prop · GJ0360 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1995/96:60 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ny lag om insättningsgaranti. Det primära syftet med att införa ett system för garanti för insättningar är att stärka kon- sumentskyddet för allmänhetens insättningar i bank och komplettera den övriga skyddsreglering som omger bankerna. Som medlem i EU är skyldigt att införa ett system för insättnings- garanti i enlighet med ett EG-direktiv (se bilaga 1). Behovet av reglering inom EU på detta område har sitt ursprung i principen om en enda auktorisation av kreditinstitut med åtföljande etableringsfrihet. När banker får etablera filialer i andra länder och därigenom bidra till ökad konkurrens och effektivitet har det ansetts som viktigt att en gemensam lägsta nivå för insättarnas skydd införs. Den svenska insättningsgarantin föreslås, i linje med direktivets minimi- regler, i huvudsak inriktas mot ett renodlat konsumentskydd. Bland annat mot bakgrund av att alla banker föreslås bli omfattade av ett och samma system bör systemet drivas i offentlig regi. Det finns inget hinder mot att systemet för garanti för insättningar träder i kraft medan det av beslutade temporära statliga åtagandet att banker och vissa andra kreditinstitut skall kunna infria sina förpliktelser i rätt tid kvarstår. Något ersättningsfall torde emellertid inte kunna aktualise- ras så länge det statliga åtagandet kvarstår. Det svenska garantisystemet föreslås omfatta insättningar på konto i bank per insättare och bank. För att en insättning skall omfattas av insättningsgarantin krävs att den är nominellt bestämd och tillgänglig för insättaren med kort varsel. Bankerna svarar för finansieringen av insättningsgarantin. Bankerna belastas med avgifter som motsvarar de beräknade årliga kostnaderna för systemet på lång sikt. De årliga avgifterna för banksystemet som helhet föreslås uppgå till ett belopp som motsvarar av det garanterade insättningsbeloppet eller ca . Detta avgiftsuttag föreslås pågå till dess fondens behållning uppgår till av det garanterade insättningsbeloppet. Därefter skall avgifterna för banksystemet som helhet uppgå till ett belopp som motsvarar av det garanterade insättningsbeloppet. Den enskilda bankens avgift föreslås bli relaterad till hur stor risken kan vara för att den fallerar. För att systemet skall vara trovärdigt behöver avgiftsuttaget komplet- teras med en upplåningsrätt. bemyndigas därför att låna medel i för att kunna betala ut ersättning till insättare. Vid even- tuella fallissemang kommer systemet först att belastas med kostnader i samband med att ersättning betalas ut till insättarna. kommer systemet delvis att kompenseras i anslutning till att konkursförfarandet avslutas. Om tillgångarna i systemet inte är tillräckliga för de utbetalningar som krävs är upplåning snarare än avgiftsuttag en rimlig kortfristig finansiering i avvaktan på att den fallerande bankens tillgångar realiseras och garantisystemet får sin andel. Garantisystemet får endast tas i anspråk när en domstol försatt en bank i konkurs eller då en behörig utländsk myndighet förklarat att insättningarna i en bank, vars filial anslutit sig till det svenska garantisystemet, är indi- sponibla. Ersättning skall betalas ut till berörda insättare senast för konkursbeslutet eller förklaringen. Motsvarande regler föreslås gälla även för vissa värdepappersbolag som tar emot insättningar. De nya reglerna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut........................6 2 Lagtext 2.1 Förslag till lag om insättningsgaranti.........7 2.2 Förslag till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti............................12 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)....................................13 2.4 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)....................................14 2.5 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)....................................18 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank.............................20 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter........21 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse23 3 Ärendet och dess beredning........................27 4 Skyddsintressen i banksystemet....................28 5 EG-direktivet om system för garanti för insättningar31 6 Ett svenskt system för garanti för insättningar - allmän inriktning........................................33 7 Insättningsgaranti - villkor för att få driva bank- rörelse ........................................36 7.1 Svenska banker................................36 7.2 Filialer......................................43 7.2.1Direktivets förbud mot export av nationella garanti- system.....................................43 7.2.2Svenska bankers filialer utomlands.........44 7.2.3Filialer till bankföretag från ett annat land inom EES........................................46 7.2.4Filialer till bankföretag från ett annat land utanför EES........................................48 7.3 Frivillig komplettering av hemlandets garanti genom anslutning till det svenska garantisystemet...51 7.4 Överenskommelser med utländska myndigheter m.m.52 8 Garanterade insättningar..........................54 8.1 Kontoslag.....................................54 8.2 Insättarkategorier............................58 9 Ersättningsgilla belopp...........................60 9.1 Högsta belopp.................................60 9.2 Självrisk.....................................63 9.3 Kvittning.....................................65 9.4 Delade konton.................................67 9.5 Konton med annan innehavare än den som äger fordringen....................................68 10 Ersättningsfall...................................68 11 Bankers skyldighet att lämna insättare information om det system som garanterar deras insättningar..........72 12 blir ansvarig myndighet för det svenska systemet för garanti för insättningar.............74 13 Utbetalning av ersättning.........................79 13.1Utbetalning av ersättning från garantisystemet79 13.2Fristförlängning..............................82 13.3Penningtvätt..................................84 13.4Återbetalning av ersättning...................85 13.5Övertagande av fordran........................86 13.6Sekretess.....................................88 13.7Skattskyldighet...............................89 14 Garantisystemets finansiella uppbyggnad...........91 14.1Grundläggande principer för garantisystemets finan- siering.......................................91 14.2Avgifter......................................94 14.3Bankstödsnämndens upplåningsrätt i samband med ersätt- ningsfall....................................101 15 Riskrelaterade avgifter..........................102 16 Konsekvenser av att en bank inte fullgör sina skyldigheter mot garantisystemet..............................107 16.1Inledning....................................107 16.2Ingripanden mot svenska banker...............108 16.3Ingripanden mot filialer från vilka utländska bank- företag driver bankrörelse i .........112 17 Överklagande.....................................115 18 Sparbankernas säkerhetskassa.....................116 19 Värdepappersföretagen............................116 20 Ikraftträdande...................................117 21 Ekonomiska konsekvenser..........................118 22 Författningskommentar............................119 Bilaga 1 Direktivet (94/19/EG) om system för garanti för insätt- ningar....................................136 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna........147 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag...............148 Bilaga 4 Lagrådets yttrande........................167 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut 1. antar regeringens förslag till lag om insättningsgaranti, 2. antar regeringens förslag till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti, 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4. antar regeringens förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617), 5. antar regeringens förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672), 6. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, 7. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 8. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 9. godkänner den huvudsakliga inriktningen för verksamhet med det svenska systemet för garanti för insättningar i enlighet med vad regeringen förordar, 10.godkänner vad regeringen föreslår angående finansieringen av administration av verksamheten med det svenska systemet för garanti för insättningar, 11.bemyndigar regeringen att låta låna medel i enligt de riktlinjer som regeringen förordar. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om insättningsgaranti Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om garanti för insättningar hos banker och vissa värdepappersföretag. Frågor om garantin handläggs av . 2 § I denna lag betyder 1. institut: en svensk bank eller ett utländskt bankföretag eller ett svenskt värdepappersbolag eller utländskt värdepappersföretag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto, 2. insättare: den som har en insättning i ett institut, 3. insättning: nominellt bestämda tillgodohavanden som är tillgängliga för insättaren med kort varsel, 4. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Insättningar som omfattas av garantin 3 § En insättning omfattas av garantin, om insättningen finns hos ett svenskt institut här i landet eller hos en filial i ett annat EES-land till ett svenskt institut. Nämnden får besluta att garantin också skall omfatta insättningar som finns hos 1. en filial i ett land utanför EES till ett svenskt institut, eller 2. en filial här i landet till ett utländskt institut. Beslut enligt andra stycket meddelas efter ansökan av institutet. 4 § Om en insättning omfattas av garantin, har insättaren rätt till ersättning motsvarande dels insättningens belopp, dels upplupen ränta till den dag då ersättningsrätt inträder, dock för varje institut med sammanlagt högst . 5 § Ett institut som omfattas av garantin kan inte få ersättning enligt garantin. 6 § Om en insättning hos en filial här i landet till ett utländskt institut också omfattas av en garanti i ett annat land, svarar den svenska garantin bara för skillnaden mellan vad som kan betalas ut enligt den utländska garantin, i förekommande fall före avdrag för institutets motfordringar mot insättaren, och vad som kan betalas ut enligt den svenska garantin. 7 § I fråga om insättningar hos en filial i ett annat EES-land till ett svenskt institut svarar den svenska garantin inte för mer än vad som kan utgå enligt den garanti som gäller för den närmast jämförbara institutsgruppen i det andra landet. Den svenska garantin omfattar inte heller fler slag av insättningar eller andra insättare än för vilka ersättning kan utgå enligt garantin i det andra landet. 8 § Är det fråga om en insättning som omfattas av garantin enligt 3 § första stycket eller andra stycket 1, inträder rätt till ersättning när institutet försätts i konkurs. Är det fråga om en insättning som omfattas av garantin enligt 3 § andra stycket 2, inträder rätt till ersättning när en behörig myndighet i institutets hemland förklarar att insättningar hos institutet är indisponibla. 9 § Ersättning enligt garantin betalas av nämnden. Ersättningar skall betalas ut möjligt och senast efter dagen för konkursbeslutet eller sådan förklaring som avses i 8 § andra stycket. På ansökan av nämnden får allmän förvaltningsdomstol, om det finns synnerliga skäl, förlänga tidsfristen med högst . Ytterligare förlängning får beviljas två gånger med högst i taget. 10 § Den som har en insättning i ett svenskt institut förlorar sin rätt till ersättning, om han inte gör anspråk på ersättningen innan han har förlorat sin rätt till utdelning i institutets konkurs. 11 § samt utländska institut som tar emot insättningar hos en filial här i landet skall informera dem som har gjort eller avser att göra en insättning om 1. den garantin som gäller för insättningar hos institutet, 2. den ersättningsnivå som gäller för garantin, och 3. formerna för utbetalning av ersättning från garantin. I fråga om underlåtelse att lämna information som anges i första stycket eller som annars är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt gäller marknadsföringslagen (1995:540). 12 § Varje institut som omfattas av garantin skall betala en årlig avgift till nämnden. Avgiften grundas på institutens insättningar vid utgången av närmast föregående år, till den del insättningarna omfattas av garantin. Institutens sammanlagda avgifter skall uppgå till ett belopp som motsvarar av insättningarna. Om nämnden har tagit upp lån enligt 15 §, får nämnden besluta att, till dess lånet har betalats tillbaka, de sammanlagda avgifterna skall uppgå till ett belopp som motsvarar högst av insättningarna.- Om de behållna avgiftsmedlen sammanlagt uppgår till ett större belopp än som motsvarar av insättningarna, skall de sammanlagda avgifterna uppgå till ett belopp som motsvarar av insättningarna. 13 § Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Nämnden bestämmer också när avgiften skall betalas. Avgiften skall motsvara summan av institutets insättningar till den del de omfattas av garantin, multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra, tredje, eller fjärde stycket. Avgif- ten skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäckningsgrad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. 14 § Om garantin för ett institut börjar gälla under ett löpande kalenderår skall avgiften för det året fastställas med hänsyn till den tid garantin gällt. Avgiften skall grundas på summan av institutets insättningar vid årets utgång och i övrigt beräknas på samma sätt som anges i 13 § andra stycket. 15 § Nämnden skall placera inbetalda avgifter på ett räntebärande konto i sedan nämndens förvaltningskostnader för garantin har räknats av. I den utsträckning behållna avgiftsmedel inte räcker till för att betala ut ersättningar får nämnden låna medel i . 16 § Ett institut som omfattas av garantin skall lämna de uppgifter till nämnden som den behöver för att fastställa institutets avgift och i övrigt för sin verksamhet enligt denna lag. 17 § Har ett institut som omfattas av garantin försatts i konkurs, skall konkursförvaltaren lämna de uppgifter till nämnden som den behöver för att betala ut ersättning till insättarna. Konkursförvaltaren skall även i övrigt lämna nämnden det biträde som nämnden behöver för utbetalning av ersättning. 18 § Om någon genom oriktiga uppgifter eller på annat sätt har orsakat att ersättning betalats ut obehörigt eller med för högt belopp, skall återbetalning ske av vad som har betalats ut för mycket tillsammans med ränta beräknad enligt 6 § räntelagen (1975:635). Sådan återbetalning skall ske också om någon i annat fall har tagit emot ersättning obehörigt eller med för högt belopp och skäligen borde ha insett detta. Ränta skall i sådana fall tas ut beräknad enligt 5 § räntelagen. Beslut enligt första och andra styckena fattas av nämnden och får verkställas enligt utsökningsbalken. Om det finns särskilda skäl, får återbetalningsskyldighet enligt första och andra styckena efterges helt eller delvis. 19 § I fråga om utbetalade ersättningar enligt garantin inträder staten i insättarens rätt mot institutet. Utdelning i institutets konkurs för insättning som har ersatts enligt garantin tillfaller staten intill detta belopp. 20 § Nämnden skall underrätta , om ett institut som omfattas av garantin inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. 21 § Om insättningar hos ett institut omfattas av garantin till följd av ett beslut av nämnden enligt 3 § andra stycket men detta inte utgör en förutsättning för tillstånd enligt 1 kap. 4 § andra stycket 2 bankrörelselagen (1987:617) eller 3 kap. 4 § femte stycket lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, och institutet inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, får nämnden förelägga institutet att vidta rättelse. inte vidtagit rättelse från föreläggandet, får nämnden besluta att garantin inte längre skall gälla beträffande insättningarna. Ett sådant beslut får, när det är fråga om ett utländskt institut från ett EES- land, meddelas endast om den behöriga myndigheten i institutets hemland har samtyckt till beslutet. Är det fråga om ett institut från ett land utanför EES, får beslut om att garantin inte längre skall gälla meddelas endast om tillsynsmyndigheten i institutets hemland har underrättats i förväg om beslutet. beslutat att garantin inte längre skall gälla beträffande insättningar hos en filial i ett land utanför EES till ett svenskt institut, skall nämnden underrätta tillsynsmyndigheten i det land där filialen finns om beslutet. 22 § I samtliga fall då nämnden har beslutat att garantin inte längre skall gälla skall institutet informera berörda insättare om beslutet. 23 § Ett beslut om att garantin inte längre skall gälla inverkar inte på insättningar som omfattades av garantin för beslutet. Motsvarande gäller när beslut har meddelats om återkallelse av oktroj, tillstånd att driva värdepappersrörelse eller filialtillstånd. 24 § Nämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . I fråga om institut som omfattas av garantin alltifrån lagens ikraftträdande skall avgiften för bestämmas med utgångspunkt i förhållandena vid utgången av . 2.2 Förslag till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti Härigenom föreskrivs följande. Ersättning som betalas ut av enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti skall vid inkomstbeskattningen behandlas som om ersättningen betalats av det institut hos vilket insättningen finns. Ersättningen skall i första hand anses utgöra ersättning för insatt kapitalbelopp. Till den del ersättningen avser upplupen ränta, skall den vid inkomstbeskattningen behandlas som inkomstränta. Vid återbetalning av ersättning enligt 18 § lagen om insättningsgaranti skall den del av ett återbetalat belopp som inte avser ersättning för det insatta kapitalbeloppet jämställas med ränteutgift. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att det i sekretesslagen (1980:100)1 skall införas en ny paragraf, 9 kap. 25 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. ------------------------------------------------------- 25 § Sekretess gäller i ärenden om ersättning enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti för uppgift om personliga eller ekonomiska för- hållanden för den som enligt 2 § den lagen skall anses som insättare, om det kan antas att denne lider skada eller men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1Lagen omtryckt 1992:1474. 2.4 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) Härigenom föreskrivs i fråga om bankrörelselagen (1987:617) att 1 kap. 4 och 7 §§ samt 7 kap. 16 och 18 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 4 §1 Ett utländskt bankföretag får 1. efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, driva bankrörelse från filial eller 2. efter anmälan till driva verksamhet, som huvudsakligen avser representation och förmedling av banktjänster, från kontor eller annat fast driftställe (representationskontor). ------------------------------------------------------- Tillstånd till Tillstånd till filialetablering enligt filialetablering enligt första stycket 1 skall lämnasförsta stycket 1 skall om den planerade rörelsen lämnas om kan antas komma att 1. den planerade rörelsen uppfylla kraven på en sund kan antas komma att bankverksamhet. uppfylla kraven på en sund bankverksamhet, och 2. insättningar hos filialen omfattas av garantin enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti eller av en utländsk garanti som omfattar insättningar som anges i 2 § lagen om insätt- ningsgaranti och har en högsta ersättningsnivå som inte understiger ett belopp motsvarande 20 000 ecu innan det i före- kommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garan- terade insättning. Tillstånd till filialetablering får inte lämnas om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti med en ersättningsnivå som över- stiger den som gäller en- ligt lagen om insättnings- garanti. Ersättningen får inte heller avse fler slag av insättningar eller be- talas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Tillstånd får inte vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare bank. 7 §2 Om ett bankaktiebolag får tillstånd enligt 6 § till filialetablering i ett land inom EES, skall underrätta behörig myndighet i det land där filialen skall inrättas. Underrättelsen skall innehålla 1. en plan för den tilltänkta filialverksamheten, med uppgift om filialens organisation, 2. en förklaring att den planerade verksamheten omfattas av bankens oktroj, ------------------------------------------------------- 3. uppgift om 3. uppgift om den inlåningsgaranti som gäller insättningsgaranti som för insättare i banken, gäller för insättare i banken, 4. uppgift om filialens adress och ansvariga ledning, 5. uppgift om bankens kapitalbas och kapitaltäckningsgrad. Om något förhållande som avses i första stycket 1-4 har ändrats efter det att filialen inrättats, skall genast underrätta behörig myndighet i det land där filialen finns. 7 kap. 16 §3 En svensk banks oktroj skall återkallas av om 1. banken inte har anmälts för registrering inom föreskriven tid eller anmälan har avskrivits eller avslagits genom ett beslut som har vunnit lag kraft, 2. banken inte efter registrering har börjat driva bankrörelse, eller banken förklarat sig avstå från oktrojen, 3. banken har överlåtit hela sin rörelse, 4. banken av inte drivit bankrörelse, ------------------------------------------------------- 5. banken genom att 5. banken genom att överträda en bestämmelse som överträda en bestämmelse som avses i 15 § eller på annat avses i 15 § eller på annat sätt visat sig olämplig att sätt visat sig olämplig att utöva sådan verksamhet som utöva sådan verksamhet som oktrojen avser, eller oktrojen avser, ------------------------------------------------------- 6. bankens kapitalbas 6. bankens kapitalbas understiger det minsta understiger det minsta belopp som krävs enligt 2 belopp som krävs enligt 2 kap. 9 § andra stycket och kap. 9 § andra stycket och bristen inte har täckts inom bristen inte har täckts från det att den från det blev känd för banken. att den blev känd för bank- en, eller 7. banken inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti och inte vidtagit rättelse från det att inspektionen har förelagt banken att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att bankens oktroj annars kan komma att återkallas. Om det är tillräckligt får inspektionen i de fall som anges i första stycket 4 och 5 i stället för att återkalla oktrojen meddela varning. I fall som avses i första stycket 6 får inspektionen medge förlängd tid för täckande av bristen, om det finns särskilda skäl. Om oktrojen återkallas får inspektionen besluta hur avvecklingen av rörelsen skall ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksamheten.