prop · GJ03209 · 1996-01-01 00:00:00 — Har ett försäkringsföretag tagit ut för hög preliminär premie för försäkring som avses i 3 § första stycket, skall beskattningsunderlaget sättas ned med belopp som motsvarar för högt uttagen premie. 5 §2 För skattskyldiga som avses i 3 § andra och tredje styckena inträder skatteplikt vid utbetalning som där sägs. ------------------------------------------------------- Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget utgörs av utbetalt belopp. utgörs av utbetalt belopp. Skatten uppgår till 76,90 Skatten uppgår till av underlaget. procent av underlaget. 6 §3 ------------------------------------------------------- För skattskyldiga som För skattskyldiga som avses i 3 § fjärde stycket avses i 3 § fjärde stycket inträder skatteplikt vid inträder skatteplikt vid betalning av premie. betalning av premie. Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget utgörs av av utgörs av av betald premie. Skatten betald premie. Skatten uppgår till av uppgår till underlaget. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen i 4 § tillämpas på premie som mottas och avser tid efter utgången av . För premie som mottas och avser detta år tas särskild premieskatt ut . Den nya bestämmelsen i 5 § tillämpas på belopp som utbetalas och avser tid efter utgången av . På belopp som utbetalas och avser detta år tas särskild premieskatt ut . Den nya bestämmelsen i 6 § tillämpas på premie som betalas och avser tid efter utgången av . För premie som betalas och avser detta år tas särskild premieskatt ut . 1 Senaste lydelse 1994:1925. 2 Senaste lydelse 1994:1925. 3 Senaste lydelse 1994:1925. 3 Ärendet och dess beredning I den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) aviserade regeringen ett förslag om förlängning av arbetsgivarperioden (sjuklöneperioden) från 14 . Ett sådant förslag läggs fram i det följande. Frågan om vilka ersättningar som skall ingå i beräkningsunderlaget för bl.a. sjuk- och föräldrapenning har utretts av Sjuk- och arbetsskadekommittén (tidigare Sjuk- och arbetsskadeberedningen, S 1993:07). I nya direktiv (1995:54) framhölls särskilt att beredningen skulle uppmärksamma de olika semesterersätt- ningar som finns samt skattepliktiga förmåner och skattepliktiga kost- nadsersättningar. En utgångspunkt för beredningens förslag skulle därvid vara vad som angavs budgetproposition om att reglerna för beräkning av sjukpenningrundande inkomst borde förändras så att en besparing på uppnås . Av direktiven framgick vidare att beredningen, mot bakgrund av vad som angavs i budgetpropositionen om behovet av ytterligare sparåtgärder, borde pröva möjligheterna att utforma reglerna för beräkning av förmånsgrundande inkomst så att en större besparing skulle uppnås. I Sjuk- och arbetsskadekommitténs delbetänkande Försäkringsskydd vid sjukdom (SOU 1995:149) har kommittén lagt fram vissa förslag om regelförändringar vad avser semesterlön och motsvarande ersättningar samt skattepliktiga förmåner och skattepliktiga kostnadsersättningar. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr S96/289). Regeringen har i vårpropositionen aviserat förslag att sjukpenninggrundande inkomst skall beräknas enligt förslagen från Sjuk- och arbetsskadekommittén. Regeringen beräknade därvid att denna åtgärd kommer att innebära en besparing om som fördelar sig lika mellan sjuk- och föräldraförsäkringen. I vårpositionen aviserades också förslag om att slopa den förhöjda ersättningen som utges inom föräldraförsäkringen i samband med barns födelse eller adoption. Även förslag i denna fråga läggs fram i det följande. har vidare beslutat enligt förslag i den ekonomisk-politiska propositionen om en successiv höjning av den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift med en procentenhet fram t.o.m. (prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:141). För att fullfölja tidigare principbeslut och gjorda aviseringar avseende vissa avgifts- och skattefrågor (prop. 1995/96:150, prop. 1995/96:198) föreslås nu höjningar och av den allmänna egenavgiften i form av sjukför- säkringsavgift, sänkt avgiftsuttag avseende socialavgifter samt höjning av den allmänna löneavgiften, de särskilda löneskatterna och den särskilda premieskatten för grupplivförsäkringar, m.m. De framlagda lagförslagen förutom de som avser lagen (1962:381) om allmän försäkring och lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring hör till Lagrådets granskningsområde. Med beaktande av att lagförslagen endast avser ändrade avgifts- och skattesatser samt andra justeringar av lagtekniskt enkel beskaffenhet skulle enligt regeringens bedömning Lagrådets hörande sakna betydelse. Lagrådets yttrande över lagförslagen har därför inte inhämtats. Regler om sjuklön infördes bl.a. för att öka arbetsgivarens ansvar för de anställdas arbetsmiljö och hälsa samt för att tillförsäkra de anställda en mer rättvis kompensation för inkomstförluster till följd av sjukdom. Lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) utgör grunden för sjukersättning vid korta sjukdomsfall för anställda. Enligt lagen ges arbetstagaren rätt att av varje sjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla en viss del av lön och andra anställningsförmåner. För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag). För de återstående dagarna i sjuklöneperioden har den anställde rätt att behålla av lön och andra anställningsförmåner. Om en ny sjukperiod börjar från det att en tidigare sjukperiod avslutats skall den enligt SjLL betraktas som en fortsättning på den tidigare sjuklöneperioden när det gäller karensdag och avgränsningen av sjuklöneperioden. Den anställdes rätt till sjuklön enligt SjLL gäller fr.o.m. av anställningstiden. Den som är anställd än en månad har dock rätt till sjuklön bara om vissa kvalifikationsvillkor är uppfyllda. Uppdragstagare och egenföretagare omfattas inte av sjuklönesystemet. SjLL inskränker inte den rätt till sjuklön som kan finnas enligt någon annan lag. En sådan rätt har sjömän enligt sjömanslagen (1973:282). Dessa bestämmelser medför rätt till full lön vid sjukdom och än vad som följer av SjLL. SjLL är tvingande till den anställdes förmån. Från vissa av lagens regler får dock avvikelser göras genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Bl.a. får den närmare beräkningen av lönen och andra anställningsförmåner ske utifrån bransch- och arbetsanpassade avtalsbestämmelser. Någon principiell avvikelse från lagens sjuklönenivåer är inte avsedd. Den anställdes rätt till sjuklön bygger enligt SjLL på att anmälan om sjukfallet görs till arbetsgivaren. Den anställde skall enligt lagen lämna arbetsgivaren en skriftlig försäkran om att han varit sjuk och i vilken omfattning sjukdomen satt ned arbetsförmågan. Fr.o.m. den sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen skall arbetstagaren enligt SjLL styrka nedsättningen av arbetsförmågan genom läkarintyg. Ett intyg som arbetstagaren visar arbetsgivaren behöver inte innehålla närmare uppgifter om sjukdomen om inte annat överenskommits genom kollektivavtal. Om det finns särskilda skäl kan enligt SjLL ålägga den anställde att styrka nedsättningen av arbetsförmågan genom läkarintyg, antingen i ett pågående sjukdomsfall fr.o.m. en tidigare dag än den sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen eller fr.o.m. i varje kommande sjukperiod. Tystnadsplikt gäller i arbetsgivarens personaladministrativa verksamhet med avseende på uppgifter om den anställdes hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt som har lämnats genom försäkran för sjuklön eller genom intyg av läkare. Arbetsgivaren skall enligt SjLL lämna uppgift om sjukdomsfall som gett en anställd hos honom rätt till sjuklön. Vidare skall arbetsgivaren till anmäla sjukdomsfall som har gett rätt till sjuklön och som fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång. Enligt SjLL begränsas antalet karensdagar till tio under en tolv- månadersperiod. Antalet karensdagar beräknas i förhållande till sjuklön från varje arbetsgivare för sig och i förhållande till sjukpenning för sig. Efter ansökan av en anställd som på grund av sjukdom kan antas komma att vara borta från arbetet i särskilt stor omfattning kan besluta att särskilda bestämmelser skall gälla för en sådan arbetstagare och dennes arbetsgivare. Ett beslut varigenom kassan bifallit en sådan ansökan medför dels att den anställde har rätt till sjuklön efter en kompensationsnivå om också för i varje sjuklöneperiod, dels att ersättning kan betalas till arbetsgivaren från sjukförsäkringen för kostnader för sjuklön till den anställde. Ersättningen utbetalas av kassan efter skriftlig ansökan av arbetsgivaren och avser hela sjuklöneperioden. Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt SjLL en möjlighet att försäkra sig hos mot sjuklönekostnader avseende tid fr.o.m. den tredje ersättningsdagen. Rätt att teckna en sådan försäkring har arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår - exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt - inte beräknas överstiga summan av 90 gånger det gällande basbeloppet. Om det uppkommer en tvist mellan en anställd och en arbetsgivare om rätt till sjuklön och tvisten gäller frågan om den anställdes arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom, nedsättningens omfattning eller om ett arbetstagarförhållande föreligger, kan enligt SjLL betala ersättning till den anställde, s.k. sjuklönegaranti. Ersättningen betalas, efter ansökan av den anställde, med skäligt belopp om det är sannolikt att han eller hon har rätt till den begärda sjuklönen eller del därav. I den utsträckning som ersättning betalas inträder i den anställdes rätt gentemot arbetsgivaren. För arbetstagares fordran på sjuklön gäller vanliga regler avseende lönefordran. Enligt SjLL skall mål mellan arbetstagare och arbetsgivare om tillämpning av lagen handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I tvist om rätt till sjuklön skall på begäran av arbetsgivare, arbetstagare, arbetstagarorganisation eller domstol yttra sig i frågan om arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom eller om nedsättningens omfattning. Inom EU finns bestämmelser som syftar till att samordna medlemsländernas regler för social trygghet. Dessa bestämmelser finns framför allt i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och i rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning nr 1408/71. En person som enligt förordning nr 1408/71 skall vara omfattad av svensk lagstiftning skall betraktas som försäkrad i för de förmåner som omfattas av förordningen. har ansett sjuklön vara en sådan förmån vid sjukdom som anges i förordning nr 1408/71. Förordningen gäller även inom Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES). Det innebär att reglerna också tillämpas i förhållande till medborgare i , och . 4.2 Erfarenheter av nuvarande sjuklöneperiod Sjuklönesystemet infördes av framför allt följande skäl. Det skall skapa ett effektivare sätt att administrera den korta sjukfrånvaron. Det avses också innebära förutsättningar för att ge en mer rättvis kompensation för inkomstförluster till följd av sjukdom. Genom att på ett differentierat sätt öka arbetsgivarnas kostnader bör det dessutom stimulera till förebyggande arbetsmiljöinsatser liksom till tidiga och aktiva rehabiliteringsåtgärder. () har i en rapport, Effekter och resultat av sjuklönereformen, karensdagen och sänkta kompensationsnivåer inom sjukpenningförsäkringen (RFV ANSER 1995:14), till regeringen bl.a. redovisat erfarenheter av sjuklöneperioden. Rapporten bygger på uppföljningar som gjorts av försäkringskassorna, en telefonenkät till 3 000 personer samt en enkätundersökning till enskilda arbetsgivare och arbetstagarorganisationer. Svaren i enkätundersökningen avseende enskilda arbetsgivare och arbetstagarorganisationer visar tydligt att sjuklöneperiodens effekter måste ses mot bakgrund av att situationen på arbetsmarknaden blivit allt hårdare . Korttidsanställningar har blivit allt vanligare. Detta kan dock inte hänföras till sjuklöneperioden utan torde snarare vara en effekt av det ekonomiska läget. Däremot påpekar flera arbetsgivare och arbetstagarorganisationer att arbetsgivarna på grund av ökade personalkostnader är mer noggranna vid rekrytering. Nyrekryteringen är dock på grund av sysselsättningsläget inte så omfattande varför erfarenheterna är begränsade. Slutsatsen i rapporten är att sjuklöneperioden ur administrativ synvinkel fungerar tillfredsställande. Den har ökat arbetsgivarnas ansvar för kostnaderna och medverkat till att förenkla administrationen av de korta sjukfallen. Antalet sjukfall som administreras av försäkringskassorna har minskat från 8,4 miljoner år 1991 till 0,9 miljoner år 1994. Erfarenheterna pekar också på att inkomstkompensationen blivit mer anpassad till det aktuella inkomstbortfallet genom att löneavdragen anpassats till branschvisa förhållanden eller till situationen på enskilda arbetsplatser. Ökningen av antalet korttidsanställningar innebär problem vid tillämpningen av SjLL. Hos försäkringskassorna innebär det ett ökat arbete dels genom att antalet sjukfall med sjukpenning blir fler, dels genom de allt vanligare diskussionerna om huruvida återkommande korttidsanställda skall ha rätt till sjuklön eller rätt till sjukpenning. Inom landsting och kommuner finns det t.ex. arbetstagare som varit anställda dag för dag som . har beslutat att vid beräkning av om rätt till sjuklön föreligger skall, när fråga är om sammanräkning av flera anställningar hos samma arbetsgivare, samtliga anställningar medräknas så länge inte tiden mellan respektive anställning överstiger (prop. 1995/96:69, bet. 1995/96:SfU2, rskr. 1995/96:87). De nya reglerna trädde i kraft . Rätt till sjuklön har den som omfattas av ett anställningsförhållande. Uppdragstagare och egna företagare omfattas inte av sjuklönelagen. För dessa grupper gäller sjukpenningreglerna enligt lagen om allmän försäkring . Det har visat sig att det inom vissa områden är svårt att klassificera vad som är anställnings- respektive uppdragsförhållande. Arbetsgivarnas rapportering till försäkringskassorna fungerar inte tillfredställande. Detta gäller såväl korta avslutade sjukfall som sådana sjukfall som fortgår efter sjuklöneperioden. Av statistik från framgår att av antalet arbetsgivare med färre än 50 anställda inte aviserat någon sjuklöneperiod . RFV har vidare konstaterat att ca 100 arbetsgivare med 50 anställda eller fler inte har aviserat någon sjuklöneperiod. Statistiken avsåg arbetsgivare som fanns registrerade i ADB- register . Med anledning av dessa uppgifter har RFV initierat en särskild genomgång av de företag med mer än 50 anställda som inte aviserat någon sjuklöneperiod. Av en undersökning som gjordes av allmänna försäkringskassa framgick att av de företag som inte rapporterat var inte längre aktiva. Av övriga företag angav en tredjedel att inga sjuklöneperioder funnits att rapportera och två tredjedelar att man inte haft tillräcklig information och kunskap för att rapportera. Enligt RFV:s rapport verkar arbetsgivarnas insatser inom det förebyggande arbetsmiljöarbetet och rehabiliteringen inte ha förstärkts på grund av sjuklöneperioden. Varken arbetsgivarna eller arbetstagarnas organisationer har i enkätundersökningen entydigt framfört detta. Däremot anser av arbetsgivarna att sjuklöneperioden inneburit ett något ökat intresse för förebyggande åtgärder. Bland arbetstagarorganisationerna anser dock endast något att så varit fallet. 4.3 Förlängning av sjuklöneperioden ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Arbetsgivaren ges ett lagstadgat| |ansvar för att utge ersättning till en arbetstagare i| |form av sjuklön av ett | |sjukdomsfall (sjuklöneperioden). Den särskilda för- | |säkringen för kostnader för sjuklön skall kunna tecknas| |av arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under | |ett kalenderår inte beräknas överstiga 100 gånger det för| |året gällande basbeloppet. Skälen för regeringens förslag: Enligt vad som framkommit av bl.a. RFV:s uppföljning har införandet av en sjuklöneperiod inneburit stora fördelar för både den enskilde, arbetsgivaren och . Bl.a. har den enskildes kompensation för inkomstbortfall vid sjukdom förbättrats. Vidare framgår att administrationen av sjuklöneperioden i stort fungerar tillfredsställande. Bortsett från vissa enstaka gränsdragningsproblem gör regeringen den bedömningen att införandet av en sjuklöneperiod i allt väsentligt har visat sig vara positivt. Regeringen konstaterar att det rehabiliteringsansvar som infördes för arbetsgivarna inte fungerat på det sätt som avsetts. För att stärka arbetsgivarnas ansvar för det förebyggande arbetsmiljöarbetet och för tidiga och aktiva rehabiliteringsinsatser anser regeringen att det finns starka skäl att förlänga sjuklöneperioden. En förlängning av sjuklöneperioden innebär att arbetsgivarens kostnader i högre grad blir rörliga och därmed mer påverkbara. Detta torde stärka incitamenten för att vidta åtgärder och därmed bidra till en snabbare rehabiliteringsprocess. Arbetsgivaren får på detta sätt också starkare drivkrafter att hålla nere kostnaderna för sjuklön genom ett mer effektivt förebyggande arbete. Med hänsyn till vad som anförts bör nuvarande sjuklöneperiod förlängas från 14 . Liksom vid införandet av sjuklön innebär en förlängning av sjuklöneperioden att det frigörs administrativa resurser hos försäkringskassorna. Enligt uppgifter från RFV beräknas en förlängd sjuklöneperiod från 14 innebära att ca 165 000 färre sjukfall kommer att handläggas hos . En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt under ett kalenderår inte beräknas överstiga 90 gånger det gällande basbeloppet kan försäkra sig mot kostnader för sjuklön enligt SjLL. Av förordningen (1991:1395) om försäkring mot kostnader för sjuklön enligt 17 § lagen (1991:1047) om sjuklön framgår att försäkringen ersätter försäkringstagaren för kostnader för sjuklön avseende tid fr.o.m. den fjärde dagen i varje sjuklöneperiod. Antalet arbetsgivare som har tecknat försäkring har enligt uppgifter från RFV minskat från ca 13 300 till ca 9 600 . De försäkrade arbetsgivarnas genomsnittliga lönesumma har sjunkit från ca till ca . För av arbetsgivarna understiger lönekostnaden och har en lönekostnad som överstiger , vilket motsvarar ca 60 gånger nu gällande basbelopp. Regeringen bedömer att den nuvarande försäkringen för små företag fungerar tillfredsställande. Även om det är ett fåtal arbetsgivare med en maximal lönesumma som tecknat försäkring anser regeringen dock att det finns skäl att höja den övre gränsen för lönesumman något på grund av den eventuella ökade kostnaden som vissa arbetsgivare kan få för sjuklön med anledning av en förlängd sjuklöneperiod. Regeringen föreslår därför att arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt under ett kalenderår inte beräknas överstiga 100 gånger det för året gällande basbeloppet skall kunna försäkra sig mot kostnader för sjuklön enligt SjLL. Det är förhållandevis få arbetsgivare som tecknat försäkringen för småföretagare. I och med regeringens förslag om en förlängd sjuklöneperiod bedömer regeringen att betydelsen av att teckna försäkring kommer att öka. Det är därför viktigt att arbetsgivarna informeras om försäkringen. Regeringen vill understryka vikten av att sådan information är tydlig och att t.ex. även den stora gruppen invandrare som är småföretagare på ett adekvat sätt får tillgång till denna information. Regeringen föreslår i övrigt inga förändringar i SjLL. Detta innebär att nuvarande regler om t.ex. personkrets, kvalifikationsvillkor, s.k. sjuk- lönegaranti och läkarintyg bibehålls. Inte heller fortsättningsvis behöver således det läkarintyg som lämnas in till arbetsgivaren innehålla uppgift om diagnos. Även arbetsgivares anmälnings- och uppgiftsskyldighet bibehålls. Sjuk- och arbetsskadekommittén behandlar frågan om hur samhällets behov av bl.a. information om ohälsa, sjukskrivningsmönster och arbetsskador skall kunna tillgodoses. Regeringen kommer noga att följa vilka konsekvenser en förlängd sjuklöneperiod kan få för dessa frågor. Fr.o.m. skall den försäkrade ge in en särskild försäkran för sjukpenning samt ett särskilt läkarutlåtande till för att styrka nedsättningen av arbetsförmågan på grund av sjukdom avseende tiden fr.o.m. den tjugoåttonde dagen efter sjukanmälningsdagen. RFV har med stöd av bl.a. förordningen (1995:1051) om skyldigheten att lämna läkarintyg m.m. i sjukpenningärenden i vissa fall meddelat föreskrifter om de undantag som behövs för försäkrade som omfattas av SjLL (RFFS 1995:19). RFV har därvid föreskrivit bl.a. att den särskilda försäkran skall ges in i omedelbar anslutning till en sjuklöneperiod. Vid en förlängning av sjuklöneperioden kommer den lagstadgade tiden för krav på en särskild försäkran och särskilt läkarutlåtande att sammanfalla med att övertar ersättningsansvaret. Enligt 12 § SjLL skall arbetsgivaren till anmäla sjukdomsfall som har gett arbetstagare hos honom rätt till sjuklön om sjukperioden och anställningen fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång. Denna anmälan skall göras från denna tidpunkt. En förlängning av sjuklöneperioden förstärker betydelsen av att arbetsgivarens anmälan till sker utan fördröjning. Med tanke på vikten av tidiga rehabiliteringsinsatser kommer regeringen noga att följa på vilket sätt den föreslagna förlängningen av sjuklöneperioden påverkar arbetsgivarnas samt försäkringskassornas fortsatta 4.4 Ikraftträdande och kostnader De nya reglerna om förlängd sjuklöneperiod föreslås träda i kraft och tillämpas i fråga om sjuklöneperioder som påbörjas fr.o.m. den tidpunkten. Regeringen beräknar att en förlängning av sjuklöneperioden kommer att innebära att arbetsgivarna får ökade sjuklönekostnader motsvarande ca . Som tidigare framgått under avsnitt 4.2 fungerar arbetsgivarnas rapportering av sjuklöneperioder till inte tillfredsställande. Detta innebär att det saknas tillförlitlig information om sjukfrånvaron . Enligt regeringens egna beräkningar kan sjukfrånvaron uppskattas ha minskat betydligt sedan sjuklöneperioden infördes . Denna minskning av sjuklönekostnaderna har i allt väsentligt kommit arbetsgivarkollektivet till godo. Regeringen beräknar denna kostnadsminskning till . Regeringen anser att arbetsgivarkollektivet bör kompenseras för hälften av den totala kostnad som en förlängning av sjuklöneperioden innebär, dvs. Mot denna bakgrund läggs i avsnitt 7 fram ett förslag till en sänkning av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen . Regeringen avser att senare anpassa ersättningen till sjömännens arbetsgivare i förordningen (1982:842) om vissa sjukförsäkringsersättningar för sjömän. 5.1 Semesterlön och semesterersättning ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Vid beräkning av | |sjukpenninggrundande inkomst skall semesterlön och | |semesterersättning beräknas till högst det belopp som| |skulle ha utgjort ersättning för utfört arbete under den| |tid semesterlönen kan anses motsvara. | |Arbetsskadelivränta skall fortfarande beräknas på hela| |semesterlönen. Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: () tillstyrker förslaget vad gäller slopandet av semesterlönefaktorn. För att undvika missförstånd med begreppen semesterlön, semesterlönetillägg eller semesterersättning föreslår RFV att det direkt i lagtexten anges hur månadsinkomsten respektive veckoinkomsten skall räknas upp, dvs. med faktorn 12 respektive 52. Kammarrätten i anser att det från både principiella och administrativa utgångspunkter kan göras invändningar mot att inkomstunderlaget beräknas annorlunda vid arbetsskada än vid andra former av ersättning.