prop · GJ03119 · 1996-01-01 00:00:00 — Den vårdgivare med vilken patienten har ingått avtalet svarar för kostnader för tandvård enligt första stycket som ges av någon annan vårdgivare, om kostnaderna inte ersätts enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 8 § Bestämmelserna i 7 § innefattar inte tandvård, tandtekniska arbeten eller material på grund av olycksfall eller till följd av arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. 9 § Uppkommer kostnader med anledning av att en patient uteblivit från ett avtalat tandvårdsbesök, får avgift tas ut av patienten enligt grunder som vårdgivaren bestämmer. 10 § Ett avtal om premietandvård skall vara skriftligt och gälla tills vidare. 11 § I ett avtal om premietandvård skall som särskilda avtalsvillkor anges 1. den tandläkare eller legitimerade tandhygienist som vanligen skall behandla patienten vid de regelbundna besöken, 2. den premieklass som patienten placerats i, 3. premiens storlek och de ekonomiska villkor i övrigt som skall gälla för patienten, 4. minsta antalet undersökningstillfällen , och 5. de av vårdgivaren lämnade anvisningar som patienten skall följa. 12 § Ett avtal om premietandvård får sägas upp av patienten tidigast efter det att det ingåtts, om inte annat följer av andra stycket eller 13 §. Vårdgivaren får säga upp avtalet endast enligt 13 §. Vårdgivaren får med verkan från närmast följande årsdag för avtalet ändra de särskilda avtalsvillkoren enligt 11 §. Skriftligt meddelande om ändrade villkor skall senast före årsdagen sändas till patienten. Sådana särskilda avtalsvillkor som avses i 11 § 1, 4 och 5 får dock ändras när förhållandena påkallar det. Patienten får vid förslag om ändrade villkor säga upp avtalet inom en månad från mottagandet av meddelandet. Om avtalet har sagts upp enligt denna paragraf skall det upphöra att gälla efter dagen för uppsägningen. 13 § Ett avtal om premietandvård får skriftligen sägas upp med omedelbar verkan om 1. vårdgivaren eller patienten uppenbarligen brustit i sina skyldigheter enligt denna lag eller enligt avtalet, 2. patienten flyttar från orten eller avlider, 3. vårdgivaren upphör med sin verksamhet eller i inte oväsentlig utsträckning är förhindrad att utöva den, eller 4. det annars finns särskilda skäl. 14 § En vårdgivare skall genast underrätta om att ett avtal har upphört att gälla. En vårdgivare som avser att upphöra med sin verksamhet skall senast i förväg underrätta premietandvårdspatienterna om detta. Skyldighet att komplettera tandvård 15 § En vårdgivare skall utan kostnad för patienten vidta sådana åtgärder som behövs för att göra om eller komplettera tandvård som har utförts eller ge sådan tandvård som borde ha utförts, om behovet av åtgärden beror på vårdgivaren. Detta gäller efter det att avtalet upphörde att gälla. Ersättning i vissa fall 16 § Om ett avtal om premietandvård har upphört att gälla på grund av omständighet som vårdgivaren är ansvarig för, skall lämna ersättning till den vårdgivare som ger patienten behövlig tandvård under den resterande delen av avtalsåret. Ersättningen skall omfatta även den kostnad som annars uppkommer för patienten. 17 § Om en behandling behöver göras om eller kompletteras enligt 15 § och den nya behandlingen görs av någon annan vårdgivare än den som patienten hade premietandvårdsavtal med, skall den allmänna försäkringen stå för hela arvodet till den andra vårdgivaren. Arvode lämnas enligt den åtgärdstaxa som avses i 2 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. 18 § En vårdgivare skall hos begära förhandsprövning av frågan om rätten till ersättning i de fall som avses i 16 eller 17 §. 19 § I sådana fall som avses i 16 eller 17 § skall kräva skälig del av den premie och andra avgifter som patienten har betalat till den vårdgivare som hade premietandvårdsavtal med patienten. Bestämmelser om återbetalning eller avräkning av ersättning från den allmänna försäkringen finns i 20 kap. 4 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. 20 § Om krav eller avräkning enligt 19 § inte täcker hela kostnaden för vården, skall den vårdgivare som patienten hade ingått ett avtal med stå för den resterande kostnadsdelen. Bestämmelserna i 20 kap. 4 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring tillämpas även i sådant fall. 21 § Vårdgivaren eller patienten får begära ett rådgivande yttrande från den allmänna om de är oeniga om skyldigheten att erbjuda premietandvård (4 §), avtalets fortbestånd (12 och 13 §§) eller vårdgivarens skyldigheter (7, 8 och 15 §§). Första stycket hindrar inte vårdgivaren eller patienten att väcka talan vid allmän domstol. 22 § Frågor enligt 18 - 21 §§ prövas av den försäkringskassa inom vars område vårdgivaren har sin verksamhet. 23 § Den allmänna beslut enligt 18 - 20 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I ärenden enligt första stycket tillämpas föreskrifterna i 20 kap. 10 - 13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om omprövning och ändring av en försäkringskassas beslut samt om överklagande av en försäkringskassas, och en domstols beslut även i övrigt. beslut om yttrande enligt 21 § får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.3 Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) Härigenom föreskrivs att 4, 8 och 15 a §§ tandvårdslagen (1985:125) skall ha följande lydelse. --------------------------------------------------------- |Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse | 4 § Innan en behandlingsperiod påbörjas skall tandläkaren eller den som annars utför tandvården lämna patienten upplysning om den ungefärliga kostnaden för den valda behandlingen. Om förutsättningarna för behandlingsförslaget eller kostnadsberäkningen ändras skall patienten upplysas om detta och om anledningen till ändringen. --------------------------------------------------------- | | Om den som utför | | |tandvården har avtal med | | |patienten om tandvård | | |enligt lagen (1995:000) om| | |premietandvård, skall | | |patienten upplysas om den| | |valda behandlingen medför| | |kostnader utöver premien | | |och hur stor denna kostnad| | |kan beräknas bli. Patienten| | |skall få denna upplysning| | |innan behandlingen påbörjas.| 8 § --------------------------------------------------------- | Landstingskommunen skall | skall | |planera tandvården med |planera tandvården med ut-| |utgångspunkt i |gångspunkt i befolkningens| |befolkningens behov av |behov av tandvård. | |tandvård. |skall se till| | |att det finns tillräckliga| | |och anpassade resurser för| | |patienter med behov av | | |särskilda tandvårdsinsatser| | |och att patientgrupper med| | Planeringen skall avse |behov av särskilt stöd er-| |även den tandvård som |bjuds tandvård. | |erbjuds av annan än | Planeringen skall avse | |landstingskommunen. |även den tandvård som | | |erbjuds av någon annan än| | | | | |. | 15 a §1 --------------------------------------------------------- | Tandvård som avses i 7 § | Tandvård som avses i 7 § 1| |första stycket 1 skall vara |skall vara avgiftsfri för| |avgiftsfri för patienten. Uppkommer | |Uppkommer kostnad med |kostnader med anledning av| |anledning av att en sådan |att patienten uteblivit | |patient uteblivit från ett |från ett avtalat | |avtalat tandvårdsbesök, får |tandvårdsbesök, får avgift| |avgift tas ut av patienten |tas ut av patienten enligt| |enligt grunder som lands- |grunder som | |tinget bestämmer. får| | |också ta ut avgift om | | |patienten på begäran ges så-| | |dan tandvård som inte är nöd-| | |vän- | | | | |1 Senaste lydelse | | |1994:743. | | | |dig för att uppnå ett från| | |odontologisk synpunkt | | |funktionellt och utseende-| | |mässigt godtagbart resul-| | Av patienter som får |tat. | |tandvård som avses i 7 § | Av patienter som får | |första stycket 2 och 3 får |tandvård som avses i 7 § 2| |ta ut vårdav- |och 3 får ta ut| |gifter enligt grunder som |vårdavgifter enligt grunder| |bestämmer, om |som bestämmer,| |inte något annat är särskilt |om inte något annat är sär-| |föreskrivet. |skilt föreskrivet. | --------------------------------------------------------- | Vid oralkirurgisk | Vid särskilda tandvårds-| |behandling och undersök- |insatser som behövs som ett| |ningar för sådan behandling |led i en sjuk- | |som ges vid en specialist- |domsbehandling under en | |tandpoliklinik eller |begränsad tid gäller | |motsvarande och som inte |bestämmelserna om vård- | |ersätts till någon del en- |avgifter enligt hälso- och| |ligt lagen (1962:381) om |sjukvårdslagen (1982:763),| |allmän försäkring gäller |om tandvårdsinsatserna inte| |bestämmelserna om |ersätts till någon del | |vårdavgifter i den öppna |enligt lagen (1962:381) om| |vården enligt hälso- och |allmän försäkring. | |sjukvårdslagen (1982:763). Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. För oralkirurgisk behandling som har påbörjats före ikraftträdandet gäller äldre föreskrifter. 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 9 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring1 skall ha följande lydelse. --------------------------------------------------------- |Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse | 3 kap. 9 § --------------------------------------------------------- | Ersättning för tandvård | Ersättning för tandvård| |enligt 3 § utges under |enligt 3 § ges under | |förutsättning att tandvården |förutsättning att tandvården| |lämnas inom den offentliga |lämnas inom den offentliga| |vården eller av tandläkare |vården eller av en vård- | |som är ansluten till sjuk- |givare som är ansluten till| |försäkringen enligt lagen |sjukförsäkringen enligt | |(1962:381) om allmän |lagen (1962:381) om allmän| |försäkring. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Lagen omtryckt 1993:357. 2.5 Förslag till lag om upphävande av lagen (1980:705) med bemyndigande att meddela föreskrifter om godkännande av enskilda tandtekniska laboratorier Härigenom föreskrivs att lagen (1980:705) med bemyndigande att meddela föreskrifter om godkännande av enskilda tandtekniska laboratorier skall upphöra att gälla vid utgången av . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i Försäk- , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om premietandvård, 3. lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125), 4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 5. lag om upphävande av lagen (1980:705) med bemyndigande att meddela föreskrifter om godkännande av enskilda tandtekniska laboratorier. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättschefen . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: 1993/94:93 lade den dåvarande regeringen fram förslag till riktlinjer för ett nytt ersättningssystem beträffande allmäntandvård. Enligt det föreslagna systemet skulle ersättning från den allmänna försäkringen kunna lämnas enligt två parallella ersättningssystem, dels för s.k. premietandvård, dels för tandvård mot ersättning enligt en åtgärdstaxa. Premietandvården skulle bygga på särskilda avtal mellan patienterna och vårdgivarna, och behandlingen skulle ges mot en fast årlig avgift (premie), vars storlek skulle bestämmas av vårdgivaren. Sedan hade godkänt de föreslagna riktlinjerna, överlämnade regeringen en proposition (prop. 1993/94:221) med förslag till lagändringar och ytterligare redovisning för hur det nya ersättningssystemet skulle genomföras. beslöt inhämta yttrande från Lagrådet över propositionen. I sitt yttrande, daterat , förde Lagrådet fram en omfattande kritik mot den föreslagna lagregleringen. Lagrådet anmärkte bl.a. på att det inte framgick av lagstiftningen att försäkringsersättning skulle kunna lämnas enligt två parallella system. När det gällde systemet med premietandvård framhöll Lagrådet att det fanns ett flertal förhållanden som lätt kunde tänkas ge upphov till tvister mellan patienter och vårdgivare och som inte närmare hade berörts i propositionen. Hit hörde bl.a. frågor om vilka åtgärder som omfattades av premietandvården, i vilka fall ett visst arbete skulle göras om eller kompletteras och när ett premiavtal skulle kunna sägas upp. Huruvida avsikten var att parterna i sådana eller liknande situationer skulle vara hänvisade att vända sig till domstol eller om tvisterna skulle lösas på annat sätt framgick, påpekade , inte av propositionen. Lagrådet noterade att premietandvården förutsattes bygga på ett avtal mellan vårdgivaren och den försäkrade och att avtalets innehåll enligt propositionen skulle åtminstone delvis regleras av en förordning om tandvårdsersättning. Lagrådet erinrade i det sammanhanget om 8 kap. 2 § regeringsformen, där det bl.a. sägs att föreskrifter om enskildas ekonomiska förhållanden inbördes skall regleras genom lag. Med hänsyn bl.a. till den kritik som hade framförts av Lagrådet föreslog socialförsäkringsutskottet (bet. 1993/94:SfU 18) att skulle upphäva det tidigare beslutet om godkännande av riktlinjer och begära ett nytt regeringsförslag om ersättning för vuxentandvård. Riksdagsbehandlingen utmynnade i ett riksdagsbeslut i enlighet med utskottets hemställan. Mot bakgrund av vad socialförsäkringsutskottet och Lagrådet anfört har ett fortsatt utredningsarbete bedrivits inom . Utredningsarbetet har resulterat i en promemoria med förslag till en särskild lag om premietandvård. Promemorian har remissbehandlats. Det förslag till lagstiftning som har remitterats till Lagrådet bygger på promemorieförslaget och de synpunkter som har anförts av remissinstanserna. Lagrådet konstaterar inledningsvis att mycket av den kritik som fördes fram av Lagrådet yttrande har tillgodosetts genom det remitterade förslaget till lag om premietandvård. Lagförslaget innehåller en rad bestämmelser om förhållandet mellan vårdgivare och patient. Bl.a. regleras vad ett avtal om premietandvård skall innehålla och i vilka fall ett avtal kan sägas upp. Lagen innehåller också bestämmelser om vilka åtgärder som omfattas av premietandvården och om skyldighet för vårdgivaren att i vissa fall, efter det att ett avtal om premietandvård har upphört, göra om eller komplettera en redan utförd behandling. I lagen har också tagits in olika regler om ersättning, inte bara i förhållandet mellan patient och vårdgivare utan också mellan och vårdgivaren och mellan och patienten. Enligt Lagrådets mening föranleder dock det remitterade förslaget åtskilliga invändningar. Allmänt kan sägas att premietandvårdssystemet, sådant det framgår av lagförslaget, är förhållandevis komplicerat och ägnat att vålla problem i den praktiska tillämpningen. Framför allt kan systemet lätt ge upphov till tvister i olika frågor mellan patienter och vårdgivare. Det remitterade lagförslaget ger visserligen, till skillnad mot tidigare lagförslag, anvisningar om hur uppkommande tvister skall lösas. De tvisteanledningar som Lagrådet pekade på yttrande kvarstår emellertid till stor del. Som tidigare berörts innehåller det remitterade lagförslaget vissa bestäm- melser om vilken behandling en patient har rätt till, när ett avtal om premietandvård har ingåtts. Bestämmelserna är dock allmänt hållna och kan lätt vålla meningsskiljaktigheter mellan de berörda parterna. Eftersom premien är bestämd i förväg har vårdgivaren anledning att hålla kostnaderna nere och att välja så billiga och effektiva behandlingsmetoder som möjligt, något som i och för sig är positivt. Man kan emellertid inte bortse från risken att den vård som utförs blir bristfällig. Patienten har visserligen möjlighet att begära att en felaktig eller otillräcklig behandling görs om eller kompletteras, eventuellt av en annan vårdgivare. Det är emellertid uppenbart att det ofta är svårt för patienten att bedöma den utförda behandlingens kvalitet, och patienten kan också dra sig för att begära rättelse. I varje fall torde det, sett från patientens synpunkt, ofta framstå som en alltför omständlig och i vissa fall kostsam procedur att hänskjuta frågor om behandlingens omfattning och kvalitet till eller till allmän domstol. Enligt det tänkta systemet bestämmer varje vårdgivare själv vilka som skall tas ut. Vårdgivaren kan härvid, för att gardera sig mot oförutsedda kostnader, ha anledning att hålla premierna på en förhållandevis hög nivå. I och för sig kan den konkurrens som råder på tandvårdsområdet motverka att premierna blir alltför höga. Det framstår emellertid som ovisst vilket genomslag på premiesättningen som konkurrenssituationen kommer att få i praktiken. I samband med behandlingen av lagrådsremissen har Lagrådet fått skrifter med synpunkter från Föreningen , samt en enskild tandläkare. I skrifterna betonas bl.a. de stora risker för motsättningar mellan patienter och tandläkare som finns inbyggda i premietandvårdssystemet. Lagrådet har inte anledning betvivla att det tänkta systemet också har vissa fördelar. Att vårdgivarna kan få ett incitament till att välja billiga och effektiva behandlingsmetoder har redan framhållits. Som en viktig omständighet har i remissprotokollet också framhållits att premietandvården uppmuntrar till förebyggande åtgärder. Det är inte Lagrådets sak att bedöma huruvida fördelarna med systemet överväger nackdelarna. Om systemet skall genomföras, anser Lagrådet emellertid att de föreslagna lagreglerna bör ändras på en rad punkter. Detta gäller inte bara förslaget till lag om premietandvård utan också förslaget till ändringar i lagen om allmän försäkring. Ändringar är påkallade bl.a. för att bestämmelserna skall bli tydligare och systemet något mindre komplicerat. Lagrådet skall i det följande göra en närmare genomgång av lagförslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen om allmän försäkring 2 kap. 3 § I paragrafen regleras i vad mån ersättning för tandvård skall lämnas från den allmänna försäkringen. Sådan ersättning skall enligt första stycket lämnas - förutom då vården ges genom det allmännas försorg - om vården ges hos en enskild näringsidkare, ett bolag eller en annan juridisk person som har F-skattesedel, bedriver tandvårdsverksamhet och är uppförd på en förteckning som upprättats av den allmänna . I tredje stycket anges att en vårdgivare skall ha tillgång till en eller flera legitimerade tandläkare eller legitimerade tandhygienister. I 3 a § andra stycket föreskrivs att en vårdgivare som uppfyller de krav som anges i 3 § skall efter anmälan föras upp av på den förteckning som avses i 3 § första stycket. Enligt Lagrådets mening har 3 § i nu berörda avseenden fått en mindre lämplig utformning genom den sammanblandning som i viss mån görs av förutsättningarna för rätt till ersättning för tandvård lämnad av en privat vårdgivare och förutsättningarna för en sådan vårdgivare att bli upptagen på den av förda förteckningen. Lagrådet föreslår att dessa båda frågor hålls i sär. I paragrafens första stycke bör på samma sätt som anges att rätt till ersättning för tandvård lämnad av en privat vårdgivare föreligger när vårdgivaren är upptagen på förteckning. I ett andra stycke bör anges vilka krav som skall vara uppfyllda för att en privat vårdgivare skall kunna föras upp på förteckningen. Bland dessa bör uttryckligen som ett alternativ anges att vårdgivaren själv är antingen legitimerad tandläkare eller legitimerad tandhygienist. Om så ej är fallet skall krävas att vårdgivaren har tillgång till en eller flera legitimerade tandläkare eller legitimerade tandhygienister. Som ett ytterligare krav bör uppställas att vårdgivaren har F- skattesedel. Lagrådet anser vidare att bestämmelserna i paragrafens andra stycke om att ersättning lämnas enligt grunder som regeringen bestämmer och bestämmelserna i tredje stycket sista meningen om att ersättning inte lämnas om vården utförts av någon som har fyllt lämpligen bör föras samman i ett gemensamt stycke. Efter en viss redaktionell ändring i fjärde stycket föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: "Ersättning för tandvård lämnas, om vården ges vid en folktandvårdsklinik, en odontologisk fakultet eller annars genom det allmännas försorg. Ersättning lämnas också om vården ges hos en enskild näringsidkare, ett bolag eller en annan juridisk person, under förutsättning att vårdgivaren är uppförd på en förteckning som upprättats av den allmänna . För att bli uppförd på en förteckning enligt första stycket skall vårdgivaren antingen själv vara legitimerad tandläkare eller legitimerad tandhygienist eller ha tillgång till en eller flera legitimerade tandläkare eller legitimerade tandhygienister. Vidare krävs att vårdgivaren har F-skattesedel. Ersättning lämnas enligt grunder som regeringen fastställer efter förslag av . Ersättningen kan avse antingen tandvård enligt en åtgärdstaxa eller tandvård enligt lagen (1996:000) om premietandvård. Ersättning lämnas endast om tandvården har utförts av en legitimerad tandläkare eller legitimerad tandhygienist som inte har fyllt . Ersättning lämnas inte för tandvård åt en försäkrad som fyller högst under det år då vården inleds. Om avgiftsfri tandvård åt en sådan försäkrad finns bestämmelser i tandvårdslagen (1985:125)." 3 a § Den begränsning som gällt för privata tandläkare att bli anslutna till den allmänna försäkringen föreslås bli upphävd och ersatt med ett anmälningsförfarande. En anmälan av en vårdgivare som avser att ge tandvård i enskild verksamhet med ersättning från den allmänna försäkringen skall enligt 3 a § första stycket göras senast före den planerade verksamhetsstarten. Till denna tremånadersregel ansluter en regel i tredje stycket av innebörd att inte är skyldig att betala tandvårdsersättning tidigare än efter anmälan. Av motiveringen till förslaget om tremånadersregeln framgår att försäk- ringskassan rimligen bör ges möjlighet att vidta de administrativa åtgärder som behövs innan vårdgivaren kan föras upp på förteckningen över anslutna vårdgivare. Bland sådana åtgärder nämns att pröva huruvida anmälaren uppfyller de krav på en vårdgivare som anges i 3 §. Den prövning som skall göra i sistnämnda avseende är, som också framgår av motiveringen, i huvudsak av formell karaktär. Den skall avse främst kontroll av om vårdgivaren har tillgång till legitimerad personal och innehar F-skattesedel. Enligt Lagrådets mening bör det kunna förutsättas att - med tillfredsställande förhandsinformation från eller - anmälningar som regel kommer att innehålla uppgifter i angivna hänseenden. Kassans prövning bör därför kunna genomföras utan större tidsutdräkt. Något krav på vårdgivaren att göra anmälan verksamheten påbörjas behöver då knappast ställas upp. I konsekvens härmed bör inte heller föreskrivas att inte är skyldig att betala tand- vårdsersättning tidigare än efter anmälan. Denna skyldighet bör - utan att det särskilt anges i lagtexten - kopplas till tidpunkten för kassans beslut att föra upp vårdgivaren på förteckningen. Efter vissa redaktionella ändringar bör paragrafen kunna ges följande lydelse: "En vårdgivare som avser att ge tandvård i enskild verksamhet mot ersättning enligt denna lag skall skriftligen anmäla detta till den försäkringskassa inom vars område verksamheten skall bedrivas. Om vårdgivaren uppfyller de krav som anges i 3 § andra stycket, skall föra upp vårdgivaren på den förteckning som avses i 3 § första stycket." 3 b § I första stycket föreskrivs en skyldighet för vårdgivaren att i förväg anmäla förhållanden som medför att vårdgivaren skall föras av från förteckning. Bland annat ankommer det på vårdgivaren att göra anmälan, om vårdgivaren avser att flytta sin verksamhet till en annan kommun. Eftersom en flyttning till en annan kommun inom eget verksamhetsområde inte bör föranleda att vårdgivaren skall föras av från förteckningen, bör någon anmälningsskyldighet inte föreligga i ett sådant fall. Lagrådet föreslår att anmälningsskyldigheten i stället knyts till det förhållandet att vårdgivaren flyttar sin verksamhet till en annan försäkringskassas område.