prop · GJ03171 · 1996-01-01 00:00:00 — Denna placeringsmöjlighet gäller såväl svenska som utländska fastigheter och fastighetsbolag. Enligt tidigare motivuttalanden har fondstyrelserna emellertid inte fått göra portföljinvesteringar i fastighetsbolag. I förevarande proposition accepteras nu att fondstyrelserna tillåts att göra portföljinvesteringar i såväl svenska som utländska fastighetsbolag. Fondstyrelserna kan därmed att förvärva mindre poster av aktier i svenska och utländska fastighetsbolag. Paragrafen har i andra stycket tillförts en ny tredje punkt. Enligt denna får fondstyrelserna möjlighet att förvärva andelar i en utländsk fastighetsfond, dvs. en utländsk fond som äger fastigheter eller aktier i fastighetsbolag. Förvärv kan ske i form av portföljinvesteringar. Detta innebär att fondstyrelserna också i fråga om sådana utländska placeringar är oförhindrade att förvärva en mindre del av andelarna i en utländsk fastighetsfond. Ändringen har behandlats närmare i avsnitt 6. I bestämmelsen har tidpunkten för när en fondstyrelse skall avlämna sin årsredovisning tidigarelagts . Tidpunkten för när regeringen senast skall avgöra frågan om fastställande av fondstyrelsernas balansräkningar har flyttats från till . I paragrafens andra stycke anges att avkastningen av de medel som sjätte fondstyrelsen förvaltar skall ingå i styrelsens förvaltning. Något avkastnings- krav på sjätte fondstyrelsen i förhållande till första-tredje fondstyrelserna har inte införts. 29 § I paragrafen har lagts till sjätte fondstyrelsen, vilket innebär att kostnaderna för styrelsens verksamhet och revisionen av dess förvaltning skall betalas med de medel som styrelsen förvaltar. Paragrafen är ny. Sjätte fondstyrelsen skall bestå av fem ledamöter. Samtliga ledamöter utses av regeringen. För styrelsen gäller genom en hänvisning i 43 § bestämmelserna i 4 § fjärde stycket om behörighetskrav, 5 § första och andra styckena om förordnande resp. entledigande av ledamöter samt 7-10 §§. I 7-8 §§ regleras kallelseförfarandet, beslutsregler och protokollföring. Med stöd av 9 § kan styrelsen anställa den personal som erfordras och enligt 10 § bestämmer regeringen arvoden och andra ersättningar till ledamöterna. I paragrafen har en följdändring gjorts med anledning av att avvecklingsstyrelsen övergår till att bli en permanent fondstyrelse och att bestämmelser om styrelsen finns i 31 §. I paragrafen som är ny anges de placeringsbestämmelser som skall tillämpas av sjätte fondstyrelsen vid medelsförvaltningen. Fondstyrelsen har dessutom genom en hänvisning i 43 § till bestämmelsen i 12 a § möjlighet att handla med optioner och terminer eller andra likartade finansiella instrument för att bl.a. effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar. I andra stycket anges att begränsningsregeln i samma stycke i fråga om förvärv av börsregistrerade aktier inte gäller vid sjätte fondstyrelsens förvärv av sådana aktier i ett svenskt riskkapitalbolag. Härigenom likställs förvärv av sådana aktier med aktier som inte är inregistrerade vid en börs, vilka kunnat förvärvas fritt av avvecklingsstyrelsen. Bestämmelsen har kommenterats närmare i avsnitt 5. I bestämmelsen anges genom en hänvisning de paragrafer om första-tredje fondstyrelserna som skall gälla också i fråga om sjätte fondstyrelsen. Ändringen är betingad av att tidpunkten för när fondstyrelserna skall avlämna sina årsredovisningar har tidigarelagts (se avsnitt 7). Sjätte fondstyrelsen skall tillföras medel på sammanlagt från första-tredje fondstyrelserna i form av antingen kontanta medel eller tillgångar till motsvarande värde. Det är marknadsvärdet vid överföringstillfället som skall ligga till grund för beräkningen av de värden som skall överföras till sjätte fondstyrelsen. Överföringen skall ske i samråd med första-tredje fondstyrelserna efter rekvisition från sjätte fondstyrelsen. Medlen kan rekvireras i delposter som särskilt överenskoms, men överföringen skall vara slutförd . Bestämmelsen innebär att avvecklingsstyrelsen från byter namn till sjätte fondstyrelsen och utgör en permanent AP-fondstyrelse. Allmänna Pensionsfondens, Första, Andra och Tredje fondstyrelserna kompletterande skrivelse till utvärderingen av fondförvaltningen avseende . Allmänna Pensionsfonden, Första, Andra och Tredje fondstyrelserna (AP-Fonden) har tidigare i en skrivelse daterad överlämnat en utvärdering av fondstyrelsernas förvaltning avseende . för denna utvärdering hade livförsäkringsbolagen ännu inte slutligt redovisat sina årsbokslut. I skrivelsen redovisade fondstyrelserna därför sin avsikt att senare komplettera utvärderingen med en jämförelse med livförsäkringsbolagens avkastning. Fondstyrelserna får härmed (se bilaga A) överlämna en komplettering av utvärderingen avseende en jämförelse mellan AP-fondens och livförsäkringsbolagens avkastning. Härutöver vill fondstyrelserna ta upp en fråga om indirekta fastighets- investeringar i utlandet som aktualiserats . Fondstyrelserna har med undantag för ägandet i Pleiad valt att direktäga fastigheter eller heläga dem i bolagsform. Det finns dock mycket som talar för att en riskspridning av det utländska ägandet borde ske genom att fonden kunde placera i fonder eller särskilda fastighetsbolag i olika länder. En genomgång av förarbetena till den ändring i Allmänna Pensionsfondens reglemente som gav fondstyrelserna möjlighet att äga fastigheter, visar emellertid på begränsningar i fondstyrelsernas möjligheter till sådan riskspridning i fastighetsinvesteringarna. I förarbetena markeras kraven på långsiktighet och ägarinflytande när det gäller förvärv av aktier i fastighetsbolag. En rimlig tolkning av dessa begränsningar är att dessa i första hand avser sådana placeringar på den svenska marknaden. När det gäller fastighetsplaceringar i utlandet kan knappast några vägande invändningar riktas mot att fonden tillåts göra indirekta placeringar utan angivna begränsningar, varför fondstyrelserna bör ha möjlighet att agera mer fritt. Fondstyrelserna hemställer mot denna bakgrund och vad som i övrigt framgår av bilaga B att det görs möjligt för fondstyrelserna att indirekt investera i utländska fastighetsbolag och fastighetsfonder utan de begränsningar som uppställts för motsvarande investering på den svenska marknaden. För ALLMÄNNA PENSIONSFONDEN Första, Andra och Tredje fondstyrelserna Med hemställan om utökade möjligheter för Första, Andra och Tredje fondstyrelserna att förvärva andelar i utländska fastighetsbolag/fastighetsfonder. Fondstyrelserna begärde i en gemensam skrivelse daterad en ändring av Allmänna Pensionsfondens Reglemente (APR) § 15 för att bl.a. få möjlighet att investera i fastigheter och fastighetsbolag. Placeringarna skulle få uppgå till av AP-fondens tillgångar. Regeringen avvek (prop. 1987/88:11) på några punkter från fondstyrelsernas hemställan. Beloppsgränsen sattes till och för investering i fastighetsbolag var fonden tvungen att inneha samtliga aktier. Den senare begränsningen tillkom för att skilja placeringstillgången fastigheter från aktier. Ändringarna trädde i kraft . I en senare skrivelse daterad begärde fondstyrelserna gemensamt om en ändring av APR § 15a så att kravet på att äga samtliga aktier i ett fastighetsbolag togs bort. Det är enligt fondstyrelsernas uppfattning ej meningsfullt eller rationellt att diskutera vid vilken preciserad ägarandel som gränsdragningen gentemot placeringstillgången aktier blir tydlig. I stället för att precisera en sådan andel är det bättre att se till fondens syfte med förvärvet och fondens faktiska ställning som aktiv ägare. Från detta kan en utvärdering göras, om fonden som en av ett fåtal stora ägare i ett fastighetsbolag uppfyller de nämnda kraven. Regeringen gick på fondstyrelsernas förslag (prop. 1988/89:150, bilaga 6) och slopade det angivna kravet. Föredragande statsråd anförde dock följande (sid 5); Jag vill särskilt markera att aktieinnehavet skall syfta till en långsiktig placering och innebära ett ägarengagemang. Någon öppning mot portföljinvesteringar kan således inte accepteras. Utifrån dessa utgångspunkter får en bedömning av fondens syfte med förvärvet och fondens faktiska ställning som aktiv ägare göras. Ändringen av reglementet trädde i kraft . Den tydliga markeringen att fondens innehav av aktier i fastighetsbolag skall vara långsiktigt och innebära ett ägarengagemang skall ses mot bakgrund av att det inte fick råda någon misstanke om att AP-Fondens tre första fondstyrelser skulle kunna börja placera i aktier på den svenska marknaden. fattade senare beslut om en revidering av APR (prop. 1992/93:206) som trädde i kraft . Bl.a. renodlades avkastningskravet och fondens roll som buffert mellan in- och utbetalningar i ATP-sytemet. Målet för fondförvaltningen formulerades som långsiktig maximal avkastning givet kraven på tillfredsställande betalningsberedskap och riskspridning samt betryggande säkerhet i placeringarna. Kravet på riskspridning var nytt för Första, Andra och Tredje fondstyrelsernas förvaltning och hade tidigare bara gällt Fjärde och Femte Fondstyrelserna. Riskspridningen innebär en diversifiering av portföljen mellan och inom tillgångsslag så att risken reduceras för att resultatet av enskilda placeringar får ett större genomslag i totalportföljen. Kravet på riskspridning är ett av flera centrala krav som fondstyrelserna beaktar vid utformningen av fondens placeringsstrategi. För fastighetsinvesteringar innebär riskspridning bl.a. en diversifiering, dels på olika geografiska områden, dels på olika typer av fastigheter. Marknadsvärdet av fondens fastighetsinvesteringar uppgår till ca 16 mdkr motsvarande av fondens tillgångar. Fastighetsinnehavets fördelning framgår av följande tablå. Mdkr % Fastigheter i 13,1 82 Fastigheter i utlandet 2,4 15 varav i 2,1 Aktier i Pleiad 0,5 3 Av sammanställningen framgår att fondens fastighetsinnehav är starkt koncentrerat till den svenska marknaden. Mindre än en sjättedel av fastighetsinnehavet ligger i utlandet och då huvudsakligen i . Fondens fastighetsplaceringar har i allt väsentligt skett genom direkt ägande. Ett undantag är det indirekta ägandet i Pleiad. Fondstyrelserna förvärvade aktierna i och utövar ett aktivt ägaransvar genom styrelserepresentation i bolaget. Av riskspridningsskäl har fondstyrelserna fattat beslut om ytterligare diversifiering av fastighetsportföljen i och utanför . För utländska förvärv bör placeringarna i första hand vara indirekta. Ett direkt ägande bör i första hand vara aktuellt där fonden har längre erfarenhet och djupare kunskap om fastighetsmarknaden t.ex. i . En indirekt placering innebär lägre krav på lokal kännedom. Istället för att direkt konkurrera med lokala aktörer medför en indirekt placering att fonden investerar tillsammans med parter som har lokal expertis. Vid en indirekt investering befrias AP-fonden från en rad komplicerade och tidsödande frågeställningar som är kopplade till ett direkt ägande. Indirekt ägande är inte lika management- och personalintensivt utan mer tid kan istället ägnas åt övergripande analys och allokeringsbeslut. Ett förvärv av en andel i en fastighetsportfölj ger också en, i normalfallet, större riskspridning än ett direktförvärv av en fastighet. En ytterligare fördel är att indirekta placeringar ger lägre transaktionskostnader och bättre likviditet. Fondstyrelserna anser att kravet på riskspridning är centralt för fondförvaltningen. En möjlighet att sprida riskerna inom tillgångslaget fastigheter är att göra placeringar i utlandet. Av skäl som redan nämnts är det då inte alltid lämpligast att direkt äga fastigheter utan ett indirekt ägande kan vara att föredra. Ett sådant indirekt ägande kan inte alltid kombineras med kraven på långsiktigt ägande och aktivt ägaransvar. Snarare försvårar dessa krav en lämplig spridning av fastighetsplaceringarna i utlandet. Nedanstående exempel illusterar detta förhållande. Enligt fondstyrelsernas uppfattning föreligger det inget behov av förändring av reglementet i syfte att vidga fondstyrelsernas möjligheter att placera på den svenska fastighetsmarknaden. Kravet på att ägande av aktier i fastighetsbolag inte skall öppna för portföljinvesteringar på den svenska marknaden är sannolikt lika stort som då fondstyrelserna fick möjlighet till placeringar i fastigheter. Exempel på en utländsk indirekt placering För att indirekta fastighetsplaceringar skall kunna utgöra ett alternativ till att direkt förvärva fastigheter, bör det finnas en bred, djup och transparant marknad. Det finns det bl.a. i . På den amerikanska marknaden finns det börsnoterade s.k. Trust s (s) med syfte att poola kapital från ett stort antal placerare för investeringar i fastigheter. s har oftast en fokuserad investeringsstrategi med inriktning på ett fastighetssegment i en viss region. Inriktningen kan vara på kontor, bostäder, shoppingcenter, hotell eller industrifastigheter. Det finns begränsningar i hur stor andel av en som en enskild investerare får inneha. För att uppnå en lämplig riskspridning krävs placeringar såväl i olika regioner som i olika fastighetstyper. Placeringar i s innebär innehav av mindre ägarandelar i ett sannolikt större antal sådana fastighetsbolag. Även om fondens aktivitet på den amerikanska fastighetsmarknaden skulle vara långsiktig så skulle sannolikt andelarna i enskilda s omsättas till viss del för att uppnå en effektiv förvaltning. Fondstyrelserna skulle vid denna typ av placering i fastighetsfonder inte ha för avsikt att ta ett aktivt ägaransvar. Därmed skulle fondens engagemang i en enskild inte uppfylla kraven på långsiktighet och ägarengagemang som gäller för indirekta fastighetsplaceringar. Framställning om ändring i lagen (1983:1092) om Allmänna Pensionsfondens reglemente Allmänna Pensionsfondens reglemente (APR) har varit föremål för ett antal förändringar . Vissa ändringar har initierats genom gemensamma framställningar från Första, Andra och Tredje fondstyrelserna. Detta gäller bl.a. möjligheten att få lämna s.k. direktlån, förvärva fastigheter och placera i skuldförbindelser i utländsk valuta. Den senaste ändringen av APR trädde i kraft (prop. 1992/93:206, bet. 1992/93:NU31, rskr. 1992/93:383). Till grund för denna låg en promemoria från (Ds 1991:14). Med den nya utformningen av Första - Tredje fondstyrelsernas placeringsreglemente renodlades avkastningskravet. Placeringsreglerna gavs en enklare och mer generell utformning för att bättre anpassas till kravet på långsiktig hög avkastning. Den snabba utvecklingen på den svenska kapitalmarknaden och den ökande internationaliseringen samt tillkomsten av nya finansiella intrument var andra viktiga motiv för att inte i lag ange alltför detaljerade placeringsregler. I den nu föreliggande gemensamma skrivelsen från Första, Andra och Tredje fondstyrelserna begär fondstyrelserna att få en utökad möjlighet att lämna direktlån i utländsk valuta. Med direktlån avses en placering i skuldförbindelse som ej normalt är föremål för handel på någon reglerad marknad. Möjligheten att lämna direktlån har hittillls begränsats till lån i SEK. begärde fondstyrelserna i en skrivelse till regeringen att få möjlighet till att ge direktlån, dvs sådana räntebärande placeringar som inte var avsedda för allmän omsättning, utan borgensförbindelse från stat, kommun eller därmed jämförlig samfällighet. Regeringen tog inte ställning i frågan utan denna överfördes för behandling i kreditmarknadskommittén, vilken hade i uppdrag att göra en översyn av kreditmarknadens struktur. Mot bakgrund av ökad fokusering på fondens avkastning och kreditmarknadens utveckling gjorde fondstyrelserna en förnyad framställan om att få rätt till direktlån då kreditmarknadskommittén ännu inte avlämnat sitt slutbetänkande. Avsikten var att i begränsad omfattning ge lån direkt till företag som hade obligationslån som alternativ finansieringsform men där obligationslån inte gav den flexibla låneprofil som företaget önskade. Omfattningen av direktlånen föreslogs begränsad till högst av AP- fondens 1-3 tillgångar. Remissinstanserna hade i huvudsak inget att erinra även om några varnade för ökade administrationskostnader för fonden (kreditprövning, täckande av kreditförluster m.m.) som skulle bli följden av direktutlåningen. och bankföreningen avstyrkte förslaget med motiven att fondens köp av obligationer skulle minska och därmed driva upp obligationsräntan samt att fonden skulle få en alltför betydande roll inom den institutionella direktlånemarknaden. fattade beslut (prop. 1987/88:11, NU10, rskr 111) om att ge fonden möjlighet att lämna direktlån till svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar till ett belopp som sammanlagt motsvarar högst av anskaffningsvärdet (marknadsvärde fr.o.m. 1993-07-01) av de tillgångar som styrelsen förvaltar. De nya reglerna om direktlån trädde i kraft . I en skrivelse till () begärde fondstyrelserna gemensamt en ytterligare ändring av reglementet som gjorde det möjligt för fonden att placera av fondkapitalet till anskaffningsvärde i obligationer och andra för den allmänna rörelsen avsedda skuldförbindelser utställda i utländsk valuta . Skrivelsen föranleddes av beslut att avveckla valutaregleringen fullt ut. Genom detta beslut fick försäkringsbolagen omedelbar möjlighet att placera i utländska fastigheter och räntebärande värdepapper. Det principiella motiv som angavs i skrivelsen till att också fonden skulle få placera i utländska värdepapper var att fonden härigenom skulle likställas med försäkringsbolagen. Begränsningen skulle motsvara försäkringsbolagens placeringsfrihet inom den s.k. fria sektorn. Utöver motivet om likabehandling angavs också som skäl för utlandsplaceringar att fondförvaltningen skulle kunna effektiviseras med avseende på ränterisk, likviditetsrisk och kreditrisk. Fonden kunde p.g.a. sin storlek inte variera ränterisken på ett opimalt sätt om dess verksamhet enbart begränsades till den svenska marknaden. Genom att fonden var hänvisad till ett begränsat antal låntagare ökade också kreditrisken. Dessa problem skulle reduceras genom tillgång till den internationella räntemarknaden. Samtliga remissinstanser tillstyrkte förslaget eller lämnade det utan erinran. Några remissinstanser kommenterade förslaget, däribland som b.la. anförde att Placeringarna bör, oberoende av valuta, avgränsas till sådana marknadspapper som offentligen utbjudits genom emissionsinstitut. Denna synpunkt beaktades av regeringen. fattade beslut (prop 1989/90:27, NU12, rskr.92) i enlighet med fondstyrelsernas förslag men med tillägget om att skuldförbindelserna skulle vara offentligen utbjudna dvs fondstyrelserna fick inte rätt att lämna direktlån i utländsk valuta. Ändringen trädde i kraft . Som nämndes inledningsvis har placeringsreglerna i APR fr.om. givits en mer generell utformning. Den paragraf i APR, § 12, som styr fondens möjlighet att lämna direktlån förenklades avsevärt. Istället för en detaljerad uppräkning av möjliga placeringar gjordes en uppdelning i skuldförbindelser med låg kreditrisk resp. i andra skuldförbindelser utfärdade av svenska aktiebolag eller ekonomiska föreningar. Den senare kategorin begränsades till att motsvara högst av fondens totala tillgångar beräknade till marknadsvärde. I prop 1992/93:206 anförde föredragande statsråd angående möjligheten att lämna direktlån; Bestämmelserna bör även omfatta placeringar i s.k. direktlån till bl.a. staten, kommuner och mellanhandsinstitut. För placeringar i sådana tillgångar bör som enda restriktion gälla att dessa har låg kreditrisk. Det bör på samma sätt som finnas möjlighet att placera fondmedel i direktlån till näringslivet. För dessa uppställs inte samma krav på att varje enskild skuldförbindelse skall ha låg kreditrisk. Däremot innebär bestämmelserna i om tillfredsställande riskspridning och betryggande säkerhet att placeringar i direktlån till näringslivet som inte har låg kreditrisk måste anpassas så att den totala förvaltningen uppfyller dessa krav. Fondens möjlighet att lämna direktlån till svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar begränsades genom att sådana lån som inte har låg kreditrisk får uppgå till högst av fondens totala tillgångar beräknade till marknadsvärde. Möjligheten att placera fondmedel i utländsk valuta begränsades i likhet med tidigare till skuldförbindelser vilka är föremål för handel på svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller annan reglerad marknad. Likaså kvarstod begränsningen att sådana placeringar får uppgå till av fondens tillgångar men beräknade till marknadsvärde istället för till anskaffningsvärde. Någon möjlighet att lämna direktlån i utländsk valuta gavs således inte. Direktlån i utländsk valuta Utvecklingen visar på en klart ökad aktivitet i den privata sektorns agerande på den internationella kreditmarknaden. Företagens upplåningsbehov och val av valuta styrs bl.a. av dess investeringar och kapitalflöden i olika valutor. Visserligen kan företagen ta lån i SEK för att sedan swapa lånet till annan valuta för att uppnå en önskad valutaexponering. En sådan transaktion är inte alltid kostnadseffektiv om möjlighet föreligger för företaget att direkt låna i önskad valuta. AP-fonden har mötts av en ökad efterfrågan på direktlån i utländsk valuta främst från svenska låntagare men som framgått har fonden inte rätt att ge sådana lån. Fondstyrelserna anser att denna begränsning är omotiverad mot bakgrund av kreditmarknadens utveckling - ökad internationalisering och utvecklade tekniker för hantering av valutarisk. Det borde därför vara möjligt för fonden att också kunna ge direktlån i utländsk valuta till svenska låntagare. Förändringen innebär inte någon utökad möjlighet för fonden att ikläda sig kreditrisk. Förslaget innebär inte heller någon förändring i tioprocentskvoten för innehav av skuldförbindelserna i utländsk valuta. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer fondstyrelserna om en ändring av 12 § i lagen (1983:1092) med Allmänna Pensionsfondens reglemente i enlighet med Bilaga A, som ger fondstyrelserna möjlighet att lämna direktlån i utländsk valuta. För ALLMÄNNA PENSIONSFONDEN Första, Andra och Tredje fondstyrelserna Efter remiss har yttranden över skrivelserna från första-tredje fondstyrelserna som kom in till resp. avgetts av Riksbank, , Allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen, Allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, , i (LO), (), (), , , , samt . Akademikers () har förklarat sig avstå från att yttra sig. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar propositionen 1995/96:171 En sjätte m.m.. **ENDNOTES** Lagen omtryckt 1991:1857. Senaste lydelse av punkt 2 i övergångsbestämmelserna 1995:855 punkt 3 i övergångsbestämmelserna 1995:856 punkt 4 i övergångsbestämmelserna 1995:855. Senaste lydelse 1994:1749. Senaste lydelse 1993:547. Senaste lydelse 1993:542. Senaste lydelse 1993:542. Senaste lydelse 1993:542. Senaste lydelse 1988:747. Senaste lydelse 1991:1857. Senaste lydelse 1993:542. Senaste lydelse 1993:542. Senaste lydelse 1993:542.