prop · GJ0352 · 1996-01-01 00:00:00 — 1 § Skjutvapen och ammunition som ingår i ett dödsbo eller ett konkursbo får utan särskilt tillstånd innehas av den som har tagit hand om boet till dess a) egendomen har överlåtits till någon som är berättigad att inneha den, b) egendomen skall överlämnas enligt 2 § eller, i fråga om dödsbo, 7 kap. 3 §, eller c) i fråga om konkursbo, konkursen har avslutats. 2 § Om skjutvapen eller ammunition ingår i ett dödsbo eller ett konkursbo, får polismyndigheten besluta att egendomen tills vidare skall förvaras av myndigheten eller någon annan som myndigheten anvisar, när det finns särskild anledning till det. Den som har hand om boet är i så fall skyldig att efter polismyndighetens beslut lämna över vapnen och ammunitionen till den som skall förvara egendomen. 3 § Bestämmelser om inlösen av vapen och ammunition i dödsbo finns i 7 kap. 1 § Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst . Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . 2 § Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a) missbrukar rätten att inneha ett skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än det som han eller hon är berättigad till, b) bryter mot bestämmelsen om användning vid förvaring i 5 kap. 3 § andra stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot föreskrifter eller villkor i fråga om förvaring av vapen som meddelats med stöd av denna lag, c) bryter mot bestämmelserna om förvaring i 5 kap. 1-3 §§ i fråga om skjutvapen eller ammunition som innehas av skyttesammanslutningar, huvudmän för museer eller auktoriserade bevakningsföretag eller i fråga om skjutvapen som innehas av vapenhandlare, d) innehar ammunition utan att ha rätt till det eller inte följer ett beslut att lämna över ammunition för inlösen, e) överlåter ammunition till någon som inte har rätt att inneha ammunitionen, f) driver handel med skjutvapen utan tillstånd, eller g) bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § e genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land. Ansvar för otillåtet innehav av ammunition skall inte dömas ut i ringa fall. 3 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a) bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § f genom att underlåta att på föreskrivet sätt anmäla utförsel eller utlåning av skjutvapen, eller b) underlåter att inom en månad på föreskrivet sätt anmäla till polismyndigheten att ett vapen lämnats till skrotning. 4 § Bestämmelser om straff för olovlig införsel av vapen eller ammunition och för försök till sådant brott finns i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. 5 § Ett vapen som har varit föremål för brott som avses i 1 § eller 2 § a skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller ammunition som har varit föremål för brott som avses i 2 § d eller 2 § e. I stället för vapnet eller ammunitionen kan dess värde förklaras förverkat. Om ett vapen förklaras förverkat får även ammunition som hör till vapnet förklaras förverkad. 6 § Jakttillsynsmän som förordnats av samt personal vid och eller särskilt förordnade tjänstemän vid har samma befogenhet som polismän att ta sådan egendom i beslag som skäligen kan antas vara förverkad enligt denna lag. 1 § En polismyndighets beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 2 § En polismyndighets eller en domstols beslut enligt denna lag skall gälla , om inte annat förordnas. En polismyndighets beslut om återkallelse av handelstillstånd skall dock gälla endast i de fall då så har förordnats i beslutet. Ett sådant förordnande får meddelas om det finns särskilda skäl. 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om att a) denna lag eller vissa föreskrifter i lagen skall tillämpas även i fråga om andra föremål än sådana som anges i 1 kap. 2 och 3 §§, om föremålen är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga säkerhet, b) anslagsenergin eller utgångshastigheten hos en projektil från ett skjutvapen skall understiga ett visst värde för att vapnet skall anses vara effektbegränsat enligt 2 kap. 1 §, c) bestämmelserna om tillstånd i 2 kap. 1 § inte skall gälla innehav av skjutvapen som lämnats över från staten till - statliga tjänstemän eller personer som tillhör det militära försvaret, räddningstjänsten eller polisväsendet, - den som för statens räkning tillverkar krigsmateriel, eller - skyttesammanslutningar, d) andra sammanslutningar än skyttesammanslutningar får ges tillstånd att inneha skjutvapen, e) tillstånd skall krävas för överföring av skjutvapen eller ammunition från till ett annat land; och f) den som avser att föra ut ett skjutvapen från eller lånar ut ett skjutvapen till någon som är fast bosatt i ett annat land och inte skall använda vapnet endast i , skall anmäla detta till polismyndigheten. 2 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om a) undantag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen, b) krav på skjutskicklighet, utbildning, ålder och de förutsättningar i övrigt som skall vara uppfyllda för tillstånd till innehav av skjutvapen, c) krav på kunskap för att få tillstånd att driva handel med skjutvapen och vad som i övrigt skall gälla vid sådan handel, d) vad som skall iakttas utöver bestämmelserna i 4 kap. vid ändring, reparation och skrotning av skjutvapen, e) krav på vapenhandlares, museers och skyttesammanslutningars förvaring av andra vapen än effektbegränsade vapen och på skyttesammanslutningars förvaring av ammunition, f) de förutsättningar i övrigt som skall vara uppfyllda för tillstånd enligt denna lag, g) utfärdande av europeiska skjutvapenpass till dem som har tillstånd att inneha skjutvapen i . h) förutsättningar för och förfaringssätt vid medgivande av att personer bosatta i skall få tillstånd att förvärva skjutvapen i ett annat land, och i) krav på att den som förvärvat ett skjutvapen i och som är bosatt i ett främmande land skall underrätta den staten om förvärvet. 3 § Regeringen får besluta att lagen inte skall gälla skjutvapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styrka vid besök i inom ramen för internationellt samarbete. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs vapenlagen (1973:1176). Den som vid lagens ikraftträdande har tillstånd att förvärva, inneha, föra in eller handla med skjutvapen eller ammunition skall anses ha tillstånd till det också enligt denna lag, om tillståndet har beviljats enligt kungörelsen (1927:338) med vissa bestämmelser angående skjutvapen och ammunition, vapenkungörelsen (1934:315), vapenförordningen (1949:340) eller vapenlagen (1973:1176). Detta gäller också den som fått ett föreskrivet bevis om att han eller hon deklarerat innehav av vapen enligt någon av de nu nämnda kungörelserna (deklarationsbevis). Den som vid lagens ikraftträdande är berättigad enligt andra punkten i övergångsbestämmelserna till lagen (1987:1008) om ändring i vapenlagen (1973:1176) att inneha ett start- eller signalvapen utan tillstånd får även fortsättningsvis inneha vapnet utan tillstånd. Den som vid lagens ikraftträdande med stöd av bestämmelsen i 12 § första stycket vapenlagen (1973:1176) innehar ammunition som inte är avsedd för samma ändamål som rätten att inneha vapnet avser, får utan särskilt tillstånd inneha ammunitionen till eller, om ansökan om tillstånd att inneha ammunitionen gjorts före den tidpunkten, till dess ansökan har blivit slutligt prövad. Om innehavaren inte längre har rätt att inneha viss ammunition enligt första stycket, skall ammunitionen lösas in av staten enligt bestämmelserna i 7 kap. 6. I ärenden som gäller ansökan enligt vapenlagen (1973:1176) tillämpas den nya lagen vid prövning efter ikraftträdandet. I fråga om överklagande gäller äldre bestämmelser, om polismyndighetens beslut har meddelats före ikraftträdandet. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:254) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1988:254) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål1 skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § -------------------------------------------------------------------- I fråga om vapen och andra I fråga om vapen och andra föremål som vapenlagen (1973: föremål som vapenlagen (0000: 1176) är tillämplig på gäller 0000) är tillämplig på gäller föreskrifterna där i stället för föreskrifterna där i stället för denna lag. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1990:413. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel Härigenom föreskrivs att 4 och 6 §§ lagen (1992:1300) om krigsmateriel skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Verksamhet som avser tillhandahållande av krigsmateriel, uppfinningar rörande krigsmateriel och metoder för framställning av sådan materiel får inte bedrivas här i landet utan tillstånd av regeringen. Svenska myndigheter, svenska företag samt den som är bosatt eller stadigvarande vistas här får inte heller utom landet bedriva sådan verksamhet utan regeringens tillstånd. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte för sådana statliga myndigheter som inte är affärsverk. Tillstånd enligt första eller andra stycket behövs inte för verksamhet som avser tillhandahållande av krigsmateriel till svenska statliga myndigheter eller sådana tillverkare som har tillstånd att tillverka krigsmateriel av det slag tillhandahållandet gäller. Inte heller behöver innehavare av tillverkningstillstånd ha tillstånd enligt första eller andra stycket, om verksamheten avser tillhandahållande av krigsmateriel som tillhör tillståndshavaren och som finns inom landet eller tillhandahållande av uppfinning eller metod för framställning av krigsmateriel till svenska statliga myndigheter eller sådana tillverkare som har tillstånd att tillverka krigsmateriel av det slag tillhandahållandet gäller. -------------------------------------------------------------------- Regeringen får meddela före- Regeringen får meddela före- skrifter om undantag från till- skrifter om undantag från till- ståndskravet enligt första och ståndskravet enligt första och andra styckena i fråga om sådan andra styckena i fråga om sådan handel med skjutvapen som handel med skjutvapen som regleras genom föreskrifterna i regleras genom föreskrifterna i vapenlagen (1973:1176) eller vapenlagen (0000:0000) eller sådan hantering av ammunition sådan hantering av ammunition eller annan explosiv vara som eller annan explosiv vara som regleras genom föreskrifterna i regleras genom föreskrifterna i lagen (1988:868) om brand- lagen (1988:868) om brand- farliga och explosiva varor. farliga och explosiva varor. 6 §Krigsmateriel får inte föras ut ur landet utan tillstånd av regeringen, om inte annat följer av denna lag eller annan författning. I fråga om programvara likställs med utförsel överföring till utlandet genom telekommunikation eller på annat liknande sätt. I ärenden som inte avser utförsel i större omfattning eller som i övrigt inte är av större vikt får det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om utförsel av krigsmateriel pröva frågor om tillstånd enligt första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utförsel av 1. skjutvapen och tillhörande ammunition för enskild persons räkning samt skjutvapen och därtill hörande ammunition för användning vid jakt, tävling eller övning utom riket, 2. skjutvapen för reparation, översyn eller annan liknande åtgärd, 3. skjutvapen som förts in i landet för åtgärd som avses i 2, -------------------------------------------------------------------- 4. sådana jakt- och tävlings- 4. sådana jakt- och tävlings- skjutvapen och tillhörande skjutvapen och tillhörande ammu- ammunition som har förts in i nition som har förts in i landet landet i enlighet med bestäm- i enlighet med bestämmelserna i melserna i 16 § 2 vapenlagen 2 kap. 13 § b vapenlagen (0000:- (1973:1176). Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:122) om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1992:1300) om krigsmateriel i paragrafens lydelse enligt lagen (1994:122) om ändring i nämnda lag samt övergångsbestämmelserna till ändringslagen skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Krigsmateriel får inte tillverkas här i landet utan tillstånd av regeringen. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från detta tillståndskrav för -------------------------------------------------------------------- 1. ändring eller ombyggnad av 1. ändring eller ombyggnad av skjutvapen i de fall som avses skjutvapen i de fall som avses i 24 § första stycket vapenlagen i 4 kap. 1 § vapenlagen (0000: (1973:1176), 0000), 2. tillverkning av enstaka skjutvapen och av ammunition för tillverkarens eget bruk, 3. årlig tillverkning för medicinska eller farmaceutiska ändamål eller för forskningsändamål av högst kemiska produkter som klassificeras som krigsmateriel. Bestämmelsen i första stycket gäller inte för sådana statliga myndigheter som inte är affärsverk. Denna lag träder i kraft den Denna lag träder i kraft, regeringen bestämmer. fråga om 3 § andra stycket första punkten , och i övrigt den dag regeringen bestämmer. 2.5 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550) Härigenom föreskrivs att fjärde punkten i övergångsbestämmelserna till tullagen (1994:1550) skall ha följande lydelse. Bestämmelser om anmälnings- och uppgiftsskyldighet och om kontrollverksamhet enligt den upphävda tullagen skall fortfarande gälla ifråga om krigsmateriel som avses i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och produkter som avses i lagen (1991:341) om strategiska produkter när krigsmaterielen eller produkterna förs ut ur landet till ett land som är medlem i Europeiska unionen. Bestämmelser om anmälnings- och uppgiftsskyldighet enligt den upphävda tullagen, samt 63 §, 64 § till den del den avser skyldighet att stanna på tullmyndighets anmaning och 65 § samma lag skall fortfarande gälla för varor som skall beskattas enligt lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen. Detsamma gäller a. narkotika som avses i narkotikastrafflagen (1968:64), b. injektionssprutor och kanyler, c. dopningsmedel som avses i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, -------------------------------------------------------------------- d. vapen och ammunition som d. vapen och ammunition som avses i vapenlagen avses i vapenlagen (0000:0000), (1973:1176), e. springstiletter, springknivar, knogjärn, kaststjärnor, riv- eller nit- handskar och batonger samt karatepinnar, blydaggar, spikklubbor eller liknande, f. kulturföremål som avses i 5 kap. 4-6 §§ lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., g. hundar och katter för annat ändamål än handel, h. spritdrycker, vin eller starköl, som förs in i landet från eller förs ut ur landet till ett land som är medlem i den Europeiska unionen om införseln eller utförseln står i strid med förbud eller sker med stöd av tillstånd som föranletts av vilseledande uppgift. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefen för en särskild utredare, justitierådet , med uppdrag att göra en översyn av vapenlagen (1973:1176, omtryckt 1991:1181). Utredningen antog namnet . lade utredningen fram betänkandet Vapenlagen och EG (SOU 1994:4). Betänkandet innehåller ett förslag till en ny, språkligt och systematiskt omarbetad vapenlag, vari även tagits in bl.a. sådana materiella ändringar som bedömts nödvändiga vid ett svenskt inträde i Europeiska unionen (EU). I betänkandet behandlas också vissa andra frågor om vapenlagstiftningens utformning som har väckts genom motioner i . En sammanfattning av betänkandet och utredningens lagförslag finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Justitie- departementet (dnr Ju94/330). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag bl.a. att kartlägga rättsliga förhållanden m.m. i samband med försvarets fredsfrämjande samarbete med andra länder. Utredningen antog namnet Utredningen om rättsliga förhållanden i samband med försvarets fredsfrämjande samarbete med andra länder. lade utredningen fram betänkandet Samverkan för fred - Den rättsliga regleringen (SOU 1995:53). I betänkandet föreslås bland annat att det i vapenlagen förs in en bestämmelse att regeringen får besluta att lagen inte skall gälla för en främmande stats militära styrka, som besöker inom ramen för internationellt samarbete i fredsbevarande verksamhet. Regeringen behandlar i detta sammanhang endast förslaget till ändring i vapenlagen. har till kommit in med en skrivelse som innehåller förslag till viss ändring av bestämmelserna i vapenlagen om utlåning av skjutvapen till personer (dnr Ju95/539). Förbundet föreslår att det skall vara möjligt att låna ut ett skjutvapen till en person som inte fyllt för självständigt handhavande, om låntagaren själv har tillstånd att inneha ett skjutvapen av samma typ som lånet avser. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har föreslagit att några av bestämmelserna i den remitterade lagtexten ändras, huvudsakligen av lagtekniska skäl. Regeringen följer i propositionen i princip Lagrådets förslag såvitt de avser 9 kap. 5 och 6 §§ samt punkten 7 i övergångsbestämmelserna. Därutöver har vi gjort vissa redaktionella ändringar. Vi återkommer i avsnitt 6 till Lagrådets övriga förslag och påpekanden. 4 Utgångspunkterna för regeringens förslag Den nu gällande vapenlagen (1973:1176) trädde 1974. Den innehåller föreskrifter om enskildas och organisationers m.fl. befattning med vapen och ammunition; den är inte tillämplig på staten. Lagen kompletteras av vapenförordningen (1974:123, omtryckt 1991:1257) och av föreskrifter och allmänna råd som utfärdats av . Vad gäller tillverkning och utförsel av vissa skjutvapen och viss ammunition finns bestämmelser i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Regler om hantering och import av ammunition finns även i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. Utanför vapenlagen faller knivar, andra stick- och skärvapen samt vissa andra föremål som, utan att vara skjutvapen, är ägnade att användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa. Bestämmelser om sådana föremål finns i lagen (1988:254) om förbud beträffande knivar och andra farliga föremål (knivförbudslagen) och, såvitt avser införsel, i förordningen (1990:415) om tillstånd till införsel av vissa farliga föremål. Vapenlagen har ändrats vid åtskilliga tillfällen sedan den trädde i kraft. Den senaste övergripande genomgången av lagen företogs av vapenutredning som lade fram sitt slutbetänkande (SOU 1989:44). Utredningens förslag ledde bl.a. till att bestämmelserna om förvärv och innehav av ammunition skärptes, att det ställdes högre krav på förvaring av vapen och ammunition samt att reglerna om återkallelse av vapentillstånd förtydligades och i viss mån skärptes (prop. 1990/91:130, bet. 1990/91:JuU33, rskr. 1990/91:300, SFS 1991:1181). Därefter har straffet för olaga vapeninnehav, respektive överlåtelse eller upplåtelse av ett skjutvapen till någon som inte är berättigad att inneha det, skärpts genom att en särskild straffskala för grovt brott har införts (prop. 1992/93:141, bet. 1992/93:JuU16, rskr. 1992/93:220, SFS 1993:208). I detta sammanhang infördes också den tidsbegränsade lagen (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav. Genom denna lag gavs möjlighet för den som olovligen innehade vapen eller ammunition att lämna in vapnen eller ammunitionen till polisen utan att därvid dömas till ansvar. Denna s.k. vapenamnesti utgjorde ett försök att minska risken för att vapen eller ammunition skulle komma till brottslig användning. Vapenamnestin medförde att en stor mängd vapen och ammunition lämnades in. I samband med att de förslag till ändringar i vapenlagen vilka grundade sig vapenutredning behandlades i , uttalade justitieutskottet att vapenlagen knappast kunde sägas uppfylla de krav på överskådlighet och tillgänglighet som kan ställas på en modern lagstiftning (bet. 1990/91:JuU33 s. 32). Enligt utskottet borde lagen därför vid ett lämpligt tillfälle - exempelvis i samband med en anpassning till en framtida EG-reglering - ingående ses över både systematiskt och språkligt. En anpassning av vapenlagstiftningen till de krav som ställs inom EU har aktualiserats sedan rådet utfärdat ett direktiv om kontroll av förvärv och innehav av vapen inom medlemsstaterna (91/477/EEG, nedan vapendirektivet). Bland medlemsstaterna trädde detta i kraft . För del har vapendirektivet blivit bindande i och med inträdet i EU . behandlade i sitt betänkande 1992/93:JuU4 bl.a. motionerna Ju220, Ju801, Ju802, Ju814, Ju815, Ju816, Ju822, Ju829 och Ju833, alla från /92. I motionerna togs upp bl.a. frågor om prövningsförfarandet enligt vapenlagen (Ju220, Ju802 och Ju814), rätt att inneha lasersikten (Ju801), rätt att förvärva och inneha ammunition (Ju803, Ju815 och Ju822), behov av en översyn av vapenlagstiftningen (Ju814, Ju828 och Ju829), förutsättningar för att återkalla vapentillstånd (Ju815, Ju828 och Ju829) tillstånd för innehav av samlarvapen (Ju816) och förvaringsbestämmelser beträffande ammunition (Ju829). Utskottet fann inte skäl att ta ställning till de yrkanden som framställts i motionerna, under åberopande att en utredning om EG-anpassning m.m. av vapenlagen var förestående. I stället förutsatte utskottet att de i motionerna aktualiserade spörsmålen i erforderlig omfattning skulle tas upp i det kommande utredningsarbetet. En fråga som endast översiktligt berördes av vapenutredning är förekomsten av s.k. paintballvapen, dvs. kolsyredrivna vapen som är avsedda att användas i stridsliknande spel och lekar och med vilka deltagarna kan skjuta ut färgampuller för att markera träffar på varandra. Förekomsten av paintballvapen har ökat kraftigt . Viss osäkerhet har ansetts råda om hur vapenlagen skall tillämpas på dessa. Olika uppfattningar har också framförts om hur det allmänna bör förhålla sig till företeelsen som sådan. har haft i uppdrag att se över vapenlagstiftningen främst i nu nämnda avseenden. Enligt direktiven har det inte varit utredningens uppgift att föreslå förändringar av vapenlagens grundläggande materiella regler i vidare mån än vad som visar sig nödvändigt på grund av tvingande regler inom EG eller på grund av vad som i övrigt framkommer under utredningsarbetet. De förslag som regeringen lägger fram i det följande är huvudsakligen begränsade till de frågor som redovisats ovan. Det råder i vårt land en allmän enighet om behovet av en sträng kontroll av innehav och bruk av skjutvapen och ammunition. Huvudsyftet med en sådan kontroll är att motverka missbruk av skjutvapen och att i möjligaste mån förhindra olyckshändelser i samband med hanteringen av sådana vapen. Av särskild betydelse är självfallet strävan att förhindra att vapen används i brottslig verksamhet. Mot bakgrund av bl.a. att våldet i samhället har blivit grövre samt att antalet skjutvapen som innehas illegalt ökat, har regeringen tillsatt en utredning med uppgift att se över vapenlagstiftningen med syftet att förebygga våldsbrott (Dir. 1995:39). Utredningen har antagit namnet vapenutredning.