sjuk- penning helt upphör av graviditeten. Även om det finns en tendens till en mer restriktiv sjukskrivningspolicy och ett minskat uttag av sjukpenning kan ett annat alternativ enligt vara att tillskapa en generell möjlighet till ledighet med ersättning. Om rätten till sjukpenning och havandeskapspenning t.ex. skulle upphöra före beräknad förlossning skulle föräldrapen- ningen kunna utökas med utan kostnadsökning för försäkringen. En annan möjlighet är enligt att tillskapa en generell möjlighet till ledighet med ersättning genom att förlägga av det nu- varande totala antalet föräldrapenningdagar till tiden före förlossningen. Da- garna skulle inte kunna sparas för att tas ut efter det att barnet är fött. vill i sin uppföljning inte förorda något av de här nämnda alternativen. har många försäkringskassor tagit upp frågan om gravida kvinnors sjukskrivning med mödrahälsovårdsöverläkare och gemensamt kommit fram till ändrad sjukskrivningspolicy för att minska de gravida kvinnornas sjukskrivning. Dessa försäkringskassor anser, enligt , att det är samarbetet med en mer restriktiv sjukskrivningspolicy som alla försäkringskassor bör arbeta vidare med. Det tidigare önskemålet om att havandeskapspenningen skulle upphöra och att speciella föräldrapenningdagar skulle införas anses inte längre lika aktuellt. Mot bakgrund av uppföljningen som genomförts av föreslår regeringen inga förändringar av socialförsäkringsersättningarna som utgår till kvinnor under graviditetens senare del. Regeringen anser det dock vara angeläget att det samarbete som pågår mellan försäkringskassor och mödrahälsovård fortsätter och utvidgas till alla försäkringskassor så att de olika försäkringsersättningarna används i enlighet med deras syfte. Vidare anser regeringen att bedömningen av kvinnans möjligheter till att fortsätta sitt förvärvsarbete under hela graviditeten bör vara vägledande. När sjukskrivning är befogad bör även möjligheterna till partiell sjukskrivning prövas. Utgångs- punkten bör vara att i möjligaste mån begränsa sjukskrivningarna vad gäller såväl omfattning som tid. 7 Barnbidrag, m.m. ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Flerbarnstilläggen avskaffas på | |sikt genom att inga nya flerbarnstillägg beviljas | |efter utgången av . Skälen för regeringens förslag: Vid behandlingen av anslaget till allmänna barnbidrag för /1996 uttalade socialutskottet (bet. 1994/95:SoU15) att tidigare beslutat om en begränsad sänkning av flerbarnstilläggen. Utskottet var inte berett att föreslå någon ytterligare sänkning då det skulle slå hårt mot de större familjer som erhåller flerbarnstillägg. Dessa familjer bör få behålla stödet på nuvarande nivå. Utskottet ansåg dock att systemet med flerbarnstilläg bör upphöra genom en successiv utfasning så att flerbarnstillägg inte lämnas för nytillkommande barn fr.o.m. . beslutade ge regeringen till känna vad utskottet uttalat (rskr. 1994/95:294). Regeringen föreslår i enlighet med utskottets uttalande att flerbarnstilläggen avskaffas genom att inga nya flerbarnstillägg beviljas efter utgången av . Detta skall gälla inte enbart när ytterligare barn föds i en familj utan också i andra situationer, t.ex. när två personer som vardera har barn gifter sig eller får ett gemensamt barn. De familjer som före beviljats flerbarnstillägg får behålla detta tills rätten till stödet upphör enligt gällande regler. Då upphör det , dvs. även om det enligt nu gällande bestämmelser bara skulle ha blivit fråga om ett kortare avbrott i rätten till flerbarnstillägg. En särskild fråga som då uppkommer är om en familj som redan har flerbarnstillägg skall få ett högre stöd när ytterligare barn föds i familjen. Regeringen föreslår - i konsekvens med att en tvåbarnsfamilj inte kommer att få flerbarnstilllägg för ett tredje barn - att nytillkommande barn i större familjer inte berättigar till ytterligare flerbarnstillägg. Vidare föreslås en redaktionell ändring av 3 § genom att formuleringen "med undantag för fall som avses i 7 §" stryks, eftersom formuleringen, efter en tidigare ändring av 7 §, inte längre fyller någon funktion. ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Förlängt barnbidrag lämnas med 640| |kronor per barn och månad. Skälen för regeringens förslag: har beslutat (bet. 1994/95:SoU15, rskr. 1994/95:294) att det allmänna barnbidraget skall sänkas från till per barn och månad . Beslutet innebar dock inte att motsvarande sänkning genomfördes beträffande det förlängda barnbidrag som lämnas till elever i bl.a. efter det att eleven fyllt . Enligt regeringens mening bör samma regler gälla för det förlängda barnbidraget som för de allmänna barnbidragen. 7.3 Försöksverksamhet med viss tillståndsprövning ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Lagen (1987:442) om | |försöksverksamhet med tillståndsprövning för| |vissa hem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen| |(1980:620) förlängs att gälla t.o.m. utgången av .| ------------------------------------------------------- Skälen för regeringens förslag: Enligt socialtjänstlagen skall en enskild person eller sammanslutning som vill inrätta ett hem för vård eller boende för att bedriva enskild förskole- eller fritidsverksamhet söka tillstånd hos . Kommunen kan enligt lagen om försöksverksamhet med till- ståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen (1980:620) genom en anmälan till överta denna tillståndsprövning. har i betänkandet Ny socialtjänstlag (SOU 1994:139) föreslagit att beslut om tillstånd skall krävas för yrkesmässigt bedriven privat verksamhet i form av bl.a. hem för vård eller boende. Betänkandet har remissbehandlats och är föremål för beredning inom . I avvaktan på ett slutligt ställningstagande till kommitténs förslag föreslås att försöksverksamheten förlängs till utgången av år 8 Tillfällig föräldrapenning när tillsynsbehovet även grundat rätt till vårdbidrag ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Tillfällig föräldrapenning för barn| |skall inte utges för sådant vård- och | |tillsynsbehov som grundat rätt till vårdbidrag. Skälen för regeringens förslag: I 4 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), som reglerar rätten till tillfällig föräldrapenning för vård av barn som fyllt 12 men inte , anges att för vård- eller tillsynsbehov som grundat rätten till vårdbidrag enligt 9 kap. 4 § AFL utges inte tillfällig föräldrapenning. Motsvarande begränsning av rätten till tillfällig föräldrapenning finns inte uttryckligen föreskriven när det gäller barn som är yngre än och för vilka vårdbidrag utges. har i en rapport till regeringen, "Översyn av reglering för vårdbidrag samt tillfällig föräldrapenning" (RFV ANSER 1995:11), redovisat ett rättsfall angående tillämpningen av rätten till tillfällig föräldrapenning för ett barn som inte fyllt där tillsynsbehovet även grundat rätt till vårdbidrag. Kammarrätten har i målet tolkat rätten till tillfällig föräldrapenning lika som för dem som är äldre än . Vidare har anfört att tillämpningen av rätten till tillfällig för- äldrapenning i dessa situationer inte sker likformigt över hela landet då uttalat lagstöd saknas. har framfört att ändringar bör göras i 4 kap. 11 och 17 §§ AFL för att klarlägga att inte dubbla ersättningar kan utges för samma vårdbehov och att samma regler skall gälla oavsett barnets ålder. Regeringen delar bedömning om att det bör klarläggas att tillfällig föräldrapenning för barn inte skall utges om vård- och tillsynsbehovet grundat rätt till vårdbidrag. Regeringen anser dock att det är lämpligare att i 4 kap. införa en ny paragraf, 11 b §, i direkt anslutning till 10, 10 a och 11 §§, eftersom det är fråga om att i sak pröva om det är samma vård- och tillsynsbehov som ligger till grund för ersättningsanspråken eller inte. 9 Ersättning från den allmänna sjukförsäkringen för sjukresor ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Ersättningen från sjukförsäkringen| |till sjukvårdshuvudmännen för sjukresor enligt 2 kap.| |lagen (1962:381) om allmän försäkring avskaffas fr.o.m| |. Ersättningen skall i stället lämnas| |genom det fr.o.m. nämnda tidpunkt införda nya generella| |statsbidraget till landstingen. | | Sjukvårdshuvudmännens kostnader för sjukresor som | |omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om | |tillämpningen av systemen för social trygghet när | |anställda egenföretagare eller deras familjemedlemmar| |flyttar inom gemenskapen eller en överenskommelse om | |social trygghet eller sjukvårdsförmåner mellan | |och annan stat skall dock fortfarande ersättas genom | |sjukförsäkringen. Skälen för regeringens förslag: I kompletteringspropositionen (prop. 1994/95:150) föreslog regeringen bl.a. att det skulle införas ett generellt statsbidrag till landsting och kommuner som det statliga utjämningsbidraget till kommuner och skatteutjämningsbidraget till landsting skulle avskaffas. Därvid föreslogs även att den del av ersättningarna till sjuk- vårdshuvudmännen m.m. som avser ersättning för sjukresor skulle avskaffas samt att motsvarande medel skulle tillföras det föreslagna gene- rella bidraget till landsting. godkände regeringens förslag och beslutade att reducera förslagsanslaget B 2 Sjukvårdsförmåner m.m. med ett belopp som motsvarade storleken sjukreseersättning (bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:448). För sjukresor som omfattas dels av rådets förordning nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, dels av en överenskommelse om social trygghet eller sjukvårdsförmåner mellan och en annan stat, skall dock sjukförsäkringen även fortsättningsvis svara för ersättningen till sjukvårdshuvudmännen. Skälen härför är dels att dessa kostnader bedöms kunna variera kraftigt mellan åren och sjukvårdshuvudmännen, dels att vissa av dessa kostnader kan återkrävas från behöriga EU/EES-länder enligt gällande regler. Det bör också nämnas att tidigare ställt sig bakom regeringens förslag om att försäkringskassorna och som administrerar övriga socialförsäkringsförmåner vilka skall utges på grundval av reglerna i förordning nr 1408/71 genom sjukförsäkringen även skall svara för kostnaderna för samtliga utbetalningar av vårdförmånerna på hälso- och sjukvårdsområdet som skall utges enligt nämnda förordning (prop. 1994/95:88, bet.