prop · GJ0344 · 1996-01-01 00:00:00 — Sådana förpliktelser får avse vilka hamnar som skall anlöpas, regelbundenhet, kontinuitet, turtäthet, kapacitet att utföra tjänsten, fraktsatser och bemanning av fartyget. Utredningens förslag om att bibehålla nuvarande system med tillståndsplikt för den som vill utöva trafik till och från har däremot inget stöd i cabotageförordningen. Regeringen anser att den av staten garanterade bastrafiken utgör stommen för en tillfredsställande trafikförsörjning med färja till och från . En utveckling i kan emellertid innebära en efterfrågan av internationell färjetrafik via . Vidare ger den tekniska utveckling som sker på fartygssidan nya möjligheter till flexibla lösningar med snabba persontransporter med höghastighetsfärjor. Regeringen anser att dessa nya omständigheter tillsammans med cabotageförordningen kan innebära vissa möjligheter att tillåta andra trafikutövare som inte ingått avtal om allmän trafik att, under vissa villkor, utöva trafik till och från . Cabotageförordningens regler ger dock staten möjlighet att föreskriva att avtal om allmän trafik på skall vara ett krav för rätten att utöva trafik på . Staten kan också ingå avtal om allmän trafik på och sedan i författning meddela vilka förpliktelser som skall uppfyllas av de rederier som vill utöva trafik på men som inte ingått avtal om allmän trafik. Sådana föreskrifter måste kunna meddelas för att inte undergräva statens möjligheter att till en rimlig kostnad tillgodose en tillfredsställande trafikförsörjning med färja till och från . Med anledning av vad som ovan angivits kommer hänsyn tas för möjligheter till konkurrerande trafik i den kommande upphandlingen. Det är emellertid viktigt att den konkurrerande trafiken inte får sådana ekonomiska konsekvenser att statens kostnad för Gotlandstrafiken överstiger de ekonomiska ramarna som tidigare angivits. Regeringen anser att upphandlingen, och de trafiklösningar som därvid föreslås av anbudsgivarna, får visa om och i så fall vilka föreskrifter som skall meddelas för de rederier som vill utöva trafik på men som inte ingått avtal om allmän trafik. 7 Högstprisregleringen och Gotlandstillägget Genom det statliga transportstödet till färjetrafiken på subventioneras både person- och godstrafiken. Utöver detta stöd subventioneras dessutom godstrafiken enligt ett särskilt system med högstprisreglering och ett s.k. Gotlandstillägg. Högstprisregleringen innebär att transportförmedlingsföretagens taxor för godstransporter till eller från skall motsvara taxan för en transport av motsvarande längd i landet i övrigt. För att kompensera transport- förmedlingsföretagen får dessa debitera ett frakttillägg i all inrikes fjärrtrafik, det s.k. Gotlandstillägget. Detta tillägg är på nettofraktsumman i varje enskilt fraktavtal. När regleringen infördes betonade trafikutskottet att regleringen var provisorisk och borde få så kort varaktighet som möjligt (bet. 1975/76:TU15). Frågan om högstprisregleringen och det s.k. Gotlandstillägget har varit föremål för ett flertal utvärderingar . RRV ansåg i sin senaste utvärdering Godstrafiken till och från - en analys av högstprisregleringen och Gotlandstillägget, att det provisoriska stödsystemet med högstprisreglering och Gotlandstillägg borde avvecklas. RRV menade bl.a. att det finns indikationer som tyder på att transportförmedlingsföretagens intäkter från Gotlandstillägget i flera fall är större än de verkliga merkostnaderna. Detta gäller särskilt de företag som av sin totala verksamhet endast har en liten andel transporter till och från . budgetproposition föreslogs att det särskilda stödsystemet skulle avskaffas. beslutade dock att stödet skulle bibehållas i avvaktan på en förnyad genomgång av konsekvenserna av ett borttagande (bet. 1991/92:TU24). Regeringen uppdrog åt att vid fullgörande av tidigare uppdrag om en översyn av färjetrafiken till och från också belysa konsekvenserna för fraktpriserna och för näringsliv av att högstprisregleringen och Gotlandstillägget avvecklas i enlighet med vad som anförts härom i trafikutskottets betänkande 1991/92:TU24. föreslog därefter i sin redovisning Vägval i Gotlandstrafiken, att högstprisregleringen och Gotlandstillägget avvecklas. beräkningar i redovisningen tyder på att Gotlandstillägget är alltför högt tilltaget för att enbart utgöra en kompensation för transportförmedlings- företagens merkostnader. 7.2 Upphävande av lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Lagen (1979:1035) med bemyndigande om | | utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter upphävs. Avveck-| | lingen skall ske med start den | | . Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag att stegvis avveckla Gotlandstillägget och den s.k. högstprisregleringen tillstyrks av , , och . Enligt bör en något snabbare avveckling av Gotlandstillägget övervägas. Ett skäl till detta är den konkurrensbegränsande effekt Gotlandstillägget har inte minst för utländska transportförmedlare, vilket inte torde vara förenligt med . RRV anser att ett ytterligare skäl som tillkommit för ett avskaffande är om förbud mot diskriminering. Vidare anser RRV att det är mycket viktigt att noga utreder särskilt de små företagens transportberoende och transportekonomi om regelverket avskaffas. Utredningens förslag att avveckla Gotlandstillägget och högstprisregleringen utan kompenserande åtgärder är ett allvarligt risktagande som skapar osäkerhet och troligtvis inverkar menligt på den gotländska näringslivsutvecklingen menar . Högstprisregleringen och Gotlandstillägget har varit förutsättningen för den s.k. vägprincipen för godstransporter anser i . Uppföljningen av avskaffandet måste även följas av en sänkning av längdmetertaxan motsvarande intäktsbortfallet eller beredskap att kompensera oacceptabla fraktprishöjningar anser vidare. och näringsliv i samverkan kan inte acceptera en avveckling av högstprisregleringen och Gotlandstillägget utan att näringslivet, dvs. fraktköparna, kompenseras på annat sätt. Det är viktigt att inte gotländska företag missgynnas genom högre transportkostnader tycker näringsliv i samverkan, och Allting. , näringsliv i samverkan och föreslår ett system där en myndighet erhåller de medel som Gotlandstillägget inbringar varifrån transportförmedlingsföretagen sedan får kompensation för verifierade merkostnader. Ett annat alternativ kan vara att överföra medel från dieselskatten menar . föreslår att merkostnaderna även kan kompenseras i form av regionalpolitiska stödmedel. , och bedömer att den subvention som Gotlandstillägget utgör inte kan tas bort utan att fraktpriserna ökar i motsvarande mån. Skälen för regeringens förslag: De senaste årens utvärderingar har konstaterat att det är mycket svårt att göra en exakt bedömning av merkostnaderna för godstransporter till och från . Det är således svårt att följa upp regleringarnas verkan. Regeringen anser att högstprisregleringen och Gotlandstillägget är ett otillfredsställande system och att stödsystemet skall avvecklas. Avvecklingen skall ske med start vilket innebär att lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter skall upphävas . Regeringen vill betona att staten även fortsättningsvis har ett ansvar för att godstrafiken till och från erbjuds tillfredsställande villkor och utvecklingsmöjligheter. Staten kommer även fortsättningsvis att via transportstödet för subventionera godstrafik till och från . Regeringen avser att ge berörda myndigheter i uppdrag att följa upp avvecklingen av Gotlandstillägget och högstprisregleringen. I detta sammanhang bör särskilt de mindre gotländska företagens konkurrensvillkor och utvecklingsmöjligheter belysas. Berörda myndigheter bör rapportera avvecklingens effekter till regeringen. Om effekterna blir negativa för näringsliv är regeringen beredd att återkomma i frågan. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Lagen om begränsning av rätten att bedriva | | linjesjöfart på träder i kraft då lagen| | (1970:871) om linjesjöfart på upphör att gälla. Lagen | | (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa | | lastbilstransporter upphör att gälla vid utgången av december | | 1998. 8.1 Förslaget till lag om begränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på Enligt artikel 4.3 i cabotageförordningen får existerande avtal om allmän trafik fortsätta att gälla tills de löper ut. Nuvarande avtal mellan staten och löper ut , dock med viss automatisk förlängning om det inte sägs upp . Enligt vad som tidigare anförts är det regeringens avsikt att säga upp avtalet . Lagen (1970:871) om linjesjöfart på kan därmed fortsätta att gälla fram till utgången av då lagen med bemyndigande för regeringen att förordna om begränsningar av rätten att bedriva linjesjöfart på föreslås träda i kraft. 8.2 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter Det s.k. Gotlandstillägget uppgår till på nettofraktsumman i varje enskilt fraktavtal. Enligt regeringens förslag skall en successiv nedtrappning ske med början . Detta innebär att Gotlandstillägget kommer att uppgå till och . Lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter föreslås därmed upphöra att gälla vid utgången av . 9.1 Förslaget till lag om begränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på 1 § Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om begränsning av rätten att utföra regelbundna sjötransporter mellan och svensk hamn utanför . Som angivits ovan medför cabotageförordningens bestämmelser en möjlighet att meddela vissa förpliktelser för icke avtalsbunden trafik på . I denna lag bemyndigas regeringen att meddela sådana förpliktelser. Regeringen är givetvis bunden av cabotageförordningens bestämmelser beträffande vilka områden som det är möjligt att meddela förpliktelser om. Cabotageförordningen möjliggör även för medlemsstaterna att meddela förordnande om att rätten att utöva öcabotage förutsätter att transportutövaren ingått avtal med staten. Bemyndigandet i 1 § överför även denna rätt till regeringen. Lagens tillämpningsområde överensstämmer med vad som gäller enligt lagen (1970:871) om linjesjöfart på . Det innebär att all trafik mellan hamn inom och hamn i övriga omfattas av regleringen. Även s.k. via-trafik omfattas vad gäller sträckan mellan och svensk hamn utanför . 2 § Den som bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 1 § döms till böter. Straffbestämmelsen omfattar både fallet att någon utövar trafik utan att uppfylla de förpliktelser som har föreskrivits härför och fallet att någon, trots att detta har föreskrivits som krav för rätten att trafikera , utövar sådan trafik utan att ha ingått avtal därom med staten. Sakligt sett finns en motsvarande bestämmelse i 9 § första punkten lagen (1970:871) om linjesjöfart på enligt vilken den som bedriver linjesjöfart på utan att ha rätt till det döms till böter. 9.2 Förslaget till lag om upphävande av lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter I enlighet med vad som angivits ovan under 8.2 skall en successiv nedtrappning av det s.k. Gotlandstillägget ske varför lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter kan upphöra att gälla vid utgången av . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:44 Riktlinjer för upphandling av Gotlandstrafiken m.m.