prop · GJ03115 · 1996-01-01 00:00:00 — 7 § När ett beslut av en förvaltningsmyndighet överklagas till tingsrätten skall överklagandet ges in till den myndighet som har meddelat beslutet. Överklagandet skall ha kommit in till myndigheten för beslutet. 8 § Har ett överklagande getts in till tingsrätten i stället för till den förvaltningsmyndighet som meddelat det överklagade beslutet, skall tingsrätten överlämna överklagandet till myndigheten. Överklagandet skall anses ha kommit in till myndigheten det kom in till tingsrätten. Om tingsrätten i annat fall i samband med att ett ärende inleds finner att den inte är behörig att handlägga ärendet, skall tingsrätten lämna över den skrivelse genom vilken ärendet inletts till en domstol som är behörig, om den som inlett ärendet inte har något att invända mot detta. Skrivelsen skall anses ha kommit in till den senare domstolen som den kom in till den tings- rätt som först tog emot skrivelsen. Brister i en inledande skrivelse m.m. 9 § Om den skrivelse genom vilken ärendet inletts innehåller brister, får domstolen förelägga parten att avhjälpa dem inom . Har föreskriven avgift inte betalats, skall parten föreläggas att betala. När det finns anledning till det skall domstolen förelägga parten att ge in ett bevis om sin behörighet att inleda ärendet vid domstolen eller om vem som är ställföreträdare för en part. Om ärendet inte kan prövas i sak utan att föreläggandet följts, skall parten upplysas om detta. 10 § Följs inte ett föreläggande enligt 9 §, skall tingsrätten avvisa anmälan, ansökan eller överklagandet, 1. om bristerna är sådana att den skrivelse genom vilken ärendet inletts inte kan läggas till grund för någon prövning i sak, 2. om bristerna avser föreskrifterna i 6 § och inte har endast ringa betydelse för frågan om delgivning eller 3. om föreskriven avgift inte har betalats. Avvisning skall ske även när det finns något annat hinder för prövningen. Frågan om ett överklagande har kommit in i rätt tid skall dock prövas av tingsrätten endast när en förvaltningsmyndighet har beslutat om avvisning på den grunden och myndighetens beslut överklagas till tingsrätten. 11 § Om en enskild överklagar en förvaltningsmyndighets beslut, är förvalt- ningsmyndigheten motpart till den enskilde. Allmänt om handläggningen av ärenden 12 § Domstolen skall se till att ärendet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver och att inget onödigt dras in i ärendet. Genom frågor och påpekanden skall domstolen försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställningar. 13 § Förfarandet hos domstolen är skriftligt. I förfarandet bör det ingå sammanträde när detta kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande av ärendet. Domstolen kan begränsa ett sammanträde till att utreda parternas ståndpunkter i ärendet, till att ta upp muntlig bevisning eller på det sätt som annars är lämpligt. 14 § Domstolen skall hålla sammanträde, om det begärs av en enskild part. Sammanträde behöver dock inte hållas om ärendet inte skall prövas i sak, om avgörandet inte går parten emot eller om ett sammanträde på grund av någon annan särskild omständighet inte behövs. 15 § Om det i ärendet finns en motpart, skall domstolen förelägga motparten att svara inom . I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om det inte kommer in något svar till domstolen. Första stycket gäller inte, 1. om det saknas anledning att anta att ärendet till någon del kommer att av- göras till motpartens nackdel eller 2. om motparten är en sådan förvaltningsmyndighet som avses i 11 § och ett föreläggande är onödigt. 16 § Den som förelagts att svara skall göra det skriftligen, om inte domstolen bestämmer att svaret får lämnas muntligen. I svaret skall parten ange om yrkandena i ärendet eller, när ärendet har inletts genom en anmälan, den åtgärd som ärendet gäller medges eller inte medges. Om yrkandena eller åtgärden inte medges, skall parten ange skälen för detta och de bevis som åberopas. Skriftliga bevis skall ges in till domstolen. 17 § Domstolen får förelägga den som inlett ärendet vid domstolen att inom yttra sig skriftligen över motpartens svar. I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om det inte kommer in något sådant yttrande till domstolen. 18 § Till ett sammanträde skall domstolen kalla den som är part. En myndighet som är motpart enligt 11 § behöver dock inte kallas annat än om domstolen finner att myndighetens närvaro behövs för utredningen i ärendet. Myndigheten skall dock alltid underrättas om sammanträdet. I kallelsen skall det tas in en upplysning om betydelsen enligt 20 § av att parten uteblir från sammanträdet. Om domstolen finner att en part bör infinna sig personligen, får domstolen föreskriva vite. 19 § Ett sammanträde får hållas på telefon, om det är lämpligt med hänsyn till sammanträdets ändamål och övriga omständigheter eller om ett sammanträde inför domstolen skulle medföra kostnader och olägenheter som inte står i rimligt för- hållande till betydelsen av att sammanträdet hålls inför domstolen. För sammanträden som hålls på telefon gäller inte bestämmelserna i 18 §. 20 § Att en part uteblir från ett sammanträde hindrar inte att domstolen handlägger och avgör ärendet. Om det i tingsrätt är den som inlett ärendet eller i högre domstol klaganden som uteblir, får ärendet avskrivas från vidare handläggning. 21 § I fråga om offentlighet och ordning vid ett sammanträde tillämpas 5 kap. 1-5 och 9 §§ . Under sammanträdet skall det föras anteckningar om vad som förekommer vid detta när det gäller yrkanden, medgivanden, bestridanden, åberopanden, invänd- ningar och erkännanden samt om den utredning som läggs fram vid sammanträdet. Har sammanträdet begränsats enligt 13 §, skall även det antecknas. Parters rätt att få del av uppgifter 22 § Ett ärende får inte avgöras utan att den som är part har fått kännedom om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än parten och har fått tillfälle att yttra sig över uppgiften. Domstolen får dock avgöra ärendet utan att ha iakttagit detta 1. om avgörandet inte går parten emot, 2. om uppgiften saknar betydelse eller 3. om det av någon annan anledning är uppenbart obehövligt att parten får kännedom om uppgiften. I fråga om en myndighet som är motpart enligt 11 § behöver första stycket inte tillämpas, om detta är onödigt. 23 § I fråga om bevisning i allmänhet tillämpas 35 kap. 1-7 och 10-12 §§ . Skriftliga handlingar vilka åberopas som bevis skall ges in till domstolen utan dröjsmål. Detsamma gäller sådana föremål vilka åberopas som bevis och kan flyttas till domstolen. Om det behövs får domstolen förelägga den part som åberopat beviset att inom ge in detta. I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om parten inte gett in beviset. 24 § Vid sammanträde får vittnesförhör hållas. Förhöret får hållas under ed. I övrigt tillämpas 36 kap. 1-18 och 20-25 §§ på förhöret. Förhöret får hållas på telefon om det är lämpligt med hänsyn till bevisningens art och övriga omständigheter eller om bevisupptagning vid ett sammanträde inför domstolen skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att bevisningen tas upp på sådant sätt. Vid bevisupptagning på telefon gäller inte bestämmelser om kallelser och förelägganden och om påföljder för utevaro. 25 § I fråga om skriftliga bevis tillämpas 38 kap. 1-5 och 7-9 §§ . I fråga om syn tillämpas 39 kap. 1 och 4-5 §§ . I fråga om sakkunnig tillämpas 40 kap. 1-20 §§ , dock inte hänvisningen i 11 § till 36 kap. 9 § andra stycket . Förhör med sakkunniga får hållas på telefon enligt 24 § andra stycket. 26 § Om det är av synnerlig vikt, får domstolen för tiden intill dess att ärendet har avgjorts besluta om sådana åtgärder som säkerställer det som ärendet gäller. Den som åtgärden rör skall ha fått tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål. Beslutet får när som helst ändras. En domstol som skall pröva ett överklagande får besluta att det överklagade beslutet tills vidare inte får verkställas och även i övrigt besluta tills vidare rörande saken. 27 § Domstolens beslut skall grundas på det som handlingarna innehåller och det som i övrigt har förekommit i ärendet. Om ärendet har inletts genom en ansökan eller ett överklagande, får det beslut genom vilket ärendet avgörs inte gå utöver det som yrkats. När det finns särskilda skäl får dock domstolen även utan yrkande besluta till det bättre för en enskild part, om det inte är till nackdel för något motstående enskilt intresse. 28 § Av ett beslut genom vilket domstolen avgör ärendet skall de skäl som bestämt utgången framgå, om beslutet går någon part emot. Detsamma gäller andra beslut, om det behövs. I ett beslut som innebär att ett överklagat beslut fastställs behöver skälen anges endast om de avviker från skälen i det överklagade beslutet. 29 § Det beslut genom vilket domstolen avgör ärendet skall sändas till parterna som beslutet meddelas eller, om beslutet meddelas vid ett sammanträde, inom från sammanträdet. Om det finns en skiljaktig mening skall den bifogas. 30 § I de fall där ett beslut kan överklagas skall parterna få upplysning om detta. Innebär beslutet att ärendet avgjorts skall parterna få upplysning om vad de skall iaktta vid ett överklagande. Om ärendet inte har avgjorts, lämnas upplysningen efter begäran från en part. Krävs det prövningstillstånd vid överklagande, skall parterna få upplysning även om detta och om de grunder på vilka sådant tillstånd kan meddelas. 31 § I fråga om omedelbar verkställighet av domstolens beslut tillämpas 17 kap. 14 § . Ett beslut enligt 26 § får verkställas . 32 § I ett ärende där enskilda är motparter till varandra får domstolen med tillämpning av 18 kap. förplikta den ena parten eller dennes ställföreträdare, ombud eller biträde att ersätta den andra parten för dennes kostnader i ärendet eller det som i domstolen betalats av allmänna medel. Rättelse av skrivfel och liknande 33 § Ett beslut som innehåller en uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende får rättas av domsto- len. Om domstolen av misstag inte har fattat ett beslut som skulle ha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera sitt avgörande i det hänseendet från det att avgörandet meddelades. Om det inte är uppenbart obehövligt skall parterna få tillfälle att yttra sig innan rättelse eller komplettering sker. Rättelsen eller kompletteringen skall om möjligt antecknas på varje exemplar av beslutet. 34 § Om en tingsrätt i ett ärende som inletts på annat sätt än genom överklagande finner att ett beslut som den har meddelat är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall domstolen ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part (omprövning). Skyldigheten att ompröva beslutet gäller även om beslutet överklagas. Skyl- digheten gäller dock inte om tingsrätten redan har överlämnat handlingarna i ärendet till en högre domstol eller om det i annat fall finns särskilda skäl mot att tingsrätten ändrar sitt beslut. Omprövning får inte ske, om frågan om omprövning kommer upp först sedan tiden för överklagande av beslutet har gått ut. 35 § Ett överklagande av en tingsrätts beslut förfaller, om tingsrätten själv efter omprövning enligt 34 § ändrar beslutet så som klaganden begär. I så fall tilläm- pas inte 38 § fjärde stycket. Ändrar domstolen beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överkla- gandet anses omfatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske enligt 38 § fjärde stycket. Allmänt om överklagande av domstolens beslut 36 § Ett beslut får överklagas av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne emot. 37 § Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband med överklagande av ett beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får dock ske särskilt, när domstolen 1. ogillat en invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller en invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning, 2. avvisat ett ombud eller ett biträde, 3. beslutat om säkerställande av det som ärendet gäller eller beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i övrigt beslutat rörande saken, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför domstolen och en underlåtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom eller henne, 5. vid prövning enligt 3 kap. 3 § andra stycket 4 eller 5 tryckfrihets- förordningen eller 2 kap. 3 § andra stycket 4 eller 5 yttrandefrihetsgrundlagen funnit det vara av synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnesförhör, 6. beslutat om undersökning eller omhändertagande av person eller egendom eller om någon annan liknande åtgärd, 7. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa föreläg- gande eller straff för förseelse i förfarandet eller förklarat att någon skall ersätta en kostnad för förfarandet, 8. beslutat i en fråga som gäller ersättning för någons medverkan i ärendet eller 9. beslutat i annat fall än som avses i 7 i en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429). Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas till en lägre domstol eller till en förvaltningsmyndighet får överklagas endast om beslutet innefattar avgörande av någon fråga som inverkar på ärendets utgång. 38 § Den som vill överklaga ett beslut skall göra detta skriftligen. Skrivelsen skall ha kommit in till den domstol som meddelat beslutet för beslutet 1. om beslutet innebär att ärendet avgjorts, 2. om beslutet har meddelats vid ett sammanträde eller 3. om det vid ett sammanträde har angetts när beslutet kommer att meddelas. I annat fall är klagotiden från den dag då klaganden fick del av beslutet. Om prövningstillstånd krävs, skall klaganden ange de omständigheter som åberopas till stöd för att sådant tillstånd skall meddelas. Den domstol som meddelat beslutet prövar om överklagandet har gjorts i rätt tid och skall avvisa ett överklagande som har gjorts . Om överklagandet inte avvisas, skall det tillsammans med övriga handlingar i ärendet sändas över till den domstol som skall pröva överklagandet. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i 5 § andra och tredje styckena, 8 § första stycket samt 9 och 10 §§. 39 § Tingsrättens beslut överklagas till hovrätten. I de fall det är särskilt föreskrivet får hovrätten pröva ett överklagande endast om hovrätten har meddelat prövningstillstånd. Prövningstillstånd får meddelas endast om 1. det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre domstol, 2. anledning förekommer till ändring i det slut till vilket tingsrätten kommit eller 3. det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. I fråga om meddelade prövningstillstånd skall 54 kap. 11 § tredje stycket tillämpas. Meddelas inte prövningstillstånd står tingsrättens beslut fast. En upplysning om detta skall tas in i hovrättens beslut. 40 § Hovrättens beslut överklagas till . får pröva överklagandet endast om har meddelat prövningstillstånd. Detta gäller dock inte vid överklagande av ett beslut om avvisning av ett överklagande av ett hovrättsbeslut. I fråga om prövningstillstånd tillämpas bestämmelserna i 54 kap. rätte- gångsbalken. 41 § Om ärendet i tingsrätten har inletts genom ett överklagande, skall sådana omständigheter eller bevis som klaganden åberopar först i beaktas endast om det finns särskilda skäl. 42 § I fråga om särskilda rättsmedel mot beslut enligt denna lag eller mot beslut som vid överklagande skulle ha prövats enligt denna lag tillämpas 58 kap. 1 och 4-8 §§, 10 a § första stycket, 11 och 12 §§, 13 § första meningen samt 59 kap. 1-3 §§ och 5 § första stycket . Om det finns synnerliga skäl, får resning eller undanröjande på grund av domvilla beviljas även under andra omständigheter än som sägs där. Straff, vite och hämtning 43 § I fråga om straff för en förseelse under förfarandet och för brott mot tystnads- plikt som ålagts av domstolen tillämpas 9 kap. 5 och 6 §§ . I fråga om vite och hämtning tillämpas 9 kap. 7-10 §§ . Domstolen skall självmant ta upp frågor om ansvar för rättegångsförseelse och om utdömande av vite som förelagts med stöd av denna lag. 44 § En handling anses ha kommit in till domstolen den dag då handlingen eller en avi om betald postförsändelse som innehåller handlingen anlänt till domstolen eller kommit en behörig tjänsteman till handa. Underrättas domstolen särskilt om att ett meddelande till domstolen anlänt till ett telebefordringsföretag, anses med- delandet ha kommit in redan när underrättelsen nått en behörig tjänsteman. Kan det antas att handlingen eller en avi om denna en viss dag har lämnats i domstolens kansli eller avskilts för domstolen på ett postkontor, anses den ha kommit in den dagen, om den kommit en behörig tjänsteman till handa närmast följande arbetsdag. Ett telefax eller annat meddelande som saknar avsändarens underskrift i original skall bekräftas av avsändaren genom en i original undertecknad handling, om det behövs. Har domstolen begärt en sådan bekräftelse men inte fått någon, får domstolen bortse från meddelandet. 45 § Den som har kallats till sammanträde men inte kan inställa sig skall anmäla det till domstolen. I fråga om laga förfall tillämpas 32 kap. 6 och 8 §§ . 46 § Skall domstolen underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. Delgivning skall användas, om det är särskilt föreskrivet eller om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen om underrättelse framgår att delgivning bör ske, men bör i övrigt tillgripas bara om det behövs med hänsyn till omständigheterna. 47 § Den som är part får anlita ombud eller biträde. Den som har ombud skall dock medverka personligen, om domstolen begär det. I fråga om ombud eller biträde tillämpas 12 kap. 2-5 §§ och 6 § andra stycket . I fråga om fullmakt för ombud tillämpas 12 kap. 8-19 §§ . En skriftlig fullmakt behöver dock inte företes annat än om domstolen anser att det behövs. Tolk och översättning av handlingar 48 § I fråga om tolk och översättning av handlingar tillämpas 5 kap. 6-8 §§ och 33 kap. 9 § . Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Har ett beslut meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser i fråga om rätten att överklaga det beslutet och om vad den som vill överklaga beslutet skall iaktta. 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 16 kap. 3 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 18 kap. 4 a §, av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 kap. 3 § -------------------------------------------------------------------- Rätten skall ta in handlingen När handlingen registrerats i protokollet och genast över- skall rätten genast översända en sända bestyrkt kopia av hand- kopia till den myndighet som för lingen till den myndighet som äktenskapsregistret med uppgift för äktenskapsregistret med då handlingen gavs in uppgift då handlingen till rätten. gavs in till rätten. Begärs registrering av en gåva, skall tingsrätten låta föra in en kungörelse om detta i Post- och och i ortstidning. Detsamma gäller om makar gör en anmälan om bodelning enligt 9 kap. 1 § andra stycket eller om ma- karna eller en av dem ger in en bodelningshandling för registrering. 18 kap. -------------------------------------------------------------------- 4 a § Vid handläggning som sker enligt lagen (1995:000) om domstolsärenden består tingsrätten av en juristdomare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en ju- ristdomare och tre nämndemän. Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är juristdomare skall få handlägga enkla ärenden enligt 17 kap. 1 §. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 20 kap. 1 och 6 §§ föräldrabalken5 skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 kap. 1 § I mål om faderskap, vårdnad, umgänge och underhåll tillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ . -------------------------------------------------------------------- Vid handläggning som sker enligt lagen (1995:000) om domstolsärenden består tingsrätten av en juristdomare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en juristdomare och tre nämndemän. 6 §6 -------------------------------------------------------------------- Överförmyndarens beslut i ett Överförmyndarens beslut i ett ärende enligt denna balk över- ärende enligt denna balk över- klagas hos rätten. klagas hos rätten. Överklagandet skall ha kommit in till överför- myndaren från det att klaganden fick del av beslutet. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 5 Balken omtryckt 1995:974. 6 Senaste lydelse 1994:1433. 4 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om ärvdabalken1 dels att 19 kap. 20 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas tre nya paragrafer, 19 kap. 21 a §, 20 kap. 12 § och 23 kap. 6 §, av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 kap. 20 § Förordnande att vara testamentsexekutor skall, såvitt ej annat framgår av testamentet, anses innefatta bemyndigande att företaga alla för boets utredning erforderliga åtgärder. -------------------------------------------------------------------- Vad i 14-16, 18 och 19 §§ Det som sägs i 14-16, 18 och sagts om boutredningsman skall 19 §§ om boutredningsman skall äga motsvarande tillämpning å tillämpas på testamentsexekutor testamentsexekutor ävensom å den och på den som genom testamente som genom testamente förordnats förordnats att endast i viss del att allenast i viss del verkställa utredningen efter den verkställa utredningen efter döde. Även i fråga om entledigande den döde; och skall jämväl om skall tillämpas det som sägs om entledigande gälla vad om boutredningsman. Skyldigheten boutredningsman är stadgat. enligt 14 a § att underrätta rätten om vem som tillställts årsredovisning gäller dock endast den som är boutredningsman. -------------------------------------------------------------------- 21 a § Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är juristdomare skall få handlägga enkla ärenden enligt 1 och 5 §§. 20 kap. -------------------------------------------------------------------- 12 § Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är juristdomare skall få handlägga enkla ärenden enligt detta kapitel. **FOOTNOTES** 1 Balken omtryckt 1981:359. 23 kap. -------------------------------------------------------------------- 6 § Regeringen får bestämma att även sådana anställda i en tingsrätt som inte är juristdomare skall få handlägga enkla ärenden enligt 5 §. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 8 kap. 12 a § och 12 kap. 21 § jordabalken skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 12 a §1 Anser arrendatorn att han enligt en bestämmelse i denna balk har rätt till nedsättning av arrendeavgiften eller till ersättning för skada eller för avhjälpande av brist eller att han har någon annan motfordran hos jordägaren, och vill arrendatorn dra av motsvarande belopp från en arrendeavgift som utgår i pengar, får han deponera beloppet hos . Detta gäller också när parterna är oense om storleken på en arrendeavgift som skall utgå i pengar men vars belopp inte framgår av avtalet.