prop · GJ03200 · 1996-01-01 00:00:00 — Slutbetyget skall ej kunna ersättas med intyg. Många instanser ställer sig positiva till förslaget, t.ex. , och samt vissa kommuner och fristående gymnasieskolor. LR, och kommuner menar att jämförbara betyg är ett rättvisekrav ur elevens synvinkel med tanke på att konkurrens råder om platser i högre utbildning. avstyrker förslaget för att det verkar inskränkande på gymnasieskolans frihet, eftersom skolan "tvingas att följa de av fastställda betygskriterierna och därmed också de fastlagda kursplanerna". Verket anser att ett väl utformat intyg även fortsättningsvis kan garantera eleverna en jämförbarhet med betyg från den offentliga gymnasieskolan. Även menar att en fristående skola bör ha frihet att utforma egna principer för betygsättning såväl under som vid slutet av skoltiden. När elev och målsman väljer skola skall dessa informeras om betygssystemet och därefter själva dra slutsatser av de eventuella negativa effekter som skolans bedömningssätt kan leda till. i avstyrker också förslaget med motiveringen att betyg överhuvudtaget är negativt och att intyg om avklarad kurs borde ersätta betyg också inom det offentliga skolväsendet. Kammarrätten i framhåller att det föreslagna kravet på slut-betyg även i den fristående gymnasieskolan bör komma till uttryck i lag-texten. Utredaren anser att kravet på lärares ämneskompetens och pedagogiska förmåga inte bör sättas lägre för de fristående skolorna än för de kommu-nala. Utredaren föreslår inte någon ändring av kravet på lärarkompetens. Majoriteten av de instanser som yttrat sig i frågan ställer sig positiva till detta synsätt. Bl.a. , , och ett antal kommuner betonar att den offentliga gymnasieskolans kompetensbestämmelser bör gälla även de fristående gymnasieskolorna. instämmer och för fram betydelsen av skolledning och kompetent personal för elever med funktionsnedsättning. understryker vikten av tillsynsmyndighetens ansvar att "optimalt verka för att fria gymnasieskolor ska ha välutbildade, kompetenta lärarkrafter till sin verksamhet". SAF delar uppfattningen att fristående skolor skall ha kompetenta lärare, men anser inte att denna kompetens måste vara förvärvad genom formell lärarutbildning. För de yrkesinriktade delarna av utbildningen skall det räcka med att lärarna har egen erfarenhet av yrket och det skall inte krävas någon formellt förvärvad pedagogisk förmåga, vilket även och Kristna Friskoleråd instämmer i. framför att "reell kompetens är betydelsefullare än formella meriter. Att alltid ge företräde till de lärare som har längst formell utbildning är en form av skråtänkande, och mer en räddningsplanka för mindre lämpliga lärare än ett stöd för skolans kvalitet". Utredaren föreslår att det i fristående skolors ledningsorganisation skall finnas en rektor som har det övergripande ansvaret för skolans verksam-het och som är ytterst ansvarig gentemot elever och föräldrar. Förslaget om skolledning får stöd av flertalet remissinstanser, bl.a. Fri- skolornas , , , samt de flesta kommunerna och fristående gymnasieskolorna. anser att kravet på skolledning bör lagregleras. ABB Industrigymnasium ifrågasätter benämningen "rektor" och förespråkar istället att företrädaren benämns "skolledare". anför att rektorsansvaret skall åligga en person, inte ett kollektiv, medan och föreslår att skolledningen skall kunna utgöras av ett begränsat antal personer. Kammarrätten i efterlyser en precisering av vilka krav som skall ställas på och vilka kvaliteter som skall finnas hos en rektor. Vidare föreslår man att ansvarsförhållandet mellan rektor och huvudman klargörs. De regler som gäller för den offentliga gymnasieskolan skall också i princip gälla för fristående gymnasieskolor. Kravet på öppenhet innebär att några särskilda intagningsvillkor som regel inte kan tillåtas. Test och intagningsprov får generellt inte användas om det inte gäller områden som kräver speciella förutsättningar som inte återspeglas i elevens grundskolebetyg. Utredaren föreslår ingen ändring av nuvarande principer. På denna punkt går åsikterna isär. Majoriteten stöder grundprincipen om öppenhet, t.ex. Kammarrätten i som förordar att öppenhets-principen skall lagfästas. , Statskontoret och framför åsikten att även fristående gymnasieskolor måste ha tydliga förpliktelser att bereda plats för funktionshindrade och att ekonomiska konsekvenser inte får utgöra argument för att neka sådana elever plats. Många instanser menar att intagningsprov måste tillåtas till speciella utbild- ningar där särskilda kvalifikationer krävs. Flera kommuner förespråkar att intagningstester skall vara tillåtna i undantagsfall, t.ex. till estetiska utbildningar. kommun poängterar dock att urvalskriterier kan tendera att snedvrida intagningen så att en oönskad konkurrens på ojämlika villkor uppstår. , och fram-håller att intagningstester är ett sätt för skolan att utifrån sin utbildnings-profil få undervisningsgrupper som är anpassade att tillgodogöra sig undervisningen. SAF betonar att detta är speciellt viktigt för företagsskolor där "elever som inte skulle kommit in på betyg kan ha praktiska och personlighetsmässiga förutsättningar som gör att de kommer med i ett urval tack vare goda resultat i test och antagningsintervjuer". Detta synsätt får också stöd från som menar att ett urval enbart baserat på betyg slår hårt först och främst mot eleven. i påpekar att även betygen föranleder segregation och att in-tagningsprov av den anledningen inte kan förbjudas. I betänkandet föreslås att skall fatta beslut om en fristående gymnasieskola skall förklaras berättigad till bidrag. Detta beslut skall avse ett visst antal elever. Ansökan skall lämnas direkt till som inhämtar kommunernas yttranden. skall även besluta om att återkalla rätten till bidrag. Länsstyrelsernas ansvar upphör. beslut skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Flertalet instanser ställer sig bakom utredarens förslag. anser att ansvar för tillståndsgivning ligger i linje med att fristående skolor skall ha förutsägbara och fasta spelregler. Kammarrätterna i och tillstyrker förslaget, då redan har att ta ställning till motsvarande frågor för fristående skolor på grundskolenivå. LR och Länsstyrelserna i och finner den föreslagna ordningen enklare och mindre krånglig än den nuvarande. Även TCO tillstyrker förslaget liksom som välkomnar "den föreslagna förenklingen av de administrativa rutinerna..." påpekar att förslaget för verkets del kommer att medföra ökade kostnader. Såväl kommunerna som de fristående gymnasieskolorna är i allmänhet positiva till förslaget. framför att det bör finnas en tidsfrist inom vilken skolan senast skall förklaras bidragsberättigad för att kommunernas skyldighet att ge bidrag skall gälla. Ett fåtal instanser avstyrker förslaget. Vackstanäsgymnasiet och kommun anser att beslutsrätten skall kvarligga hos regeringen, då det är tveksamt att ett ämbetsverk utan politisk ledning skall kunna överpröva kommunernas politiska bedömningar. Kammarrätten i anser att besvärsbestämmelsen bör ses över i sin helhet. Avvikelser från det beräknade elevantalet får inte göras utan beslut. Om kommun och skola är överens om eventuell utökning skall detta anmälas till för att ett nytt beslut skall kunna utfärdas. Om kommun och skola inte kommer överens skall ny ansökan lämnas till i vanlig ordning. Majoriteten av de kommuner som yttrat sig i frågan tillstyrker utredningens förslag och framför att regeln om elevprognos för fristående grundskolor även bör gälla fristående gymnasieskolor. Flertalet övriga instanser avstyrker förslaget. SAF och menar att de fristående skolorna fritt skall få utvidga sin verksamhet utifrån elevtillströmningen och vad som är praktiskt möjligt. Kristna Friskoleråd och i anför att valfriheten förutsätter att inte bara ett begränsat antal elever och föräldrar skall ha rätt att välja. anser att konstruktionen är "stelbent" och menar att framgångsrika skolor inte skall förbehållas ett fåtal. LR poängterar att en skola inte redan från början kan uppskatta antalet elever, eftersom valet av skola baseras på hur väl skolan lyckats profilera sig och skapat ett gott rykte. påtalar att förslaget innebär att kommunen i hög grad får styra skolans utveckling, vilket inte sammanfaller med principen om lika villkor. De fristående gymnasieskolorna är kritiska mot förslaget. Vackstanäsgymnasiet och Apelrydsskolan framför att om utbildningen efterfrågas av fler elever än vad som tidigare uppgivits, skall det finnas möjlighet för skolan att växa i takt med denna efterfrågan. ABB Industrigymnasium framhåller att en låsning av elevantalet torde vara hämmande för skolor-nas utveckling och uttrycker att "en bra skola får det antal elever den förtjänar". Lägeskommunen skall yttra sig över de effekter den fristående skolan kan ha på den offentliga gymnasieskolan och på kommunens ekonomi samt inhämta närliggande kommuners yttranden och i vissa fall åsikt. Bedömningen skall bl.a. grundas på elevantalet vid fullt utbyggd organisation. Kommunerna ser det i allmänhet som positivt att kommunen skall yttra sig över etableringen av en fristående skola. välkomnar förslaget och betonar vikten av att kommunen skall ges tillräckligt med tid för att göra de utredningar som krävs. kommun anser att det är viktigt att samtliga berörda kommuner får yttra sig och föreslår att, i det fall det finns ett regionalt organ som beslutar om gymnasieplaneringen i regionen, skall detta organ ta in medlemskommunernas synpunkter och avge ett yttrande. Kristna Råd betonar att det är kommunen som har lokal och informell kännedom om vilka värderingar som faktiskt ligger till grund för en ansökan. anser att en tidsgräns för kommunens yttrande bör lagregleras för att säkerställa att verkets handläggning inte fördröjs. Andra instanser är starkt kritiska till förslaget. SAF och menar att det ur konkurrenssynpunkt är olämpligt att kom-munen skall yttra sig över konkurrerande verksamhet då kommunen kan ha intresse av att begränsa konkurrensen. LR anser att det är att "uppmuntra till destruktivt revirtänkande att föreslå att omkringliggande kommuner och i förekommande fall landstingen ska ha rätt att yttra sig om lämpligheten av en friskoleetablering". , och kommuner framför att som beslutande myndighet bör ansvara för att från berörda kommuner inhämta yttranden bland vilka lägeskommunens skall väga tyngst. Kammarrätten i anför att reglerna för kommunens yttranderätt och vad denna rätt innebär bör framgå av författningsförslaget. 7.1 Likvärdiga ekonomiska villkor/ersättningsnivå Utredaren anser att fristående gymnasieskolor bör ges möjlighet att på lika villkor erbjuda utbildning som är likvärdig med den som offentliga gymnasieskolan ger. Bidragsnivån skall fastställas i första hand i överens- kommelse mellan kommun och fristående gymnasieskola. Om kommunen och skolan inte kommer överens skall bidraget beräknas med utgångspunkt från skolans faktiska kostnader, baserat på skolans åtagande och elevernas behov. Beräkningen skall ske på samma grunder och enligt samma principer som kommunen tillämpar i fråga om kostnader för elever som går i ett motsvarande program i en skola. Många remissinstanser stöder själva grundprincipen att fristående gymnasieskolor skall erhålla bidrag som är likvärdiga med dem som kommunala skolor får. och Statskontoret tillstyrker förslaget med motiveringen att detta motverkar segregation och ökar valfriheten. TCO och anser att det föreslagna bidragssystemet tar större hänsyn till de faktiska förhållandena än det nuvarande. Kommunernas åsikter i frågan går isär. I allmänhet stöder kommunerna förslaget att bidraget skall bestämmas genom en överenskommelse, men de motsätter sig att ersätta de faktiska kostnaderna om överenskommelse inte nås. tycker att det är bra att det föreslagna systemet med förhandlingar, till skillnad mot ett schabloniserat system, ger kommunerna möjlighet att påverka kostnadsutvecklingen. Förbundet anser också att begreppet "faktiska kostnader" bör ersättas av "beräknade kostnader", vilket också skulle medföra en omarbetning av lagtexten. och kommuner anser att skolan skall ersättas utifrån en jämförelse med motsvarande program i kommunens skola, vilket minskar risken för att kostnaderna för elevens hemkommun blir oacceptabelt höga när en fristående gymnasieskola etableras. Flera kommuner, t.ex. och ,och kommuner förordar att nationellt föreskrivna belopp även fortsättningsvis skall gälla för att under- lätta överläggningarna mellan kommun och skola och för att minska risken att skolans faktiska kostnader blir orimligt höga. anför att det föreslagna systemet måste kompletteras med klara beräkningsanvisningar för att undvika godtyckligt bestämda bidragsnivåer. RHS kräver att kommunerna skall redovisa sina beräknings-grunder för att undvika tolkningstvister. Med oro för osäkra förutsättningar och godtycke förespråkar flera instanser att den fristående gymnasieskolan skall garanteras ett minimibelopp. SAF anser att det är skolans faktiska kostnader som skall ersättas, men föreslår att regeringen skall fastställa programvisa bidragsnivåer till fristående gymnasieskolor som en sorts garanti. LR, i och Kristna Råd uttrycker att nationellt föreskrivna belopp måste finnas kvar "eftersom risken annars är stor att de fristående skolorna missgynnas vid överenskommelser om bidrag". Flera fristående gymnasieskolor och förbund knutna till dessa förespråkar också någon form av minimibelopp. , Apelrydsskolan, Fria Gymnasieskolan i , och anser att nationellt föreskrivna belopp är nöd-vändiga för skolornas långsiktiga planering, i de fall överenskommelse inte kan nås. Flera skolor påpekar att de har kostnader för t.ex. moms och pensionsavgifter som den offentliga skolan inte har och att särskild hän-syn till dessa kostnader bör tas vid beräkning av ersättningsnivå. Några instanser, bl.a. , , Apel- rydsskolan och , understryker vikten av att skolan bör ges särskild besvärsmöjlighet över kommunens beslut om er-sättning. 7.2 Lägeskommunens och hemkommunens roll Lägeskommunen skall svara för överläggningarna med den fristående skolan och därmed fastställa bidragsnivån för samtliga elever i skolan. Lägeskommunen skall bedöma om skolans kostnader är rimliga i för-hållande till ändamålen. En fristående gymnasieskola som förklarats berättigad till offentligt stöd skall få bidrag från elevens hemkommun. Många kommuner är kritiska mot rollfördelningen mellan läges- och hemkommun. menar att lägeskommunens normerande bidragsberäkning är ett intrång i varje kommuns självbestämmanderätt och understryker därför vikten av att lägeskommunen skall samråda med övriga berörda kommuner inför fastställandet av bidragsnivån. Även flera kommuner, bl.a. , och kommuner, anser att utredningen är ett "ingrepp i det kommunala självbestämmandet" och att varje berörd kommun måste ha rätt att förhandla om bidraget. Förslaget skulle kunna föranleda tvister mellan kommuner som gör olika bedömningar av t.ex. elevers särskilda behov. kommun framför att det finns risk för att resurssvaga kommuner, genom den interkommunala ersättningen, tvingas betala relativt höga bidrag till resursstarka kommuner och föreslår därför att ersättningen skall följa kostnaden för motsvarande utbildning i hemkommunen. De fristående skolornas åsikter i frågan skiljer sig åt. KCS Kristna Skola anser att skolan själv måste få föra sin talan i bidragsförhandlingarna med berörda kommuner. påpekar att en av lägeskommunen fastställd ersättningsnivå kommer att variera med aktuell politisk majoritet. Bl.a. , samt SMF förespråkar att om man inte kommer överens om annat, skall bidraget beräknas med utgångspunkt från lägeskommunens kostnader för samma eller motsvarande utbildning. Om kommunen inte har utbildningen, skall jämförelse göras med annan lägeskommun. Kammarrätten i framhåller att det bör övervägas om hem-kommunen skall få en möjlighet att påverka och besvära sig över bidrags-nivån. 7.3 Påtagliga negativa effekter Om den fristående gymnasieskolan bevisligen kan få påtagliga negativa följder för den offentliga gymnasieskolan skall en fristående skola inte förklaras bidragsberättigad. Bevisbördan skall ligga hos kommunen. Nuvarande föreskrift i skollagen skall enligt utredaren finnas kvar oför-ändrad. Majoriteten av de kommuner som yttrat sig i frågan ställer sig positiva till förslaget, medan flertalet fristående skolor och förbund knutna till dessa är negativa. Bl.a. och kommuner tillstyrker utred-ningens förslag och kommun menar att det är viktigt att inte bara se till de ekonomiska konsekvenserna utan också till de kvalitativa följderna. Även TCO, LO, och i ställer sig positiva till förslaget och anser att kommunens yttranderätt om skolans effekter är rimlig, eftersom kommunen har ansvar för den lokala utbildningssituationen. , Statskontoret, RHS och ABB Industrigymnasium anser att bestämmelsen om negativa effekter måste preciseras då frågan annars riskerar att bli föremål för kommunalt godtycke. anser att det framstår som näst intill omöjligt att bedöma huruvida en skolas etablering kan anses leda till "betydande negativa följder", varför sådana aspekter inte bör beaktas. Även i och Kristna Råd avstyrker att kommunens yttrande skall avse effekter på den kommunala ekonomin. RRV framhåller att kommunerna med föreslagen regel medvetet kan motverka och hindra fristående skolors verksamhet och KCS Kristna Skola menar att bidragsfrågan riskerar att styras av vilken ekonomisk situation som råder i kommunen. anför att en fristående skola i princip aldrig kan medföra negativa konsekvenser för eleverna, eftersom programutbudet ökar och därmed också valfriheten. Avgifter skall i princip endast medges för särskilda kostnader som föranleds av skolans profil i undervisningshänseende. En förutsättning är att avgiften inte leder till segregerande effekter. Utredaren föreslår inga ändringar av nuvarande begränsningar av skolans rätt att ta ut elev-avgifter. Flertalet instanser ställer sig positiva till grundprincipen att utbildning skall vara kostnadsfri för eleverna, men anser liksom utredningen att vissa avgifter skall kunna medges i undervisningshänseende. TCO och instämmer i att fristående skolor i princip skall vara avgiftsfria och LR menar att avgiftsbegränsningen aktivt bör motverka tendenser till segregering. betonar vikten av att utbildningar inom en frivillig skolform inte behöver vara kostnadsfria. Bl.a. SMF och anser att en fristående gymnasieskola skall vara berättigad att ta ut elevavgifter som är rimliga och skäliga med anledning av skolans profil eller när kommunens bidrag inte täcker de nödvändiga kostnaderna. framför att det är viktigt för fristående skolor att få ta ut mindre elevavgifter för att bygga upp ekonomiska reserver. i riktar skarp kritik mot förslaget och fram-håller att det ur demokratisynvinkel är fel att offentligt finansierade skolor skall tillåtas ta ut elevavgifter. Utredaren föreslår att även fortsättningsvis skall ha ett huvudansvar för tillsynen, vilken skall fokusera på huruvida verksamheten vid de fristående gymnasieskolorna svarar mot de statliga kraven. Skolan skall som vara skyldig att delta i den nationella uppföljningen och utvärderingen. I det närmaste samtliga remissinstanser verkar vara nöjda med den tillsyn som utövar och ställer sig därför positiva till förslaget att även fortsättningsvis skall ansvara för tillsyn samt nationell uppföljning och utvärdering. menar att odelade tillsynsansvar innebär en klar ansvarsfördelning mellan verket och kommunerna samt tydliga spelregler för kommunerna och skolorna. och LR anser att tillsynen och uppföljningen är naturlig och nödvändig för kvalitetssäkringens skull, eftersom de fristående skolorna skall ge en utbildning som är likvärdig med den som ges i det offentliga skolväsendet. Även och Kristna Friskoleråd är positiva till tillsyn, men påpekar att verket på ett annat sätt än vad som sker bör präglas av mål- och resultatstyrning. Såväl kommunerna som de fristående gymnasieskolorna tillstyrker förslaget. Vackstanäsgymnasiet uttrycker att "har kompetens, resurser och en samlad överblick över utbildningen i landet" vilket för en god och objektiv kvalitetskontroll. I betänkandet föreslås att lägeskommunen skall ha rätt till insyn i den fristående skolans verksamhet för att kunna göra en rättvis bedömning av skolans bidragsbehov. Kommunen bör också ha denna rätt för att fortlöpande kunna bilda sig en uppfattning om hur verksamheten bedrivs och utvecklas i relation till förhållandena i den kommunala skolan. Om kommunen finner anledning att ifrågasätta verksamheten, skall kommunen kunna anmäla detta till . Kommunerna är i huvudsak positiva till förslaget, medan övriga instanser är mer kritiska. välkomnar förslaget och anser att det bör övervägas om även övriga berörda kommuner skall få möjlig-het till insyn i skolans verksamhet. Bl.a. , och kommuner stöder förslaget och framför att detta underlättar kommunens uppgift att bedöma vilka faktiska kostnader skolan har samt lägger grund för ett ömsesidigt samarbete. och kommuner poäng-terar att kommunen för ändamålet måste avdela arbetskraft och ha till-räcklig kompetens för att kunna göra en bedömning av den pedagogiska verksamheten. Flera instanser avstyrker förslaget om insyn med motiveringen att insyn av konkurrensskäl är olämplig. , Länsstyrelserna i och anser att kommunerna genom insynsrätten skulle ges en oacceptabel konkurrensfördel och påpekar att förslaget förefaller strida mot konkurrensrätten. , LR och kommun menar att insynsrätt kom-mer att försvåra fristående skolors konkurrens- och utvecklingsmöjligheter. Kristna Friskoleråd och framför att insynsbegreppet måste definieras för att undvika missförstånd. Misstankar får inte finnas att insyn skulle syfta till att begränsa skolans verksamhet eller utveckling. Kammarrätten i anser att det bör framgå hur långt insynen får sträcka sig med tanke på det konkurrensförhållande som föreligger mellan fristående skolor och kommuner. Dessutom ifrågasätts insyns-regelns förhållande till tystnadsplikten. framför att landstingen bör ges rätt till insyn, när det gäller utbildningar på Naturbruks- och omvårdnadsprogrammet. 10.2 uppföljning och utvärdering Utredaren föreslår att en fristående skola bör delta i kommunens uppfölj-ning och utvärdering i den utsträckning som kommunen och skolan gemensamt bedömer det vara meningsfullt och kommer överens om. Insyn och uppföljning skall ses som ett stöd åt den fristående gymnasieskolan, inte som en begränsning. Flertalet kommuner ställer sig positiva till förslaget. kommun framhåller att kommunen har ett starkt intresse av att kunna bedöma den fristående skolan i relation till den kommunala och att information om skolans verksamhet därför måste vara tillgänglig. kommun menar att det är naturligt att skolorna deltar i kommunens utvärdering och uppföljning, men anser till skillnad mot förslaget att deltagandet inte skall vara förhandlingsbart utan en skyldighet i de fall kommunen så begär. , i och förordar i likhet med utredningen att skolans deltagande bör ske enligt överenskommelse mellan skola och kommun. Även flera fristående gymnasieskolor, t.ex. Apelrydsskolan och Vackstanäsgymnasiet, stöder att föreslagen uppföljning skall vara frivillig. Utredaren föreslår att en bestämmelse om tystnadsplikt, motsvarande den som finns i lagen om entreprenad inom skolan, införs för personal vid fristående gymnasieskolor. Samtliga remissinstanser som kommenterat frågan tillstyrker förslaget om sekretess. Alla är överens om att uppgifter om elevers personliga för-hållanden som framkommit på ett eller annat sätt skall skyddas av sekretess. BO anser att skyldigheten att anordna skolhälsovård också borde gälla för fristående gymnasieskolor. lyfter fram frågan om fristående skolors rätt att ta emot bidrag från huvudmannens övriga verksamheter som t.ex. industriföretag och intresseföreningar.