prop · GJ03115 · 1996-01-01 00:00:00 — Om något av dessa förhållanden ändras eller om en uppgift är ofullständig eller felaktig, skall det utan dröjsmål anmälas till tingsrätten. 7 § Ett överklagande skall ges in till den myndighet som har meddelat det beslut som överklagas. Det skall ha kommit in till myndigheten för beslutet. 8 § Har ett överklagande getts in till en tingsrätt i stället för till den myndighet som meddelat det överklagade beslutet, skall tingsrätten överlämna överklagandet till myndigheten. Överklagandet skall anses ha kommit in till myndigheten det kom in till tingsrätten. Finner tingsrätten i annat fall i samband med att ett förfarande inleds att den inte är behörig att handlägga ärendet, skall tingsrätten lämna över den skrivelse genom vilken förfarandet inletts till en domstol som är behörig, om den som inlett förfarandet inte har något att invända mot detta. Skrivelsen skall anses ha kommit in till den domstolen redan den dag som den kom in till den tingsrätt som lämnar över skrivelsen. 9 § Om den skrivelse genom vilken förfarandet inletts innehåller brister, får domstolen förelägga parten att avhjälpa dessa. Har föreskriven avgift inte betalats, skall parten föreläggas att betala. När det finns anledning till det skall domstolen förelägga parten att ge in ett bevis om sin behörighet att inleda förfarandet vid domstolen eller om vem som är ställ- företrädare för en part. Om ärendet inte kan prövas i sak utan att föreläggandet följts, skall parten upplysas om detta. 10 § Följs inte ett föreläggande enligt 9 §, skall tingsrätten avvisa anmälan, ansökan eller överklagandet, 1. om bristerna är sådana att den skrivelse genom vilken förfarandet inletts inte kan läggas till grund för någon prövning i sak, 2. om bristerna avser föreskrifterna i 6 § och inte har endast ringa betydelse för frågan om delgivning eller 3. om föreskriven avgift inte har betalats. Avvisning skall ske även när det finns något annat hinder för prövningen. Frågan om ett överklagande har kommit in i rätt tid skall dock prövas av tingsrätten endast när förvaltningsmyndigheten har beslutat om avvisning på den grunden och myndighetens beslut överklagas till tingsrätten. 11 § Om det vid överklagande av en förvaltningsmyndighets beslut förekommer sådana allmänna intressen i ärendet som myndigheten har till uppgift att bevaka och som inte bevakas av någon annan förvaltningsmyndighet, är myndigheten motpart till den som har överklagat. Allmänt om handläggningen av ärenden 12 § Domstolen skall se till att ärendet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. Genom frågor och påpekanden skall domstolen försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställningar. Skriftligt och muntligt förfarande 13 § Förfarandet är skriftligt. I förfarandet bör det ingå sammanträde när det kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande av ärendet. Domstolen kan begränsa ett sammanträde till att utreda parternas ståndpunkter i ärendet, till att ta upp muntlig bevisning eller på det sätt som annars är lämpligt. 14 § Domstolen skall hålla sammanträde, om det begärs av en enskild part. Sammanträde behöver dock inte hållas om ärendet inte skall prövas i sak, om avgörandet inte går parten emot eller om ett sammanträde på grund av någon annan särskild omständighet inte behövs. 15 § Ett sammanträde får hållas på telefon, om det är lämpligt med hänsyn till sammanträdets ändamål och övriga omständigheter eller om sammanträdet inför domstolen skulle medföra kostnader och olägenheter som inte står i rimligt för- hållande till betydelsen av att sammanträdet hålls inför domstolen. Beträffande sammanträden som hålls på telefon gäller inte bestämmelserna i 19 §. 16 § Om det i ärendet finns en motpart, skall domstolen förelägga motparten att inom svara skriftligen. I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om det inte kommer in något svar till domstolen. Första stycket gäller inte, 1. om det saknas anledning att anta att ärendet till någon del kommer att av- göras till motpartens nackdel, 2. om en underrättelse annars är uppenbart obehövlig eller 3. om motparten är en sådan förvaltningsmyndighet som avses i 11 §. 17 § Den som förelagts att svara skall göra det skriftligen, om inte domstolen bestämmer att svaret får lämnas muntligen. Den som svarar skall ange om han eller hon medger eller bestrider yrkandena i ärendet eller, om förfarandet inletts genom en anmälan, om han godtar eller motsätter sig den åtgärd som ärendet gäller. Om han bestrider yrkandet eller motsätter sig åtgärden skall han ange skälen för sin inställning och de bevis som han vill åberopa. Skriftliga bevis skall ges in till domstolen. 18 § Domstolen får förelägga den som inlett förfarandet vid domstolen att yttra sig skriftligen över svaret. I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om det inte kommer in något yttrande till domstolen. 19 § Till ett sammanträde skall domstolen kalla den som är part. I en kallelse till en enskild part skall det tas in en upplysning om att utevaro inte hindrar att domstolen handlägger eller avgör ärendet eller om att utevaro kan leda till att ärendet avskrivs från vidare handläggning. Om någon bör infinna sig personligen, får domstolen föreskriva vite. 20 § I fråga om offentlighet och ordning vid sammanträde tillämpas 5 kap. 1-5 och 9 §§ . Utöver det som följer av 5 kap. 1 § får domstolen besluta att sammanträde skall hållas inom stängda dörrar, om det kan antas att det vid sammanträdet kommer att läggas fram uppgifter för vilka hos domstolen gäller sekretess enligt sekretesslagen (1980:100). 21 § Vid sammanträde skall det föras protokoll. Protokollet skall redovisa sam- manträdets gång och den utredning som läggs fram vid sammanträdet. I protokollet skall antecknas det som förekommer vid sammanträdet när det gäller yrkanden, medgivanden, bestridanden, åberopanden, invändningar och erkännanden. 22 § Ett ärende får inte avgöras utan att den som är part har fått kännedom om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne och har fått tillfälle att yttra sig över uppgiften. Domstolen får dock avgöra ärendet utan att ha iakttagit detta 1. om avgörandet inte går parten emot, 2. om uppgiften saknar betydelse eller 3. om det av någon annan anledning är uppenbart obehövligt att parten får kännedom om uppgiften. Denna paragraf gäller inte en beslutsmyndighet som är motpart enligt 11 §. 23 § I fråga om bevisning i allmänhet tillämpas 35 kap. 1-7 och 10-12 §§ . Skriftliga handlingar vilka åberopas som bevis skall ges in till domstolen utan dröjsmål. Detsamma gäller sådana föremål vilka åberopas som bevis och kan flyttas till domstolen. Om det behövs får domstolen förelägga den part som åberopat beviset att ge in detta. I föreläggandet skall det tas in en upplysning om att ärendet kan komma att avgöras även om parten inte gett in beviset. 24 § Domstolen får besluta om förhör med ett vittne. Förhöret hålls vid sammanträde. Det får hållas under ed. Beträffande förhöret tillämpas i övrigt 36 kap. 1-18 och 20-25 §§ . Förhöret får hållas på telefon om det är lämpligt med hänsyn till bevisningens art och övriga omständigheter eller om bevisupptagning enligt vanliga bestämmelser skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att bevisningen tas upp på sådant sätt. Vid bevisupptagning på telefon gäller inte bestämmelser om kallelser och förelägganden och om påföljder för utevaro. 25 § I fråga om skriftliga bevis tillämpas 38 kap. 1-5 och 7-9 §§ . I fråga om syn tillämpas 39 kap. 1 och 4-5 §§ . I fråga om sakkunnig tillämpas 40 kap. 1-10 och 12-20 §§ . Ett förhör med en sakkunnig får hållas på telefon enligt 24 § andra stycket. 26 § Om det är av synnerlig vikt, får domstolen för tiden intill dess ärendet av- gjorts besluta om sådan åtgärd som säkerställer det som ärendet gäller. Den som åtgärden rör skall ha fått tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål. Beslutet får när som helst ändras. En domstol som skall pröva ett överklagande får besluta att det överklagade beslutet tills vidare inte får verkställas och även i övrigt besluta rörande saken. 27 § Domstolens beslut skall grundas på det som handlingarna innehåller och det som i övrigt har förekommit i ärendet. Om förfarandet har inletts genom en ansökan eller ett överklagande, får det beslut genom vilket ärendet avgörs inte gå utöver det som yrkats. När det finns särskilda skäl får dock domstolen även utan yrkande besluta till det bättre för en enskild part, om det inte är till nackdel för något motstående enskilt intresse. Innebär beslutet att en viss handling har registrerats, skall handlingen därmed anses intagen i domstolens protokoll. 28 § Av ett beslut enligt vilket domstolen avgör ärendet skall de skäl som bestämt utgången framgå, om beslutet går någon part emot. Detsamma gäller andra beslut, om det behövs. I ett beslut som innebär att ett överklagat fastställs behöver några skäl inte anges. 29 § Det beslut enligt vilket domstolen avgör ärendet skall som beslutet meddelas sändas till parterna. Om det finns en skiljaktig mening skall den bifo- gas. I de fall där ett beslut kan överklagas skall parterna få upplysning om det. Innebär beslutet att ärendet avgjorts skall parterna även utan egen begäran få upplysning om vad de skall iaktta vid ett överklagande. Krävs det prövningstill- stånd vid överklagande, skall parterna få upplysning även om detta och om de grunder på vilka sådant tillstånd kan meddelas. 30 § I fråga om omedelbar verkställighet av domstolens beslut tillämpas 17 kap. 14 § . 31 § I ett ärende där två enskilda är motparter till varandra får domstolen med tillämpning av 18 kap. förplikta den ena parten eller dennes ställföreträdare, ombud eller biträde att ersätta den andra parten dennes kostnader i ärendet eller det som i domstolen betalats av allmänna medel. Rättelse av skrivfel och liknande 32 § Ett beslut som innehåller en uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende får rättas av domsto- len. Om domstolen av förbiseende inte har fattat ett beslut som skulle ha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera sitt avgörande i det hänseendet från det att avgörandet meddelades. Om det inte är uppenbart obehövligt skall parterna få tillfälle att yttra sig innan rättelse eller komplettering sker. 33 § Finner en tingsrätt i ett ärende som inletts på annat sätt än genom överklagande att ett beslut som den har meddelat är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall domstolen ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part (omprövning). Skyldigheten gäller även om beslutet överklagas. Skyldigheten gäller dock inte om tingsrätten redan har överlämnat handlingarna i ärendet till en högre domstol eller om det i annat fall finns särskilda skäl mot att tingsrätten ändrar sitt beslut. En part har inte rätt att få beslutet omprövat, om han eller hon begär ompröv- ning sedan tiden för överklagande av beslutet har gått ut. 34 § Ett överklagande av en tingsrätts beslut förfaller, om tingsrätten själv efter omprövning enligt 33 § ändrar beslutet så som klaganden begär. I så fall tilläm- pas inte 37 § tredje stycket. Ändrar domstolen beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överkla- gandet anses omfatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske enligt 37 § tredje stycket. Allmänt om överklagande av domstolens beslut 35 § Ett beslut får överklagas av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne emot. En förvaltningsmyndighet som enligt 11 § är part i ärendet får överklaga ett sådant domstolsbeslut som innebär att myndighetens beslut har ändrats. 36 § Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband med överklagande av beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får dock ske särskilt när domstolen 1. ogillat invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning, 2. avvisat ett ombud eller ett biträde, 3. beslutat rörande saken i avvaktan på ärendets avgörande eller beslutat rörande omedelbar verkställighet, 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför domstolen och en underlåtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom, 5. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa föreläg- gande eller straff för förseelse i förfarandet eller förklarat att ett vittne eller en sakkunnig skall ersätta kostnader som orsakats genom en försummelse, 6. beslutat angående undersökning eller omhändertagande av person eller egendom eller om någon annan liknande åtgärd, 7. beslutat angående ersättning för någons medverkan i ärendet eller 8. beslutat i annat fall än som avses i 7 i en fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen (1972:429). Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas till en lägre domstol eller till en förvaltningsmyndighet får överklagas endast om beslutet innefattar avgörande av någon fråga som inverkar på ärendets utgång. 37 § Den som vill överklaga ett beslut skall göra detta skriftligen. Skrivelsen skall ha kommit in till den domstol som meddelat beslutet för beslutet 1. om beslutet innebär att ärendet avgjorts, 2. om beslutet har meddelats vid ett sammanträde eller 3. om det vid ett sammanträde har angetts när beslutet kommer att meddelas. I annat fall är klagotiden från den dag då klaganden fick del av beslutet. Om prövningstillstånd krävs, skall klaganden ange de omständigheter han åberopar till stöd för att sådant tillstånd skall meddelas. Den domstol som meddelat beslutet prövar om överklagandet har gjorts i rätt tid och skall avvisa ett överklagande som har gjorts . Om överklagandet inte avvisas skall det tillsammans med övriga handlingar i ärendet sändas över till den domstol som skall pröva överklagandet. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i 5 § första och andra styckena, 8 § andra stycket samt 9 och 10 §§. 38 § Tingsrättens beslut överklagas till hovrätten. I de fall det är särskilt föreskrivet får hovrätten pröva ett överklagande endast om hovrätten har meddelat prövningstillstånd. Prövningstillstånd får meddelas endast om 1. det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre domstol, 2. anledning förekommer till ändring i det slut till vilket tingsrätten kommit eller 3. det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. I fråga om meddelade prövningstillstånd skall 54 kap. 11 § tredje stycket tillämpas. Meddelas inte prövningstillstånd står tingsrättens beslut fast. En upplysning om detta skall tas in i hovrättens beslut. 39 § Hovrättens beslut överklagas till . får pröva överklagandet endast om har meddelat prövningstillstånd. Detta gäller dock inte vid överklagande av ett beslut om avvisning av ett överklagande av ett hovrättsbeslut. I fråga om prövningstillstånd tillämpas bestämmelserna i 54 kap. rätte- gångsbalken. 40 § Sådana omständigheter eller bevis som klaganden åberopar först i skall beaktas endast om det finns särskilda skäl. 41 § I fråga om särskilda rättsmedel mot ett beslut enligt denna lag eller mot ett beslut som vid överklagande skulle ha prövats enligt denna lag tillämpas 58 kap. 1 och 4-8 §§, 10 a § första stycket, 11 och 12 §§, 13 § första meningen samt 59 kap. 1-3 §§ och 5 § första stycket . Om det finns synnerliga skäl, får resning eller undanröjande på grund av domvilla beviljas även under andra omständigheter. Straff, vite m.m. 42 § I fråga om straff för en förseelse under förfarandet och för brott mot tystnads- plikt som ålagts av domstolen tillämpas 9 kap. 5 och 6 §§ . I fråga om vite och hämtning tillämpas 9 kap. 9 och 10 §§ . Domstolen skall självmant ta upp frågor om ansvar för rättegångsförseelse och om utdömande av vite som förelagts med stöd av denna lag. 43 § En handling anses ha kommit in till domstolen den dag då handlingen eller en avi om betald postförsändelse som innehåller handlingen anlänt till domstolen eller kommit en behörig tjänsteman till handa. Underrättas domstolen särskilt om att ett meddelande till domstolen anlänt till ett telebefordringsföretag, anses med- delandet ha kommit in redan när underrättelsen nått behörig tjänsteman. Kan det antas att handlingen eller en avi om denna en viss dag har lämnats i domstolens kansli eller avskilts för domstolen på postanstalt, anses den ha kommit in den dagen, om den kommit behörig tjänsteman till handa närmast följande arbetsdag. Ett telefax eller annat meddelande som saknar avsändarens underskrift i original skall bekräftas av avsändaren genom en i original undertecknad handling, om det behövs. Har domstolen begärt sådan bekräftelse men sådan uteblivit, får domstolen bortse från meddelandet. 44 § Om någon som har kallats till sammanträde inte kan inställa sig, skall han anmäla det till domstolen. I fråga om laga förfall tillämpas 32 kap. 6 och 8 §§ . 45 § Skall domstolen underrätta någon om innehållet i en handling eller om något annat, får det ske genom delgivning. Delgivning skall användas, om det är särskilt föreskrivet eller om det med hänsyn till syftet med bestämmelsen om underrättelse framgår att delgivning bör ske, men bör i övrigt tillgripas bara om det behövs med hänsyn till omständigheterna. 46 § Den som är part får anlita ombud eller biträde. Den som har ombud skall dock medverka personligen, om domstolen begär det. I fråga om ombud eller biträde tillämpas 12 kap. 2-5 §§ samt 6 § andra stycket . I fråga om fullmakt för ombud tillämpas 12 kap. 8-19 §§ . När frågan om ombudets behörighet har mindre vikt behöver domstolen dock inte begära in någon fullmakt för ombudet. Tolk och översättning av handlingar 47 § I fråga om tolk och översättning av handlingar tillämpas 5 kap. 6-8 §§ samt 33 kap. 9 § . Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Har ett beslut meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser i fråga om rätten att överklaga det beslutet och om vad den som vill överklaga beslutet skall iaktta. 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 16 kap. 3 § skall ha följande lydelse, dels att i balken skall införas en ny paragraf, 18 kap. 4 a §, av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 kap. 3 § -------------------------------------------------------------------- Rätten skall ta in handlingen När handlingen registrerats i protokollet och genast över- skall rätten genast översända en sända bestyrkt kopia av hand- kopia till den myndighet som för lingen till den myndighet som äktenskapsregistret med uppgift för äktenskapsregistret med då handlingen gavs in uppgift då handlingen till rätten. gavs in till rätten. Begärs registrering av en gåva, skall tingsrätten låta föra in en kungörelse om detta i Post- och och i ortstidning. Detsamma gäller om makar gör en anmälan om bodelning enligt 9 kap. 1 § andra stycket eller om ma- karna eller en av dem ger in en bodelningshandling för registrering. 18 kap. -------------------------------------------------------------------- 4 a § Vid handläggning som sker enligt ärendelagen (1995:000) består tingsrätten av en jurist- domare. Om det finns särskilda skäl får tingsrätten dock tillämpa 14 kap. 17 §. Regeringen får bestämma att i tingsrätt även sådana tjänstemän som inte är jurister skall få handlägga ärenden enligt 17 kap. 1 §. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 20 kap. 1 § skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 kap. 1 §1 I mål om faderskap, vårdnad, umgänge och underhåll tillämpas 14 kap. 17 och 18 §§ . -------------------------------------------------------------------- Vid handläggning som sker enligt ärendelagen (1995:000) består tingsrätten av en jurist- domare. Om det finns särskilda skäl får tingsrätten dock tillämpa 14 kap. 17 § . Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1988:1251. 4 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att i balken skall införas två nya paragrafer, 19 kap. 21 a § och 23 kap. 6 §, av följande lydelse, dels att 19 kap. 20 § skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 kap. 20 § Förordnande att vara testamentsexekutor skall, såvitt ej annat framgår av testamentet, anses innefatta bemyndigande att företaga alla för boets utredning erforderliga åtgärder. -------------------------------------------------------------------- Vad i 14-16, 18 och 19 §§ Vad i 14-16, 18 och 19 §§ sagts sagts om boutredningsman skall om boutredningsman skall ha äga motsvarande tillämpning å motsvarande tillämpning på testamentsexekutor ävensom å den testamentsexekutor och på den som genom testamente förordnats som genom testamente förordnats att allenast i viss del att endast i viss del verkställa verkställa utredningen efter utredningen efter den döde. Även den döde; och skall jämväl om i fråga om entledigande skall entledigande gälla vad om gälla vad om boutredningsman är boutredningsman är stadgat. Det som i 14 a § sagts om skyldighet att underrätta rätten om vem som tillställts årsredovisning skall dock inte gälla någon annan än den som är boutredningsman. -------------------------------------------------------------------- 21 a § Regeringen får bestämma att även sådana tjänstemän i tingsrätt som inte är jurister skall få handlägga enkla ärenden enligt 1 och 5 §§. 23 kap. -------------------------------------------------------------------- 6 § Regeringen får bestämma att även sådana tjänstemän i tingsrätt som inte är jurister skall få handlägga enkla ärenden enligt 5 §. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 12 kap. 21 § jordabalken skall ha följande lydelse -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 kap. 21 §1 Anser hyresgästen att han enligt 11-14, 16-18 eller 26 § har rätt till nedsättning av hyran eller till ersättning för skada eller för avhjälpande av brist eller att han har någon annan motfordran hos hyresvärden, och vill hyres- gästen dra av motsvarande belopp på hyra som utgår i pengar, får han deponera beloppet hos . Vad som sagts nu gäller också när det råder tvist om storleken av hyra som skall utgå i pengar men som ej är till beloppet bestämd i avtalet. När hyresgästen enligt första stycket deponerar belopp hos , skall han lämna skriftlig uppgift i två exemplar om hyresförhållandet, förfallo- dagen och grunden för avdraget eller tvistens beskaffenhet samt ställa pant eller borgen, som finner skälig, för den kostnad hyresvärden kan få för att få ut beloppet och för ränta på beloppet. Har hyresgästen deponerat hyra hos , får hyresvärden icke göra gällande, att hyresrätten blivit förverkad på grund av att det deponerade be- loppet ej betalats till honom. -------------------------------------------------------------------- Beslut av med Ett beslut av anledning av deposition får med anledning av deposition får överklagas i hovrätten genom överklagas till tingsrätten på besvär. den ort där finns. Vid överklagande gäller ärende- lagen (1995:000). Denna lag träder i kraft . Har ett beslut meddelats före lagens ikraftträdande tillämpas fortfarande äldre bestämmelser, om beslutet överklagas. **FOOTNOTES** 1 Senaste lydelse 1984:694. 6 Förslag till lag om ändring i