prop · GJ0347 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1995/96:47 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna får rätt att delegera vissa ärenden i vilka de måste besluta själva (19 kap. 14 § ). Kommunfullmäktiges bemyndigande skall inte krävas för rätten att delegera. Vidare föreslås en följdändring till den genomförda förmynder- skapsreformen i fastighetsbildningslagen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3 2 Lagtext ................................................... 4 2.1 Förslag till lag om ändring i ........ 4 2.2 Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988).......................................... 6 3 Ärendet och dess beredning................................. 7 4 Delegeringsbestämmelserna.................................. 7 4.1 Överförmyndarnas nya uppgifter och rätten att delegera beslut 7 4.2 Behovet av en lagändring............................ 9 4.3 Nya bestämmelser om rätten att delegera beslutanderätt 10 4.3.1 Allmänna överväganden......................... 10 4.3.2 Förordnande och entledigande av god man och förvaltare 11 4.3.3 Hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo 13 4.3.4 Föreläggande av vite.......................... 14 4.3.5 Övriga beslut som flyttats över till överförmyndaren 14 4.3.6 Skyldigheten för den som fått ett uppdrag att hänskjuta ärendet....................................... 15 4.3.7 Kommunfullmäktiges roll vid delegering........ 15 5 God man vid vissa fastighetsbildningsförrättningar......... 16 6 Ikraftträdande............................................. 17 7 Kostnadseffekter........................................... 17 8 Författningskommentar...................................... 17 8.1 Ändringarna i ........................ 17 8.2 Ändringarna i fastighetsbildningslagen (1970:988)... 18 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Delegering av vissa förmynderskapsärenden m.m....... 19 Bilaga 2 Promemorians lagförslag............................. 20 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna.................. 23 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .. 24 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 19 kap. 14 § föräldrabalken1 skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse -------------------------------------------------------------------- 19 kap. 14 § -------------------------------------------------------------------- bestämmer får uppdra åt det, får överförmyndarnämnden en ledamot, en ersättare som har uppdra åt en ledamot, en kallats till tjänstgöring eller ersättare som har kallats till en tjänsteman med den tjänstgöring eller en kompetens som behövs att på tjänsteman med erforderlig kom- nämndens vägnar avgöra vissa petens att på nämndens vägnar grupper av ärenden. Nämnden skall avgöra vissa grupper av ärenden, i sitt beslut ange vilka slag vilkas beskaffenhet skall an- av ärenden som uppdraget ges i fullmäktiges beslut. Överförmyndaren får på munfullmäktige kan på motsvarande sätt uppdra åt en motsvarande sätt bestämma att tjänsteman med den kom- överförmyndaren får uppdra åt en petens som behövs att avgöra tjänsteman med ärenden på överförmyndarens vägnar. erforderlig kompetens att avgöra ärenden på överförmyndarens En framställning eller ett ytt- vägnar. rande till kommunfullmäktige får En framställning eller ett dock inte beslutas på något annat yttrande till kommunfullmäktige sätt än av nämnden samfällt eller får dock inte beslutas på något av överförmyndaren själv. Detsamma annat sätt än av nämnden samfällt gäller beslut enligt 11 kap. 20 § eller av överförmyndaren själv. att entlediga eller skilja en Detsamma gäller vid beslut att god man eller förvaltare från förordna eller entlediga en god uppdraget och beslut att häva man eller förvaltare, häva avtal avtal om sammanlevnad i oskif- om sammanlevnad i oskiftat bo tat bo eller att förelägga vite. eller förelägga vite. Finner den som fått ett uppdrag som avses i första stycket att samtycke, tillstånd, förordnande, Finner den som fått ett upphörande eller entledigande i uppdrag som avses i första ett visst fall inte bör meddelas stycket att samtycke, tillstånd eller beslutas, eller anser han eller förordnande i ett visst eller hon frågan tveksam, skall fall inte bör meddelas, eller ärendet hänskjutas till nämnden anser han eller hon frågan eller överförmyndaren. Beslut i tveksam, skall ärendet ett ärende enligt denna balk hänskjutas till nämnden eller vilket har fattats på grund av överförmyndaren. Beslut i ett ett uppdrag som avses i första ärende enligt denna balk vilket stycket behöver inte anmälas för har fattats på grund av ett nämnden eller för överförmyndaren. uppdrag som avses i första stycket behöver inte anmälas för nämnden eller för överförmyndaren. 20 kap. 11 § -------------------------------------------------------------------- Beslut som tingsrätten har Beslut som tingsrätten har med- meddelat under rättegången i delat under rättegången i frågor frågor som avses i 6 kap. 20 §, som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap. 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 17 § eller 11 kap. 18 §, 20 § 11 kap. 18 § eller 23 § tredje andra stycket eller 23 § tredje stycket skall överklagas stycket skall överklagas särskilt. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Balken omtryckt 1995:974. 2.2 Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 12 § fastighetsbildningslagen1 (1970:988) skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 12 § -------------------------------------------------------------------- Om förrättningen rör en fastig- Om förrättningen rör en fastighet het som ägs av ett upplöst bolag som ägs av ett upplöst bolag eller en annan upplöst samman- eller en annan upplöst samman- slutning, får rätten förordna god slutning, får överförmyndaren man som avses i 11 kap. för- förordna god man som avses i 11 äldrabalken att företräda sam- kap. att företräda manslutningen vid förrättningen. sammanslutningen vid för- Om god man enligt första rättningen. stycket eller annan god man Om god man enligt första enligt 11 kap. 3 § stycket eller annan god man behöver förordnas, skall fastig- enligt 11 kap. 3 § hetsbildningsmyndigheten anmäla behöver förordnas, skall detta hos rätten. fastighetsbildningsmyndigheten anmäla detta hos överförmyndaren. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Lagen omtryckt 1992:1212. 3 Ärendet och dess beredning Från gäller nya regler beträffande förmyndares, förvaltares och gode mäns förvaltning av egendom samt tillsynen över sådan förvaltning (se prop. 1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. 1994/95:29 och SFS 1994:1433-1450). Änd- ringarna, som innebär en modernisering av reglerna på området, syftar bl.a. till en avreglering utan att berättigade skyddsintressen sätts åt sidan. I fråga om handläggningen av förmynderskapsärenden bygger ändringarna på principen att dom- stolarna skall handlägga enbart sådana frågor som verkligen kräver domstolspröv- ning. De förmynderskapsärenden som är av övervägande förvaltningsnatur handläggs sålunda i fortsättningen av förvaltningsmyndigheter och inte av domstolar. Till har framförts synpunkter på vissa enskildheter i bestämmelserna. Inom departementet har därför upprättats en promemoria - Delegering av vissa förmynderskapsärenden m.m. - med förslag till justeringar i dels bestämmelserna i 19 kap. 14 § (FB) om överförmyndarnämn- dernas och överförmyndarnas rätt att delegera beslutsbefogenheter, dels be- stämmelserna i 4 kap. 12 § fastighetsbildningslagen (1970:988, FBL) om god man i vissa fall vid fastighetsbildningsförrättningar. En sammanfattning av prome- förslag finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Ju95/2233). Regeringen tar i detta ärende upp promemorians förslag till lagändringar. Några remissinstanser framför i sina yttranden synpunkter på vissa andra bestämmelser på området. Dessa och andra synpunkter som har framförts till departementet kommer att beaktas vid den utvärdering som departementet avser att göra sedan bestämmelserna varit i kraft . På grund av ändringarnas enkla beskaffenhet har Lagrådets yttrande över de lagförslag som utarbetats i ärendet inte inhämtats. 4.1 Överförmyndarnas nya uppgifter och rätten att delegera beslut Förmynderskapsreformen innebär att överförmyndarna har övertagit en rad uppgifter av förvaltningskaraktär från domstolarna (beträffande övervägandena, se prop. 1993/94:251 s. 151 f.). Till överförmyndarnas nya arbetsuppgifter hör bl.a. att i många fall förordna och entlediga gode män och förvaltare, att besluta om hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo och att förelägga vite. De beslut som överförmyndarna har övertagit från domstolarna är - förutom några som saknar intresse - närmare bestämt följande: 1. förordnande av god man för underårig när förmyndaren inte kan utöva förmynderskapet (11 kap. 1 § första stycket FB), 2. förordnande av god man för att vårda den underåriges rätt i oskiftat dödsbo (11 kap. 2 § första stycket FB), 3. förordnande av god man för den som skall företa en rättshandling eller vara part i en rättegång och behöver hjälp men inte kan företrädas av ordinarie förmyndare, god man eller förvaltare (11 kap. 2 § andra stycket FB), 4. förordnande av god man för den som annars har ett intresse som strider mot en ordinarie företrädares (eller dennes anhöriges) intresse (11 kap. 2 § tredje stycket FB), 5. förordnande av god man för arvinge eller testamentstagare på okänd eller avlägsen ort eller för okänd arvinge eller testamentstagare (11 kap. 3 § första stycket 1-3 FB), 6. förordnande av god man för bortavarande i andra fall (11 kap. 3 § första stycket 4 FB), 7. förordnande av god man för blivande ägare (11 kap. 3 § första stycket 5 FB), 8. förordnande av god man när egendom enligt vad som särskilt föreskrivs skall ställas under vård och förvaltning av god man (11 kap. 3 § första stycket 6 FB), 9. förordnande av god man för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande förhållanden behöver hjälp, utom i samband med beslutet om anordnande av godmanskap (11 kap. 4 § andra stycket FB), 10. förordnande av förvaltare, utom i samband med beslutet om anordnande av förvaltarskap (11 kap. 7 § fjärde stycket FB), 11. interimistiskt förordnande av god man eller förvaltare och ändring av sådant interimistiskt förordnande (11 kap. 18 § andra resp. fjärde stycket FB); beträffande god man enligt 11 kap. 4 § och förvaltare måste rätten först besluta att anordna godmanskap resp. förvaltarskap, 12. beslut att vissa godmanskap skall upphöra för att de inte längre behövs och beslut att god man eller förvaltare skall entledigas på egen begäran (11 kap. 19 § FB), 13. entledigande av god man eller förvaltare som inte är lämplig för uppdraget (11 kap. 20 § första stycket FB), 14. beslut att god man eller förvaltare interimistiskt skall skiljas från uppdraget (11 kap. 20 § andra stycket FB), 15. beslut om jämkning av godmanskaps omfattning (11 kap. 23 § fjärde stycket FB), 16. beslut att förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren skall ställa säkerhet för den förvaltade egendomen samt prövande av säkerheten och beslut om hur den skall förvaras (12 kap. 13 § FB), 17. beslut att häva ett avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo (15 kap. 7 § FB), och 18. beslut att förelägga en förmyndare, god man eller förvaltare vid vite att fullgöra vissa av sina skyldigheter (16 kap. 13 § FB). Till skillnad från vad som gäller i övriga ärenden får beslutanderätten i de flesta av de ärenden som överförmyndarna övertagit från domstolarna inte delege- ras. Det framgår av 19 kap. 14 § andra stycket andra meningen FB. I första meningen sägs att en framställning eller ett yttrande till kommunfullmäktige inte får beslutas på annat sätt än av överförmyndarnämnden samfällt eller av överförmyndaren själv. Därefter stadgas i andra meningen: Detsamma gäller vid beslut att förordna eller entlediga en god man eller förvaltare, häva avtal om sammanlevnad i oskiftat bo eller förelägga vite. Bestämmelsen tillkom efter ett påpekande av Lagrådet att bestämmelsen i paragrafens tredje stycke (andra stycket i lagrådsremissen) inte syntes beakta den omständigheten att efter lagändringarna ett antal nya ärenden skulle komma att handläggas av överförmyndarna (se prop. 1993/94:251, bilagedelen, s. 200 f.). I propositionen anfördes (s. 292) att det framstod som motiverat att iaktta försiktighet med möjligheterna att delegera sådana beslut beträffande vilka överförmyndarna inte tidigare haft befogenhet. Det anfördes också att det kunde finnas anledning att överväga om delegationsmöjligheten borde utvidgas sedan det vunnits tillräcklig erfarenhet av den nya beslutsordningen. 4.2 Behovet av en lagändring I en framställning till har överförmyndarnämnderna i , och (härefter anmälarna) anhållit att departementet tar initiativ till en ändring av reglerna, så att i vart fall beslut om förordnande och entledigande av god man och förvaltare kan delegeras av överför- myndarnämnd. Sammanträden med överförmyndarnämnder hålls relativt sällan. Enligt anmälarna sammanträder många nämnder mindre än . I de kommuner där överförmyndarverksamheten leds av en överförmyndarnämnd blir därför, anför anmälarna, den nya handläggningsordningen ohanterlig och orimlig. Som anmälarna påpekar blir ärendena hos överförmyndarnämnderna med den nya ordningen betydligt fler än tidigare och inte sällan brådskande. Anmälarna pekar som ett exempel på ärenden om förordnande av god man för att bevaka en under- årigs rätt i ett dödsbo. Bland andra beslut som kan vara brådskande kan nämnas förordnande av god man för underårig när förmyndaren inte kan utöva förmyn- derskapet, förordnande av god man för den som skall företa en rättshandling eller vara part i en rättegång och förordnande av god man för arvinge eller testamentstagare på okänd eller avlägsen ort. Som anmälarna framhåller innebär den införda handläggningsordningen att inte heller interimistiska beslut kan delegeras. Den nya ordningen ställer uppenbarligen nya krav på överförmyndarverksamheten. Många beslut måste kunna fattas snabbare än som kan ske om beslutet måste tas av en överförmyndarnämnd som sammanträder endast . Med de nya arbetsuppgifter som lagts på överförmyndarna kan det visserligen förväntas att de kommuner som har överförmyndarnämnder ser till att nämnderna kan fatta beslut snabbare än förut. Det kan dock i dessa kommuner innebära stora praktiska svårigheter att alltid få fram ett beslut så snabbt som rimligen måste krävas, om inte möjligheterna att delegera beslutsrätten vidgas. På grund av vad som anförts finns det skäl att på nytt överväga vilka av de beslut som överförmyndarna övertagit från domstolarna som bör kunna delegeras. 4.3 Nya bestämmelser om rätten att delegera beslutanderätt De angivna inskränkningarna i delegeringsmöjligheterna medför inga stora svårigheter när uppgifterna handhas av en överförmyndare. Problemen gäller i stället de kommuner som arbetar med överförmyndarnämnder. Delegeringsreglerna bör dock, som framhålls i promemorian, utformas med utgångspunkt från beslutens art och de garantier som måste finnas för rättssäkerheten och beslutens kvalitet i övrigt. Avgörande är sålunda att de kompetenskrav som måste ställas är upp- fyllda. Med den utgångspunkten saknas det anledning att göra skillnad mellan olika kommuner. Självklart kan en person med långvarig rutin och säkert omdöme anförtros fler och svårare beslut än den som har begränsade erfarenheter och kunskaper. Man bör kunna utgå från att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna noga prövar vilka beslut som kan delegeras, att de bedömer vilka kunskaper och vilken erfarenhet som krävs och att de tar ansvar för att den person till vilken beslutsrätt överlämnas uppfyller de krav som måste ställas. Av betydelse för frågan om i vilken mån beslut skall kunna delegeras är också bestämmelsen i 19 kap. 14 § tredje stycket första meningen FB. Finner den som fått ett uppdrag som avses i första stycket att samtycke, tillstånd eller förordnande i ett visst fall inte bör meddelas, eller anser han eller hon frågan tveksam, skall ärendet hänskjutas till nämnden eller överförmyndaren. Avsikten med bestämmelsen är att den som fått beslutsrätt delegerad till sig inte skall besluta i svåra fall eller i situationer som avviker från det vanliga. Det måste förutsättas att detta klargörs för den som tillerkänns beslutsrätt. Beaktas måste också att överförmyndarbeslut enligt kan överklagas hos tingsrätten (20 kap. 6 § FB). I promemorian görs, mot angiven bakgrund, den bedömningen att rätten att delegera beslut bör kunna göras mer vidsträckt än . Regeringen delar den uppfattningen. I det följande diskuteras vilka av de ifrågavarande besluten som bör kunna delegeras. 4.3.2 Förordnande och entledigande av god man och förvaltare -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: De beslut om förordnande av god man och | | förvaltare som ankommer på överförmyndarna skall kunna delegeras| | enligt samma regler som gäller för andra överförmyndarbeslut. Det-| | samma skall gälla för beslut om upphörande av godmanskap för att| | det inte längre behövs och beslut om entledigande av en god man | | eller en förvaltare på dennes egen begäran. Beslut att entlediga| | en god man eller en förvaltare på grund av att han eller hon | | inte är lämplig för uppdraget skall inte kunna delegeras. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 8 f.). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan utom en tillstyrker promemorians förslag. Överförmyndarnämnderna i och anser dock att även beslut om entledigande av en god man eller förvaltare på grund av bristande lämplighet bör kunna delegeras. En remissinstans (i ) föreslår att överförmyndarnämnderna skall få delegera beslut om att interimistiskt skilja en god man eller en förvaltare från uppdraget till ordföranden eller någon annan ledamot. , Ungdomar och Vuxna (FUB) menar att en utvidgad delegationsrätt inte bör omfatta beslut om förordnande av god man enligt 11 kap. 4 § andra stycket FB eller förvaltare enligt 11 kap. 7 § fjärde stycket FB. Skälen för regeringens förslag: Flera av de beslut som förts över till överförmyndarna kunde enligt den gamla ordningen delegeras till biträdespersonal vid tingsrätterna (18 a § förordningen [1979:572] med tingsrättsinstruktion). Det gällde förordnande av god man i de situationer som nämns i punkterna 1-6 i avsnitt 4.1. Vidare gällde rätten att delegera för beslut om entledigande av god man i de nämnda fallen. Promemorians förslag att även överförmyndarnämnderna och överförmyndarna får möjlighet att delegera beslutsrätten i dessa fall har tillstyrkts av remissinstanserna. Regeringen är av samma mening. Promemorieförslaget bör därför följas. Det bör understrykas att det i vissa fall åligger den som fått ett ärende delegerat till sig att hänskjuta det till nämndens eller överförmyndarens prövning (se avsnitt 4.3.1). Även beslut om förordnande av god man för blivande ägare och förordnande av god man när egendom enligt vad som särskilt föreskrivs skall ställas under vård och förvaltning (11 kap. 3 § första stycket 5 och 6 FB; punkterna 7 och 8 i avsnitt 4.1 i denna proposition) bör, som föreslås i promemorian, kunna delegeras. Dessa beslut är regelmässigt av sådan art att de inte föranleder några tvistigheter eller stora svårigheter i övrigt. Dock ställer de vissa krav på den som beslutar, bl.a. när det gäller att förstå betydelsen av förordnandet. God man för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande förhållanden behöver hjälp (11 kap. 4 § andra stycket FB; punkt 9 i avsnitt 4.1 i denna proposition) utses av överförmyndaren endast i de fall då rätten redan beslutat om anordnande av godmanskap. Sedan beslutet om anordnande har fattats är det normalt en enkel uppgift att utse en viss person till god man. Ansvaret för det beslutet bör kunna delegeras. Som anförs i promemorian måste dock beaktas att denna godmansuppgift är svårare än de flesta andra och att valet av person fordrar noggrant övervägande. Detta understryks av FUB som i sitt remissvar framhåller att många utvecklingsstörda behöver hjälp av den gode mannen t.ex. med att utverka beslut om det stöd och den service de är berättigade till enligt bl.a. lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och med att bevaka att beslut som går dem emot överklagas. Utseende av god man ställer alltså stora krav på beslutsfattaren och det får förutsättas att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna tar ansvar för att den person till vilken beslutanderätten delegeras har de kunskaper och den erfarenhet som behövs. Det som sagts i föregående stycke gäller också förordnande av förvaltare (11 kap. 7 § fjärde stycket FB; punkt 10 i avsnitt 4.1 i denna proposition). På grund av vad som sagts bör även beslut om att interimistiskt förordna god man eller förvaltare och beslut att ändra ett sådant förordnande kunna delegeras (punkt 11 i avsnitt 4.1). Beslut om att godmanskap skall upphöra eller att en god man skall entledigas (11 kap. 19 § och 20 § första stycket FB; punkterna 12 och 13 i avsnitt 4.1 i denna proposition) är av vitt skilda slag. Att ett godmanskap bör upphöra för att det inte längre behövs är i regel ett lätt avgörande i de fall där överförmyndaren har beslutsrätt. Att märka är därvid att beslut avseende godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB handläggs - liksom motsvarande beslut avseende förvaltarskap - av domstolen. På samma sätt är beslut om entledigande av en god man eller en förvaltare normalt av enkelt slag i de fall då vederbörande själv begärt sitt entledigande. Dessa beslut bör sålunda, som föreslås i promemorian, kunna delegeras. Vad gäller beslut om entledigande av en god man eller en förvaltare på grund av bristande lämplighet (11 kap. 20 § första stycket FB) görs i promemorian den bedömningen att de inte bör kunna delegeras. Skälet härför är att sådana beslut typiskt sett är svåra och att de, om de fick delegeras, regelmässigt skulle tillhöra den kategori av beslut som skall hänskjutas till nämnden eller överförmyndaren enligt 19 kap. 14 § tredje stycket FB. Några remissinstanser anser att även nu aktuella beslut bör kunna delegeras och anför att besluten ofta är av brådskande natur och i allmänhet inte föranleder någon tvekan. Som sagts bör delegeringsreglerna utformas med utgångspunkt från beslutets art och de garantier som måste finnas för beslutets kvalitet. Beslut om entledigande av en god man eller en förvaltare på grund av bristande lämplighet inrymmer typiskt sett känsliga avvägningar. Det faktum att besluten i vissa fall är brådskande kan inte i sig föranleda att delegering skall få ske. För sådana fall måste det, som anförs i promemorian, finnas en beredskap även i de kommuner som har överförmyndarnämnd att kunna få fram ett snabbt beslut. Regeringen delar därför promemorians bedömning att dessa beslut inte bör kunna delegeras. Till följd av vad som sagts bör inte heller beslut om att interimistiskt skilja en god man eller en förvaltare från uppdraget kunna delegeras (punkt 14 i avsnitt 4.1). 4.3.3 Hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Beslut om hävande av avtal om samman- | | levnad i oskiftat dödsbo bör inte kunna delegeras.