prop · GJ03170 · 1996-01-01 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1994:40) om tillfällig kompensation för viss energiskatt1 skall upphöra att gälla vid utgången av . 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1994:1782. 27 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter Härigenom föreskrivs att det i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter skall införas en ny paragraf, 8 §, av följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------- 8 § Vad som i skattebrottslagen (1971:69) föreskrivs om skatt gäller även i fråga om avgift som avses i denna lag. Avgift enligt denna lag omfattas även av lagen (1971:1072) om förmånsbe- rättigade skattefordringar m.m. och lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter. Denna lag träder i kraft . 28 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1920) om allmän löneavgift dels att 4 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 5 §, av följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §1 I fråga om allmän löneavgift gäller bestämmelserna i 5 kap. lagen (1981:691) om socialavgifter samt vad som i nedan angivna författningar är föreskrivet i fråga om avgifter enligt nämnda lag: 1. kommunalskattelagen (1928:370), 2. lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, ------------------------------------------------------- 3. skattebrottslagen (1971:69), 4. lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatte- fordringar m.m., 3. lagen (1979:611) om 5. lagen (1979:611) om upphovsmannakonto. ------------------------------------------------------- 5 § Vad som i skattebrottslagen (1971:69) föreskrivs om skatt gäller även i fråga om avgift som avses i denna lag. Avgift enligt denna lag omfattas även av lagen (1971:1072) om förmånsbe- rättigade skattefordringar m.m. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1994:1920. 29 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1670) om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. i paragrafens lydelse enligt lagen (1995:1670) om ändring i nämnda lag samt ikraftträdandebestämmelsen till lagen (1995:1670) om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § ------------------------------------------------------- Förmånsrätt enligt 11 § för-dröjsmålsavgift och liknande månsrättslagen (1970:979) avgift som utgår vid försum- följer med fordran på melse att redovisa eller 1. skatt och avgift, som betala fordringar och ej anges i 1 § första stycket heller skatte- eller uppbördslagen (1953:272), avgiftstillägg och samt skatt enligt lagen förseningsavgift. (1908:128) om bevillnings- avgifter för särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1958:295) om sjömansskatt, kupongskattelagen (1970:624), lagen (1986:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1983:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livför- säkringsbolag, understöds- föreningar och pensionsstif- telser, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskild in- komstskatt för utomlands bosatta och lagen (1991:591) om särskild in- komstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 2. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), 3. skatt eller avgift enligt lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaks- skatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljep- rodukter och kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försälj- ningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde- papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totalisa- torskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesför- packningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv- ningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, lagen (1984:410) om skatt på be- kämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxid- skatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotte- riskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på vissa bensin, lagen (1992:1438) om die- seloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter, lagen (1992:1439) om lager- skatt på dieselolja, lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1994:1776) om skatt på energi, lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus, 4. skatt enligt vägtrafikskattelagen (1973:601), lagen (1976:339) om saluvagns- skatt, fordonsskattelagen (1988:327), lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska fordon, 5. tull, särskild avgift enligt 39 § tullagen (1973:670) och avgift enligt lagen (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk, 6. avgift enligt lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område, lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m., lagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbruksprodukter m.m. och lagen (1994:1704) om lageravgift på vissa jordbruksprodukter, 7. avgift som uppbärs med tillämpning av lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 8. avgift enligt lagen (1992:72) om koncessionsav- gift på televisionens område. Förmånsrätten omfattar ej ------------------------------------------------------- Förmånsrätt enligt 11 § förmånsrättslagen (1970:979) följer med fordran på skatt och tull samt, om så särskilt föreskrivs, annan avgift till det allmänna som inte betecknas som skatt. Lagen tillämpas inte om det följer av särskild föreskrift eller i fråga om skatte- eller avgiftstillägg, ränta, dröjsmålsavgift, försenings- avgift, eller liknande avgift. Denna lag träder i kraft . Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Denna lag träder i kraft . I fråga om skatt eller avgift som belöper på tid före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. 30 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------- Betalningssäkring får an- Betalningssäkring får an- vändas i fråga om fordran på vändas i fråga om fordran på 1. skatt, tull eller 1. skatt och tull samt, avgift som avses i 1 § förstaom så särskilt föreskrivs, stycket lagen (1971:1072) annan avgift till det om förmånsberättigade allmänna som inte betecknas skattefordringar m.m., som skatt, 2. skatt enligt lagen 2. skatte- eller (1941:416) om arvsskatt och avgiftstillägg, ränta, gåvoskatt, dröjsmålsavgift, försenings- avgift eller liknande avgift om den fordran som tillägget, räntan eller av- giften avser får betalningssäkras. ------------------------------------------------------- 3. skatte- eller avgiftstillägg eller förseningsavgift, 4. ränta eller avgift som utgår i samband med uppbörd eller indrivning av fordran enligt 1, 2 eller 3, 5. skatte- eller avgiftsbelopp jämte dröjsmålsavgift eller ränta som företrädare för juridisk person är skyldig att betala enligt 77 a § uppbördslagen (1953:272), 17 § 1 mom. lagen (1958:295) om sjö- mansskatt, 5 kap. 17 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 15 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter Betalningssäkring får an- från arbetsgivare eller 16 vändas också kap. 17 § mervärdeskattelagen 1. om annan än den skatt- (1994:200). eller avgiftsskyldige är Betalningssäkring får an- betalningsskyldig för vändas också i fråga om sådanbelopp som avses i första fordran på utländsk skatt, stycket, tull eller avgift, för 2. för sådan fordran på ut- vilken säkerställande av ländsk skatt, tull eller betalning får ske här i riketavgift, för vilken enligt överenskommelse säkerställande av betalning mellan och främmande får ske här i landet enligt stat. överenskommelse mellan och främmande stat. Denna lag träder i kraft . I fråga om skatt eller avgift som belöper på tid före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. 1 Senaste lydelse 1994:1986. 31 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 Avräkning enligt denna lag skall göras från belopp som återbetalas eller annars utbetalas på grund av bestämmelse i 1. uppbördslagen (1953:272), 2. lagen (1958:295) om sjömansskatt, ------------------------------------------------------- 3. mervärdesskattelagen (1994:200) med undantag av 10 kap. 6 och 7 §§, 4. tullagen (1973:670), tullförordningen (1973:979), lagen (1973:981) om frihet från införselavgift, tullagen (1987:1065), lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. eller lagen (1987:1066) om frihet från skatt eller avgift vid införsel, 5. lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträf- fande vissa uppdragsersätt- ningar, 6. lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter eller lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 7. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter eller författning som anges i 1 kap. 1 § första stycket samma lag, i de fall då utbetalningen ankommer på i Kop- parbergs län, 8. lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energi- skatt, 9. lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller 10. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. Vad som sagts i första stycket 7 gäller inte utbetalning enligt 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi och 13 § lagen (1978:69) om försäljnings- skatt på motorfordon. ------------------------------------------------------- 3. lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle- ringsavgifter eller författning som anges i 1 kap. 1 § första stycket samma lag, i de fall då utbetalningen ankommer på i Kop- parbergs län, 4. lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 5. lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, 6. lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 7. mervärdesskattelagen (1994:200) med undantag av 10 kap. 6 och 7 §§. 8. tullagen (1994:1550) och lagen (1994:1551) om tullfrihet m.m. Vad som sagts i första stycket 3 gäller inte utbetalning enligt 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi och 13 § lagen (1978:69) om försäljnings- skatt på motorfordon. Avräkning skall också göras vid återbetalning av belopp som tagits ut som förrättningskostnad vid indrivning av en sådan fordran som avses i 2 § första meningen. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller forfarande i fråga om avräkning vid återbetalning eller annan utbetalning av skatter och avgifter enligt 1. lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, 2. tullagen (1973:670), 3. tullförordningen (1973:979), 4. lagen (1973:981), om tullfrihet m.m., 5. lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energiskatt och koldioxidskatt, 6. lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, 7. tullagen (1987:1065), 8. lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. och 9. lagen (1987:1066) om frihet från skatt eller avgift vid införsel. 1 Senaste lydelse 1994:1780. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har rege- ringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till ändringar i skat- tebrottslagen (1971:69) m.fl. lagar. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i skattebrottslagen 2 § I 2 § i det remitterade förslaget har tagits in den centrala bestämmelsen om uppsåtligt skatteundandragande. Brottet, som erhållit beteckningen skattebrott, har konstruerats som ett farebrott. Detta utgör en ändring i förhållande till den hittillsvarande ordningen med ett effektrekvisit. Lagrådet har inte någon anledning att motsätta sig den föreslagna konstruktionen av skattebrottet. Det är att märka att, enligt vad som framhålls i remissprotokollet, farerekvisitet skall ges en tämligen vidsträckt innebörd. för skatteundandragande skall sålunda kunna anses föreligga i fler situationer än enligt det utredningsförslag som har legat till grund för lagrådsremissen. Som exempel på situationer där fara för skatteundandragande normalt inte kan anses föreligga har i remissprotokollet nämnts fall där en oriktig uppgift eller underlåtenhet som avser inkomster eller avdrag omfattas av en obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet, dvs. en kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande. för skatteundandragande skall i normalfallet inte heller anses uppstå när det är fråga om oriktiga uppgifter som kan kontrolleras mot uppgifter i skatteregistret. Det föreslagna skattebrottet i 2 § omfattar såväl lämnande av oriktiga uppgifter som underlåtenhet att lämna en uppgift. Förutom att det skall ha upp- stått fara för skatteundandragande krävs också uppsåt hos personen i fråga. Enligt remissprotokollet skall uppsåtet täcka samtliga objektiva brottsförut- sättningar, dvs. lämnandet av en uppgift respektive underlåtenheten att lämna en uppgift, den lämnade uppgiftens oriktighet samt själva skatteundandragandet. För att det klart skall framgå av lagtexten att kravet på uppsåt gäller även faran för skatteundandragande kan det enligt Lagrådets mening övervägas att sätta in ordet "uppsåtligen" framför orden "ger upphov till fara". Det förtjänar påpekas att, även om faran för skatteundandragande skall vara täckt av uppsåt, det inte torde krävas att gärningsmannen har en exakt upp- fattning om storleken av det belopp som riskerar att undandras. Inte heller torde gärningsmannen behöva ha fullt klart för sig vilka skatter eller avgifter som kan påverkas av hans handlande (jfr. 1971:10 s. 231 och 250, Thornstedt m.fl., Skattebrott och skattetillägg, 6 uppl. s. 41 f, och Strahl, Allmän straffrätt i vad angår brotten s. 144 ff). I den föreslagna lydelsen av 2 § talas om att en "oriktig uppgift" har lämnats "på annat sätt än muntligen". Denna formulering ersätter det nuvarande kravet på att en "handling med oriktig uppgift" har avgetts. På motsvarande sätt bör, när det i paragrafen talas om underlåtelse, ordet "uppgift" användas i stället för "handling". 4 § I 4 § har tagits in bestämmelser om grovt skattebrott. Enligt andra stycket skall, vid bedömandet av om ett skattebrott är grovt, särskilt beaktas bl.a. om gärningsmannen har använt falska eller osanna handlingar. Att användningen av "osanna" handlingar uttryckligen nämns utgör en avvikelse från utredningsbetänkandet. Det innebär också en skillnad gentemot bestämmelserna om grovt bedrägeri i 9 kap. 3 § , där det bara talas om "falsk" handling. Enligt Lagrådets mening kan det ifrågasättas, om man i den nu diskuterade paragrafen bör tala om osanna handlingar. Den föreslagna lagtexten kan läsas så, att varje användning av en osann handling, t ex. inlämnandet av en oriktig självdeklaration, kan kvalificera ett skattebrott som grovt, något som uppenbarligen inte är meningen. Lagrådet förordar därför att "osanna" handlingar får utgå ur uppräkningen i andra stycket. Fall då någon begagnar sig av osanna handlingar, t.ex. oriktiga fakturor, på ett sätt som gör att gärningen vid en helhetsbedömning bör bedömas som grov, kan hänföras under 4 §, även om inte osanna handlingar nämns särskilt i lagtexten. 5 § I 5 § behandlas fall då någon av grov oaktsamhet lämnar en oriktig uppgift och därigenom ger upphov till fara för skatteundandragande. Enligt remissförslaget är straffmaximum för oaktsamhetsbrottet detsamma som för uppsåtliga skattebrott enligt 2 §, dvs. fängelse i högst . Detta motsvarar visserligen vad som gäller beträffande fall av vårdslös skatteuppgift. Med hänsyn bl.a. till att 5 § omfattar även fall som har rubricerats som vårdslös upp- bördsredovisning (9 § i skattebrottslagens nuvarande lydelse) kan det emellertid ifrågasättas om inte straffmaximum bör sänkas till den nivå som har föreslagits i utredningsbetänkandet, fängelse . 6 och 7 §§ Enligt förslaget skall försök till skattebrott inte vara kriminaliserat och som följd härav 6 § skattebrottslagen upphöra att gälla. Anledningen är att utrymmet för försök till skattebrott anses bli synnerligen begränsat i och med att skattebrottet omkonstrueras till ett farebrott. Flertalet av de gärningar som är att bedöma som försök blir därför med den nya konstruktionen att betrakta som fullbordade brott. Lagrådet delar denna uppfattning och har inte något att erinra mot förslaget. I 7 § föreskrivs om straff för uppsåtliga skatteredovisningsbrott. Därmed avses enligt första och andra styckena lämnande av oriktiga uppgifter i andra fall än som avses i 2 § och enligt tredje stycket underlåtenhet att lämna viss uppgift. Som skatteredovisningsbrott anses enligt fjärde stycket även uppsåtlig underlåtenhet att fullgöra föreskriven skyldighet att innehålla skatt eller att inbetala skatt som innehållits för annan. Dessa senare gärningar skiljer sig från övriga gärningar som behandlas i 7 § och kan därför enligt Lagrådets mening med fördel tas in i en särskild paragraf, lämpligen 6 § som i remissförslaget föreslås upphävd. Lagrådet föreslår att dessa brott betecknas skatte- betalningsbrott. De brott som enligt vad Lagrådet förordat skall kallas skattebetalningsbrott motsvarar de nuvarande uppsåtliga brotten i 80 och 81 §§ uppbördslagen (1953:272), medan oaktsamhetsbrotten enligt sist nämnda paragrafer behandlas i 8 § i remissens lagförslag. Om de uppsåtliga brotten flyttas till 6 § bör även oaktsamhetsbrotten flyttas dit. Lagrådet konstaterar att den föreslagna straffskalan för skatteredovis- ningsbrott har fängelse som straffmaximum, vilket innebär att nu- varande straffmaximum för brott enligt 81 § uppbördslagen (underlåtenhet att inbetala skatt som innehållits för annan) sänks från fängelse . Å andra sidan införs fängelse i straffskalan för brott enligt 80 § (underlåtenhet att verkställa skatteavdrag). Enligt Lagrådets mening kan det ifrågasättas om man inte bör behålla möjligheten att döma till fängelse för de brott som regleras i 81 § uppbördslagen. I enkelhetens intresse kan i så fall föreskrivas att straffskalan är böter eller fängelse i högst för samtliga de brott som enligt vad Lagrådet tidigare förordat skall flyttas till 6 § skattebrottslagen. I såväl gällande bestämmelser i uppbördslagen som i femte stycket i den föreslagna 7 § föreskrivs att i ringa fall inte skall dömas till ansvar. I fråga om skattebetalningsbrotten bör en bestämmelse härom tas in i 6 §. Lagrådet förordar att 6 § ges följande lydelse: "Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att fullgöra föreskriven skyldighet att innehålla skatt eller inbetala skatt som innehållits för annan, döms för s k a t t e b e t a l n i n g s b r o t t till böter eller fängelse i högst . I ringa fall skall inte dömas till ansvar enligt första stycket." Vad som återstår av den föreslagna 7 § kan, efter vissa redaktionella ändringar, lämpligen ges följande utformning: "Den som, i annat fall än som avses i 2 §, uppsåtligen på annat sätt än muntligen lämnar oriktig uppgift till 1. myndighet, om uppgiften rör förhållande som har betydelse för skyldigheten för honom eller annan att betala skatt, 2. någon som är skyldig att för honom innehålla skatt eller lämna kontrolluppgift eller motsvarande underrättelse, om uppgiften rör förhållande som har betydelse för skyldighetens fullgörande eller för skyldigheten för honom eller annan att betala skatt, döms för s k a t t e r e d o v i s n i n g s b r o t t till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som, i annat fall än som avses i 2 §, uppsåtligen underlåter att lämna en föreskriven uppgift angående sådant förhållande som anges i första stycket 1 eller 2 till någon som avses där. Detta gäller dock endast under förutsättning att uppgiften skall lämnas utan föreläggande eller anmaning och inte avser egen självdeklaration. I ringa fall skall inte dömas till ansvar enligt första eller andra stycket." 8 § I paragrafen bör som en följd av den av Lagrådet förordade ändringen av 7 § hänvisning göras till 7 § första stycket 2 eller andra stycket. 12 § Vad Lagrådet förordat beträffande 6 och 7 §§ föranleder en följdändring i 12 §. Paragrafen kan lämpligen ges följande lydelse: "Den som frivilligt vidtar åtgärd som leder till att skatten kan påföras, tillgodoräknas eller återbetalas med rätt belopp, döms inte till ansvar enligt 2-8 §. Ansvar enligt 10 § inträder inte för den som frivilligt uppfyller skyldighet som där avses." 14 § Vad Lagrådet förordat beträffande 6 och 7 §§ leder till att förlängningen av preskriptionstiden skall omfatta brott enligt 3 eller 6-8 §. 14 a Som en följd av att försök till skattebrott inte straffbeläggs måste en justering göras i första stycket första meningen 14 a § på så sätt att orden "och för försök till sådant brott" utgår. Meningen bör lyda: "För brott enligt 2 eller 4 § får rätten på ansökan av åklagaren besluta om förlängning av den tid som anges i 35 kap. 1 § ." Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. I den föreslagna utformningen av 1 § andra stycket lagen om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m., anges att med "skatter, tullar och avgifter avses i denna lag detsamma som i lagen om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter". I det förslag till lag om ändring i lagen om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter som ingår i lagrådsremissen ändras 2 § i den lagen så att där, såvitt nu är av intresse, anges endast att betalningssäkring får användas i fråga om fordran på "skatt och tull samt, om så särskilt föreskrivs, annan avgift till det allmänna som inte betecknas som skatt". Eftersom betalningssäkringslagen alltså inte anger vad som avses med skatt och tull framstår hänvisningen dit som innehållslös, såvitt gäller skatter och tullar. I den delen bör alltså hänvisningen utgå. Däremot bör hänvisningen behållas när det gäller avgifter. Efter även en redaktionell ändring förordar Lagrådet att första meningen i paragrafens andra stycke utformas på följande sätt: "Med avgifter avses i denna lag sådana avgifter som omfattas av lagen om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter." Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:40) om tillfällig kompensation för viss energiskatt