prop · GJ038 · 1996-01-01 00:00:00 — Enligt den numera upphävda fiskeriförordningen (1982:126) kunde fisk som tagits i beslag och som uppenbarligen borde förklaras förverkad släppas ut i det vattenområde där den fångats. Förfarandet förutsatte att fisken var levnadsduglig och att utsättandet kunde ske utan särskilda kostnader eller besvär. Någon sådan bestämmelse finns inte . Detta har tolkats så att det får förutsättas att fisken alltid skall överlämnas till polisen i stället. ifrågasätter om inte den tidigare regeln om att beslagtagen fisk under vissa förutsättningar får återutsättas bör återinföras. Remissinstanserna tillstyrker att så sker. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning. Det bör således finnas en skyldighet för den som tagit fisk i beslag att i klara fall återföra fisken till vattenområdet. Denna skyldighet gäller endast om tjänstemannen är övertygad om att den beslagtagna fisken har fångats i det aktuella vattenområdet. Det är lämpligt att denna ordning återinförs och bestämmelsen bör infogas i själva fiskelagen. 7 Fiskerätten i enskilda vatten -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: I bilagan till fiskelagen preciseras | | omfattningen av det fria handredskapsfisket genom ett tillägg | | att fisket inte får bedrivas som angeldonsfiske eller med | | liknande metod. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna som yttrat sig i frågan tillstyrker i princip hela förslaget. Skälen för regeringens förslag: Allmänhetens rätt att fiska i enskilda vatten regleras i bilagan till fiskelagen. De vatten som omfattas är kusterna och de fem , , , och i . Bland fiskerättigheterna enligt bilagan finns för kuststräckan från kommun i norr till och med i söder samt de nämnda sjöarna angivet att fiske med handredskap är tillåtet om fiskemetoden som sådan inte kräver användning av båt. Handredskap definieras i 7 § fiskelagen som spö, pilk och annat liknande redskap som är utrustat med lina och högst tio krokar. Den särskilda definitionen infördes i fiskelagen eftersom den är av betydelse för avgränsningen av redskapsbegränsat fritidsfiske och för beskrivningen av utlänningars fiskerätt. I fiskelagen talas emellertid inte bara om handredskap utan också om handredskapsfiske. I bilagan till fiskelagen beskrivs det fria handredskapsfisket på ostkusten och i de . Det är viktigt att understryka att handredskapsfiske i det sammanhanget inte är liktydigt med allt fiske med handredskap. Undantag görs nämligen för fiske som kräver användning av båt. Ett angeldon består av en pinne med lina och krok samt fjäderanordning och ibland knallskott för att markera napp. De vitala delarna av redskapet utgör tillsammans utan tvekan ett handredskap med hänsyn till hur ett sådant definieras i lagen och även med beaktande av vad som enligt är den traditionella synen på redskapet. Som påpekar leder begreppsanvändningen i fiskelagen till att angeldonsfiske skulle kunna betraktas som ett tillåtet fiske för allmänheten i de vatten som omfattas av det fria handredskapsfisket. Ett fiske med angeldon kan emellertid avse samtidig användning av åtskilliga redskap som placeras ut på isen. Fiskemetoden angeldonsfiske har därmed föga gemensamt med vad som ses som handredskapsfiske i den meningen att det vid sådant fiske är underförstått att redskapet skall föras från handen och endast tillfälligtvis hanteras på annat sätt. När det fria handredskapsfisket infördes föreslogs i lagrådsremissen att det skulle röra sig om redskap som förs från hand . Lagrådet ansåg dock uttryckssättet mindre väl valt eftersom det skulle kunna inläsas att redskapet ovillkorligen skulle hållas i handen medan fisket pågick. Det ansågs inte finnas något hinder mot att sätta fast spöet eftersom meningen med bestämmelserna främst var att ange vilket fiskeredskap som fick användas och att utesluta övriga redskapstyper, exempelvis ståndkrokar på is, från tillämpningsområdet. Enligt lagrådets mening skulle det vara tillräckligt att i stället för liknande redskap som förs från handen skriva enbart liknande redskap . Bestämmelsen utformades i enlighet med lagrådets förslag (se prop. 1984/85:107 om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske m.m.). Det råder ingen tvekan om att ett sådant fiske som angeldonsfiske, som innebär att man inte endast tillfälligt placerar ut redskapet på isen, inte innefattades i beslutet om det fria handredskapsfisket . Detta innebär bl.a. att fiskerättsinnehavare kan upplåta sina vatten för angeldonsfiske genom kortförsäljning. Fiskelagens definition av handredskap kan uppenbarligen leda till tolkningen att handredskapsfiske betyder också fiske med angeldon, om inte någon preciserad begränsning införs i lagen. föreslår att den nuvarande beskrivningen av det fria hand- redskapsfisket förses med ett tillägg. Till den nuvarande begränsningen att fiskemetoden inte får kräva användning av båt bör fogas eller utgöras av s.k. angeldonsfiske eller liknande metod . För att undanröja den oklarhet om rättsläget som föreligger rörande angeldonsfisket anser regeringen att bestämmelserna i bilagan till fiskelagen bör förtydligas på det sätt som föreslår. Med en sådan lösning kommer angeldon även fortsättningsvis att vara ett handredskap i fiskelagens mening. Fiskemetoden handredskapsfiske kommer emellertid så som det var avsett när det fria handredskapsfisket infördes att ges en sådan avgränsning att bl.a. angeldonsfisket utesluts. Vissa synpunkter har även framförts angående angeldonsfisket på efter öring. Med den föreslagna lösningen inskränks inte detta fiske. Eventuella olägenheter för öringbestånden till följd av bristande selektivitet vid fiske med angeldon bör lämpligen regleras via föreskrifter för fiskevården med stöd av 19 § fiskelagen. 8.1 Förslaget till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) 19 § Enligt första stycket 1 kan föreskrifter meddelas med avseende på vilken fisk som får fångas. Punkten innebär en omformulering av bemyndigandet som gör det möjligt att reglera fisket både i fråga om fiskarter och när det gäller olika slags fisk inom en art, t.ex rombärande honor. Bemyndigandet omfattar dessutom föreskrifter om minimimått och om bifångster. Genom det tillägg som gjorts i första stycket 2 blir det möjligt att meddela föreskrifter om användningen av fiskefartyg. En sådan reglering kan bl.a. innebära att fisket begränsas för fiskefartyg över en viss storlek. Större fartyg är mindre beroende av väderförhållandena och kan därför bedriva ett omfattande fiske när andra delar av fiskeflottan tvingas ligga still. Fartygsstorleken är således vid sidan av redskap och metod av betydelse för utnyttjandet av fiskeresurserna. I vilken utsträckning olika fartyg får användas är därför en naturlig komponent när det gäller möjligheterna att reglera fisket. I ett nytt andra stycke i paragrafen införs möjlighet att av fiskevårdsskäl föreskriva förbud mot att behålla fisk som fångats, bearbeta fisk ombord, förvara fisk i sump eller att omlasta, föra i land, föra in till landet eller saluhålla fisk. Dessa förfaranden är inte direkt förknippade med fisket i den meningen att de utgör moment som syftar till att fånga eller döda fritt levande fisk men har ändå ett naturligt samband med föreskrifter för fiskevården. Det är nämligen av stor betydelse att kunna reglera också hanteringen av fisken för att säkerställa syftet med de restriktioner som gäller för själva fisket. Hanteringen av fisken kan i vissa fall försvåra kontrollen av fångstbestämmelserna. Fiskevårdsskäl kan därför motivera förbud mot att fisk för vilken det gäller bestämmelser om minimimått kapas eller att den lastas om till ett annat fartyg. Ett ytterligare exempel är ett förbud mot att fisk sumpas i syfte att förhindra att fisk fångad saluförs. Genom tilläggen kompletteras de hittillsvarande regleringsmöjligheterna så att bemyndigandet bättre överensstämmer med regleringstekniken inom den gemensamma fiskeripolitiken. 22 § Paragrafen innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om skyldighet för den som bedriver yrkesmässigt fiske att lämna uppgifter om fångst, redskap, och fångstområde. I 3 § lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken finns ett motsvarande bemyndigande som dock är betydligt mer detaljerat vad gäller uppgiftsskyldigheten. Ändringen innebär att de två bestämmelserna om uppgiftsskyldighet sammanförs till en enda bestämmelse som tas in i fiskelagen. Den har utformats i huvudsak som det nuvarande bemyndigandet i lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Härigenom blir det möjligt att ålägga den som bedriver yrkesmässigt fiske samma uppgiftsskyldighet rörande allt fiske oberoende av om det sker inom ramen för reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken eller inte. Det tidigare be- myndigandet i fiskelagen vidgas till att gälla uppgifter om fartyg, fiskemetod, tidpunkt för fisket, omlastning, landning och försäljning. Den gemensamma fiskeripolitiken utvecklas emellertid ständigt. Det kan därför bli nödvändigt att inhämta också andra uppgifter än de som omfattas av uppräkningen. Ett tillägg i paragrafen gör det möjligt att utvidga uppgiftsskyldigheten till att gälla andra förhållanden rörande fisket som är av betydelse för tillämpningen av EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Bemyndigandet i paragrafen kommer genom ändringen att omfatta all uppgiftsskyldighet för det yrkesmässiga fisket till den punkt när fiskaren lämnar i från sig fisken. Övrig uppgiftsskyldighet för fiskerinäringen regleras däremot även i fortsättningen i annan lagstiftning. 23 § Genom ett tillägg i paragrafen blir det möjligt att meddela föreskrifter om hur fisksump skall märkas med innehavarens namn eller något annat igen- känningstecken. Ändringen är en naturlig konsekvens av att det i fortsättningen skall vara möjligt att med stöd av 19 § meddela föreskrifter om förvaring av fisk i sump. 24 § Genom ändringen i paragrafen blir föreskrifter meddelade med stöd av 21 § tillämpliga vid svenskt havsfiske i internationellt vatten utanför ekonomiska zon. Föreskrifterna rör begränsning av redskapsanvändningen för andra än bl.a. yrkesfiskare och krav på särskilt tillstånd för användning av fartyg för yrkesmässigt fiske. Genom ändringen förhindras att andra än yrkesfiskare använder redskap som är förbehållna yrkesfisket på internationellt vatten. Vidare blir det möjligt att komplettera EG-förordningarnas bestämmelser om fartygslicenser och särskilda fisketillstånd för fiskefartyg med nationella föreskrifter. 34 § Tillägget i paragrafens andra stycke innebär att den tillsyn som utövas med stöd av fiskelagen kommer att gälla allt fiske, också det fiske som regleras av EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Omformuleringen av stycket syftar vidare till att ge en bättre beskrivning av de tjänstemän som svarar för fisketillsynen. Dit hör främst tjänstemän vid och vid polisen. Ändringen i övrigt av andra stycket innebär att den som utövar tillsyn ges rätt att företa undersökningar av fisk och fartyg m.m. Bestämmelsen är mer omfattande än den nuvarande och överensstämmer med motsvarande bestämmelser om tillsyn i 6 § första och andra styckena lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. I fortsättningen skall samma tillsynsbestämmelser gälla för all fisketillsyn i landet som utförs av fisketillsynsmän och av myndigheter med uppgift att kontrollera efterlevnaden av fiskebestämmelser. Även vid tillsyn som sker enligt fiskelagen kommer det att finnas en skyldighet att lämna de uppgifter som behövs och den hjälp som begärs av den som utövar tillsynen. I ett nytt fjärde stycke föreskrivs att andra stycket skall gälla också för EG:s institutioner och dess inspektörer när dessa kontrollerar . Bestämmelsen har såvitt gäller tillsynen över fisket förts över från lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. 35 § Ändringen i första stycket innebär att förelägganden och förbud även får avse föreskrifter om fisket i EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Motsvarande bestämmelser finns i 5 § lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. 40 § I paragrafen i dess nya lydelse straffbeläggs i första stycket överträdelser av föreskrifter meddelade med stöd av 19 §, 20 § första stycket och 21- 23 §§. Genom en sådan utformning av straffbestämmelserna undviks de oklarheter som de nuvarande mera preciserade bestämmelserna lett till. Genom andra stycket förs i fiskelagen in bestämmelser om straff också för överträdelser av EG:s fiskeföreskrifter. Straffbestämmelsen har hämtats från lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Bestämmelsen har dock vidgats till att omfatta även överträdelser av föreskrifter om anmälningsskyldighet, bearbetning av fisken ombord och om förvaring av fisk i sump samt om förvaring av fiskeredskap ombord. I ett nytt tredje stycke görs undantag för ringa fall. För överträdelser av EG:s förordningar gäller detta . Eftersom bestämmelsen i första stycket om överträdelser av nationella fiskebestämmelser blir mer generell än tidigare är det befogat att införa motsvarande begränsning även vid sådana överträdelser. 47 § I andra stycket har gjorts motsvarande redaktionella ändring som i 34 § för att bättre beskriva de tjänstemän som har till uppgift att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske. Det nya femte stycket innebär att beslagtagen fisk under vissa förutsättningar skall sättas ut igen. I fiskeriförordningen (1982:126) som upphävdes vid den nya fiskelagstiftningens tillkomst fanns en motsvarande bestämmelse. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6. I fråga om det fria handredskapsfisket på ostkusten och i de har det tillägget gjorts att fiskemetoden inte får utgöras av angeldonsfiske eller liknande metod. Med liknande metod avses fiske som utövas med hjälp av redskap som enligt fiskelagens definition är ett handredskap men som bedrivs på ett sådant sätt att redskapet inte förs från handen. Dit räknas dock inte ett fiske som innebär att den fiskande tillfälligt ställer ifrån sig redskapet. 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken 2 § Av ett nytt andra stycke följer att bemyndigandet i första stycket inte omfattar föreskrifter angående frågor som avses i fiskelagen (1993:787). Det innebär att själva fisket och verksamheten fram till landningen och fiskarens rapportering av fångsten regleras med stöd av fiskelagen. Bemyndigandet i första stycket i förevarande paragraf kommer därmed att gälla föreskrifter som rör den gemensamma fiskeripolitikens marknads- och strukturfrågor. Bestämmelsen i det nya andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 3 § Ändringen innebär att från uppgiftsskyldigheten enligt lagen undantas verksamhet som utgör yrkesmässigt fiske. En fiskare skall således lämna uppgifter om sitt fiske enligt bestämmelserna i fiskelagen. Ändringen är en följd av att samtliga nationella föreskrifter om fisket samlas i fiskelagen. 4 § Ändringen innebär att föreskrifterna om tillsyn och kontroll i lagen inte gäller efterlevnaden av om fisket. Ändringen är på samma sätt som ändringen i 3 § en följd av att samtliga nationella bestämmelser rörande fisket samlas i fiskelagen. 11 § Ändringen innebär att andra-fjärde styckena upphävs. I och med att sank- tionsbestämmelserna i fiskelagen ändras så att de täcker överträdelser rörande föreskrifter om fisket i EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken har bestämmelserna blivit överflödiga. 12 § Ändringen har gjorts på förslag av Lagrådet. Den syftar till att förhindra att den som bryter mot en bestämmelse om uppgiftsskyldighet i EG:s förordningar straffas enligt den förevarande lagen, när försummelsen är straffbar enligt 40 § fiskelagen Remissinstanser som yttrat sig över skrivelse Erfarenheter rörande tillämpningen av den nya fiskelagstiftningen Remissyttranden har avgivits av Justitiekanslern, , , , Kammarkollegiet, Statskontoret, , , Hovrätten över och , Kammarrätten i , Länsstyrelserna i , , och , , , och husbehovsfiskares förbund. 1 Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) Härigenom föreskrivs i fråga om fiskelagen (1993:787) dels att 43 § skall upphöra att gälla, dels att 19, 22-24, 34, 35, 40 och 47 §§ samt bilagan skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 § -------------------------------------------------------------------- Regeringen eller den myndighet eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter för meddela föreskrifter för fiskevården fiskevården som förbjuder eller som förbjuder eller begränsar begränsar 1. fisket med avseende på vilken 1. användningen av fiskemetoder fisk som får fångas, eller fiskeredskap, 2. användningen av fiskefartyg, 2. fiske inom vissa områden, fiskemetoder eller fiskeredskap, efter vissa fiskarter eller för vissa ändamål, 3. fiske inom vissa områden 3. fångst, ilandföring, införsel eller för vissa ändamål, till landet och saluhållande av fisk som inte har en viss minsta storlek eller som har fångats med otillåten fiskemetod eller otillåtet redskap, eller 4. användningen av redskap, agn, 4. användningen av redskap, båtar eller annat som kan sprida agn, båtar eller annat som kan kräftpest eller någon annan sjuk- sprida kräftpest eller någon annan dom. Föreskrifterna enligt första stycket får också avse förbud mot att behålla fisk som fångats, be- arbeta fisk ombord, förvara fisk i sump eller att omlasta, föra i land, föra in till landet eller saluhålla fisk. 22 § -------------------------------------------------------------------- Regeringen eller den myndighet eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om meddela föreskrifter om skyldighet skyldighet för den som bedriver för den som bedriver yrkesmässigt yrkesmässigt fiske att lämna fiske att lämna uppgifter om uppgifter om fångst, redskap och 1. fiskefartyg, fiskeredskap, fångstområde. fiskemetod, fångst, tid och plats för fångsten, omlastning, landning, försäljning, och 2. andra förhållanden rörande fisket som är av betydelse för tillämpningen av EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. 23 § -------------------------------------------------------------------- Regeringen eller den myndighet eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur meddela föreskrifter om hur fiskeredskap och vattenbruksan- fiskeredskap och vattenbruksan- läggningar skall märkas ut samt läggningar skall märkas ut samt hur hur fiskeredskap skall märkas med fiskeredskap och fisksump skall innehavarens namn eller något märkas med innehavarens namn eller annat igenkänningstecken. något annat igenkänningstecken. 24 § -------------------------------------------------------------------- Föreskrifter meddelade med stöd Föreskrifter meddelade med stöd av 19, 20, 22 och 23 §§ skall även av 19-23 §§ skall även tillämpas vid tillämpas vid svenskt havsfiske i svenskt havsfiske i internatio- internationellt vatten utanför nellt vatten utanför ekonomiska zon. 34 § För tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utse fisketillsynsmän. -------------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------------------------- För kontroll av efterlevnaden För kontroll av efterlevnaden av av denna lag och föreskrifter som denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får meddelats med stöd av lagen samt fisketillsynsman som förordnats föreskrifter om fisket i EG:s därtill eller annan behörig förordningar om den gemensamma tjänsteman undersöka fisk, fiskeripolitiken har fiskeredskap, fisksump eller fisketillsynsman som förordnats fiskefartyg vilket använts vid därtill eller annan tjänsteman i fiske. vars uppgifter det ingår att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske rätt att 1. få tillträde till fartyg, fordon, områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen där fisk och utrustning för fisket förvaras eller hanteras för att där göra de undersökningar och ta de prover som behövs för tillsynen utan att ersättning lämnas, 2. på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen, och 3. få den hjälp som behövs för tillsynen av den som är föremål för åtgärden. En fisketillsynsman får även ges förordnande att ta egendom i beslag enligt 47 §. -------------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------------------------- Vid tillsyn för kontroll av efterlevnaden av EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken gäller bestämmelserna i andra stycket också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer. 35 § -------------------------------------------------------------------- De myndigheter som regeringen myndigheter som regeringen bestämmer får meddela de före- bestämmer får meddela de före- lägganden och förbud som behövs förlägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter att denna lag, föreskrifter som som meddelats med stöd av lagen meddelats med stöd av lagen eller skall efterlevas. I beslut om föreskrifter om fisket i EG:s för- föreläggande eller förbud får ordningar om den gemensamma myndigheten sätta ut vite. fiskeripolitiken, skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud får myndigheten sätta ut vite. Om någon inte rättar sig efter lagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller inte följer ett meddelat föreläggande, får eller besluta om rättelse på hans bekostnad. I brådskande fall får ett sådant beslut meddelas utan föregående föreläggande. 40 § -------------------------------------------------------------------- Den som med uppsåt eller av Den som med uppsåt eller av oaksamhet bryter mot föreskrifter oaktsamhet bryter mot föreskrifter som meddelats med stöd av 19-23 §§ som meddelats med stöd av 19 §, 20 § genom att första stycket eller 21-23 § döms 1. fiska med otillåten till böter eller fängelse i högst fiskemetod, otillåtet redskap , om inte annat följer eller i otillåten omfattning, av 41 §. 2. fiska där det råder fiskeförbud, 3. fiska efter sådana fiskarter som det inte är tillåtet att fiska, 4. behålla, föra i land, föra in till landet eller saluhålla fisk som inte uppfyller föreskrivna minimimått, 5. föra i land, föra in till landet eller saluhålla fisk som har fångats med otillåten fiskemetod eller otilllåtet redskap, 6. foderfiska förbjuden art, 7. låta bli att märka ut fiskeredskap eller vattenbruksanläggning eller att märka fiskeredskap på föreskrivet sätt, eller 8. åsidosätta krav som uppställts för att hindra spridning av kräft- pest eller annan sjukdom Till samma straff som anges döms till böter eller fängelse i ovan döms den som med uppsåt eller högst , om inte annat av grov oaktsamhet bryter mot följer av 41 §. EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken genom otillåtet fiske eller genom att behålla fisk ombord, bearbeta fisk ombord, förvara fisk i sump eller omlasta, föra i land, föra in i landet eller saluhålla fångst i strid mot bestämmelserna eller genom att bryta mot bestämmelser om förvaring av fiskeredskap ombord eller om anmälnings- eller uppgiftsskyldighet. Till ansvar enligt första och andra stycket skall inte dömas om gärningen är ringa. Den som gör sig skyldig till försök eller förberedelse till brott som avses i första stycket döms till ansvar enligt 23 kap. . 47 § Om någon ertappas på bar gärning när han begår brott enligt denna lag, får beslag göras av fisk, redskap, fiskefartyg eller andra föremål som 1. skäligen kan antas ha betydelse för utredning av brottet, eller 2. kan antas bli föremål för förverkande enligt denna lag.