prop · GJ0336 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1995/96:36 Godkännande av avtal om ändring av den fjärde m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner dels ett avtal om ändring av den fjärde mellan å ena sidan Europeiska gemenskapernas medlemsstater, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission och å andra sidan AVS-staterna, dvs. 70 i , och , dels en intern överenskommelse om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för det andra finansprotokollet till den fjärde . Avtalen innehåller bl.a. bestämmelser om omfattningen av gemenskapens stöd till AVS-länderna och om bidragen från gemenskapernas stater till Europeiska utvecklingsfonden. 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3 2 Ärendet och dess beredning................................. 4 3 Bakgrund................................................... 4 4 Innehållet i den fjärde ................... 6 5 Översynsförhandlingarna.................................... 10 6 Avtalet om ändring av den fjärde Lomé- konventionen... 11 7 Överenskommelsen om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet ........................................................... 16 8 Godkännande av ändringsavtalet och finansierings-överenskommelsen 19 Bilaga 1 Avtal om ändring av den fjärde 21 Bilaga 2 Intern överenskommelse av företrädarna för medlems-staternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för andra finansprotokollet till fjärde konventionen AVS-EG . . . 123 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att - godkänner avtalet om ändring av den fjärde mellan å ena sidan Europeiska gemenskapernas medlemsstater, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission och AVS-staterna å den andra - godkänner den interna överenskommelsen om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för det andra finansprotokollet till den fjärde . 2 Ärendet och dess beredning reglererar samarbetet vad gäller utvecklingssamarbete och handelspolitik mellan gemenskaperna och de 70 AVS-länderna, dvs. i , och . Den nu gällande fjärde löper mellan och med en översyn efter halva tiden då storleken av det finansiella stödet under den andra hälften av konventionens löptid också skulle fastställas. Översynsförhandlingarna inleddes och avslutades . De resulterade i ett avtal om ändring av den fjärde som undertecknades i av representanter för Europeiska gemenskapernas medlemsstater, Europeiska unionens råd, Europeiska gemenskapernas kommission och AVS-staterna. Som komplement till detta ändringsavtal har gemenskapens medlemsstater och Europeiska kommissionen utarbetat en överenskommelse om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för det finansprotokoll som är en del av ändringsavtalet. Denna överenskommelse undertecknades av företrädare för medlemsstaternas regeringar. bidrog aktivt i arbetet med ändringsavtalet och finansieringsöverenskommelsen från det att vi blev medlemmar . Synpunkter inhämtades från biståndsmyndigheterna, och . och finansieringsöverenskommelsen skall godkännas i enlighet med varje avtalsslutande parts konstitutionella bestämmelser. De svenska texterna till ändringsavtalet och finansierings-överenskommelsen bifogas som bilaga 1 och 2. När EEG bildades genom 1957 bestod större delen av söder om fortfarande av europeiska kolonier. Stater som hade kolonier verkade för att mål och principer skulle inbegripa också dessa utomeuropeiska territorier medan andra stater som inte hade några kolonier motsatte sig detta. Man enades dock om en kompromiss som innebar att samarbetet med utomeuropeiska områden med en särskild relation till de dåvarande EEG-länderna omnämndes i medan det ekonomiska stödet till dessa områden kom att administreras genom en särskild fond, Europeiska utvecklingsfonden (), till vilken medlemsländerna gav särskilda bidrag vid sidan av sina bidrag till organisationens gemensamma budget. 1963 hade många av kolonierna blivit självständiga och 18 länder söder om förhandlade gemensamt gentemot EEG-staterna. Resultatet blev det s.k. som reglerade bistånd och handel mellan dessa länder och EEG för perioden . Även nu finansierades biståndet genom en separat fond, 2. 1968 förnyades för en sjuårsperiod. 1971 fick , och liknande handelsförmåner genom det s.k. . När gick med i EEG 1973 erbjöds ett tjugotal samväldesländer i , och liknande ställning som Yaoundéländerna. erbjöds resterande självständiga nationer i söder om utom samma status. 1974 slog sig de tre grupperna, Yaoundé-, Arusha- och samväldesländerna samman för att gemensamt förhandla fram ett avtal med EEG som undertecknades i huvudstad - den första . Denna förnyades (II) och 1985 (III). Förhandlingarna om Loméavtalen blev med tiden allt mer omfattande och man hann knappast avsluta en förhandlingsomgång innan det var dags att inleda nästa. Det beslöts därför att den fjärde av skulle gälla en tioårsperiod. Det finansiella protokollet som är knutet till konventionen och som anger storleken på det finansiella stödet till AVS-länderna genom Europeiska utvecklingsfonden (7) och Europeiska investeringsbanken (EIB) omfattade dock endast en femårsperiod. innehöll den fjärde en bestämmelse om att en halvtidsöversyn av skulle äga rum varvid också ett nytt finansiellt protokoll för den fjärde andra femårsperiod skulle utarbetas. Det är denna halvtidsöversyn som resulterat i det ändringsavtal och den överenskommelse om finansiering och förvaltning som läggs fram för godkännande genom denna proposition. Syftet med Lomékonventionerna har bl.a. varit att åstadkomma mer långsiktighet i samarbetet genom att definiera parternas rättigheter och skyldigheter samt åstadkomma mer förutsägbarhet och stabilitet i biståndsflödet. De syftar också till att erbjuda en stabilare miljö för ökad handel genom preferenser och handelsfrämjande åtgärder. Inte bara kretsen av samarbetsländer har successivt vidgats utan nya element och förbättringar har också införts i konventionerna. Som exempel kan nämnas att den fjärde medfört att allt finansiellt stöd utom det som förvaltas av Europeiska investeringsbanken lämnas i gåvoform. Genom den fjärde öppnades också en möjlighet att ge relativt omfattande strukturanpassningsbistånd. Ökad tonvikt har lagts vid respekt för mänskliga rättigheter och, genom ändringsavtalet, respekt för demokratiska principer. omfattar f.n. 70 varav 47 i , 15 i och 8 i . En stor del av dessa länder är mycket fattiga och 38 av dem har av FN klassificerats som minst utvecklade länder (MUL). Som nämnts har Lomésamarbetet också en särställning genom att Europeiska utvecklingsfonden finansieras genom särskilda bidrag och inte genom bidrag över gemenskapens budget till skillnad från det utvecklingssamarbete som bedrivs med länder i och och i . Biståndet till AVS-länderna inom ramen för svarar f.n. för knappt hälften av det sammanlagda biståndet genom gemenskapen. Det har ifrågasatts om det är lämpligt att ha flera biståndssystem inom EU som bl.a. skiljer sig i fråga om finansieringen. Denna fråga aktualiseras bl.a. genom att man måste ta ställning till framtid och därigenom till formerna för samarbetet med AVS- staterna. har genom anslutningsfördraget av avseende anslutning till Europeiska unionen (SÖ 1995:17) förbundit sig att tillämpa bestämmelserna i den fjärde (artiklarna 128 och 129). Genom anslutningsakten i anslutningsfördraget har även förpliktats att på de villkor som akten anger tillträda de överenskommelser som medlemsstaterna har ingått tillsammans med någon av gemenskaperna, t.ex. den fjärde . I propositionen medlemskap i unionen (1994/95:19) föreslog regeringen att skulle godkänna anslutningsfördraget. har godkänt anslutningsfördraget (bet. 1994/95:UU5, rskr. 1994/95:63). Vidare har införlivats med svensk rätt genom lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. I anslutningsakten anges vidare att ändringar i bl.a. den fjärde med anledning av anslutning till Europeiska unionen skall göras genom överenskommelser med avtalsparterna och bifogas avtalen i form av protokoll (artikel 128:2). Efter regeringsbeslut undertecknades ett sådant protokoll i . Genom detta anslutningsprotokoll blev formellt part i den fjärde . 4 Innehållet i den fjärde Den fjärde är ett omfattande dokument som omfattar en ingress och fem huvudavdelningar nämligen allmänna föreskrifter för samarbetet, områden för samarbete, medlen för samarbetet, institutionernas verksamhet och slutbestämmelser. Till detta är fogat ett antal protokoll, varav ett behandlar finansiella frågor. I avtalskomplexet ingår också en slutakt med ett antal förklaringar som utgör en integrerad del av konventionen. Texten till konventionen har publicerats på svenska i Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr. L229/1 (17.8.91). I det följande redovisas huvuddragen av innehållet i konventionen som bakgrund till redovisningen av ändringsavtalet. I avtalets ingress uttrycks bl.a. en önskan att upprätthålla och utveckla de vänskapliga relationer som existerar mellan EU-länderna och AVS-länderna. Parterna bekräftar fasthållandet vid principerna i stadga och sin tro på grundläggande mänskliga rättigheter, på alla aspekter av mänsklig värdighet och på individens värde, som den centrala kraften och förmånstagaren i utvecklingen, på lika rätt för män och kvinnor och för nationer, stora och små. Ingressen erinrar bl.a. om den allmänna deklarationen om mänskliga rättigheter och andra deklarationer, vilka erkänner behovet att respektera och garantera medborgerliga och politiska rättigheter och att sträva efter att åstadkomma fullt åtnjutande av ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Parterna anger också att de är beslutna att genom sitt samarbete ge ett väsentligt bidrag till AVS-staternas ekonomiska, sociala och kulturella utveckling. Del ett - allmänna föreskrifter för samarbetet Samarbetet skall bedrivas enligt följande grundläggande principer: - Likställdhet mellan deltagarna, respekt för deras suveränitet, intressegemenskap och ömsesidigt beroende. - Varje stats rätt att själv välja sin politiska, sociala, kulturella och ekonomiska linje. - Stabilitet i förbindelserna på grundval av ett överenskommet system för samarbetet. Stöd skall lämnas till AVS-staternas ansträngningar att åstadkomma en genomgripande utveckling. Denna utveckling skall grundas på en balans mellan ekonomiska mål, rationellt tillvaratagande av miljön och för-stärkning av naturresurser och mänskliga resurser. Vikten av att respektera och främja de mänskliga rättigheterna lyfts fram på ett utförligt sätt. Särskilda ansträngningar skall göras vad gäller utvecklingen på landsbygden, miljöskydd och bevarande av naturresurser. Stor vikt skall fästas vid regionalt samarbete. Man erkänner behovet att ge de minst utvecklade AVS-staterna särskild behandling. De samarbetsmedel som utnyttjas skall svara mot principerna om solidaritet och intressegemenskap och skall vara anpassade till det ekonomiska, kulturella och sociala tillståndet i AVS-länderna. Samarbetsmedlen skall bl.a. inriktas på att öka handeln mellan parterna, stödja AVS-ländernas ansträngningar att åstadkomma en utveckling av egen kraft och stödja AVS-staternas ansträngningar att genomföra strukturanpassning och därmed bidra till att lätta skuldbördan. För att främja handeln har parterna enats om bl.a. allmänna regler för handeln och särskilda regler för gemenskapens införsel av vissa produkter från AVS- staterna. Syftet med de allmänna handelsreglerna är att ge en fast grund för handelssamarbetet. De skall bygga på principen om fri tillgång till gemenskapsmarknaden för varor som har sitt ursprung i AVS-staterna med särskilda föreskrifter för jordbruksvaror och en skyddsklausul. Gemenskapen skall bidra till AVS-staternas utveckling genom finansiella resurser och lämpligt tekniskt bistånd. Detta stöd skall lämnas på förutsägbara och stadigvarande grunder inom ramen för femåriga program. Vikten av att stabilisera exportintäkter som grundas på jordbruksproduktion och att bistå länder som drabbas av allvarliga avbrott i gruvsektorn bekräftas. En rad gemensamma institutioner har bildats för hanteringen av frågor som berör - ministerrådet, ambassadörskommittén och den gemensamma församlingen. skall bl.a. dra upp huvudlinjerna för det arbete som skall utföras vid tillämpningen av konventionen, fatta de politiska beslut som behövs för att konventionens mål skall uppnås och fatta beslut på särskilda områden som anges i konventionen. skall bistå ministerrådet och övervaka genomförandet av konventionen. Den gemensamma församlingen, som skall bestå av medlemmar av och parlamentariker/representanter för AVS-länderna, skall vara ett rådgivande organ som genom dialog, debatt och samordnade åtgärder bl.a. skall söka främja större förståelse mellan medlemsstaterna och AVS-staternas folk. Del två - områden för samarbetet Under denna rubrik omnämns och preciseras åtgärder inom följande samarbetsområden: 1) Miljön 2) Jordbrukssamarbete, säkrad livsmedelsförsörjning och landsbygdsutveckling 3) Utveckling av fisket 4) Samarbete om råvaror 5) Industriell utveckling, tillverkning och bearbetning 6) Utveckling på gruvdriftens område 7) Utveckling på energiområdet 8) Företagsutveckling 9) Tjänsteutveckling 10) Utveckling av handeln 11) Kulturellt och socialt samarbete 12) Regionalt samarbete Del tre - instrument för samarbetet I denna del behandlar den fjärde samarbete på handelsområdet, råvaruområdet, samarbete vad gäller utvecklings-finansiering, förfaranden för genomförande och samarbetet med de minst utvecklade länderna, länder utan kuster och ö-stater. På handelsområdet skall tullfrihet råda för nästan alla industrivaror. Ett antal jordbruks- och livsmedelsvaror, textilier och textilartiklar beviljas antingen tullfrihet eller nedsatta tullar. I flera fall beviljas tullfriheten bara för en begränsad importvolym. Råvaruområdet ägnas särskild uppmärksamhet genom två finansieringssystem för stabilisering av exportinkomster från jordbruksproduktion (STABEX) och för stöd till AVS-stater vilkas gruvsektor drabbas av svårigheter (SYSMIN). Vad gäller utvecklingsfinansieringen anges att samarbetet skall genomföras på grundval av och stämma överens med de utvecklingsmål, strategier och prioriteter som har fastställts av AVS-staterna. Konventionen ger utförliga anvisningar om hur programmeringen och hanteringen av biståndet skall gå till. Den ger mottagarlandet en central roll i programmerings- och projektförberedelsearbetet. har kommissionen ett väsentligt inflytande och gemenskapens fältkontor i mottagarlandet skall spela en aktiv roll. Konventionen gör det möjligt att ge stöd till strukturanpassning och ger utförliga anvisningar om hur detta stöd skall utformas. Hänsyn skall tas till bl.a. skuldbetalningsbördan, betalningsbalanssvårigheter, budget-situationen, den monetära situationen, tillväxttakten, arbetslöshetsnivån och situationen på sociala områden som t.ex. hälsovård och utbildning. AVS-stater som tar på sig reformprogram, som är erkända och stödda åtminstone av de viktigaste multilaterala givarna eller som är överenskomna med sådana givare men som inte nödvändigtvis är finansiellt stödda av dessa, skall automatiskt behandlas som om de uppfyller fordringarna för strukturanpassningsstöd. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt de minst utvecklade länderna, kustlösa länder och ö-länder för att sätta dem i stånd att dra full fördel av de möjligheter som konventionen erbjuder så att utvecklingstakten i dessa länder kan ökas. Huvudansvaret för upphandling som finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden skall ligga hos mottagarländerna men samråd skall äga rum med kommissionen. Detaljerade regler har utarbetats för hur upphandlingen närmare skall gå till. Upphandling skall normalt ske i öppen internationell konkurrens inom hela kretsen av AVS- och gemenskapsstaterna. Del fyra - institutionernas verksamhet I detta avsnitt ges närmare regler för ministerrådets, ambassadörskommitténs och den gemensamma församlingens verksamhet. Del fem - slutbestämmelser Under denna rubrik anges bl.a. att konventionen sluts för en period av med början . Man förutser en översyn vid mitten av konventionens löptid. Till konventionen är fogade ett antal protokoll som utgör en integrerad del av konventionen. Ett av dessa protokoll är ett finansprotokoll som anger omfattningen av det finansiella samarbetet för en period av med början . Gemenskapens totala finansiella stöd till AVS-länderna skall uppgå till 12 000 miljoner ecu. Av detta belopp skall 10 800 miljoner komma från Europeiska utvecklingsfonden (7) och 1 200 miljoner ecu vara lån från Europeiska investeringsbankens egna medel. Ett nytt finansprotokoll skall upprättas för den andra femårsperioden som täcks av konventionen. De två parterna gick in i förhandlingarna med något olika utgångspunkter. Gemenskapen önskade öka betoningen på vikten av mänskliga rättigheter och demokratiska principer och eftersträvade en effektivisering av samarbetet inom ramen för . På handelsområdet var man beredd att tillsammans med AVS-staterna undersöka hur AVS-staterna i större utsträckning skulle kunna dra fördel av de handelsförmåner som redan fanns med i konventionen. AVS-staterna å sin sida förnekade inte vikten av mänskliga rättigheter och demokratiska principer men betonade att det var väsentligt att ha en effektiv mekanism för lösning av tvister som kunde uppkomma om eventuella kränkningar av dessa rättigheter och principer. Tonvikten lades dock vid handelsfrågor inklusive råvarufrågor och AVS-staterna underströk också angelägenheten av att de finansiella resurser som skulle ställas till förfogande ökade väsentligt i reala termer. Förhandlingarna inleddes formellt vid ett ministermöte i och många frågor kunde föras framåt vid ett ministermöte . Ett ministermöte fick ställas in då gemenskapens medlemsstater inte kunde komma fram till ett finansiellt bud som skulle vara acceptabelt för AVS- staterna. Vid Europeiska rådets möte träffades dock en uppgörelse om finansieringen, som bedömdes vara godtagbar för AVS-staterna. Resultatet av Europeiska rådets möte gjorde att översynsförhand-lingarna kunde slutföras . Ett väsentligt nytt element blev att förbindelserna avses stärkas genom en fördjupad politisk dialog som utvidgas till att omfatta frågor och problem som rör utrikespolitik och säkerhet. Vidare infördes en ökad betoning av demokratiska principer och en suspensionsklausul som gör det möjligt att avbryta samarbetet med land som kränker mänskliga rättigheter och demokratiska principer. På handelsområdet infördes ytterligare lättnader genom bl.a. ett visst ökat marknadstillträde för jordbruksprodukter och förbättring och förtydligande av ursprungsreglerna, varvid begreppet angränsande utvecklingsland definieras. Ett mer flexibelt system för programmeringen av biståndet införs också. Uppgörelsen om finansieringen återfinns i det finansiella protokoll som är en del av ändringsavtalet och i överenskommelsen om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för detta finansprotokoll. Det finansiella protokollet anger att det sammanlagda stödet till AVS-länderna skall öka från sammanlagt 12 000 miljoner ecu , varav 10 800 miljoner ecu från Europeiska utvecklingsfonden och 1 200 miljoner från Europeiska investerings-bankens egna resurser, till 14 625 miljoner , varav 12 967 miljoner ecu från Europeiska utvecklings- fonden och 1 658 miljoner ecu från Europeiska investeringsbanken. I överenskommelsen om finansiering och förvaltning specificeras de enskilda ländernas bidrag. bidrag till Europeiska utvecklingsfonden kommer att uppgå till sammanlagt 350 miljoner ecu , vilket motsvarar ca . Storleken av de årliga inbetalningarna bestäms av takten i genomförandet av de insatser som finansieras genom fonden. Genom att de första inbetalningarna inte beräknas komma att ske förrän och många insatser tar att genomföra är det sannolikt att betalningar till fonden kommer att spridas på än . Medelsbehovet kommer att anges i de årliga budgetpropositionerna under biståndsanslaget för Bidrag till EG:s gemensamma bistånd. Om inbetalningar till fonden behöver göras redan under /96 kan medel som anvisats av för detta ändamål användas (prop. 1994/95:100 bil. 4, bet. 1994/95:UU14, rskr. 1994/95:216). Det kan noteras att de tre nya medlemsstaterna - , och - genom sina bidrag svarar för närmare hälften av ökningen av bidragen till Europeiska utvecklingsfonden och att fondens totalbelopp ökas genom medel från tidigare utvecklingsfonder, som inte utnyttjats. Den kollektiva extra insatsen från EU-medlemsstaterna förefaller därför relativt måttlig, vilket inger viss osäkerhet för framtiden särskilt om man tar hänsyn till att Lomésamarbetet framför allt avser fattigare . 6 Avtalet om ändring av den fjärde Avtalet om ändring av den fjärde omfattar 67 ändringar i konventionens huvuddel, vartill kommer ett nytt finansprotokoll och vissa ändringar i andra protokoll. I det följande redovisas de viktigare ändringar som anges i ändringsavtalet. I inledningen till ändringsavtalet bekräftas fasthållandet vid principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen. Det anges att dessa principer bör göras till en viktig beståndsdel i den reviderade . Man uttrycker oro över den allvarliga nedgången i AVS-staternas handel och konstaterar att det följaktligen är nödvändigt att inom ramen för samarbetet ägna speciell uppmärksamhet åt utveckling av handeln, som är en grundläggande del av all självständig utveckling. Det anges att det är viktigt att säkerställa en effektiv, samordnad och konsekvent användning av de medel som ingår i konventionen och att det är angeläget att förbättra kvaliteten och effektiviteten i samarbetet. En ny punkt införs i ingressen. Denna anger att parterna önskar ytterligare stärka sina förbindelser genom en bredare politisk dialog som utvidgas till att omfatta frågor och problem som rör utrikespolitik och säkerhet eller är av allmänt eller gemensamt intresse för en grupp länder (ändring 3). Vad gäller avsnittet om konventionens allmänna föreskrifter för samarbetet införs en reviderad punkt som anger att stödet till AVS-staterna skall ta vederbörlig hänsyn inte bara till AVS-staternas utvecklingspolitik och prioriteringar utan också till målen och prioriteringarna för gemenskapens samarbetspolitik (ändring 4). I en förklaring (ändring 78) anges att gemenskapen särskilt skall ta hänsyn till en hållbar ekonomisk och social utveckling i u- länderna, deras smidiga och gradvisa integrering i världsekonomin, behovet att minska fattigdomen och att utveckla och befästa demokrati och rättssäkerhet och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Vidare anges i ändringsavtalet att utvecklingspolitik och samarbete skall vara nära förbundna med respekt för och åtnjutande av inte bara grundläggande mänskliga rättigheter utan också med erkännandet och tillämpningen av demokratiska principer, befästandet av rättssäkerheten och en god statsledning (ändring 5, artikel 5 i ). Respekten för mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättssäkerhet, som är grunden för förbindelserna mellan AVS-staterna och gemenskapen och alla konventionens bestämmelser, anges vara en grundläggande del av konventionen. Parterna betonar därför sitt djupa engagemang för mänsklig värdighet och mänskliga rättigheter. Dessa rättigheter bildar en odelbar helhet och är förbundna med varandra: icke-diskriminerande behandling, grundläggande mänskliga rättigheter, medborgerliga och politiska rättigheter samt ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. På AVS- staternas begäran kan medel anvisas för främjande av mänskliga rättigheter i AVS-staterna och för åtgärder som är avsedda att gynna demokratisering, stärkande av rättssäkerheten och en god statsledning.