prop · GJ03115 · 1996-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna i 36 och 37 § om att rätten i sitt protokoll skall ta in föreningar om stängselskyldighet och betesreglering har ändrats så att rätten i stället skall registrera den handling det gäller. Syftet med dessa ändringar är att möjliggöra ett upphävande av reglerna om att det vid tingsrätterna skall föras avhandlingsprotokoll (jfr författningskommentaren till 27 § förslaget till ny ärendelag). 17.12 Förslaget till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt 34 § I ett nytt, tredje stycke har införts en bestämmelse som ger regeringen möjlighet att delegera handläggningen i tingsrätt av enkla arvsskatteärenden till sådana anställda som inte är juristdomare. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.5. 60 § Paragrafen handlar om överklagande av en beskattningsmyndighets beslut till hovrätt. Kammarkollegiet anser inte att den föreslagna ärendelagen skall vara tillämplig för arvs- och gåvoskatteärendena utan att i stället vissa förfaranderegler för dessa ärendetyper bör införas i den materiella lagstiftningen. Det finns inte underlag för någon sådan omarbetning av den nuva- rande lagstiftningen. Nya regler behövs emellertid för att den nya ärendelagen med dess bestämmelser om överrättsprocess skall kunna tillämpas i arvsskatteärendena. I skattemyndighet som beskattningsmyndighet för gåvoskatt gäller förvaltningslagen (1986:223). I gåvoskatteärenden blir därför den nya ärendelagen tillämplig i samband med att skattemyndighetens beslut överklagas. Detta har markerats i första stycket. Vilka uppgifter som ankommer på skatte- myndigheten i samband med ett överklagande regleras dock inte av ärendelagen utan av förvaltningslagen. Ur det första stycket har vidare tagits bort vissa bestämmelser som syftar på äldre regler om att en hovrätts domkrets kunde avse endast en begränsad del av ett län. De ändringar som görs i andra till fjärde styckena är huvudsakligen föranledda av att systemet för överklagande är enhetligt (jfr prop. 1993/94:290). Dessutom har en hänvisning i andra stycket till ändrats till att avse motsvarande bestämmelse i ärendelagen. I fjärde stycket finns bestämmelser som innebär bl.a. att ett vitesföre- läggande i frågor som avses i 17 och 26 §§ inte får överklagas särskilt men att ett föreläggande att fullgöra en uppgift enligt 26 § får komma under prövning i samband med överklagande av ett beslut om vitets utdömande. Bestämmelserna har avseende på bl.a. en fråga om skyldigheten att lämna upplysningar om värdet av egendom. För ärenden i allmänhet skall det enligt 37 § första stycket förslaget till ärendelag inte längre förekomma någon motsvarande begränsning i överklaganderätten. När det gäller arvs- och gåvoskatteärenden finns det emel- lertid inte i det nu aktuella ärendet underlag för någon sådan reform. Frågan om ändringar bör därför anstå till en mer allmän reform av lagstiftningen om arvsskatt och gåvoskatt. 70 § I första stycket har gjorts en justering som följd av att uttrycket besvär har ersatts av uttrycket överklagande . 17.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap De hänvisningar till den nuvarande ärendelagen som förekommer i 1 a och 1 b §§ har ersatts av hänvisningar till den nya ärendelagen. 17.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av båtbyggnadsförskott Bestämmelserna om att vissa avtal om båtbyggnadsförskott kan tas in tingsrätts protokoll har ändrats på det sättet att avtalen i stället kan registreras hos tingsrätten. Ändringarna ingår som ett led i arbetet med att upphäva reglerna om avhandlings- och bouppteckningsprotokoll (jfr författningskommentaren till 27 § förslaget till ny ärendelag). 17.15 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 18 kap. 8 § Paragrafen avser frågor om överklagande av vissa beslut av Patent- och Regist- reringsverket. Bestämmelserna i andra stycket om att ärendelag skall tillämpas har ändrats till att avse den nya ärendelagen. Någon särskild bestäm- melse om tingsrättens sammansättning i ett ärende enligt aktiebolagslagen behövs inte längre. I fråga om tingsrättens sammansättning bör i stället den nya ärendelagens regler gälla. De reglerna innebär - åtminstone teoretiskt sett - att tingsrätten i visst fall kan bestå av flera domare. Vid överklagande av ett beslut blir verket part i domstolen (se avsnitt 7.3). 17.16 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift De nuvarande bestämmelserna i 11 § om att det i felparkeringsärenden är åkla- garen som för det allmännas talan i tingsrätt och hovrätt ersätts av den nya ärendelagens bestämmelser om möjlighet för den beslutande förvaltningsmyndig- heten - i detta fall polismyndigheten - att uppträda som part i domstolen (se avsnitt 7.3). Nuvarande regler i 12 § om en tingsrätts sammansättning i ärende om felparkeringsavgift ersätts av den nya ärendelagens mer allmänna regler 3 §, vilka åtminstone teoretiskt tillåter att tingsrätten avgör ärendet i flerdomarsammansättning. De nya bestämmelserna får med de begränsningar som följer av övergångsbe- stämmelserna till den nya ärendelagen omedelbar tillämpning vilket bl.a. innebär att en åklagare skall till polismyndigheten lämna tillbaka handlingarna i de ärenden som är under handläggning i domstol eller hos åklagarmyndigheten den dag då den nya lagstiftningen träder i kraft. 10 § I paragrafen, som handlar om överklagande av polismyndighets beslut i ett felparkeringsärende till domstol, har gjorts redaktionella ändringar i anledning av den nya ärendelagen. 10 a § Ur paragrafen har tagits bort dels en bestämmelse om att en tingsrätts beslut får överklagas till hovrätt, dels vissa bestämmelser i nuvarande andra stycket andra meningen samt tredje och fjärde styckena om prövningstillstånd. Motsvarande bestämmelser finns nämligen i den nya ärendelagen. 17.17 Förslaget till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Bestämmelserna i 13 § om överklagande till tingsrätt har justerats i anledning av den nya ärendelagen. Lagrådet har framhållit att bestämmelsen i första styckets andra mening om klagofristen blir överflödig med den allmänna lösning som har valts när det gäller klagofristerna. Särskilt med hänsyn till att ett överklagande i förtsättningen bör ges in till den beslutande myndigheten och inte som till rätten bör bötesverkställighetslagen dock även i fortsättningen innehålla en regel om klagofristen. Den nuvarande bestämmelsen i första styckets fjärde mening som jämställer ett överklagande med en ansökan behövs inte, eftersom den nya ärendelagen innehåller uttryckliga regler om överklaganden från förvaltningsmyndighet. Den nuvarande bestämmelsen om tingsrättens sammansättning har ändrats så att nämndemän skall medverka endast i de fall där tingsrätten anser att det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet. I fråga om anledningen till den ändringen kan här hänvisas till avsnitt 7.5. 17.18 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer 4 § Av paragrafen framgår att en ansökan om kallelse på okända borgenärer inte längre skall göras hos tingsrätten utan hos kronofogdemyndigheten eller, om gäldenären är ett aktiebolag, hos . Besträffande skälen för ändringen kan hänvisas till avsnitt 14. 5 § Paragrafen har ändrats med hänsyn till att ansökningar om kallelse på okända borgenärer skall göras hos en kronofogdemyndighet eller hos . I propositionsförslaget har markerats att verket skall underrätta kronofogdemyndigheten om en sådan ansökan som har gjorts hos verket. 5 a § I paragrafen som är ny har införts bestämmelser om överklagande. Vid överklagande av en kronofogdemyndighets beslut skall 18 kap. UB tillämpas vilket medför att överklagandet sker till tingsrätt där ärendelagen blir tillämplig. Även ett överklagande av Patent- och registreringsverkets beslut skall ske till tingsrätt. Vid överklagande gäller den nya ärendelagen. 17.19 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek En bestämmelse i 2 kap. 4 § andra stycket har justerats till följd av de ändringar som görs i lagen (1845:50 s.1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva (se lagförslag 8). 17.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem I 20 a § har tagits in en bestämmelse om att tingsrätten vid handläggningen av ett ärende skall bestå av en juristdomare. Om det föreligger särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet får tingsrätten dock bestå av en juristdomare och tre nämndemän (jfr 6 § tredje stycket i den nuvarande ärendelagen och 14 kap. 17 § ). I paragrafen har även tagits in en bestämmelse från den nuvarande ärendelagen om behörighet för sådana anställda i tingsrätt som inte är juristdomare att förordna bodelningsförrättare. Skälen till förslagen har redovisats i avsnitt 7.5. 17.21 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor Hänvisningen i första stycket 8 till den nuvarande ärendelagen, som gäller frågor om tingsrätts sammansättning m.m., har utgått med hänsyn till att motsvarande frågor i stället bör regleras genom hänvisningen i första stycket 1 till lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem (se avsnitt 17.20). 17.22 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:688) om besöksförbud 19 § Paragrafen har justerats i anledning av förslaget till ny ärendelag. 21 § Paragrafen innehåller i sin nuvarande lydelse hänvisningar till en del av bestämmelserna i den nuvarande ärendelagen. Det finns inte något hinder mot att i fortsättningen allmänt hänvisa till den nya ärendelagen. 17.23 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Hänvisningen i 6 kap. 14 § andra stycket till ärendelagen har justerats att gälla den föreslagna nya lagen. Den nuvarande bestämmelsen om tingsrättens domförhet behövs inte med den nya lagen. 17.24 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter Hänvisningen i 3 § till ärendelagen har justerats att gälla den föreslagna nya ärendelagen. Det finns inget behov av att inskränka hänvisningen till att gälla den lagen i tillämpliga delar . 17.25 Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) 63 § Det nuvarande tredje stycket som innehåller regler om rätt att överklaga tingsrättens beslut är onödigt med hänsyn till att verket enligt 11 § förslaget till ny ärendelag är part i ärendet. Stycket har därför upphävts. 64 § I första stycket andra punkten har en hänvisning till ärendelagen ändrats till att avse den nya. I andra stycket har en justering gjorts i anledning av att förslaget till ny ärendelag i motsats till den nuvarande ärendelagen innehåller bestämmelser om hovrättsprocessen. 64 c § Paragrafens nuvarande lydelse innebär genom hänvisningar att en tingsrätt vid förhandling i eller vid avgörande av ett ärende enligt konkurrenslagen på samma sätt som i ett tvistemål enligt den lagen skall ha en sammansättning med två juristledamöter och två ekonomiska experter. Vid annan handläggning består tingsrätten av en juristdomare eller av en juristdomare och en ekonomisk expert i förening. I princip är en prövning i sak av ett ärende som anges i 63 § första stycket 6 inte enklare att företa än en prövning i sak av ett tvistemål enligt konkurrenslagen. I båda fallen behöver tingsrätten i allmänhet göra kvali- ficerade samhällsekonomiska och företagsekonomiska analyser som kräver ingående kännedom om förhållandena på enskilda marknader och om deras funktionssätt. Inte bara målen utan även ärendena är av stor samhällsekonomisk och konsumentpolitisk betydelse. Mot den bakgrunden finns det inte anledning att ändra de regler som finns om tingsrättens sammansättning vid prövningen i sak av ett ärende som anges i 63 § första stycket 6. Ett sådant ärende som anges i 63 § första stycket 5, dvs. ett ärende om undersökning enligt 47 och 48 §§ konkurrenslagen, kan emellertid vara enklare att pröva. Därför bör det öppnas en möjlighet för tingsrätten att bestå av en juristdomare eller av en sådan domare och en ekonomisk expert i förening vid prövningen i sak av ett sådant ärende. Vid sådan handläggning som inte avser en prövning i sak, t.ex. när det gäller en förberedande åtgärd eller ett beslut om avvisning, skall tingsrätten alltid bestå av en juristdomare eller av en sådan domare i förening med en ekonomisk expert (jfr det som sägs i avsnitt 7.5). 65 § Paragrafen upptar bestämmelser om att i fråga om förelägganden och utevaro regler för åklagare skall gälla för Konkurrensver- ket som part i mål eller ärende. Regelns ändamål är att inte skall utsättas för de påföljder som enligt gäller för part i ett indispositivt tvistemål. Den nya ärendelagen innehåller emellertid såvitt gäller en myndighet som part inga bestämmelser av slag. För att det inte skall uppstå något onödigt krångel i domstolarna i samband med hanteringen av ärendena enligt konkurrenslagen bör därför konkurrenslagens bestämmelse upphävas såvitt gäller ärendena. 17.26 Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334) De nuvarande bestämmelserna i 32 § blir onödiga till följd av bestämmelserna i 39 § den föreslagna nya ärendelagen och paragrafen har därför utgått. 21 § De nuvarande bestämmelserna i andra stycket om hur tingsrätten skall göra när den finner sig vara obehörig att handlägga ett skuldsaneringsärende har utgått, eftersom frågan regleras på i huvudsak samma sätt i 8 § förslaget till ny ärendelag. 22 och 27 §§ Hänvisningarna i 22 § andra stycket och 27 § tredje stycket till ärendelagen har ändrats till att avse den nya ärendelagen. Bestämmelserna i samma stycken om att tingsrätten alltid skall bestå av en domare har utgått, eftersom det inte finns anledning att på den punkten hantera skuldsaneringsärendena på annat sätt än alla andra domstolsärenden (se 3 § förslaget till ny ärendelag). 29 § I paragrafen har uttryckligen angetts att den nya ärendelagen skall gälla vid överklagande, om inte någonting annat sägs. I paragrafen görs dock ett undantag från regleringen i 11 § den lagen om att en beslutsmyndighet vars beslut överklagas av en enskild skall vara motpart i domstolen. blir alltså inte part i domstolsförfarandet (se avsnitt 7.3). 31 § En bestämmelse i andra stycket om missnöjesanmälan har utgått med anledning av att det institutet inte förekommer i förslaget till ny ärendelag. Bestämmelserna i tredje stycket om prövningstillstånd har utgått därför att samma sak följer av 38 § i det förslaget. 17.27 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) I promemorian föreslås att 21 kap. sjölagen ändras så att dispaschmålen som med nu gällande regler handläggs i domstolarna enligt reglerna i 52 kap. RB i fortsättningen ges en mera kvalificerad handläggning enligt den nya ärendelagen. Under remissbehandlingen har emellertid framkommit skäl som talar för att man i dispaschmålen i åtskilligt fler hänseenden än som följer av nuvarande ordning eller av den nya ärendelagen bör tillämpa regler för tvistemål. Av det skälet bör frågan om hur dispaschmålen i fortsättningen skall handläggas inte tas upp i det nu aktuella sammanhanget. 12 kap. 3 § En hänvisning i tredje stycket till ärendelagen har justerats att gälla den nya ärendelagen. 18 kap. 10 § En hänvisning i andra stycket till ärendelagen har justerats att gälla den nya ärendelagen. 17.28 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m. I nuvarande 54 § finns en bestämmelse som ger tingsrätten möjlighet att besluta om inhibition. Den paragrafen har utgått mot bakgrund av den allmänna bestämmelsen i 26 § förslaget till ny ärendelag. I nuvarande 56 § finns en bestämmelse om att i tingsrätt och hovrätten det allmännas talan förs av den myndighet som har meddelat beslutet (jfr. 1993/94:112, bet. 1993/94:JuU26, rskr. 1993/94:299, SFS 1994:520). Den paragrafen har utgått mot bakgrund av de allmänna bestämmelserna i 11 och 36 §§ förslaget till ny ärendelag. Det skall nämnas att det i 57 § ges en erinran om att ombudsmän och Justitiekanslern kan överklaga ett beslut om disciplinansvar. 52 § Paragrafens hänvisning till ärendelagen har ändrats att gälla den nya lagen. Den nuvarande bestämmelsen om att ett överklagande jämställs med en ansökan behövs inte. 53 § I nuvarande 53 § finns bestämmelser enligt vilka en tingsrätt normalt är beslutför med en juristdomare men vid avgörande av saken skall bestå av en juristdomare och tre nämndemän. Den större sammansättningen med nämndemän har i förslaget på samma sätt som för nästan alla andra ärenden reserverats för de fall i vilka det finns särskilda skäl att ha den sammansättningen (se vidare avsnitt 7.5). 55 § I paragrafen finns bestämmelser om överklagande till hovrätt och om att hovrättens beslut inte får överklagas. Det finns även bestämmelser om att ett överklagande får ske särskilt, om tingsrätten har meddelat ett beslut som avses i 34 § andra stycket eller avslagit ett yrkande om att verkställighet tills vidare inte skall få ske. Regeln om att en hovrätts beslut inte får överklagas bör behållas. De övriga reglerna blir överflödiga med den nya ärendelagen (se 37 och 39 §§ den lagen). 62 § Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av myndigheters beslut i vissa ersättningsärenden. Den nuvarande regleringen innebär bl.a. att överklaganden av ersättningsbeslut i domstolen handläggs enligt som tvistemål, om det inte sker ett överklagande i ett disciplinärende (jfr 22 kap. RB). Även i vissa andra fall kan tvistemålsreglerna bli tillämpli- ga. Den nuvarande ordningen för handläggning av ersättningsärenden är onödigt komplicerad. Den nya ärendelagen ger garantier för att vid behov handläggningen av ett ersättningsärende blir tillräckligt kvalificerad, och det synes mot den bakgrunden inte kunna riktas någon avgörande invändning mot att ersättnings- ärendena alltid hanteras på samma sätt som disciplinärendena. Till följd av detta har paragrafens andra stycke utgått. har ur första stycket tagits bort en hänvisning som görs till 56 §. 17.29 Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) 48 § Paragrafens nuvarande lydelse innebär genom hänvisningar att en tingsrätt vid sammanträde i eller vid avgörande av ett ärende enligt marknadsföringslagen på samma sätt som i ett tvistemål enligt den lagen skall ha en sammansättning med två juristledamöter och två ekonomiska experter. Vid annan handläggning består tingsrätten av en juristdomare eller av en juristdomare och en ekonomisk expert i förening. Frågorna i ärendena är dock i normala fall betydligt enklare än de som skall handläggas i tvistemål och torde till följd av detta inte i samma höga grad som frågorna i tvistemålen kräva medverkan av ekonomiska experter. Mot den bakgrunden bör tingsrätten ges en ökad frihet när det gäller sammansättningen i ärendena. Detta synes kunna ske genom att man för de nu berörda ärendena på samma sätt som i fråga om nästan alla andra ärenden som en grundregel föreskriver att tingsrätten skall bestå av en juristdomare eller av en juristdomare och en ekonomisk expert i förening som tingsrätten ges möjlighet att ha den större sammansättningen med två jurister och två experter när det föreligger särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet (jfr det som sägs i avsnitt 7.5; jfr också avsnitt 17.25). 50 § I paragrafens tredje stycke finns en bestämmelse om att i ett ärende enligt marknadsföringslagen ärendelagen skall tillämpas i , om inte något annat följer av marknadsföringslagen. I fortsättningen bör den nya ärendelagen gälla inte bara handläggningen i utan även handläggningen i . Paragrafen har ändrats i enlighet med detta. 51 § I paragrafen finns bestämmelser om att i mål och ärenden enligt marknads- föringslagen det som i 49, 50 och 52 kap. RB sägs om hovrätt i stället skall gälla . Denna bestämmelse måste i fortsättningen avse även 39 § första stycket i den nya ärendelagen, eftersom det lagrummet innehåller regler om överrättsprocessen. 17.30 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:000) om företagsrekonstruktion De nuvarande bestämmelserna i 4 kap. 3 § blir onödiga till följd av regleringen i 3 § förslaget till ny ärendelag och har därför upphävts. 4 kap. 1 § I paragrafen finns bestämmelser om att för tingsrättens handläggning efter ett beslut om ackordsförhandling skall tillämpas rätte- gångsbalkens bestämmelser om handläggningen av tvistemål. Den nya ärendelagen innefattar en så kvalificerad reglering av handläggningen att det inte längre finns något behov av att tillämpa reglerna för tvistemål. Bestämmelserna har därför upphävts. 4 kap. 2 § I paragrafens första stycke finns bl.a. en bestämmelse om att vid en sådan förhandling som avses i 3 kap. 23 § första stycket skall tillämpas bestäm- melserna i om huvudförhandling i tvistemål. Den nya ärendelagens reglering torde vara tillräcklig på den punkten och därför har bestämmelsen upphävts. En bestämmelse i andra stycket om att rättens avgörande sker genom beslut är onödig med hänsyn till bl.a. 27 § i förslaget till ny ärendelag. 1 Förslag till ärendelag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller handläggningen i tingsrätt, hovrätt och av sådana ärenden som skall tas upp av en tingsrätt och som inte skall handläggas enligt eller förvaltningslagen (1986:223). 2 § Om en annan lag för visst slags ärende innehåller en bestämmelse som avviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. 3 § I fråga om domstolarna och domare tillämpas 1-4 kap. . En tingsrätt består av en juristdomare. Om det finns särskilda skäl får dock tingsrätten bestå av tre sådana domare. När det gäller domstolens sammansättning tillämpas i övrigt balkens bestämmelser för tvistemål. Att tjänstemän som inte är jurister får handlägga vissa ärenden enligt denna lag framgår av särskilda föreskrifter. Hur förfarandet vid tingsrätten inleds 4 § Den som vill inleda ett förfarande vid tingsrätt genom anmälan, ansökan, över- klagande eller på annat sätt skall göra detta skriftligen. 5 § En ansökan skall innehålla uppgifter om 1. det som yrkas, 2. de omständigheter som åberopas till stöd för yrkandet, 3. de bevis som åberopas och det som skall styrkas med varje särskilt bevis och 4. de omständigheter som medför att tingsrätten är behörig att handlägga ärendet, om inte behörigheten framgår av det som anförs i övrigt. Ett överklagande skall innehålla uppgifter om 1. det beslut som överklagas och i vilken del det överklagas, 2. grunderna för överklagandet och i vilket avseende skälen för beslutet enligt klagandens mening är oriktiga, 3. den ändring i beslutet som yrkas och 4. de bevis som åberopas och det som skall styrkas med varje särskilt bevis. Skriftliga bevis skall ges in med ansökan eller överklagandet. 6 § En enskild parts första skrivelse till tingsrätten skall innehålla uppgifter om partens 1. yrke och personnummer eller organisationsnummer, 2. postadress och adress till arbetsplats samt i förekommande fall annan adress där han eller hon kan anträffas för delgivning genom stämningsman, 3. telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen, dock att nummer som avser ett hemligt telefonabonnemang behöver uppges endast om tingsrätten begär det, och 4. förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med honom eller henne. Om den enskilde har en ställföreträdare, skall motsvarande uppgifter lämnas även om ställföreträdaren. Har den enskilde utsett ombud, skall ombudets namn, postadress och telefonnummer anges. Finns det en enskild motpart i ärendet, skall den som inleder förfarandet lämna uppgifter om motparten i de hänseenden som anges i första och andra styckena. Uppgift om motpartens eller dennes ställföreträdares yrke, ar- betsplats, telefonnummer och ombud behöver dock lämnas endast om uppgiften utan särskild utredning är tillgänglig för den som inleder förfarandet. Saknar motparten känd adress, skall uppgift lämnas om den utredning som gjorts för att fastställa detta. Uppgifterna skall gälla förhållandena när uppgifterna lämnas till tingsrätten.