prop · GJ03163 · 1996-01-01 00:00:00 — Om det är fråga om att utse en ledamot har föreslagit att den lokala kollektivavtalsbärande fackli- ga organisation som företräder flest arbetstagare skall utse ledamoten. Om det är fråga om att utse flera ledamöter till förhandlingsdelegationen har Ar- föreslagit att 8 § styrelserepresentationslagen skall tillämpas i vissa delar. Regeringen instämmer i förslagen. Om arbetsgivaren inte är bunden av något kollektivavtal måste det finnas något annat sätt att utse de svenska ledamöterna. har föreslagit att som huvudregel skall gälla att de lokala arbetstagarorganisationerna inom gemenskapsföretaget eller företagsgruppens företag i skall träffa en överenskommelse om vem eller vilka som skall representera arbetstagarna. Om en överenskommelse inte kan träffas föreslås att den arbetstagarorganisation som företräder flest arbetstagare skall få utse de svenska ledamöterna. SAF har anfört att lagförslaget i denna del bör ändras eller kompletteras så att inte representanter till delegationen kan komma att utses av fackliga organisationer som endast representerar ett fåtal. Regeringen anser i likhet med att det med tanke på den höga organisationsgraden hos arbetstagarna och traditionerna på den svenska arbetsmarknaden faller sig mest naturligt att låta de fackliga organisationerna utse ledamöterna, även om det saknas kollektivavtal vid företaget. Om det finns en eller flera lokala arbetstagarorganisationer inom ett företag finns det arbetstagarrepresentanter enligt svensk rätt. Sådana organisationer har också förhandlingsrätt enligt medbestämmandelagen. Regeringen instämmer därför i förslag att den organisation som företräder flest arbetstagare skall utse den svenska representationen om inte arbetstagarorganisationerna kommer överens om något annat. Regeringen anser, i likhet med , att vid tillämpningen av reglerna skall lokala arbetstagarorganisationer som tillhör samma huvudorganisation anses som en organisation, på samma sätt som enligt styrelserepresentationslagen. 5.7 Förhandlingar och avtal -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Gemenskapsföretaget eller det kontrolleran-| | de företaget i en företagsgrupp skall begära förhandlingar med | | arbetstagarnas förhandlingsdelegation. Förhandlingarna skall | | syfta till att nå ett avtal om ett europeiskt företagsråd eller | | något annat samrådsförfarande. | | Regler om beslutförhet för förhandlingsdelegationen införs i en-| | lighet med direktivet. | | Om arbetstagarnas förhandlingsdelegation beslutar att inte | | inleda förhandlingar eller att avbryta förhandlingarna kan en | | begäran om att inleda eller återuppta förhandlingen göras tidigast| | , om inte parterna kommer överens om något annat. | | Ett avtal om europeiskt företagsråd skall behandla vissa an- | | givna frågor i enlighet med direktivets artikel 6.2. Avtalets | | löptid och omförhandlingsförfarande skall särskilt beakta | | förändringar i verksamheten. | | Ett avtal om något annat samrådsförfarande skall innehålla de | | riktlinjer som anges i direktivets artikel förslag: Överensstämmer i huvudsak med | | regeringens förslag. har dock inte | | föreslagit att avtalen om europeiska företagsråd även skall | | behandla hur man skall förfara vid förändringar i verksamheten. | | Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte yttrat | | sig i frågan eller lämnar förslaget utan erinran. | | Arbetslivsinsitutet anför att möjligheten att etablera | | europeiska företagsråd på flera nivåer i en företagsgrupp bör | | tydliggöras. | | Skälen för regeringens förslag: Av direktivet framgår följande. Den| | centrala ledningen skall kalla till ett möte med det särskilda | | förhandlingsorganet i syfte att sluta ett avtal om europeiskt | | företagsråd. I avtalet skall fastställas de i artikel 6 uppräknade| | punkterna. I stället för ett avtal om europeiskt företagsråd kan| | parterna i stället besluta att inrätta ett eller flera | | informations- och samrådsförfaranden. Det finns även här | | bestämmelser i direktivet om vad ett sådant avtal skall | | innehålla. Enligt direktivet krävs det enkel majoritet, minst | | hälften av ledamöterna, för att träffa ett avtal. Vid | | förhandlingarna kan arbetstagarnas förhandlingsdelegation | | biträdas av experter som delegationen själv utser. Förhandlings-| | delegationen kan med minst två tredjedelsmajoritet besluta att | | inte inleda några förhandlingar med gemenskapsföretaget eller det| | kontrollerande företaget eller besluta att avbryta pågående | | förhandlingar. Om förhandlingsdelegationen beslutar att inte | | inleda förhandlingar eller att avbryta förhandlingarna kan en ny| | begäran om att sammankalla en förhandlingsdelegation göras | | tidigast , om inte parterna överenskommer något annat.| | har föreslagit att det införs bestämmelser| | som överenstämmer med direktivet. Regeringen instämmer i | | förslag. Dessa bestämmelser behandlas | | närmare i författningskommentaren. | | Kommissionens arbetsgrupp har påpekat att det i de nationella | | lagstiftningarna bör kunna tillföras ytterligare en punkt till | | den uppräkning om vad som skall fastställas i ett avtal om | | europeiskt företagsråd. Den skulle avse en bestämmelse om att | | avtalet också skall behandla hur företagsrådet skall förändras vid| | förändringar i företagens strukturer. Företagsgrupper förändras | | snabbt. Nya företag kommer till och gamla företag lämnar | | företagsgruppen. Företag omstruktureras och slås samman. Det | | finns därför ett stort behov av att ha möjlighet att även göra | | förändringar i ett avtal om europeiskt företagsråd bl.a. såvitt | | avser företagsrådets sammansättning så att rådet förblir | | representativt. Det är därför viktigt att de avtal som träffas | | behandlar frågan hur avtalen och företagsrådens sammansättning | | skall kunna förändras vid strukturförändringar. Regeringen anser| | därför att avtalens löptider och omförhandlingsförfarande skall | | beakta kommande förändringar av verksamheten i gemenskapsföre- | | tagen och företagsgrupperna. | | har påpekat att det är angeläget att det | | tydliggörs att det är möjligt att inrätta samrådsförfaranden även på| | andra nivåer än koncernnivå. Regeringen vill anföra följande. | | Syftet med direktivet och lagen är att informationen och | | samrådet skall ske med den verkliga ledningen för en | | företagsgrupp. Enligt artikel 1.3 skall ett europeiskt före- | | tagsråd inrättas på företagsgruppsnivå (koncernnivå), dvs. den högsta| | nivån, i de fall det ingår flera företagsgrupper i en | | företagsgrupp (koncern), om inte annat avtalas. Att ett samråds-| | förfarande därför skall inrättas på koncernnivå hindrar alltså inte| | att ett samrådsförfarande även inrättas på andra nivåer inom en | | företagsgrupp. I ett avtal om europeiskt företagsråd skall anges| | de företag eller verksamheter som omfattas av avtalet. Det är | | således möjligt att etablera europeiska företagsråd på flera nivåer,| | t.ex. både på koncern- och affärsgruppsnivå. Samma möjlighet finns| | om det träffas ett avtal om något annat förfarande för information| | till och samråd med arbetstagarna. | | | | | | 5.8 Vad som gäller om avtal inte träffas | | 5.8.1När reglerna skall tillämpas | | | | förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. har dock föreslagit att reglerna skall benämnas stupstocksreglerna. har till skillnad mot regeringens förslag, inget förslag om att reglerna också skall gälla om ett sådant avtal som träffats före lagens ikraftträdande upphör. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan eller har ingen erinran mot förslaget. LO, TCO och föreslår att reglerna skall bli tillämpliga även när ett avtal som har träffats före lagens ikraftträdande upphör och inte förnyas . LO och TCO anser att den treårsperiod som finns angiven är för lång och att den ger företagen möjlighet att förhala frågan under en orimligt . Juridiska fakultetsstyrelsen vid anser att man bör välja en mer neutral och i lagstiftningssammanhang mer vedertagen beteckning än stupstocksreglerna. Skälen för regeringens förslag: Enligt direktivet skall det i den nationella lagstiftningen finnas regler, i direktivet benämnda tilläggsföreskrifter, som skall gälla för de fall då det av vissa angivna skäl inte träffas något avtal om europeiskt företagsråd eller något annat samrådsförfarande. har valt att benämna dessa regler stupstocksreglerna. Den anser att uttrycket tilläggsföreskrifter är missvisande, eftersom det inte rör sig om regler som skall läggas till andra regler, utan om regler som skall slå till framförallt om parterna i en viss situation inte kan komma överens. menar att eftersom sådana regler i dagligt tal, i synnerhet på arbetsmarknaden, just kallas för stupstockar eller stupstocksregler bör detta uttryck passa. Lagrådet och Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds univeritet har framfört invändningar mot begreppet. Lagrådet anser att termen stupstocksregler passar mindre väl i lagtext och att begreppet kan missförstås. Lagrådet har föreslagit att bestämmelserna i fråga skall rubriceras "Regler om inrättande av ett europeiskt företagsråd i vissa fall." Regeringen delar Lagrå- dets bedömning men anser att reglerna hellre bör rubriceras "Vad som gäller om avtal inte träffas". Reglerna skall enligt direktivets bilaga tillämpas i följande situationer: - om den centrala ledningen och det särskilda förhandlingsorganet beslutar att reglerna skall tillämpas - om den centrala ledningen vägrar att inleda förhandlingar från det att arbetstagarnas har begärt förhandlingar - om ett avtal inte har kunnat slutas från arbetstagarnas begäran om förhandlingar och förhandlingsorganet inte beslutat att inte inleda förhandlingar eller beslutat att avbryta förhandlingarna. har föreslagit regler i enlighet med direktivet. Den angivna tiden kan i och för sig tyckas väl lång. Regeringen anser dock inte att det finns anledning för att införa . Regeringen instämmer därför i huvudsak i förslag. Regeringen vill dock göra det tillägget att tidsfristen skall kunna räknas förutom från tidpunkten från arbetstagarnas begäran om förhandlingar även från tidpunkten då gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget tog initiativ till förhandlingar. Tillägget överenstämmer med vad kommissionens arbetsgrupp kommit fram till när den behandlat frågan. I direktivet anges inte vad som skall gälla om ett avtal upphör att gälla utan att det förnyas eller ersätts med ett nytt avtal. Enligt artikel 6 skall ett avtal om europeiskt företagsråd innehålla regler bl.a. om hur avtalet skall omförhandlas. Det får också förutsättas att sådana frågor regleras i de avtal som ingås. Skulle trots allt en avtalslös situation uppstå kan man fråga sig vad som händer. Om inget annat sägs i lagen bör konsekvensen bli att processen får börja om från början med utseende av en förhandlingsdelegation med efterföljande förhandlingar, , till dess reglerna om att ett europeiskt företagsråd ändå skall inrättas på grund av att avtal inte har träffats slår till. har föreslagit att reglerna i fråga i stället skall bli tillämpliga direkt om inte ett nytt avtal har träffats från det att det tidigare avtalet upphört. Regeringen delar bedömningen att det framstår som onödigt tungrott att i dessa situationer tvingas börja om från början med hela processen varför en regel som föreslagit bör införas. När det gäller avtal som har träffats före lagens ikraftträdande kan det, som LO och TCO gjort, ifrågasättas om inte, för de fall man inte lyckas omförhandla avtalen, reglerna om att ett europeiskt företagsråd ändå skall inrättas borde bli direkt tillämpliga efter det att avtalet upphört. LO och TCO har anfört att förhandlingar om att förbättra sådana avtal kan få till följd att ett helt avtalslöst tillstånd uppstår vilket ger företaget en orimligt stark förhandlingsposition. Regeringen delar denna bedömning och anser att det inte är en rimlig konsekvens att arbetstagarna vid ett gemenskapsföretag eller en företagsgrupp som haft ett avtal om europeiskt företagsråd eller något annat samrådsförfarande skall kunna komma att stå utan möjlighet till informa- tion och samråd bara för att avtalet träffats före lagens ikraftträdande. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Det införs regler som stämmer överens med | | direktivets tilläggsföreskrifter. | | Ett europeiskt företagsråd skall bestå av högst trettio ledamöter.| | Det skall finnas minst en företrädare från varje berört EES-land.| | Därutöver skall det införas en proportioneringsregel. De svenska| | ledamöterna skall utses bland de anställda enligt samma metod | | som till arbetstagarnas förhandlingsdelegation. | | sammansättning skall omprövas , om inte| | något annat avtalas. | | skall ha rätt att, på gemenskapsföretagets eller det| | kontrollerande företagets bekostnad, träffas enskilt ytterligare| | en gång förutom inför mötena med gemenskapsföretaget eller| | det kontrollerande företaget i en företagsgrupp. förslag: Överenstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan eller har ingen erinran mot förslaget. LO och TCO föreslår kompletterande regler för hur företagsråden skall sättas samman. förordar en annan ordning i stället för den av föreslagna regeln. SAF har framfört invändningar mot regeln om hur den svenska representationen utses i den del av förslaget som avser arbetsgivare som inte är bundna av något kollektivavtal. SAF anser att det bör införas en regel om att endast anställda vid företaget eller företagsgruppen skall kunna utses till företagsrådet. LO och TCO har motsatt sig detta. Arbetslivsinsitutet, LO och TCO tillstyrker förslaget om att företagsrådet skall ges rätt till ytterligare ett internt möte . SAF har avstyrkt det förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den nationella lagstiftningen skall uppfylla bestämmelserna i bilagan till direktivet. I bilagan anges bl.a. följande. Ett europeiskt företagsråd skall inrättas. Varje EES-land skall införa regler för rådens sammansättning och för hur det egna landets ledamöter skall utses. Om rådets storlek medger det skall en särskild kommitté utses. befogenheter skall begränsas till information och samråd i frågor som berör hela gemenskapsföretaget eller hela företagsgruppen eller minst två av dessas verksamheter. har rätt till information och samråd med den centrala ledningen en gång för att erhålla information och samråda om utvecklingen i gemenskapsföretaget eller företagsgruppen samt vid ytterligare tillfällen om särskilda omständigheter inträffar. har föreslagit att den särskilda kommittén i stället skall benämnas arbetsutskottet. Regeringen instämmer i det förslaget. har föreslagit regler i överensstämmelse med direktivets bilaga. Regeringen instämmer i huvudsak i förslagen.Direktivets bilaga föreskriver att ledamöterna i företagsrådet skall underrätta arbetstagarrepresentanterna vid verksamheterna eller vid företagen i före- tagsgruppen, eller om det inte finns några sådana representanter, samtliga arbetstagare om innehållet i och utgången av det informations- och samrådsförfarande som genomförts. Syftet med denna bestämmelse måste vara att samtliga anställda inom gemenskapsföretaget eller företagsgruppen i EES-länderna skall få insyn och information. förslag till reglering i denna del överenstämmer inte helt med texten i bilagan och behöver därför justeras så att det klart framgår att information skall ges till arbetstagarna i alla företagsgruppens företag och inte bara i det kontrollerande företaget. Beträffande begreppet samråd se avsnitt 5.5.1. EES-länderna kan fastställa regler för ordförandeskapet vid informations- och samrådsmötena. har inte föreslagit några sådana bestämmelser och regeringen anser inte heller att någon sådan reglering behövs. Direktivet föreskriver följande. skall bestå av minst tre och högst trettio ledamöter. Valet eller utnämningen skall ske i överenstämmelse med nationell lagstiftning eller praxis. Valet eller utnämningen av ledamöterna skall på samma sätt som vid utseendet av förhandlingsdelegationen säkerställa att varje EES-land som är berört företräds av en ledamot samt att det finns ytterligare ledamöter i proportion till antalet arbetstagare i de olika verksamheterna eller företagen. har föreslagit att de svenska reglerna skall ange att företagsrådet skall ha minst tre och högst trettio medlemmar. Av ledamöterna skall minst en ledamot företräda ett EES-land där gemenskapsföretaget eller företagsgruppen har verksamhet. Till skillnad mot de föreslagna reglerna för förhandlingsdelegationens sammansättning har här föreslagit en proportioneringsregel. LO och TCO har invänt att den reglering som föreslagits av Arbets- leder till att företagsrådet aldrig kan bestå av mindre än fem eller fler än 20 personer. De har föreslagit att regeln kompletteras på så sätt att ytterligare en representant utses för varje påbörjat 5 000-tal anställda i de länder där det finns mer än 5 000 anställda om företagsgruppen totalt har mer än 10 000 anställda. Om företagsrådet då får fler än 30 ledamöter sätts antalet ned till 30 genom att det plockas bort ledamöter enligt en särskild regel. De föreslår även en regel för att komma ner i tre ledamöter. LO och TCO:s förslag är hämtat från det danska förslaget till lag om europeiska företagsråd. förslag leder till att råden aldrig kan bestå av färre än fem ledamöter. Detta anser regeringen inte vara någon olägenhet. Det kan inte heller anses stå i strid med direktivet som ju endast anger att det skall bestå av minst tre ledamöter. Om den av föreslagna regeln tolkas så att i första ledet endast en ledamot skall utses från varje aktuellt EES-land leder förslaget till att företagsråden i aldrig kommer att bestå av fler än 20 personer. Detta inträffar om verksamhet finns i alla 17 EES-länderna. Om gemenskapsföretaget eller företagsgruppen har verksamhet i t.ex. fem länder skulle rådet komma att bestå av maximalt åtta ledamöter. Detta kan tyckas litet. I förslaget anges dock att det skall utses minst en ledamot från varje EES-land vilket således medger att fler ledamöter kan utses från varje land. Om således en företagsgrupp har verksamhet i åtta EES-länder kan det, om parterna överenskommer detta, t.ex. utses två gånger åtta ledamöter och därefter ledamöter enligt proportioneringsregeln. Enligt den föreslagna proportioneringsregeln kan det utses maximalt ytterligare fyra ledamöter och om det är fråga om verksamhet i mer än fem länder maximalt ytterligare tre ledamöter. Regeringen anser att det finns ett värde i att företagsråden, i motsats till förhandlingsdelegationerna, inte är alltför små. Det möjliggör en större och bättre representation. Regeringen anser därför att antalet ytterligare ledamöter som skall utses enligt proportioneringsregeln skall fördubblas jämfört med förslaget. Med en sådan regel kan maximalt ytterligare sex - åtta ledamöter utses. Den beskrivna regeln leder till att det endast behöver anges att råden inte skall vara större än att de består av högst trettio ledamöter. Regeringen anser därför att den av föreslagna regeln bör justeras så att antalet i proportioneringsregeln fördubblas och att det inte anges någon nedre gräns för företagsrådens storlek. Av samma skäl som att ett avtal om europeiskt företagsråd skall beakta framtida förändringar i verksamheten så bör det även beträffande företagsråden som utses enligt de här aktuella reglerna införas en regel om att företagsrådens sammansättning bör omprövas med jämna mellanrum. Regeringen anser att en sådan prövning bör göras i vart fall om inte parterna avtalar något annat. Hur de svenska ledamöterna utses har föreslagit att de svenska ledamöterna i företagsråden skall utses på samma sätt som till arbetstagarnas förhand- lingsdelegation.Regeringen instämmer i förslaget. Se avsnitt 5.6.2. SAF har föreslagit att det skall införas en regel om att ledamöterna i fråga skall utses bland de anställda. LO och TCO har motsatt sig att en sådan regel införs. Regeringen anser emellertid att det följer av direktivet att det skall införas en sådan regel. Direktivtexten anger följande. "Det europeiska företagsrådet skall bestå av de arbetstagare vid gemenskapsföretaget eller gruppen av gemenskapsföretag som väljs eller utnämns av deras arbetstagarrepresentanter...". Enligt direktivet har företagsrådet rätt att sammanträda med den centrala ledningen en gång för att erhålla information och för att samråda om affärsverksamheten och framtidsutsikterna för gemenskapsföretaget eller företagsgruppen. Om det uppstår särskilda omständigheter har arbetsutskottet eller, om ett arbetsutskott inte finns, företagsrådet rätt till ytterligare sammanträffanden. Före dessa möten skall företagsrådet respektive arbetsutskottet ha rätt att sammanträda utan att gemenskapsföretagets eller företagsgruppens företrädare är närvarande. har föreslagit att företagsrådet eller arbetsutskottet skall ha rätt att, förutom inför sammanträffanden med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i företagsgruppen, träffas enskilt ytterligare en gång . SAF har motsatt sig detta och anfört bl.a. följande. Denna påbyggnad saknar motsvarighet i direktivet och tycks vara avsedd för intern koncernfacklig verksamhet och är enligt föreningen omotiverad och olämplig. Ett extra möte skulle dessutom innebära icke oväsentliga kostnader som kan tänkas bli nära nog det dubbla jämfört med företagens kostnader i de övriga EU-länder. LO och TCO har anfört följande. Det krävs att arbetstagarrepresentanterna från de olika länderna ges reella och goda möjligheter att samarbeta för att arbetet i företagsråden skall komma igång och fungera väl. Det är absolut nödvändigt att arbetstagarna ges möjlighet att träffas mer än en gång , bl.a. för att överbrygga de svårigheter som är förknippade med t.ex. olika språk och olika kulturella bakgrunder. Arbetet kommer annars aldrig att kunna präglas av någon kontinuitet. Ledamöterna måste få en chans att bygga en fungerande organisation och att lära känna varandra. Regeringen delar bedömning att det får anses vara ett rimligt krav att arbetstagarrepresentanterna får träffas i vart fall på gemenskapsföretagets eller företagsgruppens bekostnad även om det andra mötet inte sker i anslutning till ett sammanträde med ledningens företrädare. En sådan regel bör därför införas. 5.9 Kostnaderna för förhandlingsdelegationen och företagsrådet -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Gemenskapsföretaget eller det kontrolleran-| | de företaget i en företagsgrupp skall stå för skäliga kostnader för| | förhandlingsdelegationen och för sådana företagsråd och arbetsut-| | skott som inrättas på grund av att avtal inte har träffats. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan eller har ingen erinran mot förslaget. LO, TCO och anser att det uttryckligen skall framgå att även kostnaden för att bilda arbetstagarnas förhandlingsdelegation skall betalas av gemenskapsföretaget eller företagsgruppen. Arbetsdomstolen har ifrågasatt vissa konsekvenser av den föreslagna kostnadsregeln. Skälen för regeringens förslag: Kostnaderna för det särskilda förhand- lingsorganet och för ett företagsråd som kommer till stånd på grund av tilläggsföreskrifterna regleras i direktivets artikel 5.6 respektive tilläggs- föreskrifterna punkten 7. I artikel 5.6 anges att den centrala ledningen skall bära alla kostnader för förhandlingarna mellan förhandlingorganet och den centrala ledningen, så att förhandlingsorganet kan utföra sina uppgifter på lämpligt sätt. Vid förhandlingarna kan det särskilda förhandlingsorganet biträdas av experter som det självt utser. Staterna får införa budgetregler för förhandlingsorganets verksamhet.