prop · GJ0360 · 1996-01-01 00:00:00 — 18 §4 Om ett bankföretag, som är hemmahörande i ett land utanför EES, driver bank- rörelse från filial här i landet och därvid överträder en bestämmelse som avses i 15 § eller på annat sätt visar sig olämpligt att utöva bankverksamhet, får återkalla filialtillståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. ------------------------------------------------------- Ett filialtillstånd skall också återkallas om - insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som följer av lagen (1995:000) om insättningsgaranti, eller - ersättningen avser fler slag av insättningar, eller - betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. fattat ett beslut enligt 3 § andra stycket 2 lagen om insättningsgaranti och bankföretaget annars inte skulle få ta emot insättningar här i landet, skall inspektionen återkalla filialtillståndet, om bankföretaget inte fullgjort sina skyldig- heter enligt lagen om insättningsgaranti. Till- ståndet skall inte åter- kallas om bankföretaget rättat sig från det att inspektionen för- klarat att tillståndet kan komma att återkallas. Om filialtillståndet återkallas gäller 16 § tredje och fjärde styckena i tillämpliga delar. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där bankföretaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1Senaste lydelse 1992:1613. 2Senaste lydelse 1992:1613. 3Senaste lydelse 1992:1613. 4Senaste lydelse 1992:1613. 5 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurslagen (1987:672) att 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 13 §1 Förvaltaren skall upprätta en bouppteckning. I denna skall boets tillgångar tas upp till noggrant uppskattade värden. Beträffande skulderna skall det anges i vad mån de avser lön eller pension. Bouppteckningen skall vidare innehålla uppgift om varje borgenärs namn och postadress samt om de böcker och handlingar som avses i 12 §. Bouppteckningen skall av förvaltaren ges in till rätten och tillsynsmyndig- heten och senast före edgångssammanträdet. Har av gäldenären underskriven bouppteckning förut getts in till rätten, be- höver någon ny bouppteckning inte upprättas, om förvaltaren anser att denna är tillförlitlig. I så fall skall han anmäla det till rätten och till- synsmyndigheten. ------------------------------------------------------- Skall bevakningsförfarande Skall äga rum och har någon bevakningsförfarande äga rum bouppteckning ännu inte och har någon bouppteckning getts in till rätten, skall ännu inte getts in till förvaltaren så snart som rätten, skall förvaltaren så möjligt och senast snart som möjligt och från beslutet om senast från bevakningsförfarandet skicka beslutet om en förteckning över bevakningsförfarandet borgenärerna med uppgift om skicka en förteckning över varje borgenärs postadress borgenärerna med uppgift om till rätten och tillsyns- varje borgenärs postadress myndigheten. I ett till rätten och tillsyns- bankaktiebolags, en myndigheten. I ett sparbanks eller en central bankaktiebolags, en föreningsbanks konkurs skall sparbanks eller en central till bouppteckningen eller föreningsbanks konkurs borgenärsförteckningen skall till bouppteckningen bifogas uppgift om insätt- eller borgenärsförteckningen ningsborgenärerna och deras bifogas uppgift om insätt- fordringsbelopp med upp- ningsborgenärerna och deras lupen ränta. I ett fordringsbelopp med livförsäkringsbolags konkurs upplupen ränta. Motsvarande skall på motsvarande sätt skall gälla i ett vär- bifogas uppgift om försäk- depappersbolags konkurs om ringstagarna och deras bolaget har tillstånd att fordringar. ta emot insättningar på konto. I ett livförsäk- ringsbolags konkurs skall på motsvarande sätt bifogas uppgift om försäkringstagarna och deras fordringar. 9 kap. 5 §2 En borgenär som till säkerhet för sin fordran har panträtt i fast eller lös egendom behöver inte bevaka fordringen för att få rätt till betalning ur den pantsatta egendomen. ------------------------------------------------------- En borgenär som har en En borgenär som har en fordran hos ett fordran hos ett bankaktiebolag, en sparbank värdepappersbolag som har eller en central tillstånd att ta emot föreningsbank på grund av en insättningar på konto, ett insättning på räkning behöverbankaktiebolag, en spar- inte bevaka sin fordran i bank eller en central kreditinstitutets konkurs, föreningsbank på grund av en om uppgift om fordringen insättning på räkning behöver har lämnats enligt 7 kap. 13 §inte bevaka sin fordran i fjärde stycket. En ett sådant instituts kon- försäkringstagare behöver intekurs, om uppgift om bevaka sin fordran i ett fordringen har lämnats livförsäkringsbolags konkurs,enligt 7 kap. 13 § fjärde om uppgift om fordringen stycket. En lämnats enligt det angivna försäkringstagare behöver lagrummet. inte bevaka sin fordran i ett livförsäkringsbolags konkurs, om uppgift om fordringen lämnats enligt det angivna lagrummet. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1Senaste lydelse 1989:1084. 2Senaste lydelse 1989:1084. 6 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank Härigenom föreskrivs att 42 a § lagen (1988:1385) om riksbank skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 42 a §1 ------------------------------------------------------- I viktigare frågor som berör I viktigare frågor som rör Bankstödsnämndens Bankstödsnämndens verksamhet verksamhetsområde eller som enligt lagen (1993:765) om i övrigt har samband med statligt stöd till banker betalningssystemets stabil- och andra kreditinstitut itet, skall eller som i övrigt har sam- samråda med Finansin- band med betalnings- spektionen, Riksgäldskon- systemets stabilitet, toret och . skall samråda Vid ett sådant samråd skall med , lämna berörda myn-Riksgäldskontoret och digheter de uppgifter som . Vid ett behövs. sådant samråd skall lämna berörda myndigheter de uppgifter som behövs. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1Senaste lydelse 1993:7. 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att 3 kap. 22 och 25 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 22 §1 Kontrolluppgift om inkomstränta och fordran skall lämnas av 1. , 2. den som yrkesmässigt bedrivit inlåning eller på annat sätt yrkesmässigt ombesörjt att pengar blivit räntebärande, 3. den som gett ut skuldförbindelse för den allmänna marknaden, 4. förening som från medlemmar mottagit pengar för förräntning, 5. i fråga om statens sparobligationer, ------------------------------------------------------- 6. valutahandlare och vär- 6. valutahandlare och depappersinstitut hos vilka värdepappersinstitut hos utländskt fondpapper eller vilka utländskt fondpapper rättighet eller skyldighet eller rättighet eller som anknyter till sådant skyldighet som anknyter fondpapper förvaras i depå till sådant fondpapper eller kontoförs. förvaras i depå eller kontoförs, och 7. Kontrolluppgift skall lämnas för den som gottskrivits ränta eller till vilken ränta betalats ut (borgenär) och den som har varit antecknad som innehavare av utländskt räntebärande fondpapper eller rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper oavsett om ränta utgått. Kontrolluppgiften skall ta upp den ränta som den uppgiftsskyldige sammanlagt gottskrivit eller betalat ut till borgenären, dennes sammanlagda fordran på den uppgiftsskyldige vid årets utgång och avdragen preliminär skatt. I fall som avses i första stycket 6 skall uppgift lämnas om ränta som utbetalats eller gottskrivits samt om innehavet i depån eller den kontoförda fordringen vid årets utgång. Kontrolluppgift skall vidare lämnas för upplupen men inte förfallen avkastning (räntekompensation) vid av- yttring av fordran eller andel i sådan värdepappersfond som avses i 27 § 6 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Innehas ett konto av mer än en person skall ränta och fordran fördelas lika mellan innehavarna, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om konto för vilket samtliga innehavare inte redovisas enligt bestämmelserna i 57 § andra stycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning. Avser en utbetalning också annat än ränta och kan den uppgiftsskyldige inte ange hur stor del därav som utgör ränta, skall i stället för ränta det samman- lagt utbetalda beloppet redovisas. 25 a §2 Kontrolluppgift om utgiftsränta skall lämnas av 1. den som yrkesmässigt bedrivit utlåning eller kreditgivning eller den som i annan yrkesmässig verksamhet bedrivit utlåning eller kreditgivning via konto eller i annan form, 2. förening som till medlemmar lånat ut pengar mot ränta, eller ------------------------------------------------------- 3. arbetsgivare eller 3. arbetsgivare eller uppdragsgivare som till uppdragsgivare som till arbetstagare eller arbetstagare eller uppdragstagare lånat ut uppdragstagare lånat ut pengar mot ränta. pengar mot ränta, och 4. Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Kontrolluppgiften skall ta upp den ränta som gäldenären betalt till den uppgiftsskyldige. I fall som avses i första stycket 3 skall även eventuell ränteförmån anges. Avser den ränta som betalts till någon del ränta som erlagts i förskott, skall av kontrolluppgiften framgå hur stor del av räntan som belöper på tid till och med året efter beskattningsåret, dock endast om förskottsräntan till någon del belöper på tid efter denna tidpunkt. Kontrolluppgift skall vidare lämnas för upplupen men inte förfallen avkastning (räntekompensation) vid förvärv av fordran eller andel i sådan värdepappersfond som avses i 27 § 6 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Dock skall kontrolluppgift inte lämnas i det fall den avkastning kompensationen avser förfaller till betalning ett senare år än det år förvärvet skett. Är fler än en person betalningsansvarig för skuld skall utgiftsräntan fördelas lika mellan gäldenärerna, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om skuld för vilken samtliga gäldenärer inte redovisas enligt bestämmelserna i 57 § andra stycket skall dock den totala räntan redovisas utan fördelning. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. **FOOTNOTES** 1Senaste lydelse 1993:1563. 2Senaste lydelse 1993:1563. 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 a §, 3 kap. 4 § samt 6 kap. 8 d § och 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse i paragrafernas lydelse enligt lagen (1994:2015) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 6 a § Om ett värdepappersbolag får tillstånd enligt 6 § till filialetablering i ett annat land inom EES, skall genast underrätta behörig myndig- het i det land där filialen skall inrättas. Underrättelsen skall innehålla 1. vad som anges i 6 § andra stycket, och ------------------------------------------------------- 2. uppgift om investerar- 2. uppgift om skydd som gäller för kunder investerarskydd och hos värdepappersbolaget. insättningsgaranti som gäller för kunder hos värdepappersbolaget. Om värdepappersbolaget efter det att filialen har inrättats avser att vidta ändring i något förhållande som avses i 6 § andra stycket, skall bolaget skrift- ligen anmäla detta till och behörig myndighet i det land där filialen finns. Anmälan skall göras minst en månad innan ändringen genomförs. 3 kap. 4 § Ett värdepappersbolag och ett utländskt företag hemmahörande utanför EES som fått tillstånd att driva värdepappersrörelse får, med tillstånd, som ett led i rörelsen 1. lämna råd i finansiella frågor, 2. ta emot värdepapper för förvaring, 3. ta emot medel med redovisningsskyldighet, 4. ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen, 5. lämna kunder kredit mot säkerhet i finansiella instrument för att under- lätta värdepappersrörelsen, 6. utföra valutaväxlingstransaktioner. Tillstånd enligt första stycket 4 får meddelas endast tillsammans med till- stånd enligt 5. När det finns särskilda skäl får medge att ett värde- pappersbolag utövar annan verksamhet än som anges i första stycket, om den kan antas komma att underlätta rörelsen. Ett utländskt företag får beviljas tillstånd enligt första eller tredje stycket endast om företaget får bedriva motsvarande verksamhet i sitt hemland. ------------------------------------------------------- Tillstånd för ett utländskt företag enligt första stycket 4 och 5 får bara lämnas om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som - omfattar sådana insätt- ningar och insättare som anges i 2 § lagen (1995:000) om insättnings- garanti, och - har en ersättningsnivå som inte understiger 20 000 ecu innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild in- sättares garanterade insättning. Tillstånd enligt första stycket 4 och 5 får inte lämnas om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti. Ersätt- ningen får inte heller avse fler slag av insättningar eller betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. I lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande finns bestämmelser om rätt för värdepappersinstitut att bedriva pensionssparrörelse. 6 kap. 8 d § Om ett utländskt företag, som är hemmahörande i ett land utanför EES, driver värdepappersrörelse från filial här i landet och därvid överträder en bestämmelse som avses i 7 § eller på annat sätt visar sig olämpligt att driva värdepappersrörelse, får återkalla filialtillståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Om filialtillståndet återkallas gäller 9 a § andra och tredje styckena i til- lämpliga delar. ------------------------------------------------------- Ett tillstånd enligt 3 kap. 4 första stycket skall återkallas av inspektionen om - insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti, eller - ersättningen avser fler slag av insättningar eller betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen om insättningsgaranti, skall inspektionen återkalla filialtillståndet, om fattat ett beslut enligt 3 § andra stycket 2 lagen om insätt- ningsgaranti och värdepap- persföretaget annars inte skulle få ta emot in- sättningar här i landet. Tillståndet skall inte åter- kallas om värdepappersföre- taget rättat sig från det att inspektionen förklarat att tillståndet kan komma att återkallas. Inspektionen skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där företaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. 6 kap. 9 § ------------------------------------------------------- Tillstånd som enligt denna Tillstånd som enligt denna lag har lämnats ett värdepap-lag har lämnats ett svenskt persinstitut skall värdepappersinstitut skall återkallas av Finansinspek- återkallas av Finans- tionen om: inspektionen om: 1. institutet inte inom 1. institutet inte från beviljande av från beviljande av tillstånd har börjat driva tillstånd har börjat driva sådan rörelse som tillståndetsådan rörelse som tillståndet avser, eller om bolaget avser, eller om institutet förklarat sig förklarat sig avstå från tillståndet, avstå från tillståndet, 2. institutet av inte drivit sådan verksamhet som tilståndet avser, eller 3. institutet genom att överträda denna lag eller föreskrift som meddelats med stöd av lagen eller på annat sätt visat sig olämpligt att utöva sådan rörelse som tillståndet avser. ------------------------------------------------------- Ett värdepappersbolags tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 skall återkallas av inspektionen om bolaget - inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1995:000) om insättnings- garanti, och - det inte rättat sig från det att in- spektionen förklarat att bolagets tillstånd kan komma att återkallas. Ett värdepappersbolags tillstånd skall dessutom återkallas om bolagets kapi- talbas understiger det minsta belopp som föreskrivs i 5 kap. 1 § andra stycket och bristen inte har täckts efter det att den blev känd för bolaget. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presi- denten i , regerings- rådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om insättningsgaranti, 2. lag om skatteregler för ersättning från insättnings- garanti, 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617), 5. lag om ändring i konkurslagen (1987:672), 6. lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, 7. lag om ändring i lagen (1990:325) om själv- deklaration och kontrolluppgifter 8. lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrätts- assessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om insättningsgaranti Enligt Lagrådets mening bör lagförslaget förtydligas i flera avseenden. Det är bl.a. påkallat att ange innebörden av garantisystemet på ett klarare sätt än som har skett i remissen. Detta föranleder en utbyggnad av några paragrafer och även en viss omdisponering av lagtexten. Lagrådet anser vidare att åtskilliga paragrafer kan ges en mera enkel och koncentrerad utformning. I flera lagrum regleras frågor som enligt Lagrådets mening inte behöver behandlas i den föreslagna lagen utan kan tas upp i en regeringsförfattning. Till dessa lagrum hör 15 § andra stycket samt 16, 17, 20 och 21 §§. Lagrådet förordar att lagrummen får utgå. Lagförslagets 2 § innehåller vissa definitioner. Enligt Lagrådet bör definitionen av begreppet insättning ändras så att det i stället för "nominellt bestämda och likvida tillgodohavanden" talas om "ett nominellt bestämt tillgodo- havande som är tillgängligt för insättaren". I 7 § anges att nämnden skall betala ut ersättning med högst till en insättare, inklusive upplupen ränta. Enligt Lagrådets uppfattning bör bestämmelsen om beloppsgräns förtydligas och byggas ut. I lagtexten bör sålunda anges att, om en insättning omfattas av garantin, insättaren har rätt till ersättning motsvarande dels insättningens belopp, dels upplupen ränta till den dag då ersättningsrätt inträder, för varje institut dock högst med (jfr avsnitt 9.1 i den allmänna motiveringen). Det kan i sammanhanget påpekas att en lägre beloppsgräns kan komma att gälla för utländska instituts filialer i som inte är anslutna till det svenska garantisystemet (se det föreslagna 1 kap. 4 § andra stycket bankrörelselagen och motsvarande bestämmelse i lagen omvärdepappersrörelse). Även 10 §, som handlar om preskription av rätten till ersättning till följd av ett svenskt instituts konkurs, bör enligt Lagrådets mening ges en tydligare utformning. Frågan om preskriptionstid beträffande rätten till ersättning till följd av att insättningar hos ett utländskt institut är disponibla har läm- nats öppen i det remitterade förslaget. Enligt Lagrådets uppfattning kan det övervägas att föra in en lagregel även i den delen. Lagförslagets 12 - 14 §§ innehåller bestämmelser om avgifter till . Utöver vissa förtydliganden och omdisponeringar bör bestämmelserna kompletteras med en regel för det fallet att garantin för ett institut börjar gälla under ett löpande kalenderår. Så kan ske när ett svenskt eller utländskt institut påbörjar en ny verksamhet i eller väljer att frivilligt ansluta en verksamhet till det svenska garantisystemet. Åtminstone när det är fråga om en ny verksamhet kan avgiften för inte, som enligt huvudregeln, grundas på institutets insättningar vid det föregående årets utgång. Problemet kan eventuellt lösas så, att avgiften för i stället grundas på institutets insättningar vid det årets utgång och betalas under nästföljande år. I enkelhetens intresse kan det då övervägas att alltid låta avgiften motsvara av institutets insättningar (jfr 12 § i det remitterade förslaget). Bestämmelserna i 22 § om återbetalning av oriktigt uppburen ersättning bör lämpligen formuleras om efter modell av motsvarande regler i lönegarantilagen (1992:497). Skäl talar för att låta detsamma gälla beträffande bestämmelsen i 23 § om övertagande av fordran. Lagrådet föreslår att lagen om insättningsgaranti utformas i enlighet med vad som framgår av en bilaga till yttrandet. Förslaget till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti Enligt Lagrådets mening vinner lagen i klarhet om det direkt anges att er- sättningen, till den del den avser upplupen ränta, vid inkomstbeskattningen behandlas som inkomstränta. Lagen bör därför, efter även vissa redaktionella ändringar, ges följande lydelse: "Ersättning som betalas ut av enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti skall vid inkomstbeskattningen behandlas som om ersättningen betalats av det institut hos vilket insättningen finns. Ersättningen skall i första hand anses utgöra ersättning för insatt kapitalbelopp. Till den del ersättningen avser upplupen ränta, skall den vid inkomstbeskattningen behandlas som inkomstränta. Vid återbetalning av ersättning enligt 17 § lagen om insättningsgaranti skall den del av ett återbetalat belopp som inte avser ersättning för det insatta kapitalbeloppet jämställas med ränteutgift." Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen Det nuvarande 1 kap. 4 § andra stycket, som behandlar förutsättningar för tillstånd till ett utländskt bankföretags filialetablering, skall enligt det remitterade förslaget kompletteras med krav på att insättningar hos filialen omfattas av ett garantisystem. Avsikten torde vara att tillstånd till filial- etablering skall kunna ges endast om insättningarna antingen omfattas av garantin enligt lagen om insättningsgaranti eller täcks av en utländsk garanti med en högsta ersättningsnivå som inte understiger EU-direktivets krav, dvs. ett belopp motsvarande 20 000 ecu. För att detta skall komma fram i lagtexten bör 1 kap. 4 § andra stycket ges följande lydelse: "Tillstånd till filialetablering enligt första stycket 1 skall lämnas om 1. den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund bankverksamhet, och 2. insättningar hos filialen omfattas av garantin enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti eller av en utländsk garanti som omfattar insättningar som anges i 2 § lagen om insättningsgaranti och har en högsta ersättningsnivå som inte understiger ett belopp motsvarande 20 000 ecu innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garanterade insättning." De nya bestämmelserna om återkallelse av oktroj och filialtillstånd i 7 kap. 16 § första stycket 7 och 18 § andra och tredje styckena bör förtydligas i vissa avseenden, delvis i anslutning till motsvarande regler i lagen om insättnings- garanti. Lagrådet förordar att lagrummen får följande lydelse: 7 kap. 16 § första stycket 7: "7. banken inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti och inte vidtagit rättelse efter det att inspektionen har förelagt banken att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att bankens oktroj annars kan komma att återkallas." 7 kap. 18 § andra och tredje styckena: "Ett filialtillstånd skall också återkallas, om insättningar hos filialen om- fattas av en utländsk garanti som har en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti, eller ersättningen avser fler slag av insättningar eller betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen.