prop · GJ03184 · 1996-01-01 00:00:00 — Som uttalat är det angeläget med en utvärdering av erfarenheterna från nämnden. I likhet med och JK anser regeringen emellertid att nämnden ännu inte har handlagt ett tillräckligt stort antal ärenden för att en utvärdering skall vara meningsfull. Ett ytterligare skäl för att avvakta med utvärderingen är den väsentliga förändring av avskiljandeförfarandet som regeringen föreslår i föregående avsnitt. Det är av värde om effekten av förändringen kan ingå i utvärderingen. 12.3 Regler för avskiljande -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: De nuvarande reglerna för avskiljande bör| | inte vidgas. Skälen för regeringens bedömning: anförde i det betänkande som nämns ovan att regeringen bör överväga möjligheten att vidga de nuvarande förutsättningarna för avskiljande. Uttalandet gjordes i samband med behandlingen av två motioner i vilka det framfördes att det är orimligt att avskiljandereglerna saknar koppling till den kommande yrkesrollen. Utskottet erinrade om lärosätenas ansvar när det gäller godkännande av praktiska moment på undervisnings- och vårdområdena. Det är enligt utskottet rimligt att förutsätta att godkända prov visar att studenten bedömts lämplig för den kommande yrkesverksamheten. framförde vid JK:s tidigare nämnda inspektion att nämndens verksamhetsområde är väl avvägt och att det inte finns några gränsdragningsproblem gentemot det disciplinära förfarandet som varje högskola har att svara för. Enligt nämndens uppfattning finns därför inte skäl att överväga några förändringar vad avser nämndens verksamhetsområde. I ett yttrande över revisorers rapport inom hälso- och sjukvården tog upp frågan om hur en students olämplighet för det yrke studierna syftar till bör behandlas. Nämnden har under sin hittillsvarande verksamhet gjort studiebesök på ett flertal högskolor. har därvid erfarit att det i princip, även i fall där nämnden inte kan fatta beslut om avskiljande, finns ett behov av att skilja den studerande från en utbildning när det är uppenbart att den studerande på grund av bristande förutsättningar är olämplig för det yrke som studierna syftar till. När företrädare för och högskolan har penetrerat frågan har det ofta visat sig att det avsedda resultatet hade kunnat nås genom en mer konsekvent och fast tillämpning av gällande regler om prövning och bedömning av olika prov och av praktik, där sådan ingår i utbildningen. framhåller att det ankommer på högskolan att i samband med att studenten går igenom olika delar av utbildningen pröva om studenten har gjort detta med godkänt resultat. Prövningen avser såväl genomgångna kurser och prov som genomgångna praktikperioder. Ett avskiljande från studier på grund av olämplighet för den kommande yrkesrollen i de fall då ett avskiljande inte kan ske enligt föreskrifterna i 4 kap. 6 § högskolelagen bör då kunna ske genom att den studerande inte godkänns. Nämndens uttalanden i yttrandet har remissbehandlats (tillsammans med den skrivelse från JK som nämnts i föregående avsnitt). Många remissinstanser delar helt uppfattning. Flera understryker att ytterligare reglering inte behövs. Ett antal instanser tar, med hänsyn till studentens rättssäkerhet, avstånd från att i högskolelagen införa att olämplighet för det yrke studierna syftar till kan utgöra grund för avskiljande. Det upplevs som vanskligt att inom ramen för ett avskiljandeförfarande göra bedömningar av en students förmåga och lämplighet att utöva ett visst yrke. Många remissinstanser anser att det i första hand är högskolornas ansvar att bedöma en students lämplighet för den kommande yrkesverksamheten, men att högskolelagen ändå bör kompletteras med en möjlighet till avskiljande av en student som bedöms olämplig för det yrke studenten utbildar sig till. De möjligheter som redan finns för att åstadkomma en mer konsekvent och fast tillämpning av gällande regler om prövning och bedömning av olika prov och av praktik har påtalats både av högskolorna och andra. ansåg i det tidigare nämnda betänkandet att regeringen bör söka klarlägga i vilken utsträckning högskolorna genom att underkänna prov förmår studenter, som bedöms olämpliga för den avsedda yrkesverksamheten, att avbryta utbildningen. Regeringen har därför i samband med den remissbehandling som nämndes i föregående avsnitt ställt motsvarande fråga till högskolorna. Av svaren framgår att högskolorna saknar statistik på området. En del högskolor redovisar att ett fåtal studerande, som bedömts olämpliga för den avsedda yrkesverksamheten, har förmåtts avbryta utbildningen. Många redovisar högskolans agerande vid underkännande eller avrådan. Flera högskolor framför synpunkter och förslag på hur högskolorna bör agera. Flera högskolor anger att underkännande av prov och av moment som avser yrkespraktik kan fylla en bättre funktion än vad som varit fallet. Flera högskolor har infört begränsningar i antalet provtillfällen och praktikmoment. Några högskolor har aviserat en översyn av dessa frågor.Enligt regeringens mening är det främst i utbildningar som leder till vård- eller undervisningsyrken som det kan vara aktuellt att avskilja studenter som är olämpliga för det yrke studierna syftar till. Regeringen instämmer i Högskolans avskiljandenämnds uppfattning att sådant avskiljande bör kunna göras genom att den studerande inte godkänns vid prövning och bedömning av olika prov och av praktikmoment. Underkännande av prov, och särskilt av moment som avser yrkespraktik, synes inte alltid ha använts i den utsträckning som kunde ha varit möjlig. Regeringen anser att det är viktigt att högskolorna har förmåga att hantera dessa svåra ärenden. Frågorna bör lyftas upp och diskuteras inom högskolorna för att underlätta framtida beslut. En diskussion mellan högskolorna är nödvändig för att få fram tydliga principer för i vilka fall underkännande eller avrådan bör tillgripas. Det bör också finnas rutiner, som är kända för både lärare och studenter, för hur dessa frågor skall hanteras. har i sin tillsynsverksamhet erfarit att det hos universitet och högskolor råder oklarhet om hur man skall förfara med studenter som brister i studieaktivitet. Denna oklarhet upplevs som ett problem både i den grundläggande högskoleutbildningen och i forskarutbildningen. Frågan har ställts på sin spets i ett ärende - som är föremål för bedömning hos JK - där ett universitet beslutade att en passiv doktorand förverkat sin studieplats. har för avsikt att - efter det att JK har redovisat sin bedömning - ta upp frågan inom ramen för verkets tillsynsverksamhet. Regeringen kommer sedan att vidta de åtgärder som kan behövas för att lösa eventuella kvarstående problem. De nya reglerna för grundläggande och särskild behörighet samt urval till högre utbildning bör träda i kraft vid antagningen inför studier . Sammanfattning av delbetänkandena Allmän behörighet för högskolestudier (SOU 1995:41) och Behörighet och urval - Förslag till nya regler för antagning till universitet och högskolor (SOU 1995:71), samt av promemorian Gymnasieskolan - en bred grund för högskolan! (Ds 1995:56). Sammanfattning av delbetänkandet Allmän behörighet för högskolestudier (SOU 1995:41) gällande bestämmelser för allmän behörighet för högskolestudier fastställdes innan den nya gymnasieskolans form och innehåll var fastslagna. kommer de första eleverna från den nya gymnasieskolan att söka till högre utbildning. Utredningen om uppföljning av universitets- och högskolereform, RUT- 93, har av regeringen fått i uppdrag att föreslå bestämmelser för allmän behörighet, som skall komma att gälla från och med . Utredningen föreslår att benämningen allmän behörighet ändras till grundläggande behörighet. Utredningen föreslår att den aktuella paragrafen i högskoleförordningen preciseras så att för allmän behörighet för studerande från ett nationellt program i den nya gymnasieskolan krävs - lägst betyget Godkänd på kurser motsvarande av programmet - lägst betyget Godkänd i samtliga kärnämnen, dvs. dekurser som är gemensamma för samtliga nationella gymnasieprogram, med undantag för ämnena idrott och hälsa samt estetisk verksamhet. - lägst betyget Godkänd på specialarbetet. Utredningen vill även behålla gällande regler som innebär att även den som har motsvarande svensk eller utländsk utbildning eller den som genom annan verksamhet förvärvat motsvarande kunskaper är behörig, respektive den s.k. 25:4- regeln. Utredningen diskuterar också hur reglerna om motsvarandebedömning bör tillämpas i olika fall, bl.a. för studerande från den kommunala vuxenutbildningen och för studerande som läst ett reducerat program i gymnasieskolan. Sammanfattning av delbetänkandet Behörighet och urval - Förslag till nya regler för antagning till universitet och högskolor (SOU 1995:71) Utredningen föreslår att behörighetskraven skall ändras med anledning av den nya gymnasieskolans betygssystem. De föreslår inledningsvis att den allmänna behörigheten istället bör kallas grundläggande behörighet. Utredningen presenterar ett förslag med standardbehörigheter. Dessa skall kunna användas för att uttrycka den särskilda behörigheten för större delen av de sökalternativ som förekommer i högskolan och som är avsedda för nybörjare. Utredningen lämnar förslag på 16 standardbehörigheter. Den första skall utgöras av den grundläggande behörigheten. skall fastställa standardbehörigheter och en förteckning för vilka utbildningsområden som normalt hör till var och en av dessa. Den enskilda högskolan skall själv avgöra vilka standardbehörigheter och eventuella andra förkunskapskrav som skall gälla som särskild behörighet för högskolans utbildningar. Utredningen föreslår att en enskild person skall kunna få prövat om han/hon uppfyller kraven för en viss standardbehörighet eller ej, även om vederbörande inte söker till en viss utbildning. Utredningen föreslår att det centrala och det lokala antagningssystemet bör samordnas.Vidare anser de att det skall finnas flera olika metoder för urval och att urvalsmetoden anpassas till den utbildning det gäller och de speciella förutsättningar som gäller för denna. Utredningen föreslår att man som en komplettering till nu gällande urvalsmetoder inför urval på särskild grund i högskoleförordningen. Denna urvalsmetod skall användas för att kunna ta hänsyn till speciella förkunskaper eller erfarenheter vid antagningen som kan anses vara meriterande för utbildningen. Utredningen diskuterar betyg som urvalsinstrument och i samband med detta de tidigare och de nya gymnasiebetygen och deras respektive värde som urvals- och prognosinstrument. Vidare diskuteras även hur de nya betygen skall värderas, dvs. efter vilken metod ett jämförelsevärde skall framtas. De presenterar i samband med detta tre olika modeller för beräkning av betygsjämförelsetal, av vilka de rekommenderar modell 3. I anslutning till det diskuteras hur olika kurser skall värderas i ett sammantaget betygsjämförelsetal. Utredningen föreslår att det skall införas en studenthandbok, vari information skall presenteras om samtliga högskoleutbildningar och vilka behörighetskrav som gäller på olika lärosäten. Ansvarig för studenthandboken skall då vara . Vidare diskuterar de möjligheterna att tillhandahålla sådan information på Internet. Utredningen föreslår att regeringen inför begreppet antagningsalternativ. Ett antagningsalternativ föreslås dels precisera vilken studerandeplats en sökande söker till, dels vilka rättigheter och skyldigheter en antagen student har. Utredningen föreslår att det vid varje högskola skall finnas en lokal antagningsordning. Denna skall precisera de regler som används vid antagning av studenter. Vidare tar utredningen upp frågan om studentens insyn i antagningsprocessen. Slutligen diskuteras vissa utvidgningar i möjligheten att överklaga antagningsbeslut. Utredningen diskuterar hur den sökande ska få sin behörighetsstatus uttryckt i standardbehörigheter bestämd, samt om ett sådant besked skall kunna överklagas. Utredningen föreslår en rad ändringar i högskoleförordningen som följd av de förslag som framförs. Sammanfattning av promemorian Gymnasieskolan - en bred grund för högskolan! (Ds 1995:56) Syftet med promemorian Gymnasieskolan - en bred grund för högskolan! har varit att utifrån gymnasieskolans synvinkel lyfta fram frågor om behörighet och urval till högskolan till diskussion. När det gäller allmän behörighet anför arbetsgruppen att kursplanen i svenska som andraspråk har sådan kunskapsnivå att ämnet kan utgöra grund för allmän behörighet. Arbetsgruppen är positiv till det system med standardbehörigheter som föreslår, men vill att kurser från andra program än Naturvetenskaps- och Samhällsvetenskapsprogrammen också skall finnas med bland standardbehörigheterna. Därför föreslås att tillsammans med får i uppdrag att gå igenom vilka kurser som bör ingå i en förteckning över standardbehörigheter. För att eleverna skall kunna planera sina högskolestudier anser arbetsgruppen att en sådan förteckning skall fastställas av regeringen i högskoleförordningen eller av i samråd med . Enligt arbetsgruppen går det nya betygssystemet i gymnasiet att använda för urval och bör betyg även i fortsättningen vara den viktigaste urvalsgrunden. I betänkandet diskuteras tre metoder att bestämma ett jämförelsetal som skulle kunna användas för betygsurval. Arbetsgruppen förordar en modell där de bästa betygen i av kurserna i slutbetyget från en fullständig gymnasieutbildning skall räknas samt att betyg i längre kurser skall väga tyngre än betyg i kortare kurser. Vidare skall beräkningsmetoden för betygsjämförelsetal fastställas i högskoleförordningen och vara lika för alla oavsett utbildning. Sammanställning av remissyttranden över delbetänkandet Allmän behörighet för högskolestudier (SOU 1995:41) Yttranden över delbetänkandet har avgivits av Statskontoret, (), , , , , (), , , , , , , , , , , /, /, , , , , , /, , , i , , i , , i , , Stiftelsen , Statens skolor för vuxna; , Statens skolor för vuxna i , lantbruks- universitet, , kommun, kommun, , , , , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , Akademikers , i , i , Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , Sam- arbetsorganisationen för vuxenstuderande, , , i , i , i , i /, i , i . Dessutom har särskilt yttrande inkommit från idrottslärarna vid gymnasium. Remissinstanserna instämmer till övervägande del i de övergripande dragen i utredarens förslag. Ett tiotal instämmer till fullo med utredarens förslag. Universiteten i , , och tillstyrker helt eller i hög utsträckning förslaget i sin helhet. Flera instämmer i, ingen bestrider, utredarens påstående att det inte kan ligga i linje med intentionerna med den nya gymnasieskolan att en elev skall kunna endast passivt närvara i vissa kurser. anser att utredarens förslag i större utsträckning borde ha präglats av att behörighetsprövningen decentraliserats till de enskilda lärosätena, det ökade studentutbytet samt att RUT-93:s förslag om standardbehörigheter ställer behörighetsfrågan i ett nytt ljus. , , och förutsätter att de även framledes kommer att kunna få ge dispens från kravet på allmän behörighet. De anser att det bästa urvalsinstrumentet och även prognosinstrumentet för de konstnärliga högskolorna är de särskilda konstnärliga urvalsprov som de låter samtliga sökande få genomgå. anser att gymnasiet i mycket liten utsträckning innehåller undervisning som på något som helst sätt förbättrar de sökandes möjligheter att studera på . anser om utredningens förslag att om så görs leder detta till en icke obetydlig höjning av kraven för allmän behörighet . saknar genomgående mer redovisning av analysen och kommentarer från utredaren, samt redovisning av erfarenheter som stöder deras förslag. RRV, som poängterar att de kommenterar förslaget strikt ur ett effektivitetsperspektiv, anser att utredaren endast redovisar ett generellt resonemang. De efterlyser genomgående mer empiri och resonemang från utredaren. är i princip positiva till betänkandet, och anser att det utgår från den nya gymnasieskolan och dess förutsättningar. folkhögskolestuderandes förbund kritiserar att utredarens förslag bekräftar högskolans teoretiska inriktning, vilken de tycker är beklaglig. förkastar i princip hela förslaget, eftersom de inte accepterar betyg som en kunskapsmätare, och ej heller som urvalsinstrument. Allmän behörighet för studerande från gymnasieskolan En mycket klar majoritet instämmer i princip med den av utredaren föreslagna ändringen av 4 § i högskoleförordningen. Nästan samtliga remissinstanser instämmer i förslaget om minst betyget Godkänd i av kurserna. Två stycken anser att det borde vara krav på . En tydlig majoritet anser att det skall krävas minst betyget Godkänd i samtliga kärnämnen, förutom idrott och hälsa, samt estetisk verksamhet. anser att kraven på engelska för allmän behörighet bör höjas. Vidare skriver de: Det bör särskilt beaktas att just denna garanti för en bred bas från gymnasieskolan utgör en återhållande faktor i de krav på s k collegeår mellan gymnasieskola som framförs från tid till annan .Karolinska institutet och anser att även historia borde vara kärnämne. Majoriteten tillstyrker utredarens förslag om krav på minst betyget Godkänd på specialarbetet. , , , och kommun instämmer i förslaget, men vill tillfoga att specialarbete bör införas även i Komvux, då specialarbetet är en viktig förberedelse och erfarenhet inför högre studier. anser att det inte finns någon anledning att kräva betyget Godkänd på specialarbetet från vare sig gymnasiet eller komvux, då studenterna får lära sig självständigt, vetenskapligt arbete i högskolevärlden. Majoriteten av remissinstanserna delar utredarens uppfattning att kärnämnena idrott och hälsa samt estetisk verksamhet kan undantas från kravet på betyget Godkänd. Flera av dessa instämmer i utredarens bedömning att dessa ämnen kan undantas, då de inte ingår i komvux. Flera remissinstanser invänder mot att undanta dessa två ämnen. /och kommun anser att dessa två kärnämnen bör ingå, då det annars sänder en signal till eleverna att ämnena inte är viktiga. , , och idrottslärarna vid gymnasium anser att idrott och hälsa bör ingå enligt nämnda skäl. anför samma skäl vad gäller estetisk verksamhet. samt /är av åsikten att behörigheten till högskolan borde lägga större vikt vid den kommunikativa förmågan. föreslår att det tydligt bör stå angivet i gymnasie- betyget om betyget ger allmän behörighet eller ej. anser att svenska som andraspråk inte skall vara behörighetsgivande på lärarutbildningar, eftersom det ställs höga krav på lärarens kunskaper i svenska. Staten skolverk påpekar att svenska som andraspråk redan är ett kärnämne, sedan beslut . Allmän behörighet eller grundläggande behörighet Ett mindre antal remissinstanser anser att grundläggande behörighet vore en bättre benämning än allmän behörighet. Majoriteten har dock inte kommenterat denna fråga. Sammantaget efterfrågar de mindre högskolorna i högre utsträckning en mer enhetlig, centraliserad bedömning och regelverk för motsvarandebedömningar än vad universiteten gör. Detta efterfrågas också av RRV. Ett betydande antal är tveksamma till det s.k. samlade betygsdokumentet från Komvux, då detta inte ger en tydlig bild av kunskaperna hos den sökande på samma sätt som ett gymnasiebetyg eller ett intyg från gymnasiet. Särskilt kritiska till ett samlat betygsdokument är . Ett flertal av remissinstanserna tycker att uttrycket erforderliga kunskaper i svenska bör preciseras. efterfrågar ett klarläggande vad gäller behörighet via en kombination av gymnasium och komvux. En stor andel framhåller att det är viktigt att tydligare fastslå regler för bedömning av allmän behörighet för studenter med invandrarbakgrund. Flera anser också att reglerna bör möjliggöra en generös bedömning av utländska betyg. Vidare understryks betydelsen av att lösa frågan om allmän behörighet för elever med folkhögskolebakgrund, så att regelverket är fastslaget . är av den åsikten att det inte är nödvändigt med krav på svenskkunskaper, i de fall undervisningen bedrivs helt eller till stor del på engelska. Allmän behörighet genom 25:4-regeln En stor majoritet tycker att 25:4-regeln bör finnas kvar. Ett mindre antal remissinstanser anser att studerande från 25:4-kvoten har en tydligt högre avbrottsfrekvens. Flera anser att det borde ställas samma formella kunskapskrav på sökande via 25:4-regeln som på studenter med gymnasiebetyg. anser att det bör ställas krav på gymnasiebetyg i matematik för denna grupp. De som anser att det bör ställas högre krav på sökande via 25:4-regeln är , och kommun. I regeringens remiss ställdes frågan om det räcker att endast ställa krav på betyget Godkänd i kärnämnena svenska, engelska och matematik I stort sett samtliga remissinstanser framhåller att det inte räcker med betyget Godkänd i endast dessa tre kärnämnen. kommun, i och anser att förslaget är bra eller godtagbart. , , , Statens skola för vuxna i , för vuxenstuderande, kommun samt LO anser att en begränsning av antalet kärnämnen skulle begränsas till svenska, engelska, matematik och samhällskunskap. vill begränsa ämnena till svenska och engelska. Sammanställning av remissyttranden över delbetänkandet Behörighet och urval - förslag till nya regler för antagning till universitet och högskolor (SOU 1995:71) samt promemorian Gymnasieskolan - en bred grund för högskolan! (Ds 1995:56) Remissinstanserna avseende delbetänkandet Behörighet och urval - Förslag till nya regler för antagning till universitet och högskolor (SOU 1995:71) Yttranden över SOU 1995:71 har avgivits av Statskontoret, (), , , , , Verket för högskoleservice (VHS), (), , Kungl. Tekniska högskolan (KTH), , i , i , , , Kungl. i , i , , , /, , , , Stiftelsen , , , , /, , , , (), , , , /, , , Högskoleutbildningen på , Statens skolor för vuxna i , , , kommun, kommun, , , , kommun, kommun, kommun, kommun, , , (), i (LO), (), Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , läns vårdhögskola, högskola i , , i , i , i , i , i , i , i och i , , för vuxenstuderande (), Folk- högskolestuderandes Förbund och (). Dessutom har yttranden kommit in från de tekniska fakulteterna vid , och , naturvetenskapliga fakulteten vid , den matematisk-naturvetenskapliga fakulteten vid , , i , , ABB Industrigymnasium, i svenska som andraspråk, för Lärare i Moderna Språk, , Språkgruppen, Universitets Studentkår (), Studievägledare vid komvux i , , , , , , , , , , och , , , Teologiska doktorandrådet, Vårdhögskolornas rektorskollegium, Väggaskolan och . Remissinstanserna avseende promemorian Gymnasieskolan - en bred grund för högskolan! (Ds 1995:56) Yttranden över Ds 1995:56 har avgivits av Statskontoret, (), , , , , , (), , Kungl. Tekniska högskolan (KTH), , i , i , , Kungl. , i , , , /, , , , Stiftelsen , , , , /, , , , (), , , , /, , , , Högskoleutbildningen på , Statens skolor för vuxna i , Statens skolor för vuxna i , , , , kommun, kommun, kommun, , , Ystads kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, i , i , i , i län, i , , , (), i (LO), (), Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , Hälsohögskolan i , , i , Vård- högskolan i , i , i , i , i och i , och (). Dessutom har yttranden kommit in från , ABB Industrigymnasium, i svenska som andraspråk, Språkgruppen, Universitets Studentkår () och Väggaskolan. Många remissinstanser understryker att de anser att universitets- och högskolereform var viktig för att skapa en ökad mångfald inom den svenska utbildningen. Ingen uttrycker att reformen var ett steg i fel riktning. Ett flertal remissinstanser anser att behörighets- och urvalssystemet tydligt måste avspegla och harmoniera med dels högskolevärldens ökade mångfald, dels den nya gymnasieskolans utformning. Ett genomgående tema i remissyttrandena är att de poängterar vikten av att regeringen innan ger tydliga och klara besked om behörighets- och urvalssystemet.