prop · GJ0336 · 1996-01-01 00:00:00 — Som komplement till vad som sägs i artikel 5 införs genom ändringsavtalet en suspensionsklausul (ändring 67). Denna anger att om en av parterna anser att en annan part har underlåtit att fullgöra en skyldighet med avseende på någon av de grundläggande aspekter som avses i artikel 5 skall den, om frågan inte är av särskilt brådskande natur, inbjuda den berörda parten till samråd i syfte att ingående bedöma situationen och om nödvändigt avhjälpa denna. Samrådet skall inledas dagar efter inbjudan och som regel inte vara längre än . Om man trots ansträngningar inte har kunnat hitta en lösning vid slutet av , eller om ärendet är av brådskande natur eller samråd avböjts, får den part som åberopat underlåtenhet att fullgöra en skyldighet vidta lämpliga åtgärder, däribland tills vidare helt eller delvis upphäva tillämpningen av konventionen i fråga om den berörda parten. Parterna är överens om att upphävande endast skall tillgripas i sista hand. Genom ändring 6 betonas vikten av att i AVS-staterna främja en utveckling av marknadsekonomi och av den privata sektorn. betonar handelns grundläggande betydelse för att stimulera utvecklingsprocessen. Gemenskapen och AVS-staterna är därför överens om att ge utvecklingen av handeln hög prioritet i syfte att påskynda tillväxten i AVS- staternas ekonomier och att gradvis och på ett harmoniskt sätt integrera dem i världsekonomin. Tillräckliga medel bör därför avsättas för utvidgning av AVS- ländernas handel (ändring 7). Utvecklingen av handeln skall vara inriktad på att utveckla, bredda och öka AVS-staternas handel och deras konkurrensförmåga på hemmamarknaden, på den regionala marknaden och AVS-marknaden, på gemenskapens marknad och på den internationella marknaden. Parterna åtar sig att utnyttja alla medel som är tillgängliga inom ramen för konventionen för att uppnå detta mål, däribland handelssamarbete och medel för ekonomiskt och tekniskt samarbete. Parterna är också överens om att genomföra konventionens bestämmelser på ett sammanhållet och samordnat sätt (ändring 10). En ny artikel införs om det bidrag som lokala samarbetsaktörer kan ge till AVS-staternas utveckling (ändring 9). Parterna är överens om att intensifiera sina ansträngningar att uppmuntra aktörer från AVS-stater och gemenskapen att delta i samarbetsaktiviteter och att medel som anges i konventionen får utnyttjas för att stödja lokala samarbetsverksamheter. Dessa verksamheter skall stämma med de prioriteringar, riktlinjer och utvecklingsmetoder som fastställs av AVS-staterna. Vad gäller de gemensamma institutionerna införs en ny arbetsuppgift för ministerrådet (ändring 12). skall nämligen föra en utvidgad politisk dialog i enlighet med den ändring som gjorts i ingressen. Båda parterna skall för detta ändamål vidta åtgärder som säkerställer en verkningsfull dialog. En sådan dialog får dock också äga rum utanför denna ram med en geografisk eller annan uppläggning som är lämplig för de frågor som diskuteras om parterna anser att det finns behov för detta. Dessutom förtydligas AVS-staternas representation i den gemensamma församlingen. Den skall bestå av ett antal parlaments- ledamöter från AVS-staterna. I avsaknad av ett parlament skall en företrädares deltagande i förväg godkännas av den gemensamma församlingen (ändring 13). berör endast en del av de samarbetsområden som anges i och ändringarna är i flertalet fall under denna rubrik närmast av teknisk eller administrativ natur. Då det gäller livsmedelsbiståndet, som behandlas i avsnittet om jordbruket, anges att sådant bistånd skall lämnas på ett sådant sätt att varken den lokala marknaden eller den regionala handeln störs (ändring 15). Under avsnittet om industri behandlas bl.a. ett centrum för industriell utveckling (CIU), som har till uppgift att upprätta och förstärka industriföretag i AVS-länderna. Reglerna för CIU:s verksamhet och förvaltning görs mer precisa genom ändringsavtalet (ändringarna 16-21). I samband med tjänsteavsnittet anger ändringsavtalet att för att främja och utveckla sjöfartssektorn i AVS-staterna de avtalsslutande parterna får ägna särskild uppmärksamhet åt att förenkla för och uppmuntra sjöfartsaktörer från AVS-staterna att skaffa sig tillgång till alla de resurser som konventionen tillhandahåller i synnerhet i fråga om projekt och program för att förbättra konkurrenskraften hos deras sjöfartstjänster (ändring 23). Vad gäller utvecklingen av handeln anger ändringsavtalet bl.a. att AVS- staterna och gemenskapen åtar sig att säkerställa att program för utveckling av handeln ges hög prioritet när nationella och regionala program utarbetas (ändring 24). Åtgärder som kan bidra till utvecklingen av handeln preciseras genom ändring 25. Där anges att förutom utveckling av handeln mellan AVS- staterna och gemenskapen särskild uppmärksamhet bl.a. skall ägnas verksamhet som är ägnad att utveckla handeln mellan AVS-staterna och förbättra det regionala samarbetet om handel och tjänster. Inom ramen för de medel som återfinns i konventionen skall bl.a. följande områden uppmärksammas: fastläggande av lämplig makro-ekonomisk politik för utvecklingen av handeln, upprättande eller ändring av rättsliga ramar och administrativa förfaranden, upprättandet av sammanhängande handelsstrategier, stärkande av infrastruktur som har samband med handeln, utveckling av mänskliga resurser och yrkeskunskaper inom områden för handel och tjänster, stöd till utvecklingen av den privata sektorn, stöd till AVS-insatser som är avsedda att uppmuntra och locka privata investeringar och samriskprojekt, stärkande av organisationer som arbetar med utvecklingen av handel och tjänster, stöd åt AVS-staternas ansträngningar att utveckla och förbättra sina produkters kvalitet, anpassa dem till marknadens krav och diversifiera produktionen, stöd till AVS-staternas ansträngningar att mer effektivt penetrera marknader i tredje land, åtgärder för marknadsutveckling och stöd för användning av modern försäljnings-teknik. I konventionens avsnitt om samarbetsinstrument görs vissa preciseringar och tekniska ändringar rörande systemet för stabilisering av exportintäkter, STABEX (ändringar 34-39). I avsnittet om utvecklingsfinansiering anges att stöd kan lämnas till fastläggandet och genomförandet av handelspolitik och handelsprogram för att främja AVS-staternas gradvisa och harmoniska integration i världsekonomin (ändring 40). Genom ändring 41 ges möjlighet att ge budgetstöd för att mildra inhemska finansiella svårigheter och för att stödja bl.a. institutionella och administrativa reformåtgärder för demokratiserings- och rättssäkerhets-ändamål. Med hänvisning till konventionens avsnitt om stöd till struktur-anpassning anger ändringsavtalet att parterna erkänner behovet av att uppmuntra reformprogram på regional nivå för att säkerställa att det vid förberedelse och genomförande av nationella program tas vederbörlig hänsyn till regionala verksamheter som har en inverkan på nationell utveckling (ändring 47).. Genom ändringsavtalet införs ett nytt avsnitt om lokalt samarbete, dvs stöd till lokala myndigheter, sammanslutningar på landsbygden och i byarna, kooperativ, fackföreningar, utbildnings- och forsknings-institutioner, icke- statliga utvecklingsorganisationer och andra slag av sammanslutningar, grupper och aktörer som är i stånd till och önskar ge bidrag till utvecklingen av AVS- staterna. Särskilda ansträngningar skall göras för att uppmuntra och stödja initiativ som tas av aktörer i AVS-stater. Samarbete kan stödja dels självständiga verksamheter som bedrivs av AVS-aktörer och dels verksamheter som bedrivs av AVS-aktörer och är förenade med stöd från motsvarande aktörer i gemenskapen och därmed får tillgång till deras kompetens, erfarenhet, tekniska och organisatoriska förmåga eller ekonomiska resurser. Lokala sam- arbetsverksamheter kan stödjas genom de finansiella resurserna i de nationella och regionala programmen. Projekt och program som genomförs inom ramen för lokalt samarbete skall godkännas av AVS-staterna (ändring 52). Inom ramen för har gemenskapen gjort fasta åtaganden om bistånd för en femårsperiod för nationella och regionala program. I de fall medlen inte kunnat utnyttjas har en del biståndsmedel blivit låsta och inte kunnat utnyttjas för andra ändamål. Genom ändringsavtalet införs nu ett flexiblare programmeringssystem. Detta innebär att gemenskapen gör en vägledande utfästelse om det bistånd som kan bli aktuellt . Denna kompletteras med en fast utfästelse som uppgår till av den vägledande utfästelsen. Senast skall en granskning äga rum av hur programmet genomförts. Resultatet av denna granskning får avgöra i vilken utsträckning mottagaren skall tilldelas återstoden av den vägledande utfästelsen eller om denna skall utnyttjas för andra ändamål (ändringar 55-56). Till ändringsavtalet är fogat ett finansprotokoll som anger omfattningen av stödet till AVS-länderna under den fjärde andra femårsperiod med början . Det sammanlagda finansiella stöd som skall göras tillgängligt av gemenskapen skall uppgå till 14 625 miljoner ecu. Detta belopp skall omfatta 12 967 miljoner ecu från Europeiska utvecklingsfonden av vilka 292 miljoner från outnyttjade medel som överförs från tidigare fonder. Till detta kommer upp till 1 658 miljoner ecu från Europeiska investeringsbanken i form av lån ur dess egna medel. Finansprotokollet anger också hur de tillgängliga medlen skall användas för olika ändamål. För en redovisning av fördelningen på olika användningsområden och de enskilda EU-staternas bidrag hänvisas till följande avsnitt som berör den interna överenskommelsen om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för det andra finansprotokollet till den fjärde . Handelsfrågor berörs i protokoll nr 1 om definition av begreppet "ursprungsvaror" och metoder för administrativt samarbete där vissa förändringar görs i ursprungsreglerna bl.a. genom införandet av förmånligare s.k. kumulationsregler (ändringarna 69-70). Lättnader genomförs vad gäller import av vissa textilier och textilartiklar (ändring 75) och vissa jordbruksprodukter (ändring 81). Genom ändring 76 reduceras importavgifter utom tullar för nöt- och kalvkött med ursprung i vissa AVS-stater och inom ramen för fastställda kvoter . Ett särskilt protokoll om hållbar förvaltning av skogstillgångar har tillkommit (ändring 77). I detta anges att gemenskapen och AVS-staterna inser vikten och behovet av en rationell förvaltning av skogstillgångarna för att säkerställa en långsiktig hållbar utveckling av skogarna i AVS-staterna i enlighet med bl.a. principförklaring om miljö och utveckling. Särskild prioritet skall ges åtgärder som stödjer och uppmuntrar AVS-staternas och deras organisationers ansträngningar att bevara, återställa och på ett hållbart sätt utnyttja sina skogstillgångar, däribland kampen mot ökenspridning. Ansträngningarna skall bl.a. inriktas på skydd av hotade tropiska skogar, hållbar förvaltning av skogar som är avsedda för produktion av virke och andra produkter som framställs av virket, stöd till lokalt anpassad återbeskognings- och skogsförvaltningsverksamhet, stöd till uppbyggandet av institutioner inom skogssektorn och införandet av en strategisk och anpassningsbar forskning på skogsområdet. På det handelspolitiska området anges här att gemenskapen och AVS- staterna skall förbättra handeln med och saluföring av virke från skogar med en hållbar utveckling. Gemenskapen skall finansiellt stödja åtgärder för bevarandet och utveckling av skogar. Därvid kommer man förutom medel som finns för bl.a. nationella och regionala program inom ramen för att använda medel som är tillgängliga inom gemenskapens budget för detta ändamål. 7 Överenskommelsen om finansiering ochförvaltning av gemenskapsstödet Överenskommelsen om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet anger omfattningen av det sammanlagda stödet genom Europeiska utvecklingsfonden () och Europeiska investeringsbanken (EIB), de enskilda ländernas bidrag till Europeiska utvecklingsfonden, användnings-områden och bestämmelser av mer administrativ natur om hur och EIB-stödet skall förvaltas. I överenskommelsen anges i artikel 1 att gemenskapens medlemsstater inrättar en åttonde europeisk utvecklingsfond. Denna tillförs ett belopp om sammanlagt 13 132 miljoner ecu. (Detta belopp är något större än det belopp som anges i det finansiella protokollet till ändringsavtalet. Detta beror på att finansieringsöverenskommelsen omfattar stöd både till AVS-staterna och till och territorier, som lyder under , , och medan det finansiella protokollet endast behandlar stödet till AVS-staterna.) Av det belopp som tillförs Europeiska utvecklingsfonden finansieras 12 840 miljoner ecu av medlemsstaterna med följande bidragsfördelning. 503 275 3 000 160 750 3 120 80 1 610 37 670 340 125 190 350 1 630 Till detta kommer 292 miljoner ecu i icke utnyttjade medel från de fjärde, sjätte och sjunde utvecklingsfonderna. Artikel 2 anger hur de medel som angetts i artikel 1 skall användas. 12 967 miljoner ecu skall gå till AVS-länderna. Av detta belopp skall 11 967 miljoner ecu lämnas i form av gåvor med följande fördelning på ändamål: 1 400 miljoner ecu för strukturanpassningsstöd 1 800 miljoner ecu för STABEX 575 miljoner ecu för SYSMIN 260 miljoner ecu för katastrof- och flyktingbistånd 1 300 miljoner ecu för regionalt samarbete 370 miljoner ecu för räntesubventioner i samband med utlåning från Europeiska investeringsbanken 6 262 miljoner ecu för nationella program 1 000 miljoner ecu avsätts för riskkapitaloperationer (aktieteckning och liknande stöd till företag) som handhas av Europeiska investeringsbanken. 165 miljoner skall användas för och territorier. I artikel 3 anges att 1 693 miljoner ecu skall ges i form av lån från Europeiska investeringsbankens egna medel varav 1 658 miljoner ecu till AVS- staterna och 35 miljoner ecu till och territo-rier. Det sammanlagda stödet genom Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska investeringsbanken till AVS-länderna och och territorier uppgår därmed till 14 825 miljoner ecu. Överenskommelsen anger utförligt hur biståndsprogrammen skall utarbetas (artikel 16-19). Man förutser bl.a. ett ömsesidigt informations- och åsiktsutbyte mellan kommissionen och medlemsländerna för att uppnå öppenhet och samstämmighet mellan det gemensamma biståndet och medlemsländernas bilaterala bistånd. Detta sker på flera nivåer - genom kontakter på fältet, vid expertmöten och inom ramen för den kommitté som skall hantera EUF-biståndet, den s.k. . För att förbereda landprogrammen skall kommissionen inom ramen för en förstärkt samordning med medlemsländerna genomföra en ekonomisk och social analys av varje AVS-land för att identifiera hinder för utvecklingen liksom bärkraftiga utvecklingsperspektiv och ange den möjliga inriktningen av programmet i fråga. Denna analys bör beröra sektorer där gemenskapen redan är verksam eller som kan bli aktuella för stöd. På denna grundval skall kommissionen utarbeta ett strategidokument som skall granskas i för att man skall bedöma den allmänna ramen för samarbetet och i så hög grad som möjligt uppnå samverkan mellan gemenskapens bistånd och medlemsländernas. På basis av denna granskning och på förslag från berört AVS-land om samarbetets innehåll skall åsiktsutbyte äga rum mellan AVS-landet, kommissionen och Europeiska investeringsbanken för att upprätta landprogrammet. Landprogrammet sänds till medlemsländerna och om kommissionen eller ett eller flera av medlemsländerna begär det, tas programmet upp till behandling i . En särskild kommitté får ansvaret för hanteringen av EUF-biståndet, den s.k. (artikel 21-26). I denna ingår medlemsländerna medan ordförandeskapet innehas av kommissionen. En representant för Europeiska investeringsbanken deltar i arbetet. har tre uppgifter: - programmering - övervakning av genomförandet av biståndet - deltagande i beslutsprocessen bl.a. vad gäller projekt och program som överstiger 2 miljoner ecu Om inte enighet råder skall beslut fattas med kvalificerad majoritet, 145 röster från minst 8 medlemsländer av sammanlagt 212 röster. har 6 röster vilket ligger i linje med andel av de nya bidragen till 8. Inom Europeiska investeringsbanken skall det finnas en kommitté med representanter för medlemsländerna, den s.k. artikel 28-kommittén (artikel 28). Denna kommitté skall behandla förslag om EIB-lån som får räntesubventioner från och riskkapitaloperationer som också finansieras från . Kommittén skall också kunna diskutera bl.a. utvecklingspolitiska frågor som har anknytning till långivningen (artikel 29). I avvaktan på att överenskommelsen har godkänts av medlemsstaterna är det viktigt att kommissionen får möjlighet att förbereda nationella och regionala program i enlighet med den programmeringsprocedur som anges i överenskommelsen. För att programmeringen skall kunna genomföras har därför ett beslut fattats om provisorisk tillämpning av de delar av överenskommelsen som behandlar programmeringen av biståndet. I anslutning till detta beslut har medlemsstaterna avgett en förklaring med innebörd att beslutet om provisorisk tillämpning på intet sätt föregriper ratifikationsproceduren och att kommissionen inte kan göra några finansiella åtaganden innan finansieringsöverenskommelsen trätt i kraft. 8 Godkännande av ändringsavtalet ochfinansieringsöverenskommelsen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: godkänner avtalet om ändring | | av den fjärde och överenskommelsen om | | finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för | | det andra finansprotokollet till den fjärde . Skälen för regeringens förslag: Den fjärde utgör en väsentlig del i gemenskapens samarbete med och innehåller många element som ligger i linje med svensk biståndspolitik. Ett viktigt nytt element som införs genom ändringsavtalet är att förbindelserna avses stärkas genom en bredare politisk dialog som utvidgas till att omfatta frågor och problem som rör utrikespolitik och säkerhet. Andra delar har förstärkts genom ändringsavtalet. Det gäller t.ex. den ökade betoningen av respekt för demokratiska principer som komplement till vad som anges i konventionen om respekt för mänskliga rättigheter. Den nya suspensionsklausulen som gör det möjligt att avbryta samarbetet med en AVS-stat som inte respekterar mänskliga rättigheter och demokratiska principer bör ses i detta sammanhang. präglas också av en strävan att åstadkomma ökad effektivitet i biståndet. Det mer flexibla programmeringssystem som införs är ett uttryck för detta. Det innebär att långsiktigheten i biståndssamarbetet bevaras som risken för att medel skall ligga outnyttjade motverkas. Den programmeringsmetod som skall tillämpas bör också komma att ge medlemsländerna god insyn i programmeringen och goda möjligheter att påverka utformningen av landprogrammen. innebär ett visst ökat marknadstillträde för jordbruksprodukter och en förbättring av ursprungsreglerna och uttrycker en allmän strävan att bidra till att förbättra AVS-staternas möjligheter att ta tillvara de handelslättnader och stödåtgärder som konventionen erbjuder. finansiella protokoll anger vidare storleken av det sammanlagda finansiella stödet till AVS-staterna genom Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska investeringsbanken under den fjärde andra femårsperiod. Finansieringsöverenskommelsen, som är ett avtal mellan EU:s medlems-stater, kompletterar ändringsavtalets finansiella protokoll bl.a. genom att ange de enskilda EU-medlemsstaternas inklusive bidrag till Europeiska utvecklingsfonden , ange omfattningen av samarbetet inom olika huvudområden av utvecklingssamarbetet samt ge regler för förvaltningen av gemenskapens stöd. I ändringsavtalet är det Europeiska gemenskapernas medlemsstater, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission som är parter å ena sidan. Avtalet är därmed ett s.k. blandat avtal. Detta innebär att avtalet även reglerar förhållanden som ligger utanför gemenskapskompetensen och därmed inom ramen för medlemsländernas kompetens. Medlemsstaterna åtar sig förpliktelser bl.a. genom stadgandet om politisk dialog och genom det finansprotokoll som är en del av ändringsavtalet och genom den särskilda överenskommelsen om finansiering. Med hänsyn till detta och till att ändringsavtalet och finansieringsöverenskommelsen är av större vikt skall de enligt 10 kap. 2 § i regeringsformen godkännas av . AVTAL OM ÄNDRING AV DEN FJÄRDE AVS-EG-KONVENTIONEN HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV , FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HANS KUNGLIGA HÖGHET STORHERTIGEN AV , HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , PORTUGISISKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV FÖRENADE OCH , fördragsslutande parter till Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, nedan kallad "gemenskapen" under det att gemenskapens stater nedan kallas "medlemsstater", EUROPEISKA UNIONENS RÅD OCH EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION, å ena sidan, och PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , REPUBLIKEN KAP VERDES PRESIDENT, CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT, SUVERÄNA DEMOKRATISKA REPUBLIKEN PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , KOOPERATIVA REPUBLIKEN PRESIDENT, HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV AV , ISLAMISKA REPUBLIKEN PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , RWANDISKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:T , HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV S:TA , HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV SAINT OCH , SJÄLVSTÄNDIGA STATEN STATSÖVERHUVUD, DEMOKRATISKA REPUBLIKEN OCH PRINCIPES PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV , FÖRENADE REPUBLIKEN PRESIDENT, TOGOLESISKA REPUBLIKENS PRESIDENT, HANS MAJESTÄT ''''AHAU TUPOU IV AV , REPUBLIKEN OCH PRESIDENT, HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV , REPUBLIKEN ZAÏRES PRESIDENT, REPUBLIKEN PRESIDENT, vilkas stater nedan kallas "AVS-staterna", å andra sidan, Parter till fjärde , undertecknad i , nedan kallad "konventionen". SOM BEAKTAR Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, å ena sidan, och om inrättandet av , och staters grupp, å andra sidan, SOM BEAKTAR konventionen, SOM BEAKTAR att artikel 366.1 i konventionen fastslår att denna slöts för en period av , med början , SOM BEAKTAR att, trots denna provision, föreskrivs i artikel 366.2 i konventionen att konventionen kan omprövas när halva tiden gått, SOM BEAKTAR att i artikel 4 i konventionens finansprotokoll föreskrivs att ett nytt finansprotokoll skall upprättas för den andra femårsperiod som täcks av denna konvention, SOM ÖNSKAR ånyo bekräfta att de håller fast vid principerna om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt om rättssäkerhet och önskar att dessa principer ingår som en grundläggande del av den ändrade konventionen, SOM ÄR OROADE över den allvarliga försämringen av AVS-staternas handelsresultat , SOM KONSTATERAR att särskild uppmärksamhet måste ges handelns utveckling i AVS-EG-samarbetet, som en grundläggande del av all självständig utveckling, SOM BEAKTAR att det för detta ändamål är nödvändigt att tillförsäkra att de instrument som konventionen stadgar, används på ett effektivt koordinerat och konsekvent sätt, SOM ÄR ANGELÄGNA OM att förbättra kvalitén och effektiviteten i AVS-EG- samarbetet, HAR BESLUTAT ingå denna konvention och har för detta ändamål som sina befullmäktigade ombud utsett HANS MAJESTÄT BELGARNAS KONUNG: , Statssekreterare för utvecklingssamarbete HENNES MAJESTÄT DROTTNINGEN AV : HELLENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT: HANS MAJESTÄT KONUNGEN AV : , Statssekreterare för utrikeshandel FRANSKA REPUBLIKENS PRESIDENT: , Biträdande minister med ansvar för biståndsfrågor , Generaldirektör, utrikesministeriet ITALIENSKA REPUBLIKENS PRESIDENT: , Statssekreterare för utrikes ärenden