prop · GJ03194 · 1996-01-01 00:00:00 — Antalet vårddagar har också minskat från 11,1 miljoner år 1980 till 7,8 miljoner år 1994. Antalet intagningar har dock ökat från 1,29 miljoner år 1980 till 1,45 miljoner år 1994. var det ingen större förändring i antalet intagningar och medelvårdtid. Tabell 3.2 Somatisk korttidsvård ------------------------------------------------------- 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------- Antal vårdplatser 38 700 35 400 29 700 27 900 ------------------------------------------------------- Vårdplatser per 1 000 4,4 4,1 3,4 3,2 inv. ------------------------------------------------------- Intagningar per 1000 169 163 169 165 inv. ------------------------------------------------------- Medelvårdtid (dagar) 7,5 6,6 5,5 5,4 ------------------------------------------------------- Vårddagar per 1 000 1 270 1 080 938 895 inv. Källa: , Välfärdsfakta social 1996. Som framgår av tabell 3.3 har antalet vårdplatser i långtidsvården minskat kraftigt (från 51 1985 till 6 1994). Detta beror till största delen på Ädel-reformen. I samband med denna överfördes till kommunerna 31 000 sjukhemsplatser, vilket motsvarar 27,8 platser per 1 000 invånare . Medelvårdtiden för de under landstingens ansvar kvarstående geriatriska klinikerna har minskat från 43 . En fortsatt minskning av antalet långvårdsplatser i landstingsregi med 4 400 platser har skett (jfr också avsnitt 3.1.3 nedan). Tabell 3.3 Långtidssjukvård inkl. geriatrik ------------------------------------------------------- 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------- Antal vårdplatser 51 500 46 000 10 700 6 300 ------------------------------------------------------- Vårdplatser per 1 000 inv. ------------------------------------------------------- 50,9 42,4 9,5 5,5 ------------------------------------------------------- Intagningar per 1 000 inv. ------------------------------------------------------- 95 105 58 57 ------------------------------------------------------- Medelvårdtid (dagar) 185,3 137,8 58,4 33,6 ------------------------------------------------------- Vårddagar per 1 000 inv. 17 548 14 504 3 374 1 905 ------------------------------------------------------- Källa: , Välfärdsfakta social 1996. Även antalet vårdplatser i den psykiatriska vården har minskat kraftigt - totalt med 17 200 platser . var minskningen 1 100 platser, motsvarande . Insatser i öppen vård samt kommunala gruppbostäder för senildementa har till viss del ersatt institutionsvården. Tabell 3.4 Psykiatrisk vård ------------------------------------------------------- 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------- Antal vårdplatser 20 900 14 500 10 900 9 800 ------------------------------------------------------- Vårdplatser per 1 000 2,5 1,7 1,2 1,1 inv. per 1 000 14 13 12 12 inv. ------------------------------------------------------- medelvårdtid (dagar) 54,7 40,5 32,9 29,2 ------------------------------------------------------- Vårddagar per 1 000 777 513 403 365 inv. Källa: , Välfärdsfakta social 1996. De totala kostnaderna inom den offentliga hälso- och sjukvården har ökat med (fasta priser; BNP-defaltor). Vid prisomräkning med löne- och prisindex för hälso- och sjukvårdssektorn minskade kostnaderna (exkl. tandvård och investeringar) . Tabell 3.5 Offentlig hälso- och sjukvård ------------------------------------------------------ 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------ Total kostnad (löpande 71,1 108,5 95,4 100,2 priser) ------------------------------------------------------ -varav investering 5,2 4,6 3,9 3,9 (löpande priser) ------------------------------------------------------ Total kostnad (99,7 108,5 85,5 87,5 priser) ------------------------------------------------------ Kostnad per invånare 11 12 9 720 9 921 (tkr) 927 627 ------------------------------------------------------ Fasta priser beräknat med BNP-deflator. Vid en jämförelse av kostnaden per person finner man ganska stora skillnader mellan sjukvårdshuvudmännen. Som exempel kan nämnas att sjukvårdskostnaden per person i utgör av riksgenomsnittet vilket är lägst i riket. Enligt samma beräkningsmetod har den högsta sjukvårdskostnaden per person nämligen motsvarande av riks- genomsnittskostnaden. Fördelningen av kostnaderna på olika vårdområden framgår av följande tabell. Tabell 3.6 Kostnader (miljarder kronor, priser) ------------------------------------------------------- 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------- Läns- och 87,77 66,08 61,40 62,54 regionsjukvård ------------------------------------------------------- Primärvård 1) 32,68 15,80 16,83 ------------------------------------------------------- Tandvård 4,63 5,09 4,81 4,63 ------------------------------------------------------- Investeringar 7,29 4,62 3,46 3,48 ------------------------------------------------------- Totalt 99,68 108,47 85,48 87,4 ------------------------------------------------------- 1)Ingår i siffran för läns- och regionsjukvård . Anm.: Minskningen åren 1990 - 1993 beror på Ädel-reformen. Källa: , Välfärdsfakta social 1996. minskade kostnaderna per intagen patient inom allmän medicin och allmän kirurgi. har kostnaden per vårddag ökat för flertalet specialiteter. Förklaringen är bl.a. att medelvårdtiderna för alla specialiteter har minskat . Eftersom den mest vårdintensiva perioden finns i början av vårdperioden tenderar genomsnittskostnaden per vårddag att bli högre när vårdtiderna blir kortare. I tabell 3.7 redovisas utvecklingen av antalet årsarbetare för landstingen. Totalt har antalet årsarbetare minskat mellan . Minskningen beror till största delen på Ädel-reformen. Läkarna, som inte berördes av denna huvudmannareform utgör dock ett undantag. De har ökat i antal med nästan 200 . gick det en offentligt anställd läkare på 436 invånare och en offentligt anställd tandläkare på 2 006 invånare. Inräknas de privata vårdgivarna ökar läkartätheten till ca en läkare per 396 invånare och tandläkartätheten fördubblas. har antalet offentligt anställda läkare per person ökat . Antalet offentligt anställda tandläkare per person har dock minskat . Antalet landstingsanställda med medellång vårdutbildning minskade med ca 3 800 personer. Antalet landstingsanställda med kort vårdutbildning minskade med ca 7 800 personer. Tabell 3.7 Årsarbetare, sjukvårds- och tandvårdspersonal ------------------------------------------------------- 1985 1990 1993 1994 ------------------------------------------------------- Läkare 16 112 18 731 19 495 19 448 ------------------------------------------------------- Tandläkare 4 383 4 401 4 157 3 992 ------------------------------------------------------- Sjuksköterskor 74 536 85 391 76 626 72 088 ------------------------------------------------------- Undersköterskor, 119 402 125 182 65 002 58 617 bitr. ------------------------------------------------------- Övrig 1 092 2 134 1 846 128 sjukvårdspersonal ------------------------------------------------------- Totalt 215 525 235 839 167 126 154 273 ------------------------------------------------------- Anm.: Ovanstående uppgifter omfattar ej sjukvårdspersonal inom landstingsfria kommuner eller privat anställd personal. I gruppen sjuksköterskor inräknas sjukgymnaster m.fl. Definitionen av övrig sjukvårdspersonal har ändrats . Källa: , Välfärdsfakta social 1996. har i sin Folkhälsorapport (1994:9) redovisat utvecklingen av svenska folkets hälsa och sociala förhållanden. Vid en internationell jämförelse hör till de fem-sex främsta nationerna i dessa avseenden. Men skillnaderna i hälsa mellan olika grupper är fortfarande stora. Det finns betydande skillnader mellan olika socioekonomiska grupper liksom mellan kvinnor och män och mellan infödda svenskar och invandrare. Det finns också uppgifter som tyder på att skillnaderna ökar. Det finns vidare tendenser till att vissa hälsoproblem ökar. Det gäller t.ex. sjukdomar i rörelseorganen, nedsatt psykiskt välbefinnande och allergier samt insjuknande i vissa cancerformer. Det preventiva folkhälsoarbetet måste intensifieras och tydligare inriktas mot strukturella insatser för att bryta denna utveckling - att skapa stödjande miljöer för hälsa. I syfte att förbättra tillgängligheten till vården samt minska köer och vänte- tider infördes en vårdgaranti. Denna innebär att patienter inom de grupper som omfattas av garantin (höftledsoperationer, operationer mot gråstarr, kranskärlsförträngning, m.fl.) skall erbjudas behandling från det att patienten satts upp på vårdplaneringslista. I den s.k. Dagmar- överenskommelsen mellan staten och för har den nu gällande vårdgarantin utvecklats till att omfatta även tillgängligheten till basal hälso- och sjukvård i primärvården samt till bedömning av specialist efter det att remiss har utfärdats. Vidare innebär den nu utvidgade vårdgarantin att särskilda nationella vårdprogram skall upprättas för vissa patienter som lider av allvarlig kronisk sjukdom. Programmen skall ligga till grund för vårdkontrakt mellan vårdgivaren och den enskilde patienten. Syftet är bl.a. att patienter oberoende av bostadsort skall få tillgång till jämförbar vårdkvalitet och vårdinnehåll vid en allvarlig kronisk sjukdom. Det första nationella vårdprogrammet som utarbetas skall enligt överenskommelsen avse diabetes. har i en rapport redovisat resultatet av en uppföljning av vårdgarantin som genomfördes /96. När undersökningen genomfördes pågick en omfattande vårdstrejker. Enligt har dessa strejker haft stor inverkan på de uppgifter som presenteras i rapporten. Vid tiden för undersökningen fanns 61 000 personer i kö till behandlingar som omfattas av vårdgarantin, vilket innebär att köerna ökat eller 14 900 personer. De största ökningarna skedde för insatserna kranskärlsutredningar () samt höft- och knäleds- plastiker (). Antalet patienter som omfattas av vårdgarantin och som väntat mer än , ökade med 5 600 till totalt 11 600. Detta betyder att antalet patienter som omfattas av vårdgarantin och som väntat mer än på aktuell behandling har mer än tredubblats jämfört med /94. Av dessa patienter hade själva valt att stå kvar på klinikens väntelista i stället för att hänvisas till en klinik med kortare väntetid. När det gäller produktivitetsanalyser har i sin rapport i redovisat en studie av produktivitetsutvecklingen inom läns- och regionsjukvården. Av framgår att produktiviteten inom läns- och regionsjukvården ökade med sammanlagt . visar preliminära beräkningar att pro- duktiviteten har ökat med vilket är en mer begränsad ökning än föregående år. De redovisade resultaten måste dock tolkas med försiktighet på grund av de metodologiska svårigheter som föreligger vid denna typ av mätningar. Inom vissa landsting har det under främst införts marknadsliknande styrsystem med organisatoriskt särkopplade beställar- och producentfunktioner i syfte att bl.a. förbättra styrningen och öka kostnadseffektiviteten. Enligt - Om nya styrformer i hälso- och sjukvården (följer upp och utvärderar, 1995:7), har de ekonomiska styrsystemen förbättrats och ekonomistyrningen ökat i betydelse. De nya ekonomiska styrformerna har dock haft små effekter på vårdens struktur. De strukturförändringar som trots allt kommit till stånd är enligt rapporten mestadels effekter av besparingskrav. I anslutning till att nya styr- och verksamhetsformer har införts i vården har kvalitetsfrågor kommit i fokus. Detta gäller såväl kvalitet avseende medicinskt resultat som servicekvalitet. pågår ett samarbete mellan , och som syftar till att förbättra in- formationen om vårdens tillgänglighet och resultat. Samarbetet har bl.a. resul- terat i att förutsättningarna för en medicinsk faktadatabas () utreds. och stödjer uppbyggnad av inom sjukvården. förväntas dessa förbättra förutsättningarna att studera vårdens kvalitet på en övergripande nivå. har i en rapport redovisat svenska folkets erfarenheter av och synpunkter på hälso- och sjukvården . Undersökningen är gjord av på uppdrag av . Undersökningen bygger på ett urval av 1 200 personer och belyser förhållanden som gällde . Av undersökningen framgår att av de tillfrågade ansåg att den medicinska behandling de fått av läkare var bra. Samma resultat framkom vid undersökning. Vid undersökningen ansåg av de tillfrågade att de aldrig som patient hade blivit felaktigt eller orättvist behandlade av sjukhus eller läkare. av de tillfrågade ansåg motsatsen. När det gäller frågan om informationen varit tillräcklig beträffande olika behandlings- eller operationsmetoder ansåg av de tillfrågade att informationen varit tillräcklig medan ville veta mer. I propositionen Primärvård, privata vårdgivare m.m. (prop. 1994/95:195) fram- hålls värdet av att kunna välja vilken läkare man vill ha kontakt med inom hälso- och sjukvården. genomfördes en befolkningsenkät bland 9 000 personer inom ramen för uppföljning av primärvården. Vid denna undersökning angav att de hade en bestämd läkare som de brukade vända sig till. Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv (dir. 1994:152) för den parlamentariska kommittén om hälso- och sjukvårdens organisation och finansiering (HSU 2000, S 1992:04). I kommitténs uppdrag ingår att överväga hälso- och sjukvårdens resursbehov fram och då särskilt beakta den demografiska utvecklingens betydelse för de äldres behov av hälso- och sjukvård. Kommittén skall också överväga vad som kan göras för att stärka patientens ställning i vården. En viktig utgångspunkt för arbetet är att kommitténs överväganden och förslag skall utgå från dagens system med landsting och kommuner som finansiärer och tillhandahållare av hälso- och sjukvård. I kommitténs uppdrag ingår även att överväga kostnadsansvaret för läkemedel m.m. i öppen vård samt systemet för läkemedelsförmånen inkl. nuvarande högkostnadsskydd för sjukvård i öppenvård och läkemedel. Ett delbetänkande om detta (SOU 1995:122) Reform på recept har redovisats och remissbehandlas . presenterade sitt slutbetänkande (SOU 1995:5) Vårdens svåra val. Syftet med betänkande och proposition som regeringen avser att lägga fram för är i första hand att inleda en process som kan leda till en tydligare definition av sjukvårdens roll i samhället, en tydligare avgränsning av dess ansvar och till övergripande, allmänt accepterade principer för prioriteringar. En särskild utredare har utsetts för att kartlägga hur kvinnor och män bemöts när de söker råd och hjälp inom hälso- och sjukvården (dir. 1994:95). Utredaren skall undersöka och belysa i vilken utsträckning könstillhörighet i sig påverkar hur kvinnor resp. män bemöts och behandlas. Om det finns skillnader som har sin grund i könstillhörighet och inte är relevanta för aktuell sjukdomsbild och vårdbehov skall utredaren föreslå åtgärder för att utjämna dessa. Arbetet skall redovisas . En parlamentarisk kommitté har tillkallats för att utarbeta förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen (dir. 1995:158). Målen skall vara vägledande för samhällets insatser för att främja folkhälsan, förebygga ohälsa, minska hälsorisker samt förhindra eller uppskjuta sådan funktionsnedsättning, sjuklighet och död som är möjlig att påverka genom förebyggande insatser. Arbetet skall vara slutfört senast vid utgången av . Antalet barn inskrivna i barnomsorg ökade med ca 33 000, vilket innebär en ökning jämfört med . Kommunernas bruttokostnader för barnomsorgen var 1994 ca 38 mdkr, vilket är en ökning i fasta priser jämfört med . Avgiftsfinansieringsgraden ökade från 1993 till 1994. Uppgifter från visar att det byggdes ut drygt 20 000 platser i barnomsorgen. Regeringen formulerade i budgetpropositionen (1994/95:100 bil. 6) de nationella målen för barnomsorgen. Dessa är att genom pedagogisk gruppverksamhet ge barn stöd och stimulans för sin emotionella, sociala och intellektuella utveckling, att bidra till goda uppväxtvillkor och att ge barn med behov av särskilt stöd för sin utveckling den omsorg som deras speciella behov kräver. Verksamheten skall också syfta till att underlätta för föräldrar att förena förvärvsarbete och studier med vård och ansvar för barn. Den skall utformas i samarbete med föräldrarna för att därigenom öka deras delaktighet, medansvar och inflytande och regleras så att den bedrivs ekonomiskt effektivt. infördes nya bestämmelser om barnomsorgen i socialtjänstlagen. Kommunerna är skyldiga att tillhandahålla barnomsorg, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, för alla barn i åldrarna i den omfattning som behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. När vårdnadshavaren har anmält behov av plats inom förskola eller skolbarnomsorg skall kommunen erbjuda plats utan oskäligt dröjsmål så nära barnets eget hem eller skola som möjligt med beaktande av vad som krävs för att effektivt utnyttja lokaler och andra resurser. Verksamheten skall utgå från varje barns behov och barnens behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet skall tillgodoses. Kommunen skall vid erbjudandet av plats ta skälig hänsyn till vårdnadshavarens önskemål om omsorgsform. Den nya lagstiftningen har något missvisande kallats för en "barnom- sorgsgaranti". Lagen är dock utformad som en skyldighet för kommunerna att tillhandahålla barnomsorgsplats under vissa förutsättningar och innehåller inte någon motsvarande rättighet för den enskilde medborgaren att få en sådan plats. Barnomsorgen har kraftigt byggts ut . Vid slutet av fanns 531 900 barn i åldrarna inskrivna i daghem, familjedaghem och fritidshem. Av barn i åldrarna var andelen inskrivna , för var motsvarande andel . hade det totala antalet inskrivna barn ökat till 645 500 vilket innebär en ökning med jämfört med . Av dessa fanns i daghem, i familjedaghem och i fritidshem. Ytterligare 33 900 barn var inskrivna enbart i deltidsgrupper. Härutöver fanns i deltidsgrupper 32 500 barn som även var inskrivna i någon annan barnomsorgsform. Totalt var därmed 679 300 barn i åldrarna inskrivna i någon form av barnomsorg, vilket motsvarar av samtliga barn i åldersintervallet. Genom den tidigare skolstarten och sexårs- verksamheten har gränsen mellan daghem och fritidshem tenderat att suddas ut. Nedan redovisas därför endast fördelningen på åldersgrupp. Tabell 3.8 Inskrivna barn i daghem, fritidshem och familjedaghem (1 000-tal) och andel av samtliga barn ------------------------------------------------------- 1985 1990 19931 1994 ------------------------------------------------------- antal % antal % antal % antal % ------------------------------------------------------- 298 45 367 48 420 50 458 54 ------------------------------------------------------- 123 20 165 28 180 30 187 30 ------------------------------------------------------- 421 33 532 40 600 42 645 441 registrerades ett stort bortfall i den publicerade statistiken. För denna tabell har en skattning gjorts i avsikt att korrigera för detta. Källa: , Välfärdsfakta social 1995. Uppgifter från ------------------------------------------------------- visar att december1994.628,6det har allaär kategorierna. 1994331 8184,419,3101,328,113,2645,533,9totaladet6- mycket De Det Tabell679,3antaletblivitåringarlåggenom- 1995 byg- motsvarar3.9 barn vanligtvaroch snittliga gdes ut en Antal i med 21 %utgjordeandelarna med ca 20 nettoökningbarnKälla:samtligasärskildainskrivna1994varie- 000 med i SCB barnomsorgsformer.verksamheteriendastra- platser i ca samtligaoch2)1993som fritidshemca 4de barnomsorgen.33 000barnomsorgsformerSoS.registreradesomfattarår% avmellan barn 1985 Anm.: ett alla 1994.alla kommun- 1996 (se - * stort6- Motsvarandebarngrupperna beräknar tabell1994 Antaletbortfallåringarandelifrån kommunerna nedan).Tusentaldubbelplaceradeiochförålders-12 att bygga Antalet barn den som barngruppen.till ut barn, ÅrInstitutionellDärav ävenFamilje-Därav ävenS:aEndastoch publicerade organisatorisktiInskrivnings-29 ytterligare in- antaletstatistiken.tillhöråldrarnagraden% 25 000 skrivnainklnettoplatserFörskolförvalt-7-iför platser. ibarnomsorgi dennaningen.9 fritidshem6- Antalet endastdeltidsgruppdaghemdeltidsgruppdeltidsdeltidsgrupptabell Ökningen år skiljeråringar inskrivna deltidsgruppdeltids-harharavvar sig och barn i har0- skattatsen antalet36 mellanfrån förskolor minskat67-120-67-12gruppförskattninginskrivna%.kommun-25 (daghem från gruppåren gjortsbarn Inskrivnings-grupperna.till och ca 1985 i är andelenStorstäderna56 % deltidsgrupp),46 0001985184,473,7-113,548,918,5*420,559,5*ochavsiktdärförihadei familje- barn 480,0*1990.att särskiltfritidshemhögstålders- daghem och år 1990256,3119,76,1110,445,518,0*531,939,0*Korrektkorrigerastor för andel gruppen fritidshem 1993 570,9*statistikföri barnin- 7-9 har ökat till 1991283,4128,26,6105,040,416,4557,042,5saknasdetta.ålders-i skrivna år. 33 599,5för gruppenåldersgruppenbarnDen mellan 900 1992306,9135,86,799,934,914,0577,540,1dessaI6-710-iicke- december barn 617,6år mångaår. 12 båda kommunala 1993 och år 19932313,2141,77,398,230,012,5583,145,5överkommunerAvår ålders- barnomsorgen ------------------------------------------------------- har i föräldrarharsjunkiti 1985 1990 successivt icke- av och skettmed barnomsorg ökat i kommu-platsernadagbarn-en3 %åren omfattning. nala i vårdare.minskning(fasta1985- var fritids-denVerksam-underpriser)1994 det totala hem. icke-heten år (1 antalet Detta kommunalaavser1994som 000- barn motsvararbarnomsorgenattavantalettal inskrivna ungefärbedrevsge antaletinskrivnakronor, i icke- 12 i dessa öppnabarn 1990 kommunala respektiveföräldra-grupperförskolorökatårs daghem kooperativ.möjlighetmedmedpriser) eller avVid att ca 19 fritidshem samtligaslutettill-5 %. 16 000. barn av sammans%. Detta Motsvarande inskrivnaårmed Även ger siffra i 1994 personalöppettidernaen 1994 var respektivefannsutvecklafortsättersammanlagd 47 000, omsorgsform.drygtpedagogiskattproduktivitetsutveckling vilket är Den 1 gruppverksamhetminska.för en ökning vanli-300 för hela med 7 000 gaste öppnadessa barnomsorgen barn jämförtformenförskolor.barn.Kostnader under med 1993. för De I perioden Av dessa att öppnaden Mellanmotsvarande 47 000 var driva för- öppna åren 22 40 000 icke- skolor-förskolan1990%. inskrivna kommunalnasär och i icke- barnomsorgverksamhetbarnen1994Tabell kommunala var riktarinte har 3.10 daghem och som sig in- bruttodriftkostnadernaBruttokostnad 7 000 föräldrakooperativ.tillskrivna.förper inskrivna KnappthemmavarandeDetbarnomsorgenbarn ------------------------------------------------------- 1992 1993 1994 Driftskostnader55,859,757,652,248,6 ------------------------------------------------------- Investeringar1,8 3.1 1,0 0,2 0,4 ------------------------------------------------------- Källa: Socialdepartementetets beräkningar. minskade bruttodriftskostnaden per inskrivet barn med ca , motsvarande (fasta priser). Minskningen av kostnaden skedde i alla kommungrupper. Bruttodriftskostnaden uppgick till ca 38 mdkr. Detta motsvarar per inskrivet barn. Räknat i fasta priser har den totala bruttokostnaden stigit med trots att antalet inskrivna barn ökat mycket kraftigt. Den totala bruttodriftskostnaden fördelade sig mellan verksamheterna enligt följande, daghem , familjedaghem , fritidshem och övrigt . Tabell 3.11 Kostnader för barnomsorgen, priser ----------------------------------------------------- | 1985 1990 1992 1993 1994 ----------------------------------------------------- Driftskostnader26 79934 107 35 566 32 861 33 013 ----------------------------------------------------- Investeringar 863 1 794 616 125 266 ----------------------------------------------------- Källa: , Välfärdsfakta social 1995. Den för riket genomsnittliga kostnaden per inskrivet barn varierade mellan kommungrupperna. Kostnaden var lägst i landsbygdskommunerna, under genomsnittskostnaden, och högst i storstäderna där den låg över genom- snittet. Kostnadsskillnaderna förklaras bl.a. av att det i storstäderna finns fler barn placerade i daghem medan landsbygdskommunerna har fler barn inskrivna i familjedaghem och deltidsgrupper samt av faktorer som barnens ålder och vistelsetid.