prop · GJ03100 · 1996-01-01 00:00:00 — Den föreslagna lagstiftningen kommer därför sannolikt att belasta de svenska tillverkarna i båtbranschen med vissa kostnader för förfarandet med bedömning av om produkterna uppfyller kraven och den efterföljande märkningen. medför genomförandet av EG-reglerna i att de svenska tillverkarna kan konkurrera på den europeiska marknaden med utländska tillverkare på lika villkor. En stor del av de produkter som omfattas av fritidsbåtsdirektivet importeras från tillverkare som är etablerade inom EU. Det får förutsättas att dessa produkter, i enlighet med bestämmelserna i fritidsbåtsdirektivet, kommer att vara CE-märkta redan vid införseln. Extra kostnader för svenska importörer torde därför bara aktualiseras vid import från tillverkare utanför EU. Det kan emellertid antas att även dessa tillverkare kommer att CE-märka sina produkter i enlighet med kraven i fritidsbåtsdirektivet för att på så sätt få tillträde till hela EU-marknaden. Kostnaderna för den svenska importbranschen kan därför antas bli begränsade. Även tillsynen över lagens efterlevnad kommer att dra kostnader. Fritidsbåtsdirektivet ställer inga konkreta krav på hur marknadsövervakningen skall bedrivas. Det sägs inte heller något särskilt om omfattningen av kontrollen. Det torde dock stå klart att informationssatsningar och kontrollinsatser i form av i första hand stickprovskontroller kommer att krävas. Någon beräkning av kostnaderna för marknadskontrollen kan inte göras . Det är som kontrollerar att de frivilliga regler som finns uppfylls av de tillverkare som vill märka sina båtar med en s.k. blå skylt . Detta system omsluter . När fritidsbåtsdirektivets regler trätt i kraft fullt ut kommer inte denna verksamhet att finnas kvar varför det kan antas att det av denna anledning kommer att frigöras vissa resurser inom . Regeringen bedömer därför att kraven på som tillsynsmyndighet bör, med viss avgiftsfinansiering, kunna av inom ramen för de resurser som får via anslaget Ersättning för fritidsbåtsändamål m.m. Regeringen anser att det är en rimlig ordning att en viss del av tillsynsmyndighetens kostnader får bäras av dem som ansvarar för att fritidsbåtarna uppfyller lagens krav när de släpps ut på marknaden, dvs. de som tillverkar eller importerar fritidsbåtar. Av denna anledning har i lagförslaget tagits in ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om särskilda avgifter för tillsynsmyndighetens tillsyn och kontroll. Intäkterna från dessa avgifter skall disponeras av och användas för de kostnader som tillsynsverksamheten medför, t.ex. kostnaden för att informera båtbranschen om det nya regelsystemet. Avgiftsintäkterna skall inte föras upp i statens budget. skall i årsredovisningen särredovisa verksamhetens inkomster och utgifter. I initialskedet, då verksamheten huvudsakligen kommer att gå ut på att utarbeta och sprida information om de nya reglerna, kommer större delen av kostnaderna att få tas från anslaget medan verksamheten , då den egentliga tillsynsverksamheten kommit igång, till övervägande del får finansieras via avgifterna. I sammanhanget bör även kostnadskonsekvenserna för domstolarna beröras. Vissa beslut av tillsynsmyndigheten bör kunna överklagas. I linje med den pågående reformeringen av instansordningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna bör överklagandet ske hos länsrätt. En föreskrift med detta innehåll har tagits in i lagförslaget. Enligt lagen (1985:206) om viten prövar länsrätten frågor om utdömande av viten. När ett förelagt vite skall dömas ut tas således också domstolsresurser i anspråk.Det kan på goda grunder antas att antalet ärenden som grundar sig på den föreslagna lagen kommer att bli ytterst begränsat. Som har sagts tidigare bör tillsynsmyndigheten i första hand försöka nå rättelse på frivillig väg. De kostnader som kan uppstå för domstolarna måste därför betraktas som försumbara. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Lagen om vissa säkerhets- och miljökrav på | | fritidsbåtar skall träda i kraft . En övergångstid| | gäller dock för produkter som endast skall släppas ut på den | | svenska marknaden. Dessa behöver inte uppfylla fritids- | | båtsdirektivets krav förrän . Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 13.1 i fritidsbåtsdirektivet skall medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i direktivet . Enligt en övergångsbestämmelse i artikel 13.3 skall medlemsstaterna dock godta att produkter som uppfyller de bestämmelser som är i kraft i medlemsstaten släpps ut på den inhemska marknaden till och med . Enligt ett protokoll (jämför ärende nr EUK95/2007/(2)) från ett möte med den ständiga kommitté som enligt artikel 6.3 biträder kommissionen skall bestämmelsen i artikel 13.3 omfatta inte bara medlemsstater med tvingande regleringar utan även de medlemsstater som har frivilliga regelsystem. Detta medför för svensk del att fritidsbåtsdirektivets regler blir obligatoriska för de produkter som endast är avsedda för den svenska marknaden först . Som har anförts i det föregående (avsnitt 5.2) bör lagen endast innehålla grundläggande bestämmelser medan rätten att meddela närmare föreskrifter bör delegeras till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 1 § Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och högst och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar) samt på viss utrustning för fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. I paragrafens första stycke anges att lagen skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och högst och som är avsedda för sport- och fritidsändamål. Trots att det inte stämmer överens med den i sjölagen intagna definitionen av båt har regeringen valt att föreslå att de fartyg som omfattas av lagen benämns fritidsbåtar. Begreppet är väl inarbetat i branschen och det torde inte heller uppstå några svårigheter när det gäller att avgöra om en viss typ av fartyg skall omfattas av lagen eller ej. har dessutom framhållit att det enligt deras uppfattning är viktigt att ordet skepp inte används i den aktuella lagen. Fritidsbåtsdirektivet omfattar inte alla fritidsbåtar, bl.a. är kanoter och kajaker undantagna från tillämpningsområdet. I paragrafens andra stycke ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att föreskriva om dessa undantag. Fritidsbåtsdirektivet skall tillämpas även på viss utrustning till fritidsbåtar, t.ex. bränsletankar. I paragrafens första stycke anges att lagen skall tillämpas på viss utrustning för fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas sedan i paragrafens tredje stycke att meddela föreskrifter om vilken utrustning som skall omfattas av lagens bestämmelser. 2 § Den som tillverkar eller importerar fritidsbåtar och utrustning till dessa för bruk i ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och miljökrav när de släpps ut på marknaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om fritidsbåtarna och utrustningen uppfyller kraven. I paragrafens första stycke anges att de produkter som omfattas av lagen skall uppfylla väsentliga säkerhets- och miljökrav för att få släppas ut på marknaden. Om produkten tillverkas i ansvarar tillverkaren för att dessa krav är uppfyllda. Vid import är det importören som har detta ansvar. Om tillverkaren har en representant i torde det oftast vara denne som är att anse som importör. I paragrafens andra stycke ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela närmare föreskrifter om vilka dessa krav är liksom om hur proceduren för att bedöma om produkterna uppfyller kraven skall vara utformad. 3 § Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE-märkning när de släpps ut på marknaden. Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om denna märkning. Fritidsbåtsdirektivets krav om CE-märkning uppfylls genom att lagen (1992:1534) om CE-märkning görs tillämplig. Eftersom fritidsbåtsdirektivet ställer upp krav på att CE-märkningen skall åtföljas av det anmälda organets identifikationsnummer, vilket saknar motsvarighet i lagen om CE-märkning, har i paragrafens tredje stycke tagits in en rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om denna märkning. Det får även ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att föreskriva om att utrustning får bära CE-märkningen på sin förpackning. 4 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) skall se till att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett bemyndigande enligt lagen följs. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och föreskrifterna skall följas. Ett sådant föreläggande eller förbud får förenas med vite. I paragrafens första stycke bemyndigas regeringen att bestämma vilken myndighet som skall utöva tillsynen över lagens efterlevnad. Som nämnts ovan (avsnitt 5.3) ligger det närmast till hands att utse som tillsynsmyndighet. 5 § Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt utrustning till dessa kan äventyra säkerheten eller personer, egendom eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från marknaden. Om tillverkaren inte har sitt säte i får åläggandet i stället avse tillverkarens representant i . får därvid även helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna åtgärd. Denna paragraf motsvarar artikel 7 i fritidsbåtsdirektivet. Som har redovisats (avsnitt 5.3) utgör denna bestämmelse en möjlighet för tillsynsmyndigheten att ingripa med provisoriska åtgärder i de fall där tillsynsmyndigheten anser att en formellt korrekt CE-märkt produkt inte uppfyller de väsentliga kraven. 6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden. Som tidigare angivits (avsnitt 6) är det rimligt att tillsyns- verksamheten till viss del avgiftsfinansieras. I denna paragraf bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om avgifter för tillsyn och annan kontroll. Det är regeringens avsikt att noga följa vilka avgifter som föreskrivs och kontrollera att dessa hålls på en rimlig nivå. 7 § beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I denna paragraf anges ordningen för överklagande av tillsynsmyndighetens beslut. och rådets direktiv /25/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar Förslag till lag om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar. Härigenom föreskrivs följande2. 1 § Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och högst och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar) samt på viss utrustning för fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen. 2 § Den som tillverkar eller importerar fritidsbåtar och utrustning till dessa för bruk i ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och miljökrav när de släpps ut på marknaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om fritidsbåtarna och utrustningen uppfyller kraven. 3 § Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE-märkning när de släpps ut på marknaden. Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om denna märkning. 4 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) skall se till att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett bemyndigande enligt lagen följs. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och föreskrifterna skall följas. Ett sådant föreläggande eller förbud får förenas med vite. 5 § Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt utrustning till dessa kan äventyra säkerheten och hälsan för personer, egendom eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från marknaden. Om tillverkaren inte har sitt säte i får åläggandet i stället avse tillverkarens representant i . får därvid även helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna åtgärd. 6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden. 7 § beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Produkter som omfattas av denna lag får släppas ut på den svenska marknaden till och med även om de inte uppfyller de krav som uppställs i lagen eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. **FOOTNOTES** 2 Jfr och rådets direktiv /25/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar (EGT nr L 164, 30.6.1994, s. 15, Celex 394L0025). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss (Kommunikations-departementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:100 Vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar. -------------------------------------------------------------------- Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för ändrar, upphäver eller bakomliggande EG- upprepar ett regler normgivnings- bemyndigande -------------------------------------------------------------------- Lag om vissa 1-4 §§ och 6 § 394L0025 säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar OCH RÅDETS DIREKTIV 94/25/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar -------------------------------------------------------------------------------- --------- OCH EUROPEISKA UNIONENS enlighet med artikel 100a.5 i fördraget får RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV vidta provisoriska åtgärder för att begränsa eller förbjuda att fritidsbåtar eller delar med beaktande av Fördraget om upprättandet av sådana släpps ut på marknaden och används i av Europeiska gemenskapen, särskilt fall då de utgör en särskild risk för människor artikel 100a i detta, och, i tillämpliga fall, för husdjur eller egendom, förutsatt att åtgärderna omfattas av med beaktande av kommissionens förslag1, ett av gemenskapens kontrollförfaranden. med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, Mottagaren av ett beslut som fattas med stöd av detta direktiv måste upplysas om i enlighet med det förfarande som skälen till beslutet och om sina möjligheter föreskrivs i artikel 189b i fördraget3, och att överklaga. med beaktande av följande: Det är nödvändigt att fastställa ett Den inre marknaden skall omfatta ett övergångsförfarande som möjliggör att område utan inre gränser där den fria fritidsbåtar och utrustning till sådana som rörligheten för varor, personer, tjänster tillverkas i enlighet med nationell och kapital är säkerställd. lagstiftning som är i kraft den dag då detta direktiv antas, kan saluföras och tas i Lagar och andra författningar i de olika bruk. medlemsstaterna skiljer sig till omfattning och innehåll i fråga om Detta direktiv innehåller inte några säkerhets-kraven på fritidsbåtar. Sådana bestämmelser som är avsedda att begränsa skillnader riskerar att skapa användningen av en fritidsbåt efter det att handelshinder och ojämlika den har tagits i bruk. konkurrensvillkor på den inre marknaden. En harmonisering av nationell Fritidsbåtars konstruktion kan påverka miljön lagstiftning är det enda sättet att genom utsläpp av förorenande ämnen. Det är undanröja dessa hinder för den fria därför nödvändigt att ta med bestämmelser om handeln. Detta mål kan inte uppnås på ett miljöskydd i direktivet i den utsträckning tillfredsställande sätt av enskilda som dessa bestämmelser rör fritidsbåtens medlems-stater. I detta direktiv konstruktion utifrån dess direkta effekt på fastställs endast de krav som är nödvändiga miljön. för fritidsbåtars fria rörlighet. Detta direktiv bör omfatta endast Bestämmelserna i detta direktiv bör inte fritidsbåtar som är minst 2,5 och högst 24 m påverka medlems-staternas rätt att i långa, enligt ISO-standard. enlighet med fördraget fastställa sådana krav som de anser vara nödvändiga rörande Avlägsnandet av tekniska hinder i fråga om navigering i vissa vatten i syfte att fritidsbåtar och utrustning till dessa, i skydda miljön och vattenvägarnas uppbyggnad den utsträckning som detta inte kan ske och att trygga säkerheten på vattenvägarna, förutsatt att detta inte innebär att fritidsbåten ändras på ett sätt som strider mot bestämmelserna i detta direktiv. 1 EGT nr C 123, , s. 7. 2 EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 38. 3 yttrande av (EGT nr C 337, 1 EGT nr L 220, 30.8.1993, s. 23. 21.12.1992, s. 17). Rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. nr C 137, , s. 1.). beslut av (EGT nr C 91, 28.3.1994). KAPITEL I genom ömsesidigt erkännande av likvärdighet mellan samtliga medlemsstater, bör följa det nya förfarande som föreskrivs i rådets Artikel 1 resolution av och som manar till en definition av grundläggande säkerhetskrav och andra aspekter som är 1. viktiga för det allmänna välbefinnandet. I Detta direktiv skall tillämpas på de artikel 100a punkt 3 föreskrivs att fritidsbåtar, de delvis färdigställda båtar kommissionen i sina förslag rörande hälsa, och den utrustning som anges i bilaga 2, säkerhet, miljö- och konsumentskydd skall såväl separat som installerad. utgå ifrån en hög säkerhetsnivå. Dessa grundläggande krav utgör de kriterier som 2. fritidsbåtar, delvis färdiga båtar och Med fritidsbåt avses varje båt, oavsett typ utrustning till dessa, separat eller och framdrivningssätt, med en skrovlängd på installerad, måste uppfylla. 2,5 - 24 m, mätt enligt tillämpliga harmoniserade standarder, avsedd för sport- Därför föreskrivs i detta direktiv endast och fritidsändamål. Den omständigheten att grundläggande krav. För att underlätta samma båt kan användas för charterverksamhet uppgiften att bevisa efterlevnaden av de eller för fritidsbåtutbildning får inte grundläggande kraven är en harmoniserad hindra att den omfattas av detta direktiv europeisk standard enligt bilaga 2 när den släpps ut på marknaden för nödvändig för fritidsbåtar och utrustning fritidsändamål. Harmoniserade europeiska standarder upprättas av privata organ och 3. måste bibehålla sin icke bindande status. I Följande omfattas inte av detta direktiv: detta syfte är Europeiska organisationen för standardisering () och Europeiska a) Båtar avsedda endast för oganisationen för standardisering inom hastighetstävling, inbegripet elområdet (Cenelec) de erkända organ som är roddtävlingsbåtar och övningsroddbåtar som behöriga att anta de harmoniserade benämns så av tillverkaren. standarder som följer de allmänna riktlinjerna för samarbetet mellan b) Kanoter och kajaker, gondoler och kommissionen och dessa två organ, som vattencyklar. Vid tillämpningen av detta direktiv avses med c) Vindsurfingbrädor. en harmoniserad standard en teknisk specifikation (europeisk standard eller d) Motordrivna surfingbrädor, harmoniseringsdokument) som har antagits vattenskotrar och andra liknande av ett av eller båda dessa organ på motordrivna båtar. uppmaning av kommissionen i enlighet med rådets direktiv /189/EEG av e) Originalbåtar och individuellt byggda om ett informationsförfarande kopior av historiska båtar, beträffande tekniska standarder och konstruerade , byggda föreskrifter5 och i enlighet med de huvudsakligen av ursprungligt material allmänna riktlinjer som avses ovan. och benämnda som sådana av tillverkaren. Med tanke på de risker som användningen av f) Experimentbåtar, såvida de inte därefter fritidsbåtar och utrustning till dessa släpps ut på marknaden inom gemenskapen. innebär är det nödvändigt att inrätta förfaranden för utvärdering av g) Båtar byggda för eget bruk, förutsatt att överensstämmelsen med de grundläggande de därefter inte kraven i direktivet. Dessa förfaranden släpps ut på gemenskapens marknad. måste inrättas med hänsyn till den risknivå som fritidsbåtar och utrustning till dessa h) Båtar som är särskilt avsedda för att ha kan innebära. Därför bör varje kategori av besättning och befordra passagerare överensstämmelse kompletteras med ett kommersiellt, utan att det påverkar lämpligt förfarande eller ett val mellan tillämpningen av punkt 2, särskilt sådana flera likvärdiga förfaranden. De antagna som avses i direktiv /714/EEG av den förfarandena är förenliga med rådets beslut om tekniska föreskrifter 93/465/EEG av för fartyg i inlandssjöfart2, oavsett antalet passagerare. 4 EGT nr C 136, , s. 1. 2 EGT nr L 301, 28.10.1982, s. 1. 5 EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv i) Undervattensbåtar. 88/182/EEG (EGT nr L 81, 26.3.1988, s. j) Svävare. k) Bärplansbåtar. om moduler för olika Artikel 2 stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler för anbringande Utsläppande på marknaden och ibruktagande och användning av CE-märkning om överens- stämmelse, avsedda att användas i tekniska 1. Medlemsstaterna skall vidta alla harmoniserings-direktiv1. nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de produkter som anges i artikel 1.1 släpps ut på marknaden och tas i bruk för avsedda Rådet har föreskrivit att CE-märkning skall ändamål endast om de inte äventyrar säkerheten utföras antingen av tillverkaren eller och hälsan för personer, egendom eller miljön hans representant inom gemenskapen.