prop · GJ03152 · 1996-01-01 00:00:00 — Om avståndet mellan den skattskyldiges bostad och arbetsplats uppgår till och det klart framgår att användandet av egen bil för resa till och från arbetsplatsen regelmässigt medför en tidsvinst i jämförelse med allmänt kommunikationsmedel medges avdrag för kostnader för resa med egen bil. Sådant avdrag medges också om den skattskyldige använder bilen i tjänsten under minst för år räknat för de dagar som bilen används i tjänsten. Om bilen används i tjänsten under minst för år räknat medges avdrag under alla de dagar som bilen används för resor mellan bostad och arbetsplats. Användning i tjänsten beaktas dock endast om den uppgår till för år räknat. Avdraget skall bestämmas enligt schablon på grundval av genomsnittliga kostnader för mindre bil och med hänsyn till de kostnader, som är direkt beroende av körd vägsträcka (milbundna kostnader). Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fastställer för varje taxeringsår föreskrifter för beräkningen av avdrag i dessa fall. För skattskyldig som på grund av ålder, sjukdom eller handikapp är nödsakad att använda bil tillämpas inte bestämmelserna i andra stycket. Detsamma gäller skattskyldig som är tvungen att använda större bil på grund av skrymmande last. ------------------------------------------------------- Skattskyldig som haft Skattskyldig som haft kostnader för resa inom kostnader för resa inom riket i samband med eller mellan Europeiska tillträdande eller frånträdan-unionens medlemsländer de av anställning eller eller EES-länderna i uppdrag har rätt till skäligtsamband med tillträdande avdrag för kostnaderna. Här- eller frånträdande av vid gäller vad som sägs i anställning eller uppdrag punkt 3 b andra stycket. har rätt till skäligt avdrag för kostnaderna. Härvid gäller vad som sägs i punkt 3 b andra stycket. Har den skattskyldige vid resorna haft kostnader för väg-, bro- eller färjeav- gift medges avdrag för den faktiska kostnaden. Den som är skattskyldig för förmån av fri eller delvis fri bil medges dock inte avdrag för andra kostnader än sådana som avses i femte stycket för resor som avses i första stycket, om han har företagit resorna med bil förmånen åtnjutits. En skattskyldig som åtnjuter skattefri förmån av utbildning eller annan åtgärd enligt 32 § 3 h mom. första stycket har rätt till avdrag på sätt som föreskrivs i punkt 4 och 33 § 2 mom. för kostnader för resor till och från den plats där ut- bildningen eller åtgärden tillhandahålls. Om den skattskyldige har kostnader för både sådana resor och för resor mellan bostaden och arbetsplatsen, skall begränsningen avse de sam- manlagda kostnaderna. Om en skattskyldig som avses i första stycket får ersättning för ökade levnadskostnader och kost- nader för hemresor, medges avdrag för ökade levnads- kostnader enligt de regler som gäller för skattskyldiga som avses i punkt 3 a första stycket och för kostnader för hemresor enligt vad som föreskrivs i punkt 3 b. Avdraget får dock inte överstiga vare sig uppburen ersättning eller de schablonbelopp som anges i punkt 3 a. Avdrag medges inte för tid efter utgången av första året efter uppsägningstidens utgång. till 41 § ------------------------------------------------------- 49. I fråga om inkomst av 4. I fråga om inkomst av tjänst gäller som allmän tjänst gäller som allmän regel, att inkomst skall regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under anses hava åtnjutits under det år då densamma från den det år, då densamma från den skattskyldiges synpunkt är skattskyldiges synpunkt är att anse som verkligen att anse som verkligen för- förvärvad och till sitt värvad och till sitt belopp belopp känd. Detta är framförkänd. Detta är framför allt allt förhållandet, då in- förhållandet, då inkomsten av komsten av den den skattskyldige uppbu- skattskyldige uppburits el- rits eller blivit för honom ler blivit för honom till- tillgänglig för lyftning gänglig för lyftning eller, eller, såsom i fråga om bo- såsom i fråga om bostadsförmånstadsförmån och andra förmåner och andra förmåner in natura,in natura, den på annat sätt då den på annat sätt kommit kommit den skattskyldige den skattskyldige till till godo, detta oberoende godo, detta oberoende av av huruvida inkomsten in- huruvida inkomsten intjänats tjänats eller ti- eller tidigare. Förmån av fri eller Har den skattskyldige på delvis fri resa på tåg som grund av sin tjänst fått värderas enligt punkt 6 av förvärva värdepapper på förmånli-anvisningarna till 42 § ga villkor, tas förmånen upp skall dock anses åtnjuten till beskattning det år redan när den skattskyldige förvärvet skedde. I fall då disponerar över handling behållning på pensionsparkon-eller dylikt som berättigar to skall avskattas enligt till resa. Har den skatt- 32 § 1 mom. första stycket j skyldige på grund av sin inträder skattskyldigheten tjänst fått förvärva värdepap- när pensionssparavtalet upp- per på förmånliga villkor, hör att gälla för de tillgångartas förmånen upp till som skall avskattas. Vid beskattning det år förvärvet sådan överlåtelse av pen- skedde. I fall då behållning sionsförsäkring till ny försäk-på pensionssparkonto skall ringsgivare som avses i avskattas enligt 32 § 1 punkt 1 av anvisningarna mom. första stycket j till 31 § anses pen- inträder skattskyldigheten sionskapitalet utbetalt när när pensionssparavtalet ansvaret för en överlåten upphör att gälla för de til- försäkring övergår på den lgångar som skall av- övertagande försäkringsgivarenskattas. Vid sådan eller, i fråga om överlåtelse av pensionsförsäkring som överförspensionsförsäkring till ny till sådan del av försäk- försäkringsgivare som avses ringsgivarens verksamhet i punkt 1 av anvisningarna som inte avser till 31 § anses pen- pensionsförsäkring, när överfö-sionskapitalet utbetalt när ringen äger rum. ansvaret för en överlåten försäkring övergår på den över- tagande försäkringsgivaren eller, i fråga om pensionsförsäkring som över- förs till sådan del av försäk- ringsgivarens verksamhet som inte avser pensionsförsäkring, när överfö- ringen äger rum. Å andra sidan skall utgifterna och omkostnaderna för inkomstförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skattskyldige bestridda, även om de avser inkomst, som tidigare förvärvats eller först beräknas inflyta. till 42 § ------------------------------------------------------- 6. Om inskränkande villkor gäller för fria eller delvis fria resor på flyg eller inrikes tåg som ges på grund av anställning eller särskilt uppdrag inom rese- eller trafikbran- schen skall förmånsvärdet för flygresor beräknas enligt tredje och fjärde styckena och för tågresor enligt femte stycket. Med inskränkande villkor avses att resan får företas endast , på vissa avgångar eller i mån av platstillgång vid resans avgång och att villkoren dels väsentligen avviker från vad som gäller för resor som säljs på allmänna mar- knaden, dels innebär en på- taglig olägenhet. En flygresa med sådant inskränkande villkor att resan endast får företas i mån av platstillgång vid resans avgång värderas till av det lägsta normalt förekommande mark- nadspris som en konsument har fått betala för motsva- rande bokningsbara resa utan inskränkande villkor andra året före be- skattningsåret till och med september året före beskattningsåret. Flygresor i övrigt värderas till av nämnda pris. Vid bestämmande av det normalt förekommande lägsta marknadspriset för motsva- rande resa utan inskränkan- de villkor skall jämförelse göras med priser för flygre- sor med samma destination- sort eller, när sådant underlag saknas, med likartad resesträcka. Förmån av fria tågresor skall värderas till 5 pro- cent av det marknadspris som en konsument får betala för ett årskort som berätti- gar till motsvarande resor utan inskränkande villkor under beskattningsåret. För ungdomar i som under beskattningsåret fyller lägst och högst skall förmånen värderas till halva detta värde. För barn som under beskattningsåret fyller högst skall inget förmånsvärde åsättas. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Den nya lydelsen av punkt 1 av anvisningarna till 20 § tillämpas endast i fråga om måltidsutgifter efter utgången av . De nya bestämmelserna i 32 § 3 f mom., 42 §., punkt 4 av anvisningarna till 41 § och punkt 6 av anvisningarna till 42 § tillämpas först vid taxering. Traktamentsersättning och ersättning för hemresekostnader som Europeiska unionens institutioner eller organ har betalat till nationella experter är inte skattepliktig intäkt vid taxering. 1Senaste lydelse 1995:920. 2Senaste lydelse 1990:650. 3Senaste lydelse 1995:651. 4Senaste lydelse 1993:1515. 5Senaste lydelse 1995:1625. 6Senaste lydelse 1993:1515. 7Senaste lydelse 1992:1596. 8Senaste lydelse 1993:1515. 9Senaste lydelse 1995:853. 2.2 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs att 8 § uppbördslagen (1953:272),1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 §2 Åtnjuter skattskyldig jämte kontant inkomst andra förmåner skall preliminär A-skatt beräknas efter inkomstförmånernas sammanlagda värde. Har den skatt- skyldige utgett ersättning för en förmån skall förmånsvärdet sättas ned med ersättningens belopp. ------------------------------------------------------- Värdet av bilförmån skall Värdet av bilförmån skall be- beräknas enligt punkt 2 av räknas enligt punkt 2 av anvisningarna till 42 § kom- anvisningarna till 42 § munalskattelagen kommunalskattelagen (1928:370). Andra stycket (1928:370). Andra stycket andra meningen av nämnda an- andra meningen av nämnda visningspunkt skall dock anvisningspunkt skall dock tillämpas endast i fall som tillämpas endast i fall som avses i sjätte stycket ned- avses i sjätte stycket an. Värdet av förmån av ränte-nedan. Värdet av reseförmåner fritt lån eller lån där räntasom avses i punkt 6 av understiger marknadsräntan anvisningarna till 42 § skall beräknas enligt punkt kommunalskattelagen skall 10 tredje-femte styckena av beräknas till det värde som anvisningarna till 32 § följer av tredje-femte kommunalskattelagen. styckena samma an- visningspunkt. Värdet av förmån av räntefritt lån eller lån där räntan understiger marknadsräntan skall beräk- nas enligt punkt 10 tredje-femte styckena av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen. Värdet av förmån av bostad som är belägen här i riket och som inte är semesterbostad skall beräknas enligt följande grunder. Riket delas in i områden som är väsentligen enhetliga i fråga om boendekostnader. Förmånsvärdet av en bostad inom varje område skall bestämmas till det genomsnittliga värdet beräknat per kvadratmeter bostadsyta för jämförbara bostäder inom området. Om bostaden är belägen utom tätort med närmaste omgivning skall dock värdet bestämmas till det lägsta av nämnda genomsnittsvärden reducerat . Värdet av bilförmån skall beräknas enligt punkt 2 av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen (1928:370). Andra stycket andra meningen av nämnda anvisningspunkt skall dock tillämpas endast i fall som avses i sjätte stycket nedan. Värdet av reseförmåner som avses i punkt 6 av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen skall beräknas till det värde som följer av tredje-femte styckena samma anvisningspunkt. Värdet av förmån av räntefritt lån eller lån där räntan understiger marknadsräntan skall beräknas enligt punkt 10 tredje-femte styckena av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen. Värdet av annan förmån än som avses i andra och tredje styckena skall beräknas enligt 42 § andra stycket kommunalskattelagen samt punkt 1 andra och tredje styckena och punkt 3 av anvisningarna till den paragrafen. Föreligger fall som avses i punkt 4 andra stycket av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen får skattemyndigheten bestämma värdet av förmånen med hänsyn härtill. Om skattemyndigheten bestämt värdet av förmånen enligt bestämmelserna i 5 § andra stycket lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare skall detta värde användas även vid beräkning av preliminär A-skatt. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt . 1Lagen omtryckt 1991:97. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771. 2Senaste lydelse 1993:1516. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1958:295) om sjömansskatt1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 §2 För sjömän, som icke skall erlägga sjömansskatt enligt 7 § 1 mom. (utländsk ), skall sjömansskatt utgå på beskattningsbar månadsinkomst a) vid anställning ombord på fartyg, som huvudsakligast användes i fjärrfart, enligt vid denna lag fogad tabell F kolumn U, samt b) vid anställning ombord på annat fartyg enligt vid denna lag fogad tabell N kolumn U. Allmänna egenavgifter skall betalas enligt bestämmelserna i 7 § 1 mom. andra stycket. ------------------------------------------------------- Skatt enligt första styck- Skatt enligt första sty- et och allmänna egenavgifter cket och allmänna egenav- enligt andra stycket utgår gifter enligt andra styck- icke, om sjömannen på ett et utgår icke, om sjömannen godtagbart sätt visar, att visar att inkomsten ombord han är skattskyldig i annat beskattas i ett annat land för inkomsten ombord. Bestämmelserna i 7 § 1 mom. fjärde stycket och 7 § 2 mom. tillämpas också i fråga om skatt enligt denna paragraf. Därvid skall dock i fall som avses i 7 § 2 mom. första stycket skatt erläggas enligt tabell F kolumn U och i fall som avses i andra stycket av samma lagrum enligt tabell N kolumn U. (Se vidare anvisningarna.) Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777. 2Senaste lydelse 1994:1745. 2.4 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 2 §1 skall varje taxeringsår fatta taxeringsbeslut före utgången av november på grundval av de uppgifter som lämnats enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter samt vad som i övrigt framkommit vid utredning enligt 3 kap. ------------------------------------------------------- taxeringså- ret får skattemyndigheten dock inte till den skatt- skyldiges nackdel fatta grundläggande beslut om årlig taxering, omprövningsbeslut eller beslut om skattetillägg. Sådana om- prövningsbeslut och beslut om skattetillägg får dock fattas om det grundläggande beslutet fattats på grundval av förenklad självdeklaration. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 1 Senaste lydelse 1994:486. 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 8 och 13 §§ lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 8 §1 Följande juridiska personer skall lämna självdeklaration aktiebolag, ekonomisk förening, sparbank, ömsesidigt skadeförsäkringsföretag och värdepappersfond samt sådan stiftelse, fond eller inrättning som har till huvudsakligt ändamål att tillgodose viss familjs, vissa familjers eller bestämda personers ekonomiska intressen, 2. ideell förening, som avses i 7 § 5 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, om dess bruttointäkter under beskattningsåret överstigit grundavdraget enligt 8 § nämnda lag, ------------------------------------------------------- 3. annan juridisk person, om dess bruttointäkter av en eller flera förvärvskällor under beskattningsåret upp- gått till sammanlagt , 4.juridisk person, vars tillgångar av den art som anges i 3 § 1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmö- genhetsskatt, vid beskatt- ningsårets utgång haft ett värde som överstiger eller, i fråga om sådan juridisk person som avses i 6 § 1 mom. b nämnda lag, , 5. juridisk person för vilken underlag för skogs- vårdsavgift, statlig fastig- hetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel eller sär- skild löneskatt på pension- skostnader skall faststäl- las. Vid bedömandet av deklara- tionsskyldighet enligt för- sta stycket 2--4 skall hänsyn inte tas till sådan inkomst eller förmögenhet, för vilken skattskyldighet inte föreligger enligt kommunal- skattelagen (1928:370), la- gen om statlig inkomstskatt eller lagen om statlig för- mögenhetsskatt. Däremot skall hänsyn tas till sådan inkomst eller förmögenhet som enligt dubbelbeskattningsavtal skall vara helt eller delvis undantagen från beskattning i . ------------------------------------------------------- 3. dödsbo när dess bruttointäkter av kapital av annat slag än avkastning för vilken preliminär A-skatt skall betalas enligt 3 § 2 mom. tredje stycket uppbördslagen (1953:272) och bruttointäkter av en eller flera andra förvärvskällor uppgått till sammanlagt , 4. annan juridisk person, om dess bruttointäkter av en eller flera förvärvskällor under beskattningsåret upp- gått till sammanlagt , 5. juridisk person, vars tillgångar av den art som anges i 3 § 1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmö- genhetsskatt, vid beskatt- ningsårets utgång haft ett värde som överstiger eller, i fråga om sådan juridisk person som avses i 6 § 1 mom. b nämnda lag, , 6. juridisk person för vilken underlag för statlig fastighetsskatt, avkast- ningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader skall fastställas. Vid bedömandet av deklara- tionsskyldighet enligt för- sta stycket 2--5 skall hänsyn inte tas till sådan inkomst eller förmögenhet, för vilken skattskyldighet inte föreligger enligt kommunal- skattelagen (1928:370), la- gen om statlig inkomstskatt eller lagen om statlig för- mögenhetsskatt. Däremot skall hänsyn tas till sådan inkomst eller förmögenhet som enligt dubbelbeskattningsavtal skall vara helt eller delvis undantagen från beskattning i . 13 §2 Särskild självdeklaration skall lämnas om 1. den skattskyldige är annan juridisk person än dödsbo, 2. den skattskyldige är skyldig att i självdeklaration lämna uppgift om inkomst av näringsverksamhet, 3. den skattskyldige är företagsledare eller delägare i fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag, företag som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag eller, om uppgifter skall lämnas eligt 24 §, i företag som upphört att vara sådant företag. ------------------------------------------------------- 4. den skattskyldige är närstående till företagsledare i sådant företag som avses i 3 och skall lämna uppgifter enligt 24 §, 4. den skattskyldige 5. den skattskyldige enligt 14 kap. 3 § enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen mervärdesskattelagen (1994:200) är skyldig att (1994:200) är skyldig att redovisa utgående och redovisa utgående och ingående mervärdesskatt i ingående mervärdesskatt i sinsin självdeklaration, självdeklaration, 5. den skattskyldige 6. den skattskyldige inte inte varit bosatt i varit bosatt i under hela be- under hela beskattningsåret, skattningsåret, eller eller 6. den skattskyldige 7. den skattskyldige inte inte mottagit förtryckt mottagit förtryckt blankett blankett för förenklad för förenklad självdeklarationsjälvdeklaration senast den april taxeringsåret. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 1 Senaste lydelse 1991:698. 2 Senaste lydelse 1994:483. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 3. lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt, 4. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324), 5. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet. Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 32 § 3 f mom. Enligt förslaget slopas det undantag från skatteplikt för rabatter och andra förmåner som transportföretag ger ut för visad kundtrohet vid utrikes flygresor. Skattefriheten för sådana förmåner infördes . I lagrådsremissens allmänna motivering, avsnitt 6.1, redovisas de huvudsakliga skälen för denna skattefrihet. Ett sådant skäl angavs vara svårigheten för det kontrolluppgiftsskyldiga företaget att veta om förmånen faktiskt kommit att utnyttjas och, om den utnyttjats, vilken del av förmånen som grundar sig på resor som betalats av arbetsgivaren. Bestämmelserna om skattefrihet avsåg rabatter och andra förmåner som transportföretaget gett ut. Frågan om vem som skall anses ha gett ut förmånen tas upp i lagrådsremissen. Flera omständigheter sägs tala för att det är arbetsgivaren som skall anses vara den som gett ut förmånen och därmed skall lämna kontrolluppgift enligt 3 kap. 4 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Enligt Lagrådets mening är detta resonemang inte invändningsfritt. Mot bakgrund av att den nu gällande skattefriheten avser förmåner som transportföretaget har gett ut, torde det inte kunna förväntas att kontrolluppgiftsskyldigheten enbart på grund av sådana förarbetsuttalanden kommer att tillämpas så att den skall ligga på arbetsgivaren. För att detta skall uppnås bör därför enligt Lagrådets mening i lagtext anges att ifrågavarande rabatter och andra förmåner skall anses utgivna av arbetsgivaren. Lagrådet anser sig dock inte böra föreslå hur en sådan bestämmelse skall utformas. De svårigheter som anfördes beträffande transportföretagens möjligheter att veta om förmånen faktiskt kommit att utnyttjas torde föreligga även för arbetsgivaren. Lagrådet förordar att denna och sammanhängande frågor ytterligare övervägs innan kontrolluppgiftsskyldigheten regleras. Anvisningarna till 42 § Sedan ett tidigare gällande undantag från skatteplikt för fria resor på grund av anställning eller särskilt uppdrag slopats i samband med skattereform har, såsom framgår av lagrådsremissen, frågan hur reseförmåner för anställda inom rese- och trafikbranschen skall bedömas och värderas setts över av utredningar och beretts av regeringen . Därvid har olika förslag till en ny reglering lagts fram och skilda modeller för lösning av värderingsspörsmålen presenterats med utgångspunkt i större eller mindre inslag av schablonisering. Det förslag som lades fram av regeringen i lagrådsremiss byggde på att reseförmånerna för den enskilde resenären, under förutsättning att det fanns särskilda inskränkningar i rätten att utnyttja resorna, i princip skulle bestämmas enligt en schablonmetod som beskrevs närmare i den föreslagna lagtexten. Lagrådet avstyrkte förslaget och förde i sitt yttrande fram invändningar såväl när det gällde reglernas språkliga och redaktionella utformning som beträffande förslagets sakliga innebörd. Lagrådet, som särskilt framhöll att resultatet av de avsedda schablonberäkningarna kunde bli orättvist mot de skattskyldiga, ansåg att ett system där förmånsvärdet bestämdes mera individuellt för varje resenär klart var att föredra från sakliga synpunkter. I avsaknad av närmare upplysningar om hur ett individuellt beskattningssystem lämpligen skulle kunna utformas och vilka problem av saklig eller praktisk natur som skulle kunna uppstå kunde Lagrådet dock inte yttra sig mera bestämt i frågan. Det förslag till reglering som föreligger till bedömning innebär enligt remissen i princip att en individuell schablonmodell skall tillämpas i fråga om flygresor och att en förenklad schablonmodell skall användas för värdering av tågresor. Vid en jämförelse med förslaget i lagrådsremissen konstaterar att de synpunkter som anfördes vid lagrådsgranskningen i viktiga hänseenden har beaktats. Det nya förslaget har fått en mindre komplicerad utformning som gör det lättare att förstå och dessutom leder till färre och enklare beräkningsmoment än det föregående. Genom att regleringen har delats upp på flyg- resp. tågresor har värderingsbestämmelserna kunnat utformas mera precist för vardera kategorin.