prop · GJ03120 · 1996-01-01 00:00:00 — De luftburna kväveutsläppen behandlas i kapitel 5.3. Totalt ca 14 500 sjöar i beräknas ha för höga fosforhalter medan ca 21 500 sjöar av landets sammanlagt 96 000 sjöar beräknas ha för höga kvävehalter. Problemet med för höga halter av nitrat i grundvatten är också regionalt till sin karaktär. Även i detta fall är det inom vissa jordbruksområden som problemet finns. Statens livsmedelsverkets gränsvärde på /l nitratkväve överskrids enligt vissa beräkningar för ca 100 000 personer som utnyttjar enskilda brunnar för sin vattenförsörjning. Miljömål har tidigare beslutat om ett antal miljömål i syfte att minska utsläppen av närsalter: Övergripande mål: - Naturligt förekommande arter i havs- och vattenområden skall kunna bevaras i livskraftiga, balanserade populationer (prop. 1990/91:90, s. 41, JoU 30, rskr. 338) - Föroreningar skall inte begränsa användningen av vatten, vare sig vad gäller sjöar och vattendrag eller grundvatten Kvantitativa mål: - En kvävereduktion bör införas vid reningsverk utmed särskilt påverkade kustområden - Ambitionsnivån bör vara kvävereduktion vid reningsverk för övriga kustavsnitt från gränsen mot upp till och med (prop. 1987/88:85, s. 161, JoU 23, rskr. 373) - De vattenburna utsläppen av kväve från mänskliga verksamheter skall halveras 1985-1995 (prop. 1990/91:90, s. 41, JoU 30, rskr. 338) - Kväveläckaget från jordbruket till havet skall halveras och den totala förbrukningen av handelsgödsel minskas (prop. 1987/88:128, JoU 24, rskr. - En 25-procentig minskning av ammoniakutsläppen från jordbruket i södra och skall ske (prop. 1990/91:90, JoU 30, rskr. Internationellt har förbundit sig att halvera utsläppen av både kväve och fosfor till omgivande kustområden för respektive 1987 för till 1995. Inom luftområdet finns dessutom flera kvantitativa nationella mål och internationella överenskommelser som har som syfte att minska både utsläppen och nedfallet av kväveföreningar över vatten och land (se kapitel 5.3 Luftföroreningar och försurning). Hur uppfylls målen? Kvävereduktion håller på att införas vid samtliga kustnära kommunala reningsverk större än 100 000 personekvivalenter (genomsnittlig belastning från en person) och vid en övervägande del av reningsverken från norska gränsen t.o.m. med mellan 10 000 och 100 000 personekvivalenter. Läckaget av kväve från jordbruksmark har inte minskat i samma omfattning. är det dock svårt att avgöra definitivt om detta beror på att många av de beslutade åtgärderna inom jordbrukssektorn inte kommer att genomföras fullt ut förrän eller om de beslutade åtgärderna är otillräckliga för att uppnå de uppsatta miljömålen (se även figur 17). Effekterna på närsaltsläckaget av EU:s jordbrukspolitik samt de däri ingående stödformerna är också svåra att överblicka. Flera utredningar visar dock på att det troligen krävs ytterligare åtgärder inom jordbrukssektorn för att uppnå de uppsatta miljömålen. Den sammanlagda effekten av åtgärderna för att begränsa de svenska utsläppen av kväve och fosfor innebär dock att den totala tillförseln till omgivande kustområden inte minskat i sådan omfattning att internationella halveringsmål kan uppnås inom angivna tidsramar, åtminstone inte för kväve. Fortsatt arbete kommer att arbeta för att en förändring av EU:s jordbrukspolitik kommer till stånd så att jordbrukssektorn påverkas i en miljövänlig riktning, bl.a. genom lägre subventioner till intensiva jordbruksformer. Detta kan komma att leda till ett lägre kväveläckage. Åtgärdsprogrammet inom jordbruket som beslutades och utökades kommer att vara genomfört fullt ut i och med utgång. EU:s miljöstöd inom jordbruket har börjat genomföras. Föreskrifter om gödselhantering i syfte att bl.a. minska avgången av ammoniak har beslutats. har dessutom fått i uppdrag att utarbeta åtgärdsprogram för att minska ammoniakavgången inom jordbruket . Inom Luftkonventionen pågår förberedelse för ett effektbaserat protokoll som reglerar utsläpp av kväve, omfattande olika typer av kväveföreningar och även olika typer av effekter av kväve, inklusive eutrofiering. Inom EU pågår en succesiv infasning av strängare avgaskrav för bilar, samt även vissa åtgärder inom andra delar av transportsektorn (se kapitel 9). Dessa åtgärder kan leda till lägre deposition av kväve över . En utvidgning av EU till att omfatta delar av forna skulle dessutom leda till ytterligare minskade kväveutsläpp på grund av att dessa länder då antar EU:s miljölagar. har i uppdrag att utreda vilka ytterligare åtgärder som är nödvändiga att vidtaga för att på ett kostnadseffektivt sätt reducera de svenska utsläppen av närsalter till omgivande kustområden till de nivåer som vi förbundit oss i internationella konventioner. Uppdraget kommer att redovisas . Efter detta kommer regeringen att ta ställning till behov av ytterligare åtgärder i syfte att minska utsläppen av närsalter. Redan nu kan dock konstateras att åtgärder inom framför allt jordbrukssektorn kommer att bli aktuella. har även startat systemstudier inom jordbruket och inom VA- sektorn, projektet . För att åstadkomma ett miljöanpassat samhälle behövs bl.a. en bättre återförsel av näringsämnen från avlopp till jordbruksmark. I en förstudie till projektet har huvudkriterier för bedömning av VA-system tagits fram. Frågor beträffande hygien, miljöpåverkan och resurshushållning, teknik och ekonomi och sociala aspekter har bedömts vara väsentliga att studera. I anslutning till förstudien i projektet har informationsmaterial och rapporter tagits fram. En huvudstudie har påbörjats av , , och Svenska Vatten och Avloppsför-eningen samt några försökskommuner. Studien kommer att genomföras och . Syftet med denna är att utveckla målen för miljöanpassad VA, följa och beskriva den pågående utvecklingen inom VA-sektorn, stödja och stimulera utvecklingen av miljöanpassade VA-system, sprida goda exempel samt verka för för att nya och befintliga lösningar inom VA-området befrämjar en hållbar samhällsutveckling och en god livsmiljö i samklang med naturens bärkraft och kretslopp. Kemikalier Kemikaliekontrollens syfte är att minska riskerna för skador på människa och miljö av kemiska ämnen, produkter och varor. En utgångspunkt för kemikaliekontrollen är att tillverkare och importörer har huvudansvar för de kemiska ämnen, produkter eller varor som de levererar. Användare och andra som hanterar kemikalier ansvarar för att den faktiska hanteringen inte orsakar skador. Tillsynsmyndigheternas viktigaste uppgifter är att se till att företagen gör vad som behövs för att minska och undanröja miljö- och hälsorisker. Som övergripande mål för kemikaliekontrollen skall gälla de kunskapsmål, produktmål samt hanteringsmål som angetts i prop. 1993/94:163. Flödena och användningen av hälso- och miljöfarliga kemikalier bör minska. De flöden som ändock innehåller farliga kemikalier bör i möjligaste mån slutas. Användningen av de mest skadliga ämnena bör avvecklas (prop. 1990/91:90, s.46, bet. 1990/91:JoU30, rskr.1990/91:338). Regeringen avser förbjuda export av kvicksilver samt kemiska föreningar där kvicksilver ingår. Detta ingår som ett led i kvicksilveravvecklingen, och syftar till att motverka risken med att kvicksilver och kvicksilverhaltiga varor sprids på den internationella marknaden. 6.1 Klorerade lösningsmedel Användningen av klorerade lösningsmedel skall med något undantag ha upphört helt 1995 (prop. 1990/91:90 s. 97, JoU 30, rskr.1990/91:338). Användningen av metylenklorid och trikloretylen bör vara avvecklad helt till utgången av 1995. 1990/91:90 s. 258, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). Användningen av vissa klorerade lösningsmedel minskade avsevärt . har takten i minskningen genomsnittligt sett varit lägre. sjönk dock förekomsten av perkloretylen och trikloretylen i grova tal med . Förekomsten av metylenklorid ökade dock något. Förbrukningen av trikloretylen ligger på en nivå runt . 6.2 Bekämpningsmedel Användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jordbruket, räknat i aktiv substans, skulle halveras , med utgångspunkt från den genomsnittliga användningen 1981-85. Användningen skall halveras ytterligare en gång till strax efter mitten av (prop. 1989/90:146, bet. 1989/90:JoU25, rskr. 1989/90:327). Målet för det första halveringsprogrammet uppnåddes. Den andra halvering som skall ske till strax efter mitten av 90-talet har ännu ej blivit verklighet, även om en fortsatt minskning kan noteras. ökade den försålda kvantiteten. Detta kan dock vara en tillfällig ökning. Det bör noteras att de försålda kvantiteterna inte bara minskar utan också, genom Kemikalieinspektionens tillståndsprövning, successivt förskjuts mot bekämpningsmedel som är mindre farliga från miljö-och hälsosynpunkt. 6.3 Textilier Regeringen har uppmärksammat problemen med förekomsten av kemikalier i textilier. Eftersom av alla textilier importeras har intresset fokuserats just på importen och kemikalieanvändningen i tredje världen. I syfte att lyfta fram och belysa dessa problem och då särskilt branschens eget ansvar för att minska riskerna med kemikalier genomfördes ett möte med importörer och producenter av textilier. Med var också myndigheter och olika experter. Regeringen kommer noga att följa dessa frågor framöver. 6.4 Utfrågning om klor och klorerade ämnen De miljöproblem som är knutna till användningen av klorföreningar uppmärksammades vid en utfrågning som genomfördes . Då diskuterades särskilt vilka strategier som kan användas för att angripa problemen. Regeringen avser att återkomma i frågan. Som närmare redogörs för i avsnitt 7.1 har tillkännagivit att den negativa miljöpåverkan från klortillverkningen för PVC- tillverkning bör minska. Vidare har tillkännagivits att avvecklingen av bly och organiska tennföreningar som används som stabilisatorer i PVC bör fullföljas . Regeringen har uppdragit till Kemikalieinspektionen att föreslå åtgärder för att minimera risker med olika tillsatser till PVC. Regeringen har också uppdragit till att redovisa förslag till åtgärder för ett miljöriktigt omhändertagande av uttjänta varor och produkter av PVC. 6.5 Internationellt arbete I sin egenskap av ordförandeland för det s.k. for Chemical Safety har inbjudit ett antal miljöministrar och industriföreträdare till ett möte i . Avsikten med mötet är att initiera en dialog mellan industri och regeringar i fråga om uppfyllande av de åtaganden som gjorts i . driver ett aktivt kemikaliearbete inom EU. I enlighet med anslutningsfördraget arbetar Europeiska gemenskapernas kommission med att se över sin kemikalielagstiftning så att den höjs till den svenska nivån för hälso- och miljöskydd. EU skall ha genomfört förändringar som motsvarar de svenska undantagen. driver nu aktivt på arbetet i och i kommissionen. har tagit upp frågan på miljörådsmötet samt där vi bl.a. efterlyst en tidplan för kommissionens arbete. Inom ramen för begränsningsdirektivet (76/769/EEC) behandlas begränsningar av användningen av kadmium och hexakloretan i en arbetsgrupp hos kommissionen. , som har strängare krav, avser att begära undantag från direktivets regler rörande användningen av kreosot med hänvisning till den s.k. miljögarantin (artikel 100 sidan 4 i ). diskuteras ett direktiv beträffande biocider (bekämpningsmedel mot skadeorganismer med undantag av växtskyddsmedel) i rådets arbetsgrupp för miljöfrågor. stöder därvid det förslag som presenterats av kommissionen och verkar särskilt för att substitutionsprincipen skall tillämpas vid tillståndsprövningen för biocider. På det globala planet driver aktivt frågor om långlivade organiska föreningar (POPs) med målet att få till stånd en internationellt bindande konvention om användningsbegränsningar och utsläppskontroll av POPs. Vid miljöprogram, United Nations Environment Programme () konferens om utsläpp från landbaserade källor kom länderna överens om att utveckla en konvention om POPs. väntas tillsätta en förhandlingsgrupp. I mellantiden utarbetas underlagsmaterial bl.a. avseende möjliga substitut för POPs. Regeringen avser att fortsätta ett aktivt kemikaliearbete nationellt, inom EU och globalt. skall i EU verka för att riskreduktionsarbetet utvecklas och närmar sig de princier som tillämpas i . Speciellt kommer arbetet att inriktas på att substitutionsprincipen utvecklas inom EU. kommer också att arbeta för att reglerna på de områden har tidsbegränsade undantag på, anpassas till svenska krav. Regeringen har tagit initiativ för gemensamma åtgärder inom EU vad gäller PVC, t.ex. minimering av risker med användningen av additiv i PVC, avveckling av kvicksilveranvändning vid tillverkning av klor samt utredning av risker när det gäller avfallshantering av uttjänta PVC-produkter med hänsyn till att gamla PVC- produkter kan innehålla additiv med erkänt farliga miljö-och hälsorisker, t.ex. kadmium. Bedömning av miljörisker vid förbränning av PVC ingår också. Kretslopp och avfall 7.1 Kretslopp och producentansvar Producenter bör få ett ökat miljöansvar för de produkter de släpper ut på marknaden. Målet är att uppnå minimal miljöpåverkan under produkternas hela livscykel. Utveckling av miljöanpassad konstruktion, återvinning och omhändertagande krävs. Producentansvaret kan behöva utformas olika för olika varugrupper, t.ex. genom ett fysiskt eller ekonomiskt, frivilligt eller lagstadgat ansvar eller utformas som krav på information till uppköpare m.fl. Ett lagstadgat fysiskt och ekonomiskt producentansvar enligt renhållningslagen (1979:596) finns infört för förpackningar, returpapper och däck. Med ett fysiskt och ekonomiskt producentansvar enligt renhållningslagen avses att den som yrkesmässigt tillverkar, importerar eller försäljer en vara eller en förpackning eller bedriver verksamhet som ger upphov till avfall skall se till att avfallet bortforslas, återanvänds, återvinns eller omhändertas på sätt som kan krävas för en miljömässigt godtagbar avfallshantering. presenterade Kretsloppsdelegationen (M 1993:A) ett förslag till producentansvar för bilar. Förslaget bereds inom . Ytterligare produktgrupper (elektronik och elektriska produkter samt bygg- och rivningsavfall) som kan komma att omfattas av producentansvar utreds av Kretsloppsdele-gationen. Producenternas skyldighet att samla in och ta hand om returpapper regleras i förordning 1994:1205 om producentansvar för returpapper. För returpapper gäller insamlingsmålet . Insamlat returpapper skall materialåtervinnas eller tas om hand på ett annat miljömässigt godtagbart sätt. Producenternas skyldighet att på ett miljömässigt godtagbart sätt ta hand om uttjänta fordonsdäck regleras i förordningen (1994:1236) om producentansvar för däck. Syftet är att av alla däck som återlämnas får högst deponeras efter samt högst efter . Producenternas skyldighet att samla in och ta hand om förpackningar på ett miljömässigt godtagbart sätt regleras i förordningen (1994:1235) om producentansvar för förpackningar. I 2§ i förordningen ställs krav på hur många viktprocent som ska återanvändas eller materialåtervinnas . Olika nivåer gäller för olika förpackningsslag. Regeringen gav i uppdrag att utreda behov av åtgärder på områden där producentansvar enligt renhållningslagen (1979:596) redan införts. Uppdraget går ut på att utvärdera och redovisa hur systemen för de olika varugrupperna fungerat samt lämna förslag till eventuella författningsändringar. Uppdraget skall redovisas till regeringen . har delredovisat uppdraget till regeringen. Förpackningar redovisar att målen i förordningarna redan är uppfyllda för förpackningar av wellpapp och för retursystem för glasförpackningar. Övriga materialbolag har ännu inte byggt ut insamlingssystemen helt. Vad gäller glasinsamlingen av engångsglas så konstaterar att övergången av ansvaret för insamlingen från kommunalt till producentansvar inte har skett utan problem. bedömning är dock att problemen håller på att lösas. Vad gäller övriga förpackningsslag är system för insamling på väg att byggas upp. Det finns, enligt , goda förutsättningar för att nå målen inom angiven tid. Däck Ett materialbolag för däcksproducenterna har bildats, , med hög anslutningsgrad av producenter. Ett rikstäckande insamlingssystem har etablerats. Insamlingsgraden ligger i nivå med förordningens krav på insamling. bedömer att den insamling och det omhändertagande av däck som skett har fungerat bra. Bilproducenterna har dock ännu inte vidtagit några åtgärder för att uppfylla sitt producentansvar beträffande däck, uppger . Returpapper För returpapper finns det ett materialbolag, , som administrerar insamling och återvinning via två s.k. inköpsbolag. Insamling sker i 284 kommuner. Insamlingsgraden för var enligt . Erfarenheterna visar alltså att systemen fungerar bra med avseende på antal kommuner med insamling och på hur mycket returpapper som samlats in. Målet om insamling bör vara möjligt att uppnå . Införandet av producentansvaret har medfört enbart obetydliga kostnader för returpappersbruken. Detta kan delvis förklaras av den stora efterfrågan på returpapper. Konsumenterna har inte heller drabbats av ökade kostnader genom införandet av producentansvaret, vilket också främst beror på efterfrågan på returpapperet. PVC Regeringen har uppdragit till Kemikalieinspektionen att föreslå åtgärder för att minimera risker med olika tillsatser till PVC. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå åtgärder vad gäller användningen av stabilisatorer, mjukgörare och blyinnehållande pigment i PVC. Vidare ingår att revidera befintliga avvecklingsplaner för ämnen som används som tillsatser i PVC samt i förekommande fall ta fram förslag till preciserade avvecklingsplaner för använda ämnen i PVC. Förslag till riktlinjer för märkning av PVC-plaster skall också tas fram i syfte att hos branschen initiera införandet av sådan märkning. Regeringen har också uppdragit till att redovisa förslag till åtgärder för ett miljöriktigt omhändertagande av uttjänta varor och produkter av PVC samt föreslå åtgärder för att styra uttjänta PVC-produkter till lämplig behandlingsmetod. Vidare ingår att bedömma miljöeffekterna av konventionell deponering av PVC-produkter. Båda uppdragen skall redovisas . En viktig grund för det fortsatta arbetet är behandling av PVC- frågan. har i betänkandet 1995/96:JoU8 gjort en samlad bedömning i frågan. har mot bakgrund av detta givit regeringen till känna vad utskottet anfört: - beträffande minskning av den negativa miljöpåverkan från klortillverkningen för PVC-tillverkning - beträffande avveckling av bly och organiska tennföreningar som stabilisatorer i PVC (rskr. 1995/96:40) 7.2 Avfall De övergripande målen på avfallsområdet är: -minskade avfallsmängder -minskad farlighet hos avfall -en miljömässigt riktig behandling baserad på avfallets inneboende egenskaper. Enligt renhållningslagen samt föreskrifter är kommunerna skyldiga att fastställa en avfallsplan innehållande en inventering av mängder och flöden för allt avfall som produceras inom kommunens gränser. Planen skall också innehålla beräknade framtida mängder samt mål och åtgärder för att minska avfallsmängderna. 217 kommuner har antagit en avfallsplan enligt renhållningslagen, varav har presenterat prognoser över framtida avfallmängder. Mål och åtgärder för att minska avfallsmängderna har ställts upp för de strömmar som kommunerna själva har ansvaret för, medan däremot motsvarande saknas för övriga avfallstyper. I de flesta kommuner sker insamling av glas, papper samt hushållens miljöfarliga avfall. Regeringen har tillsatt en utredning för att ta fram ett förslag till skatt på avfall som deponeras (Fi 1995:37). Ett regeringsuppdrag har lämnats till för att ta fram kvantitativa mål och åtgärder för en förbättrad avfallshantering. skall bl.a. ta fram kriterier för vilka avfallslag som bör tas emot vid deponier, förbränningsanläggningar etc. (M 1993:04) arbetar med en översyn av avfallslagstiftningen, framför allt vad gäller ansvarsförhållandena mellan olika aktörer (producenter, kommuner och entreprenörer). Detta arbete kommer att vara klart . Insamlingen av miljöfarliga nickel-kadmiumbatterier (NiCd) nådde inte upp till det av uppställda insamlingsmålet om vid den fastställda tidpunkten . Insamlingen var då , vilket inte är acceptabelt. Mot bakgrund av detta tillsatte regeringen en särskild utredare att se över insamling och omhändertagande m.m. av miljöfarliga batterier (M 1995:64). Utredningen som skall se över hanteringen av alla batterityper innehållande kvicksilver, NiCd och bly skall redovisa sitt resultat till regeringen . Regeringen avser sedan att genomföra de ändringar som behövs för en bättre batteriinsamling. har inom ramen för den s.k av EG:s direktiv på avfallsområdet till tekniska och vetenskapliga framsteg tagit fram förslag till ändringar av batteridirektivet just med hänsyn till tekniska framsteg på batteriområdet. föreslår bl.a. att försäljning av slutna nickel-kadmium batterier, både bärbara och sådana som är fast monterade i en vara, skall förbjudas inom EU fr. o. m. . Vidare föreslår att produkter med fast monterade batterier skall märkas. räcker det med att bruksanvisningen anger att varan innehåller miljöfarliga batterier. föreslår även att försäljningen av kvicksilveroxidbatterier upphör från . Regeringen har givit i uppdrag att utreda omfattningen av illegal export och import av farligt avfall från och till . Verket skall lämna förslag på lämpliga åtgärder för att komma till rätta med eventuella problem. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Inom EU arbetar man med att revidera den avfallspolicy som antogs av ministerrådet 1990. Kommissionen räknar med att lägga fram ett förslag . driver bl.a. frågan om att producentansvarsprincipen bör slås fast på EU-nivå samt att framtida EU-lagstiftning bör vara mer övergripande. Ett större spelrum måste lämnas till medlemsstaterna att besluta om hur man når uppsatta målsättningar. I övrigt pågår arbete med ett deponeringsdirektiv samt ett direktiv om PCB/PCT, där beslut väntas av ministerrådet . Direktivet om PCB/PCT föreskriver bl.a. en avveckling av använd PCB och PCB- innehållande utrustning dock senast fram till utgången av . deltog i en internationell konferens, arrangerad av tyska miljöministeriet, om avfalls- och kretsloppsfrågor . Diskussionerna kretsade i hög grad kring frågor som är centrala för , bl.a. frågan om producentansvar. Vid tredje partsmöte lyckades och EU tillsammans med få igenom ett exportförbud av farligt avfall för återvinning från till icke som ett tillägg till konventionen. Detta förbud träder i kraft . har redan lagstiftat om ett sådant förbud i den förordning som kompletterar EG:s transportförordning. Så som EG:s förordning är uppbyggd med avfall fördelade efter farlighet på en grön, gul respektive röd lista där avfall listat på den gröna listan inte bedöms som "farligt" utan kan exporteras utan kontroll. Det återfinns några ämnen som avviker i hanteringsavseende genom att de enligt anses som farliga och omfattas av exportförbudet men enligt transportförordningens regler bedöms som avfall på den gröna listan. driver därför frågan att EU skall uppgradera dessa ämnen till den gula listan så att de därmed omfattas av exportförbudet. har i den svenska förordningen haft dessa ämnen på den gula listan. Biologisk mångfald och naturskydd 8.1 Inledning beslutade om en strategi för biologisk mångfald med grundläggande principer för bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald. Strategin omfattar dels en miljöanpassning av olika samhällsverksamheter dels skydd av värdefulla naturområden. lämnade i samarbete med andra närmast berörda statliga verk och institutioner en beskrivning av läget beträffande den biologiska mångfalden i , den s.k. landstudien. På basis av främst landstudien har aktionsplaner för biologisk mångfald rörande jordbruk, skogsbruk, fiske och fysisk planering redovisats av , , respektive . Vidare har utöver en aktionsplan för det egna ansvarsområdet även utvärderat de sektorsvisa aktionsplanerna .