prop · GJ03182 · 1996-01-01 00:00:00 — Risken för att resenärerna skall göra ekonomiska förluster får anses vara som störst då. Lagen föreslås därför träda i kraft . Från och med ikraftträdandedagen får vid behov säkerhet som har ställts tas i anspråk för ersättning till resenärer oavsett om det gäller en paketresa eller annan resa som sker tillsammans med en paketresa. Det är utan betydelse om resan har förvärvats före eller efter ikraftträdandedagen. De garantier som redan har ställts kommer därmed att få täcka också det utökade ansvaret för stolsresenärer. Som redan har nämnts omfattar en del företag stolsförsäljningen i sitt underlag till Kammarkollegiet. Det bör också vara möjligt att inför ikraftträdandet vid behov förbereda omräkningar med hänsyn till den kommande utvidgningen av lagens tillämpningsområde. Mot bakgrund av att ansökningstiden för att kunna få ersättning ur resegarantin ändras från har Lagrådet föreslagit att en övergångsbestämmelse införs till 8 §. För att inte rättsförluster skall uppstå bör en sådan övergångsbestämmelse införas. -------------------------------------------------------------------- | 1 § Den som är arrangör eller återförsäljare av paketresor enligt| | lagen (1992:1672) om paketresor skall, innan han marknadsför en | | paketresa, ställa säkerhet hos Kammarkollegiet. Säkerheten skall| | motsvara arrangörens eller återförsäljarens åtagande mot resenärerna| | för dels paketresor, dels andra resor som sker tillsammans med | | en paketresa. Förslaget behandlas i avsnitt 6. I samband med att EG:s s.k. paketresedirektiv (90/314/EEG) genomfördes i svensk rätt gjordes vissa ändringar i resegarantilagen. En ändring var att man i denna paragraf införde en hänvisning till lagen (1992:1672) om paketresor, innebärande att tillämpningsområdet för resegarantilagen och paketreselagen gjordes överensstämmande (prop. 1992/93:95, bet. 1992/93:LU21, rskr. 1992/93:129 och SFS 1992:1673). Flera viktiga begrepp, t.ex. paketresa, arrangör, återförsäljare och resenär, finns definierade i paketreselagen. Den nu föreslagna ändringen innebär att resegarantilagens tillämpningsområde utvidgas. Förslaget innebär att den som är skyldig att ställa säkerhet innan marknadsföringen av paketresor skall ställa säkerhet också i fråga om andra resor som sker tillsammans med en paketresa. Avsikten är att skydda resenärer som köper resor som arrangeras av en paketresearrangör men där resan bara består av själva transporten, s.k. stolsförsäljning. Det gäller främst resenärer som förvärvar en resa av samma arrangör eller återförsäljare som paketresenärerna har gjort samt reser med samma transport som paketresenärerna. Det spelar ingen roll vilket transportmedel som används. Såväl flyg som båt och buss etc. omfattas. Följande situation kan anges som ett typexempel. Paketresearrangören ordnar paketresor till . Bolaget äger två egna flygplan med vilka resenärerna transporteras till . X-resor försöker fylla planen med paketresenärer så långt som möjligt. Tomma platser säljs sedan till stolsresenärer, främst studenter som vill komma billigt ner till grekiska övärlden. Planen har plats för 90 resenärer. På en resa åker 70 paketresenärer och 20 stolsresenärer (som även har returbiljett med X-resor). efter att de kommit till försätts X-resor i konkurs. Med de föreslagna bestämmelserna kommer såväl paketresenärerna som stolsresenärerna att få hemresan ordnad genom resegarantin. Detta ändras inte i fall då bolaget själv inte äger flygplanen utan hyr in transporttjänsten. Däremot kommer de resenärer som köper sin biljett direkt från ett transportföretag, t.ex. ett flygbolag, eller från en researrangör som inte ordnar paketresor inte att erhålla något skydd från resegarantin. Regeringen anser att de stolsresenärer som reser med samma arrangör och på samma transport som paketresenärer är den grupp som är mest skyddsvärd och där det för den enskilde resenären måste uppfattas som svårförklarligt varför man omfattas av garantin i det ena fallet men inte i det andra. Avgränsningen har därför gjorts så att det är dessa resenärer som omfattas. Lagrådet har påpekat att fall kan tänkas då det är naturligt att betrakta stolsresenärer och paketresenärer som deltagare i samma resa, trots att stolsresenärerna - eller en del av dem - färdas med en annan transport än paketresenärerna. Om en sådan situation uppstår blir det som får avgöra om resan kan anses ha skett tillsammans med en paketresa eller inte. Att låta alla s.k. stolsresenärer omfattas är praktiskt inte möjligt. I sådana fall skulle t.ex. de flygbolag som normalt bara tillhandahåller reguljär- transporter komma att omfattas av lagens bestämmelser. Så långtgående resenärs- skydd är inte realistiskt. Det förekommer att reseföretag har löst frågan om garanti för stolsförsäljning på frivillig väg genom en privat försäkring. Att företag har ordnat frivilliga säkerheter bör beaktas av Kammarkollegiet när beslut fattas om vilken säkerhet en arrangör eller återförsäljare skall ställa i det enskilda fallet. Enligt 4 § får Kammarkollegiet, om det finns särskilda skäl, fastställa säkerheten till ett lägre belopp än vad som annars gäller eller helt efterge kravet på säkerhet. -------------------------------------------------------------------- | 2 § Kammarkollegiet prövar om det föreligger skyldighet att ställa| | säkerhet enligt denna lag. Paragrafen är ny. har det av resegarantilagen inte uttryckligen framgått att det är Kammarkollegiet som skall pröva om ett företag skall ställa säkerhet. Detta har emellertid framgått indirekt av bestämmelsen i 4 § att kollegiet bestämmer säkerhetens belopp. Den nya bestämmelsen preciserar och tydliggör att det är Kammarkollegiet som har att göra de prövningar som föreskrivs för att utröna om skyldighet att ställa säkerhet föreligger. -------------------------------------------------------------------- | 4 a § Om en arrangör eller en återförsäljare inte ställer säkerhet| | enligt denna lag, får Kammarkollegiet förelägga honom vid vite | | att fullgöra sin skyldighet. Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. Det nuvarande garantisystemet har kritiserats för att det saknas möjligheter att ingripa effektivt då ett företag underlåter att ställa säkerhet. I förslaget införs en rätt för Kammarkollegiet att förelägga ett företag vid vite att fullgöra sin skyldighet att ställa säkerhet. -------------------------------------------------------------------- | 5 § Kammarkollegiet får, om det finns skälig anledning att anta| | att skyldighet att ställa säkerhet föreligger, ålägga den som | | marknadsför en resa att lämna de uppgifter om sin verksamhet som| | är nödvändiga för att frågan om säkerhet skall kunna prövas. Om den| | uppgiftsskyldige inte lämnar de begärda uppgifterna, får | | kollegiet förelägga honom vid vite att fullgöra sin skyldighet.Denna regel, som behandlas i avsnitt 7.1, klargör att | | Kammarkollegiet har rätt att begära upplysningar för att kunna | | avgöra om t.ex. ett företag över huvud taget bedriver verksamhet| | som omfattas av resegarantilagen. | | Innan Kammarkollegiet begär upplysningar från ett företag bör det| | givetvis finnas skälig anledning att anta att företaget bedriver| | reseverksamhet för vilken skyldighet att ställa säkerhet | | föreligger, t.ex. på grund av företagets annonsering. | | | | O | Ändringen i första stycket i förhållande till nuvarande ordning behandlas i avsnitt 7.2. Förslaget innebär att säkerheten får tas i anspråk för resenärers uppehälle, oberoende av vistelseort, således även för uppehälle i . Med uppehälle under resan avses inte bara det resmål som resenären avtalat med arrangören. Då en konkurs inträffar kan det bli nödvändigt för resenären att ta sig till en annan ort för att t.ex. invänta hemtransport. Det är då rimligt att resenären kan få ersättning för eventuella kostnader för uppehälle även på denna ort. I ett nytt andra stycke föreskrivs att ersättning får betalas ut till den som tillhandahåller uppehälle eller återresa åt en resenär. När ett företag t.ex. har försatts i konkurs är det viktigt att strandsatta resenärer i praktiken också erbjuds såväl uppehälle som hemtransport. Bestämmelsen innebär att kan utge ersättning till den som tillhandahåller dessa tjänster. Möjligheten bör utnyttjas då nämnden själv träffat överenskommelse med den som tillhandahåller tjänsterna. Det är viktigt att nämnden innan sådan ersättning betalas ut på något sätt försäkrar sig om att den som erbjuder sina tjänster verkligen kommer att tillhandahålla tjänsterna på ett tillfredsställande sätt. Naturligtvis har resenärerna efter det att de utnyttjat erbjudet uppehälle eller erbjuden återresa inga krav kvar att ställa på i dessa avseenden. -------------------------------------------------------------------- | 8 § Framställning om att säkerhet skall få tas i anspråk skall göras| | efter det att den resa, som avses med fram- | | ställningen, inställts, förklarats ej komma till stånd eller | | avbrutits eller, i fall som avses i 6 § tredje stycket, efter | | det att kostnaden uppkommit. Försummas det, upphör rätten till | | ersättning ur säkerheten. Ändringen, som behandlas i avsnitt 7.3, innebär att tiden för ansökan om ersättning ur en säkerhet förkortas från . -------------------------------------------------------------------- | 11 § Nämnden är beslutför, när ordföranden och två andra ledamöter är| | närvarande. I beslut skall lika antal företrädare för konsument-| | intressen och företagarintressen deltaga. | | Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning | | tillämpas föreskrifterna i 16 kap. om omröstning i| | tvistemål. | | Ordföranden får ensam på nämndens vägnar vidta förberedande | | åtgärder och avgöra ärenden av mindre vikt. Ordföranden får överlåta| | sådana uppgifter till handläggare vid Kammarkollegiet som utför | | kansligöromål åt . Den nya lydelsen av tredje stycket behandlas i avsnitt 7.5. Innebörden är att ordförande får delegera beslutanderätten i ärenden av mindre vikt till handläggare vid Kammarkollegiet som utför kansligöromål åt . De fall som avses är sådana som varken avser principfrågor eller bevisvärderingsfrågor. Det kan t.ex. gälla massärenden i vilka nämnden som helhet redan har tagit ställning för en viss hållning. Riktlinjerna för en sådan delegering och vad som i övrigt gäller för beslut som fattas på nämndens vägnar kan införas i arbetsordning. -------------------------------------------------------------------- | 14 § Till böter eller fängelse i högst skall den dömas som| | uppsåtligen | | 1. organiserar en paketresa utan att, innan han marknadsför | | resan, ha ställt säkerhet som krävs enligt denna lag eller | | 2. säljer eller marknadsför en paketresa, som organiseras av | | någon annan såsom arrangör, utan att ha ställt sådan säkerhet. | | Till böter skall den dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet| | 1. lämnar oriktig uppgift vid fullgörande av | | uppgiftsskyldighet som ålagts honom med stöd av 5 § eller | | 2. underlåter att fullgöra sådan uppgiftsskyldighet. | | För en gärning som avses i första stycket skall inte någon dömas| | till ansvar i den utsträckning gärningen omfattas av ett | | vitesföreläggande enligt 4 a §. För en gärning som avses i andra| | stycket 1 skall inte någon dömas till ansvar, om gärningen är | | belagd med straff i . Inte heller skall någon dömas | | till ansvar för en gärning som avses i andra stycket 2 i den | | utsträckning gärningen omfattas av ett vitesföreläggande enligt | | 5 §. | | Allmänt åtal för brott mot denna lag får väckas endast efter | | medgivande av Kammarkollegiet. Ändringen i tredje stycket innebär att ett gärning som omfattas av ett vitesföreläggande enligt den nya 4 a § inte skall kunna straffbeläggas. -------------------------------------------------------------------- | 15 § Kammarkollegiets beslut enligt 4 a § eller 5 § får inte över-| | klagas. Andra beslut av kollegiet enligt denna lag får | | överklagas hos regeringen. | | Kammarkollegiet får förordna att ett beslut om säkerhet skall| | gälla . | | beslut får inte överklagas. | | Har en säkerhet tagits i anspråk för betalning som bort utgå ur| | en annan säkerhet, får resegarantinämnden ta upp ärendet till ny| | prövning. Ändringarna behandlas i avsnitt 7.4. Ett beslut om säkerhet kan överklagas. Ett vitesföreläggande enligt 4 a § att ställa säkerhet enligt resegarantilagen bör däremot, för att vara effektivt, inte kunna överklagas. Kammarkollegiet får förordna att ett beslut om säkerhet skall gälla även om det överklagas. Härav följer att kollegiet bör kunna förelägga ett företag vid vite att komma in med beslutade säkerheter även om beslutet har överklagats. Sammanfattning av arbetsgruppens promemoria (Ds 1994:109) Resegarantilagen uppfattas som otidsenlig. Såväl lagen som dess tillämpning har i olika sammanhang kritiserats. Kritiken från resebranschens sida rör främst kostnaderna för att ställa säkerhet och det kapital som måste bindas för att bankerna skall utfärda erforderliga säkerheter. , som fram till var den myndighet som bestämde vilka företag som skulle ställa säkerhet och fastställde säkerheternas storlek, har särskilt framhållit svå- righeterna med att administrera systemet och att ge resenärerna ett fullgott skydd samt tidsutdräkten i vissa fall innan ersättning har kunnat betalas ut till resenärerna. Arbetsgruppen har fått i uppdrag att lägga fram ett förslag till garantisystem som skall vara enkelt att administrera, konkurrensneutralt och ge konsumenterna en hög skyddsnivå till låga kostnader. Arbetsgruppen har, som alternativ till nuvarande garantisystem med individuella betalningsutfästelser, diskuterat en kombination av individuell och gemensam säkerhet i form av en fond samt olika typer av försäkringar. Vidare har en uppmjukning av nuvarande garantisystem, så att garantier kan ställas på flera olika sätt, diskuterats. Inget av de garantisystem som undersökts kan anses uppfylla samtliga de krav som ställts. En kombination av individuell och gemensam säkerhet i form av en fond är den lösning som uppfyller kraven bäst. En fondlösning tillgodoser kravet att ge konsumenterna ett bättre skydd än det de nu har. Med en fond undviker man risken att en säkerhet visar sig vara otillräcklig. Utbetalningar av ersätt- ningsbeloppen kan ske snabbare. En fondlösning är vidare lättare att admini- strera än nuvarande system. Av diskuterade alternativ föreslår arbetsgruppen därför i första hand ett system byggt på en fondlösning. Arbetsgruppen föreslår även vissa andra ändringar i resegarantilagen, som t.ex. en möjlighet för tillsynsmyndigheten att förelägga reseföretag vid vite att ställa de säkerheter som myndigheten beslutat, en förkortad tid för ansökan om ersättning ur en resegaranti och en möjlighet att delegera beslutanderätten i vissa ärenden till handläggare på . Förslag till lag om ändring i resegarantilagen (1972:204) Härigenom föreskrivs dels att 1, 3-6, 8, 10, 11 och 13-15 §§ resegarantilagen (1972:204) skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 2 § och 4 a §, av följande lydelse. -------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse -------------------------------------------------------------- Föreslagen lydelse 1 § -------------------------------------------------------------- Den som är arrangör eller återförsäljare av paketresor enligt lagen (1992:1672) om paketresor skall, innan han marknadsför en paketresa, ställa säkerhet hos Kammarkollegiet. -------------------------------------------------------------- Den som är arrangör eller återförsäljare av paketresor enligt lagen (1992:1672) om paketresor skall ställa säkerhet hos Kam- markollegiet. 2 § -------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------------------- Kammarkollegiet prövar om skyldighet att ställa säkerhet enligt denna lag föreligger. 3 § -------------------------------------------------------------- Om Kammarkollegiet icke medger annat, skall säkerhet bestå av en av bank eller försäkringsbolag utfärdad betalningsutfästelse, som fullgöres vid anfordran. -------------------------------------------------------------- Säkerhet skall, om Kammarkollegiet inte medger annat, bestå av en av bank eller försäkringsbolag utfärdad individuell betal- ningsutfästelse, som fullgöres vid anfordran. Denna säkerhet skall arrangören eller återförsäljaren ställa innan han marknadsför en paketresa. För arrangörer och för återförsäljare av utom riket anordnade pa- ketresor skall säkerheten även bestå av en gemensam fond. 4 § -------------------------------------------------------------- Säkerhet skall gälla det belopp, som Kammarkollegiet med hänsyn till reseverksamhetens art och omfattning bestämmer. Beloppet skall uppgå till för arrangörer. Samma belopp skall gälla för återförsäljare av utom riket anordnade paketresor. För återförsäljare av inom riket anordnade paketresor skall beloppet vara . Om det finns särskilda skäl, får kollegiet fastställa säkerheten till ett lägre belopp eller helt efterge kravet på säkerhet. -------------------------------------------------------------- Individuell säkerhet skall gälla ett belopp om för arrangörer och för återförsäljare av utom riket anordnade paketresor. För återförsäljare av inom riket anordnade paketresor skall beloppet vara . Om det finns särskilda skäl, får Kammarkollegiet fastställa den individuella säkerheten till ett lägre belopp eller helt efterge kravet på sådan säkerhet. Till den gemensamma fonden skall arrangörer och återförsäljare av utom riket anordnade paketresor inbetala det belopp per resa som fastställs av regeringen eller den myndighet rege- ringen bestämmer. Den gemensamma fonden tas i anspråk om den individuella säker- heten är otillräcklig. Om även den gemensamma fonden visar sig vara otillräcklig, får Kammarkollegiet ta upp lån för att täcka utbetalningar av ersättning enlig beslut. 4 a § -------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------------------- Om en arrangör eller en återförsäljare inte ställer säkerhet enligt denna lag, får Kammarkollegiet förelägga honom vid vite att fullgöra sin skyldighet. 5 § -------------------------------------------------------------- Kammarkollegiet får ålägga arrangörer och återförsäljare att lämna de uppgifter om sin verksamhet som är nödvändiga för att frågan om säkerhet skall kunna prövas. Om den uppgiftsskyldige inte lämnar de begärda uppgifterna, får kollegiet förelägga honom vid vite att fullgöra sin skyldighet. -------------------------------------------------------------- Kammarkollegiet får ålägga arrangörer och återförsäljare att lämna de uppgifter om sin verksamhet som är nödvändiga för att frågan om säkerhet skall kunna prövas. Detsamma gäller dem som marknadsför arrangemang vilka framstår som paketresor. Om den uppgifts- skyldige inte lämnar de begärda uppgifterna, får kollegiet före- lägga honom vid vite att fullgöra sin uppgiftsskyldighet. 6 § -------------------------------------------------------------- Säkerhet får tas i anspråk för att betala tillbaka pengar som betalats för en paketresa som blir inställd eller av annan anledning inte blir av. I fråga om paketresor som har påbörjats men inte slutförts får säkerheten tas i anspråk för resenärers uppehälle i utlandet, deras återresa och skälig ersättning till dem för värdet av de förmåner som de gått miste om genom att resan avkortats. -------------------------------------------------------------- Säkerhet får tas i anspråk för att betala tillbaka pengar som betalats för en paketresa som blir inställd eller av annan anledning inte blir av. I fråga om paketresor som har påbörjats men inte slutförts får säkerheten tas i anspråk för resenärers uppehälle på resmålet, deras återresa och skälig ersättning till dem för värdet av de förmåner de gått miste om genom att resan av- kortats. Om en arrangör eller en återförsäljare som ställt säkerhet har försatts i konkurs eller måste antas vara på obestånd, får säkerheten tas i anspråk även för att betala nödvändiga kostnader för dels biträde åt deltagare i paketresor som avbrutits, dels utredning i ärenden om ianspråktagande av säkerhet. Pengar som betalats ut får återkrävas från resenären endast om denne genom otillbörligt handlande orsakat en kostnad som medlen tagits i anspråk för. 8 § -------------------------------------------------------------- Framställning om att säkerhet skall få tagas i anspråk skall göras efter det att den resa, som avses med framställningen, inställts, förklarats ej komma till stånd eller avbrutits eller, i fall som avses i 6 § andra stycket, efter det att kostnaden uppkommit. Försummas det, upphör rätten till ersättning ur säkerheten. -------------------------------------------------------------- Framställning om att säkerhet skall få tagas i anspråk skall gö- ras efter det att den resa, som avses med framställningen, inställts, förklarats ej komma till stånd eller avbrutits eller, i fall som avses i 6 § andra stycket, efter det att kostnaden uppkommit. Försummas det, upphör rätten till ersättning ur säkerheten. 10 § -------------------------------------------------------------- Nämnden består av ordförande och fyra andra ledamöter, av vilka två utses bland personer, som kan anses företräda konsumentintressen, och två bland personer, som kan anses företräda företagarintressen. För varje ledamot skall det finnas ett tillräckligt antal ersättare. Ordföranden och ersättare för honom skall vara eller ha varit ordinarie domare. -------------------------------------------------------------- Nämnden består av ordförande och fyra andra ledamöter, av vilka två utses bland personer, som kan anses företräda konsu- mentintressen, och två bland personer, som kan anses företräda företagarintressen. För ordföranden och för de andra ledamöterna skall det finnas ett tillräckligt antal ersättare. Ordföranden och ersättare för honom skall vara eller ha varit ordinarie domare. Ordföranden, andra ledamöter och ersättare förordnas av regeringen. 11 § Nämnden är beslutför, när ordföranden och två andra ledamöter är närvarande. I beslut skall lika antal företrädare för konsumentintressen och företagarintressen deltaga. Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning tillämpas föreskrifterna i 16 kap. om omröstning i tvistemål. Ordföranden kan ensam på nämndens vägnar företaga förberedande åtgärd och pröva ärende av mindre vikt. -------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------------------- Ordföranden får förordna handläggare vid nämndens kansli att på nämndens vägnar besluta i ärenden av enkel beskaffenhet. 13 § -------------------------------------------------------------- Kammarkollegiet skall återlämna säkerhet, som icke längre fyller något ändamål. -------------------------------------------------------------- Kammarkollegiet skall återlämna individuell säkerhet, som icke längre fyller något ändamål. 14 § -------------------------------------------------------------- Till böter eller fängelse i högst skall den dömas som uppsåtligen 1. organiserar en paketresa utan att, innan han marknadsför resan, ha ställt säkerhet som krävs enligt denna lag eller 2. säljer eller marknadsför en paketresa, som organiseras av någon annan såsom arrangör, utan att ha ställt sådan säkerhet. -------------------------------------------------------------- Till böter eller fängelse i högst skall den dömas som uppsåtligen 1. organiserar en paketresa utan att, innan han marknadsför resan, ha ställt säkerhet som krävs enligt denna lag eller 2. säljer eller marknadsför en paketresa, som organiseras av någon annan såsom arrangör, utan att ha ställt sådan säkerhet eller 3. underlåter att inbetala enligt denna lag fastställda belopp till den gemensamma fonden.