prop · GJ03127 · 1996-01-01 00:00:00 — | | I en framställning till föreslås att | | offentlighets-principen skall gälla också hos enskilda | | organisationer för statligt finansierade projekt. | | En stor del av det svenska biståndet går till olika enskilda | | organisationer för deras biståndsprojekt. Bistånden administreras| | till största delen av | utvecklingssamarbete (Sida) som är en statlig myndighet där | | offentlighetsprincipen är tillämplig. För att en enskild | | organisation skall få statliga biståndspengar krävs att den an- | | söker om detta hos Sida. Vidare skall den organisation som | | erhållit biståndspengar fortlöpande rapportera till Sida om sin | | verksamhet. Dessa rapporter är enligt huvudregeln offentliga | | hos Sida. Även om allmänheten inte har direkt insyn i den | | enskilda organisationens verksamhet, får allmänheten insyn i den| | verksamhet som är statligt finansierad genom de ansökningar och | | rapporter som är en förutsättning för att erhålla biståndspengar.| | Denna insyn får anses tillräcklig. Det finns därför inte skäl att| | införa några regler som gör att handlingar hos enskilda organisa-| | tioner skulle bli allmänna handlingar. | | | | | | | | 14 Offentlighetsprincipen och myndigheters hantering av | | framställningar om utlämnande av stora mängder allmänna handlingar| | Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de som yttrat sig delar eller har inget att invända mot promemorians bedömning (ombudsmän, , Kammarrätterna i och , Justitiekanslern, , i , och ). anser att frågan behöver övervägas ytterligare. Försvarsmakten vidhåller sin uppfattning att det behövs en översyn av berörda författningar. menar att det närmare kan övervägas att göra ett förtydligande i tryckfrihetsförordningen (TF) för att bekräfta den rättspraxis som det ges uttryck för i promemorian. framhåller styrelsen att det är av största vikt att sådana överväganden inte kan uppfattas som inskränkningar i offentlighetsprincipen. har angett att man inte har något att invända mot övervägandena i promemorian i annan mån än att genomgången av de situationer där massutlämnanden kan förekomma är ofullständig och därför inte kan läggas till grund för generella slutsatser av den omfattning som gjorts. Skälen för regeringens bedömning: Försvarsmakten har i en framställning till pekat på att i några fall har en speciell form av begäran om utlämnande av allmänna handlingar aktualiserats inom försvaret. Det har varit fråga om situationer där enskilda har begärt att få ut en stor mängd handlingar i ett specifikt ärende. har i en skrivelse, som inte behandlats i promemorian, hemställt om en ändring av 7 kap. 15 § sekretesslagen. Bakgrunden till framställningen är att i samband med att ansvaret för folkbokföringen överförts från kyrkan till skattemyndigheterna, har regeringen beslutat att kyrkoarkiven skall mikrofilmas för tiden fram till och att arkiv och filmer därefter fortlöpande skall överföras till landsarkiven. En del av de uppgifter som finns i detta material omfattas av folkbokföringssekretess enligt 7 kap. 15 § jämfört med 13 kap. 4 § sekretesslagen. Av skrivelse framgår att efterfrågan bland släktforskare och andra att få ta del av dessa folkbokföringsuppgifter är betydande. Vid sådana framställningar om att få ta del av handlingar sker en sekretessprövning som är svår att förena med tillgängliga resurser, skriver Riksarkivet.I sin framställning anger att det finns två sätt att möta denna situation. Antingen tilldelas och landsarkiven anslag som är dimensionerade efter den stadigt ökande arbetsbörda som kan förutses. Alternativt kommer en ändring av den aktuella bestämmelsen i sekretesslagen till stånd, så att sekretessprövning och utlämnande väsentligt underlättas. Rätten att få ta del av allmänna handlingar är en grundläggande beståndsdel i offentlighetsprincipen. Denna rätt förverkligas bl.a. genom medborgarnas frihet att utan inblandning av myndigheter själva välja vilka handlingar som de vill ta del av. Det är enligt denna princip också självklart att en medborgare inte skall behöva nöja sig med att få ett urval av uppgifter, sammanställda av myndigheten. Likaså är det för handlingsoffentligheten fundamentalt att den ger allmänheten en rätt att, om vissa delar av handlingen på grund av sekretess inte får röjas, ta del av övriga delar av handlingen. Även om dessa principer är centrala finns det naturligtvis situationer när allmänhetens begäran, helt eller delvis, inte kan tillmötesgås. Det kan gälla situationen när den eftersökta handlingen inte går att identifiera eller när betydande hinder möter mot att handlingar tillhandahålls(2 kap. 12 § TF). Exempel på betydande hinder kan vara att sökanden begärt att få ta del av handlingar i en sådan omfattning att myndigheten genom utlämnandet hindras att fullgöra andra arbetsuppgifter. Följden av att det föreligger betydande hinder kan dock aldrig vara att handlingarna över huvud taget inte lämnas ut. Däremot måste den sökande räkna med att hans eller hennes framställning kan ta tid att effektuera. Som det redogörs för i promemorian har det därutöver genom främst Regeringsrättens ställningstaganden visats på lösningar som i en del fall av utlämnande av ett stort antal handlingar kan ge myndigheterna vägledning i hur sådana framställningar kan hanteras. De problem som har fäst uppmärksamhet på har stor likhet med de som påtalats av Försvarsmakten. Även om det förekommer framställningar om att få ta del av ett stort antal handlingar i andra situationer än av de slag som redovisats i promemorian, bör man enligt regeringens uppfattning vara försiktig med att föreslå förändringar som skulle leda till att information hos myndigheterna, som inte omfattas av sekretess, undanhålls allmänheten. har pekat på ett problem som delvis ligger vid sidan av de som ligger bakom promemorians ställningstaganden. Det gäller svårigheten för en mottagande myndighet att bedöma skaderisken hos vissa uppgifter i ett material som är upprättat av en annan myndighet. Reglerna om allmänna handlingars offentlighet bygger på att det är den myndighet som förvarar en handling som också skall ta ställning till en begäran om dess utlämnande (2 kap. 14 § TF). Från denna regel görs i TF undantag i några alldeles speciella fall, t.ex. i fråga om handlingar som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet. Vidare kan undantag göras i lagstiftning om det finns särskilda skäl. I andra fall måste den förvarande myndigheten självständigt göra sin bedömning av skade- risken. Detta hindrar emellertid inte vid tveksamhet att den förvarande myndig- heten i utlämnandefrågan inhämtar synpunkter hos den myndighet som upprättat handlingen (jfr prop. 1979/80:2, del A, s. 147). Sammantaget menar regeringen att det inte finns skäl att införa några förändringar som med stöd av tryckfrihetsförordningen inskränker rätten att ta del av allmänna handlingar. Liksom promemorian vill regeringen peka på de överväganden kring handlingsbegreppet som skall göras enligt kommittédirektiven om en ny datalag m.m. (dir. 1995:91). Enligt dessa direktiv skall en anpassning göras av offentlighetsprincipen till nya tekniska förutsättningar och förslag till grundlagsändringar skall läggas fram. 15 Statliga myndigheters tillhandahållande av allmänna handlingar enligt offentlighetsprincipen respektive i uppdragsverksamhet I betänkande 1992/93:KU38 Offentlighet och sekretess behandlades bl.a. motionen 1992/93:K406 i vilken motionären pekar på de problem som uppstår när myndigheter med uppdragsverksamhet inte anger att handlingar kan lämnas ut mot en lägre avgift enligt offentlighetsprincipen än om de lämnas ut i uppdragsverksamheten. borde, enligt motionären, hos regeringen begära ett förslag till hur medborgarnas rätt till insyn enligt offentlighetsprincipen skall säkerställas hos myndigheter med uppdragsverksamhet. gjorde följande bedömning. Frågan om myndigheternas utlämnande av allmänna handlingar antingen i uppdragsverksamhet eller i enlighet med offentlighetsprincipen har fått ett klargörande genom den ändring av förordningen om statliga myndigheters serviceskyldighet m.m. (1980:900) som trädde i kraft (SFS 1992:193). Mycket talar dock för att ändringen inte nått fram till de statliga myndigheter som i sin uppdragsverksamhet försäljer uppgifter ur allmänna handlingar. Mot bakgrund av vägledningsskyldigheten i 4 § förvaltningslagen (1986:223) åligger det myndigheterna att - utan att det särskilt begärs - informera om möjligheten att få kopia av allmän handling om detta är billigare än om uppgiften tillhandahålls i myndighetens uppdragsverksamhet. Det är enligt utskottets mening angeläget att så sker. Detta för att säkerställa att myndig- heterna lämnar de aktuella uppgifterna utan att det särskilt begärs. Enligt ut- skottet borde detta med anledning av motion K406 ges regeringen till känna. följde utskottet (rskr. 1992/93:414). Enligt bestämmelserna i avgiftsförordningen (1992:191), som trädde i kraft som den av nämnda ändringen i förordningen (1980:900) om statliga myndigheters serviceskyldighet m.m., skall en statlig myndighet ta ut avgift för att den efter särskild begäran lämnar ut t.ex. en kopia av en allmän handling (15 §). Avgiften skall tas ut med visst belopp (16- 22 §§). ombudsmän () har överlämnat ett beslut av angående () (JO 1991/92 s. 418) till regeringen (dnr 3-734/91) och väckt frågan om översyn av författningsregleringen avseende avgiftsuttag för utlämnande av allmän handling inom PRV:s verksamhetsområde. Efter regeringens beslut (dnr 2706/91) med tillstånd för PRV att sälja uppgifter ur personregister och regeringens beslut om att införa avgiftsförordningen lades JO:s framställning till handlingarna (beslut ). Regeringen har härefter i två beslut (dnr Ju94/1565 och Ku94/1267/Ka) behandlat överklagande av en länsstyrelses respektive ett landsarkivs beslut att påföra avgifter för utfående av kopior av allmänna handlingar med stöd av kungörelsen (1946:679) angående kommissionärer hos myndigheter tillhörande statsförvaltningen respektive förordningen (1995:679) med instruktion för och landsarkiven. I besluten uttalade regeringen bl.a. att den som hos en myndighet önskar ta del av en allmän handling har rätt att mot fastställd avgift få t.ex. en kopia av handlingen, att sådan avgift får tas ut med stöd av avgiftsförordningen samt att avgiftsbestämmelser i nämnda kungörelse respektive instruktion inte är tillämpliga i fall som avser rätten att enligt tryckfrihetsförordningen få kopia av allmän handling. I detta sammanhang kan också nämnas att enligt avtal (dnr Fi 95/622) har uppdragit åt en konsult att ta fram en informationsskrift som informerar om bl.a. offentlighetsprincipen, sekretesslagen och insynsregler enligt förvaltnings- och kommunallagarna. Informationen skall i första hand riktas till förtroendevalda, chefer och handläggare i kommuner och landsting. Genom de åtgärder som sålunda vidtagits kan konstateras att regeringens arbete på detta område ligger i linje med vad anfört och givit regeringen till känna. Vid en myndighets bedömning av utlämnande av uppgifter måste den alltid undersöka om det föreligger sekretess för uppgifterna enligt någon bestämmelse i sekretesslagen eller annan författning. De föreslagna förändringarna består bl.a. i att ett antal myndigheter åläggs att iaktta nya sekretessbestämmelser vilket kan komma att medföra ett visst merarbete för dem. Regeringens bedömning är att detta merarbete inte kommer att innebära några nämnvärda kostnadsökningar hos de berörda myndigheterna. Om antalet överklaganden av beslut om att inte lämna ut handlingar stiger till följd av förslaget, kommer främst domstolarnas arbetsbelastning att öka. Målökningen förväntas dock bli så marginell att den kan av med befintliga resurser. Förslaget innebär vidare att offentlighetsprincipen och sekretesslagen blir tillämpliga i en begränsad del av verksamhet. De kostnader som detta eventuellt kan åsamka måste emellertid betraktas som obetydliga. Sammanfattningsvis är regeringens bedömning att kostnadsökningen för de som berörs av förslaget kommer att bli ytterst begränsad och att den ryms inom myndigheternas befintliga resursramar. 17.1 7 kap. 11 § sekretesslagen En redaktionell ändring föreslås i 7 kap. 11 § fjärde stycket innebärande att "om uppgiften röjs" i sista meningen tas bort. 17.2 9 kap. 21 § sekretesslagen Andra stycket bör förtydligas genom att ombudsmannen ändras till "Ombudsmannen mot etnisk diskriminering", vilket är det korrekta namnet enligt lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering. 17.3 9 kap. 11 § sekretesslagen Sida:s fullständiga namn är (Sida). I 9 kap. 11 § andra stycket omnämns Sida med myndighetens äldre namn. Detta föranleder en ändring i 9 kap. 11 § andra stycket. 5 kap. 1 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5. Till första stycket har fogats en ny punkt enligt vilken sekretess gäller för uppgift som hänför sig till verksamhet som rör utredning i frågor om näringsförbud. Med detta avses bl.a. den utredning som föregår en anmälan till åklagaren om det kan finnas skäl för näringsförbud. Även uppgifterna i en sådan anmälan och uppgifter i övrigt i en utredning hos polis och åklagare om näringsförbud omfattas av den föreslagna bestämmelsen. Av skaderekvisitet framgår att det främsta syftet med bestämmelsen är att skydda uppgiften utredningen pågår så att ett kommande beslut om näringsförbud inte äventyras. I andra stycket har införts en bestämmelse om sekretess för uppgifter om misstanke om sådana brott som en konkursförvaltare är skyldig att anmäla till åklagare enligt 7 kap. 16 § konkurslagen. Sekretess för sådana uppgifter hos de myndigheter som anges skall kunna gälla i de fall det skulle försvåra en pågående eller en förutsedd brottsutredning om uppgiften lämnades ut. 7 kap. 9 § En ny bestämmelse införs i femte stycket, utformat i enlighet med lagrådets förslag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6. Den innebär att sekretess skall kunna gälla hos i dess tillsynsverksamhet över fristående skolor för uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Bestämmelsen förutsätter att uppgifterna härrör från skolans elevvårdande verksamhet eller ärenden om tillrättaförande av elever eller skiljande av elever från vidare studier. Härmed avses samma slags verksamhet eller ärenden som inom det offentliga skolväsendet. Med hänsyn till att de uppgifter som kan vara aktuella hos i tillsynssammanhang ofta torde vara av mycket känslig natur är skaderekvisitet omvänt. Det råder således en presumtion för sekretess. Bestämmelsen gäller till skydd för, förutom de personer som kan vara aktuella i ett tillsynsärende, deras närstående. Sekretessen gäller inte beslut i tillsynsärenden. Meddelarfriheten viker för tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelsen, såvitt avser uppgifter som hänför sig till annat än ärenden om tillrättaförande av elever eller skiljande av elever från vidare studier. En redaktionell ändring har gjorts i paragrafens fjärde stycke. Ändringen innebär att orden "om uppgiften röjs" i sista meningen tas bort. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 7. Ett nytt stycke 2 har införts. Det nya stycket innebär att om sekretess enligt paragrafens första stycke gäller för uppgift om enskilds personliga förhållanden och den uppgiften lämnas till en myndighet enligt särskild uppgiftsskyldighet om skolpliktiga barn (75 § folkbokföringskungörelsen [1967:495]) skall sekretessen också gälla hos den myndigheten. Sekretess skall dock inte gälla för uppgift som tas upp i beslut hos myndigheten. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8. Den sekretess som gäller enligt paragrafen i ärende om prövning av någons lämplighet att ha körkort eller traktorkort för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden har utvidgats till att också gälla i ärende om prövning av någons lämplighet att ha luftfartscertifikat eller sådant behörighetsbevis som avses i luftfartslagen (1957:297). Bestämmelsen, som är ny, behandlas i avsnitt 9. Bestämmelsen innebär att sekretess skall kunna gälla för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i ärenden om överklagande hos . Det skaderekvisit som föreskrivs innebär en presumtion för offentlighet. Sekretess skall inte gälla för uppgifter i beslut i nämndens ärenden. Syftet med bestämmelsen är att skydda sådana typiskt sett känsliga uppgifter om enskildas personliga förhållanden som kommer in till nämnden i ärenden om överklagande. 9 kap. 1 § Bestämmelsen behandlas i avsnitt 10. Den innebär att uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden som lämnas till en kommun eller ett landsting i ett ärende om förhandsbesked i en taxerings- eller skattefråga skall omfattas av samma sekretess hos kommunen eller som hos skattemyndigheten. Hos skattemyndigheten är sekretessen absolut, dvs. den gäller utan något skaderekvisit. Kommuner och landsting kan i samband med att eller en domstol prövar ett ärende eller mål om förhandsbesked i en skatte- eller taxeringsfråga få del av uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Den nya bestämmelsen medför att sekretess kan gälla för sådana uppgifter i ett förhandsbesked även t.ex. när en kommun begär att få ta del av det för att ta ställning till om den skall överklaga bekedet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11. Den innebär att den sekretess som med stöd av 5 § tredje stycket gäller beträffande uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i ärenden hos om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar utvidgas till att omfatta även ansökningar i sådana ärenden. Av de föreskrifter som gäller beträffande handläggning av detta slags ärenden följer att en person som ansöker om t.ex. eftergift av ett lån ofta torde behöva lämna uppgifter om sina personliga eller ekonomiska förhållanden som kan vara av mycket känsligt slag. Det kan gälla t.ex. uppgifter om sjukdom eller annat som kan utgöra grund för eftergift av ett lån. Bestämmelsen syftar främst till att skydda uppgifter i ansökningar om eftergift eller anstånd med betalning av lån, men gäller även beträffande uppgifter i andra slags ansökningar i dessa ärenden. Sekretessen är begränsad med ett rakt skaderekvisit och det föreligger således en presumtion för offentlighet. Ändringen i andra stycket är föranledd av att Sida:s fullständiga namn numera är . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 12. Ändringarna innebär dels att sekretess kan gälla för uppgifter hos domstolar i mål som rör brott genom vilket HIV-infektion har eller kan ha överförts, dels en allmän utvidgning av sekretessen för uppgifter i mål som avses i denna paragraf till att gälla även ärenden som rör brott som avses här. Bestämmelsen om sekretess i ärenden som rör brott som anges i paragrafen har främst till ändamål att uppgifter som skyddas i brottmålet inte skall behöva lämnas ut om de förekommer i ett ärende som har anknytning till brottet. Som exempel på sådana ärenden kan nämnas ärenden om förordnande av målsägandebiträde efter ansökan av målsäganden och ansökningar om resning i brottmål. Ändringen är endast redaktionell. Paragrafens andra stycke har förtydligats genom att ordet "ombudsmannen" ändrats till "Ombudsmannen mot etnisk diskriminering", vilket är det korrekta namnet enligt lagen (1994:134) mot etnisk diskriminering. Bilagan Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4. Den innebär att offentlighetsprincipen och sekretesslagen skall gälla för sådan verksamhet hos som består av fördelning av statsbidrag till kommuner för specialidrott inom gymnasieskolan. Departementspromemorians Några frågor om sekretess (Ds 1995:42) författningsförslag Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)1 dels att 7 kap. 11, 15 och 31 §§, 9 kap. 1, 5, 16 och 21 §§, 16 kap. 1 § och bilagan till lagen skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 7 kap. 36 och 37 §§, av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------------- | Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse | 7 kap. 11 §2 Sekretess gäller i myndighets personalsociala verksamhet för uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om enskilds personliga förhållanden hos psykolog, personalkonsulent eller annan sådan befattningshavare som särskilt har till uppgift att bistå med råd och hjälp i personliga angelägenheter, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Sekretess gäller i verksamhet som avses i första stycket för annan uppgift om enskilds personliga förhållanden än som där nämns, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretess gäller i myndighets personaladministrativa verksamhet i övrigt för uppgift om enskilds hälsotillstånd och för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som hänför sig till ärende om omplacering eller pensionering av anställd, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte i ärende om anställning eller disciplinansvar och inte heller för beslut i annat ärende som avses i detta stycke. -------------------------------------------------------------------------- | Sekretess gäller i annat fall än | Sekretess gäller i annat fall än | | som avses i första - tredje |som avses i första - tredje | | styckena i myndighets |styckena i myndighets | | personaladministrativa verk- |personaladministrativa verksamhet | | samhet för uppgift om enskilds |för uppgift om enskilds personliga| | personliga förhållanden, om det |förhållanden, om det kan antas att| | kan antas att den enskilde eller |den enskilde eller någon honom när-| | någon honom närstående utsätts för |stående utsätts för våld eller annat| | våld eller annat allvarligt men |allvarligt men om uppgiften röjs. | | om uppgiften röjs. Vidare gäller, |Vidare gäller, i den utsträckning | | i den utsträckning regeringen |regeringen föreskriver, sekretess | | föreskriver, sekretess i persona- |i personaladministrativ | | ladministrativ verksamhet hos |verksamhet hos myndighet där | | myndighet där personalen särskilt |personalen särskilt kan riskera | | kan riskera att utsättas för sådant|att utsättas för sådant men, för | | men, för uppgift om enskilds bo- |uppgift om enskilds bo- | | stadsadress, hemtelefonnummer |stadsadress, hemtelefonnummer och | | och personnummer, om det inte |personnummer, om det inte står | | står klart att uppgiften kan röjas |klart att uppgiften kan röjas utan| | utan att den enskilde eller någon |att den enskilde eller någon honom| | honom närstående lider men om |närstående lider men. | | uppgiften röjs. | | Sekretess gäller i annat fall än som avses i första - tredje styckena i myn- dighets personaladministrativa verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Vidare gäller, i den utsträckning regeringen föreskriver, sekretess i personaladministrativ verksamhet hos myndighet där personalen särskilt kan riskera att utsättas för sådant men, för uppgift om enskilds bostadsadress, hemtelefonnummer och personnummer, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretess gäller för uppgift i tjänstgöringsomdöme som upprättats inom utrikesförvaltningen. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst .