prop · GJ0312 · 1996-01-01 00:00:00 — Ett sammanhängande system av globala och regionala institutioner gör det möjligt för det internationella samfundet att hantera hela skalan av hot och risker. Jämsides med detta långsiktiga uppbyggande av gemensamma institutioner är emellertid fortsatt beroende av att maktbalans råder mellan de tongivande aktörerna. I synnerhet gäller detta i närområdet, särskilt i förhållande till . Denna maktbalans, som inte endast har militära inslag, kan i det nordeuropeiska området inte upprätthållas utan externa parter. Under det balanserades av västalliansen, samlad kring NATO. påverkar sin säkerhetspolitiska situation dels genom rent nationella åtgärder dels genom ett internationellt agerande för gemensam säkerhet. De nationella åtgärderna syftar till att främja stabiliteten i närområdet och att kunna möta hot och påfrestningar som direkt berör . Denna politik har såväl en politisk och ekonomisk som en militär dimension. Genom vår etablerade militära alliansfrihet svarar vi för vårt eget försvar mot väpnat angrepp. Vi måste också inom landet ha resurser för att hantera andra svåra nationella påfrestningar och katastrofer. Internationellt söker bidra till gemensam säkerhet genom de mul- tilaterala organisationerna. I synnerhet medlemskapet i Europeiska unionen innebär ett nytt sammanhang och nya villkor och möjligheter för deltagande i det europeiska samarbetet. Konsekvenserna för svensk politik av integrationsprocessen är avsevärda. Detta samarbete är ett effektivt sätt för att öka sitt inflytande och minska sin utsatthet. Även andra internationella fora än EU spelar en viktig roll. Till dessa hör FN genom sin legitimitet på det globala planet samt regionalt. Även är av betydelse i detta sammanhang. Ekonomisk och social utveckling är en förutsättning för stabil fred och säkerhet. bidrar till global säkerhet och långsiktigt fredsbyggande genom ett i internationell jämförelse omfattande utvecklingsbistånd. Det ligger i säkerhetspolitiska intresse att konkret bidra till fred och säkerhet genom att med totalförsvarets resurser, både militära och civila, medverka i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Därmed minskar risken för uppkomst, upptrappning och spridning av konflikter. I och med detta reducerar vi också riskerna för att vi själva skulle drabbas av konsekvenserna av konflikter och oro i vår omvärld. Målet är gemensam säkerhet. Strävan efter säkerhetsgemenskap för-verkligas i huvudsak genom befintliga institutioner. 2.2.2 intressen - globalt, i och i närområdet säkerhetspolitiska intressen kan beskrivas på tre nivåer. Den första nivån omfattar det globala perspektivet. Den andra nivån utgörs av i dess helhet, dit även den transatlantiska dimensionen hör. Den tredje nivån omfattar närområdet. Samtliga tre nivåer, i synnerhet de två sistnämnda, hänger nära samman. Den globala politiken har utvecklats i riktning mot större rörlighet. I detta ligger bland annat en mer vidgad hotbild, som spänner över en bred skala och som har såväl militära, politiska, ekonomiska, sociala som miljömässiga förtecken. Militära hot samexisterar i allt större utsträckning med växande icke militära hot såsom omfattande flykting- och migrationsrörelser, miljöförstöring, kriminalitet m.m. Detta ger en komplex bild med betydande regionala variationer. EU och NATO har väl hanterat de intressekonflikter som alltid förekommer även mellan allierade stater. Likväl är det osäkert vilken grad av belastning dessa institutioner tål och vilken form av förnyelse som krävs. Ytterst är det i fråga om att skapa en säkerhetsstruktur av sådan hållbarhet och flexibilitet att den också kan stå emot hårdare påfrestningar på sammanhållningen, något som också är beroende av. Denna europeiska struktur behöver i sin tur stödjas av effektiva globala institutioner. För att värna om säkerhetspolitiska intressen krävs en kombination av egna ansträngningar och internationellt samarbete. Den militära komponenten har fått relativt sett mindre betydelse i förhål- landet mellan öst och väst men gör sig alltjämt gällande i ett antal regionala sammanhang. På europeisk nivå har intresse av en fortsatt framgångsrik integra- tion, liksom av att förblir öppet mot omvärlden. Det är endast genom en sådan utveckling som vi kan hysa förhoppningar om en långsiktig fred och välfärd och samarbete mot gemensamma mål både inom i dess helhet och mellan och omvärlden. Viktigt är att reformprocessen i konsolideras. Detta sker bäst genom att EU, och i en bredare mening den västeuropeiska gemenskapen, efterhand utvidgas till att omfatta , inklusive . Vid en utvidgning är det viktigt att utveckla samarbetet och relationerna till . EU-länderna är på det principiella planet eniga om östutvidgningen. Den avgörande frågan rör dock i vilka former och på vilka villkor denna skall ske. Avvägningar kommer att krävas ifråga om flera av de centrala intressen och andra länder har i EU. Svenska målsättningar såsom östutvidgningen, bibehållen beslutskraft och effektivitet i EU, rimliga kostnader och bördefördelning, oförändrat inflytande för små länder, demokratisk legitimitet och transparens är nödvändiga att hävda. intressen berörs nära av EU:s omdaning. Unionen utgör en viktig del av kärnan i den västliga sammanhållningen. Den är ett av de mest effektiva instrumenten i för att möta nya utmaningar, och hantera de motstridiga intressen som förekommer. Vilken framtida utformning av EU som på gagnar bäst, och vilken avvägning som görs mellan nationell suveränitet och vidare fördjupning av samarbetet inom EU, kommer ytterst att vara avhängigt av de uppgifter och utmaningar har att möta tillsammans med övriga EU-länder. intressen i EU påverkas av den övergripande utvecklingen i frågor som rör , den transatlantiska länken, integrationen av , den globala handelspolitiken, etc. Till riskbilden på den europeiska nivån hör möjligheten av en försvagning av såväl det europeiska som det transatlantiska samarbetet, med en åtföljande förstärkt renationalisering av relationerna. En sådan utveckling skulle kunna utlösas av ett svagare amerikanskt engagemang i , av att integrationsprocessen tappar kraft, eller av växande intresseskillnader mellan staterna. Hanteringen av gemensamma problem skulle då försvåras. Det område som sträcker sig längs södra stränder, vidare över och och in i delar av det forna , präglas av många svårlösta problem och kommer att ställa krav på insatser särskilt på europeisk nivå. Såsom konflikten i det har visat berörs också av geografiskt förhållandevis avlägsna konflikter. Det ligger därmed i intresse att bidra till att sådana konflikter i möjligaste mån förhindras, eller om de trots allt uppstår, att engagera sig i gemensamma lösningar. Även NATO är en viktig del av framväxande säkerhetsarkitektur. NATO bidrar, inte minst som instrument för närvaro och engagemang, till stabilitet och säkerhet i . I centrum för det fortsatta byggandet av en ny säkerhetsordning har vad NATO beträffar ställts två parallella uppgifter, dels utvidgningen, dels ett kompletterande formaliserat direkt förhållande mellan och . Den successiva förändringen av den europeiska säkerhetsstrukturen utgör en komplicerad process. Grundläggande är dock att varje land måste göra sitt eget säkerhetspolitiska val. Ingen nation har rätt att bestämma över en annan nations suveränitet att själv avgöra sin försvars- och säkerhetspolitiska linje. På ett övergripande plan är en bibehållen strategisk balans i norra av avgörande betydelse för svensk säkerhet. Häri ingår hållbara säkerhetspolitiska band mellan och stater i det nordiska området liksom ett defensivt inriktat ryskt försvar. I närområde står utvecklingen i de baltiska länderna och i i centrum för de svenska säkerhetspolitiska intressena. Självständiga, stabila och demokratiska baltiska stater, väl förankrade i de europeiska strukturerna, utgör ett starkt svenskt intresse. kommer att förbli ett samhälle med stora resurser som uppvisar stora skillnader jämfört med västvärlden, bland annat ifråga om ekonomisk och social utvecklingsnivå samt politiska traditioner. De svåra omställningsproblem som genomgår, med åtföljande politisk instabilitet, leder till att detta land kommer att förbli en osäkerhetsfaktor i och i det svenska närområdet. Det bör särskilt påpekas att instabiliteten i sig kan utgöra ett hot, bland annat så till vida att stämningar av förödmjukelser och revanschism kan leda till ett auktoritärt styre med en aggressiv och oberäknelig politik utåt. Det är ett svenskt säkerhetspolitiskt intresse att fortsätter att utvecklas i demokratisk riktning och att det i sin utrikespolitik respekterar de alleuropeiska principer vilka har slagits fast i Parisstadgan liksom i andra sammanhang. Långsiktigt förtroendefulla förbindelser med ligger i intresse. Dessa bör innefatta utvidgade politiska, ekonomiska och kulturella kontakter, liksom ett fungerande samarbete kring gemensamma problem som miljö, migration, brottslighet över gränserna och kärnsäkerhet. En isolering av i skulle försvåra fortsatta demokratiska och ekono- miska utveckling och därmed riskera att skapa en grogrund för inre oroligheter och rysk konfrontationspolitik gentemot omvärlden. En sådan utveckling skulle inte gagna . är det i intresse att denna successiva integration bygger på att samma krav ställs på som på övriga länder i det europeiska samfundet ifråga om demokratiskt uppträdande och respekt för mänskliga rättigheter. Detta är för övrigt ett sätt att stödja en demokratisk utveckling i . Det slut har lett till en ökad risk för säkerhetspolitisk regio- nalisering av Östersjö- och Nordkalottområdena, i betydelsen att utanförstående länders engagemang i denna region minskar. Varje steg i en sådan riktning innebär risker för intressesfärstänkande. Det är ett svenskt intresse att motverka sådan säkerhetspolitisk regionalisering. De svenska och finska EU-medlemskapen innebär att Östersjö- och Barentsregionerna ytterligare integreras i det europeiska samarbetet. är ett omfattande regionalt samarbete på områden som handel, kultur och miljö både önskvärt och nödvändigt liksom hantering av gränsöverskridande brottslighet, flyktingfrågor och andra s.k. lågnivåhot. Såsom militärt alliansfri stat är det för av grundläggande betydelse att upprätthålla en egen försvarsförmåga som säkerställer betryggande nationella handlingsmöjligheter för det fall att den säkerhetspolitiska utvecklingen i ånyo skulle gå i riktning mot högre konfliktrisker. Målet att verka för stabilitet i närområdet ställer krav på att ha en betryggande nationell försvarsförmåga. Det är även ett svenskt säkerhetspolitiskt intresse att det svenska totalför- svaret ges förmåga att på ett effektivt sätt bidra till krisförebyggande, fredsfrämjande och humanitära insatser i . Det är av stor vikt att FN:s och trovärdighet och auktoritet upprätthålls. I detta sammanhang har även VEU och NATO:s partnerskap för fred - PFF - en viktig funktion att fylla. Ett deltagande i denna typ av operationer ökar också svensk utrikes- och säkerhetspolitisk trovärdighet, genom att det väcker respekt för det svenska totalförsvarets förmåga. Vidare ger det insyn i och möjligheter att påverka centrala säkerhetspolitiska fora, som det svenska försvaret erhåller viktiga internationella erfarenheter. För del har samarbetet i stor betydelse i detta sammanhang, inte minst vad gäller de s.k. lågnivåhoten. * har ett intresse av att det internationella systemet utvecklas mot samlevnad under ömsesidig hänsyn, där mellanstatliga relationer hanteras med fredliga medel inom ramen för ett allmänt erkänt och respekterat regelverk. FN- stadgan utgör här grunden. Målet bör vara säkerhet inte bara för stater utan också för befolkningar, grupper och individer. Säkerhet bör skapas genom förtroende och ekonomiskt, socialt och kulturellt samarbete och utbyte. * har på den globala nivån ett intresse av att frågeställningar och problem av transnationellt slag - ekonomiska och sociala klyftor, miljö- förstöring över gränserna, migrations- och flyktingströmmar, internationell brottslighet, terrorism - kan förebyggas och hanteras av världssamfundet. Därvidlag spelar FN en central roll. På det ekonomiska området riskerar motsättningar som inte hålls under kontroll att leda till inskränkningar i det öppna internationella ekonomiska systemet, med långtgående negativa följder för utrikeshandelsberoende länder. har intresse av ett öppet handelssystem och parallellt med detta en tätare dialog mellan aktörerna i världsekonomin. * Vikten av att hantera de nya typer av hot som ryms inom det vidgade säkerhetsbegreppet gäller både för närområdet och för som helhet. Till exempel den fortgående miljöförstöringen och en växande internationell terrorism liksom risken för omfattande flyktingströmmar till följd av krig och förtryck bidrar till att göra gränsen mellan yttre och inre säkerhet mindre tydlig. har ett intresse av att påfrestningar av detta slag kan hanteras gemensamt med andra länder i vårt närområde och inom EU. * Utvecklingen i har stor betydelse för säkerheten i . Det är ett svenskt intresse att fortsätter att utvecklas i demokratisk riktning och successivt utvidgar sina politiska, ekonomiska och sociala kontakter och sitt samarbete med hela . * intresse av ett sammanhållet innebär ett behov av att delta i, eller samverka med, och i möjligaste mån stärka relevanta multilaterala samarbetsstrukturer. Intresset av att delta är inte enbart en fråga om att kunna bidra till att lösa gemensamma säkerhetsproblem. Det handlar även om att få gehör för svenska synpunkter. Den europeiska säkerhetsarkitekturen genomgår en dynamisk utveckling. Det ligger i intresse att påverka det europeiska säkerhetsarbetet inifrån. Olika organisationer har olika funktioner att fylla, och det svenska intresset i var och en av dem varierar. * har ett intresse av att fortsätter att stärka sin förmåga att agera i konfliktförebyggande och fredsbevarande syfte och främja en alleuropeisk säkerhetspolitisk dialog. utgör en central del i utvecklandet av en alleuropeisk fredsordning. * Det är ett svenskt intresse att EU vidmakthåller sin sammanhållning och politiska kraft. Det är vidare av stor vikt att den grundläggande intresse- gemenskapen bland de tongivande västländerna består. Häri ingår ett fortsatt starkt amerikanskt politiskt och militärt åtagande för . De trans- atlantiska förbindelserna kommer också icke NATOanslutna stater till godo. * har ett intresse av en stabilisering av centrala och östra genom en utvidgning av EU. måste EU:s funktionsduglighet upprätthållas. I annat fall skulle själva meningen med östut-vidgningen omintetgöras. I detta sammanhang får avgörande betydelse. måste erbjudas adekvata samarbetsformer även om stormakten inte på alla plan kan delta i Europasamarbetet. EU kommer att få bära en stor del av bördan för stabiliteten i . * har ett intresse av att NATO:s fortsatta utveckling sker i former som gagnar strävandena mot en bred europeisk säkerhetsgemenskap. Den utgångspunkt som fastlades vid i betonar också denna aspekt. Den innefattar att utvidgningen skall vara en evolutionär process. Därtill stipuleras i riktlinjerna att den skall ta hänsyn till den politiska och säkerhetspolitiska utvecklingen i hela , vara del av en bred europeisk säkerhetsarkitektur grundad på verkligt samarbete i hela , tjäna syftet att bevara ett odelat och undvika nya skiljelinjer, och kompletteras av en parallell utveckling av ett långtgående förhållande till . * Det är ett svenskt intresse att som fullvärdig part kunna delta i ut- formningen av en kommande utvecklad rustningskontrollregim i . * Det är ett svenskt intresse att med totalförsvarets resurser kan medverka i krishantering samt fredsfrämjande verksamhet, där situa-tionen så kräver för att därigenom bidra till en fredligare omvärld. * Den svenska militära alliansfriheten består. En svensk anslutning till NATO och/eller VEU skulle inte gagna svenska säkerhetspolitiska intressen, ej heller stabiliteten i vår del av världen. Det är därmed grundläggande för säkerhet att totalförsvarets förmåga långsiktigt ligger på en nivå som ger betryggande möjligheter att bidra till stabilitet i närområdet och att möta de hot mot landet och andra nationella påfrestningar som skulle kunna uppstå. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag | | | | säkerhetspolitik syftar ytterst till att bevara vårt | | lands frihet och oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål är att i| | alla lägen och i former som vi själva väljer trygga en | | handlingsfrihet att - såsom enskild nation och i samverkan - | | kunna utveckla vårt samhälle. | | | | Vår säkerhetspolitik har såväl en nationell som en internationell| | dimension vilka formas i ett kontinuerligt samspel mellan | | främst utrikespolitiska och försvarspolitiska åtgärder. | | | | Militär alliansfrihet är också i det förändrade den | | nationella säkerhetspolitiska ram som sammantaget bäst förmår | | tillgodose svenska säkerhetspolitiska intressen. | | militära alliansfrihet syftande till att vårt land skall kunna | | vara neutralt i händelse av krig i vårt närområde består. Den | | förutsätter att vi har en betryggande försvarsförmåga. | | | | Vår strävan är att på det fredsfrämjande området samarbeta med | | alla säkerhetsorganisationer. | | | | Totalförsvaret skall ha en betryggande och över tiden anpassad | | förmåga att möta alla hot som kan uppstå mot vårt land. | | | | Totalförsvarets planering skall även fortsättningsvis utgå från| | att ett väpnat angrepp mot skulle utgöra led i en större| | konflikt mellan stormakter. | | | | Försvarspolitikens trovärdighet och säkerhetspolitiska värde | | stärks genom en bred förankring hos befolkningen. Folkförsvaret | | har också en säkerhetspolitisk dimension. säkerhetspolitik syftar ytterst till att bevara vårt lands frihet och oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål är att i alla lägen och i former som vi själva väljer trygga en handlingsfrihet att - såsom enskild nation och i samverkan - kunna utveckla vårt samhälle. Vår säkerhetspolitik har såväl en nationell som en internationell dimension. Nationellt skall vi kunna möta militära hot som direkt berör . Svårast bland dem är väpnade angrepp riktade mot vårt lands frihet och oberoende. Vi skall också förebygga och kunna hantera situationer som utan att hota frihet och oberoende ändå skulle kunna innebära svåra nationella påfrestningar eller risker. Internationellt skall vi i samverkan med andra stater aktivt delta i freds- främjande och humanitär verksamhet. I denna strävan efter gemensam säkerhet fullföljer vi vårt mångåriga arbete inom framför allt FN för fred och nedrustning och för demokratisk, social, ekonomisk och ekologiskt hållbar utveckling. Vi skall även samarbeta internationellt för att förebygga och hantera icke-militära hot och påfrestningar. Säkerhetspolitikens båda dimensioner formas i ett kontinuerligt samspel mellan främst utrikespolitiska och försvarspolitiska åtgärder. I utgör vårt överordnade säkerhetspolitiska mål att varaktigt säkra ett förtroendefullt och nära samarbete mellan alla stater. Det svarar mot vår övertygelse att säkerhet i allt högre grad måste grundas på gemensam säkerhet byggd på hållfasta politiska och ekonomiska relationer mellan demokratiska stater. Det är ett grundläggande svenskt intresse att utvecklingen också i leder till en fördjupad demokratisk kultur, ekonomiska och sociala framsteg, förbättrad miljö samt en ökad öppenhet mot omvärlden. För vår del är det regionala samarbetet inom av central betydelse. säkerhetsfrämjande samarbete med främst de baltiska staterna utgör därvid en viktig del. För är de baltiska staternas integration i Europeiska unionen ett viktigt säkerhetspolitiskt intresse. Det är en svensk strävan att ge effektiva bidrag till gemensamma freds- främjande och humanitära insatser både i och utom . Det är också ett svenskt mål att få till stånd en effektiv och väl fungerande europeisk krishanteringsförmåga som med mandat från FN eller kan bidra till att främja stabilitet och fredlig konfliktlösning i det europeiska området. Vår strävan är att på det fredsfrämjande området samarbeta med alla säkerhetsorganisationer. Jämsides med vår medverkan i FN och deltar vi sålunda i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, är en aktiv observatör i Västeuropeiska unionen och samarbetar med NATO och flertalet övriga europeiska stater inom ramen för Partnerskap för fred. Därtill kan fogas det regionala och bilaterala samarbetet med våra grannstater. Militär alliansfrihet är också i det förändrade den nationella säker- hetspolitiska ram som sammantaget bäst förmår tillgodose svenska säkerhets- politiska intressen. militära alliansfrihet syftande till att vårt land skall kunna vara neutralt i händelse av krig i vårt närområde består. Den förutsätter att vi har en betryggande försvarsförmåga. Genom att vidmakthålla en trovärdig grund för totalförsvarets långsiktiga styrka och anpassningsbarhet ger vi vårt bidrag till säkerhetspolitisk stabilitet i det nordeuropeiska området. Om det säkerhetspolitiska läget försämras, skall vår säkerhetspolitik bidra till att spänningen i vårt närområde begränsas. Utöver att kunna försvara vårt territorium mot kränkningar och angreppshandlingar skall vi på det utrikespolitiska planet kunna agera för att tillvarata svenska intressen även vid angrepp eller hot om angrepp samt i lägen, där normala mellanstatliga förbindelser kan ha brutit samman eller fungerar dåligt. Den allmänna säkerhetspolitiska utvecklingen i har varit gynnsam för . Väpnade angrepp som skulle kunna hota ter sig i dagens politiska läge osannolika. Därtill kommer att de rent militära förutsättningarna för att genomföra sådana angrepp under kommer att vara starkt begränsade. Detta gäller i synnerhet förmågan att genomföra en kustinvasion. Anspråken på totalförsvarets förmåga att möta väpnade angrepp kommer därför att vara begränsade under . De direkta anspråken på totalförsvaret i närtid är därmed främst att hävda svensk territoriell integritet, att bidra till att hantera de påfrestningar som kan följa i spåren av kriser i vårt närområde samt att stödja vårt internationella säkerhetspolitiska engagemang. Skulle trots allt en situation utvecklas som innebär ett angreppshot mot , bör vi få en betydande politisk förvarning. Det kan emellertid vara svårt att rätt tolka andra staters intentioner och förberedelser. Totalförsvaret skall därför ha en betryggande och situation- sanpassad förmåga att möta de hot mot vår nationella suveränitet, som skulle kunna uppstå i det aktuella militärstrategiska läget. Totalförsvarets resurser har under en lång följd av år utgjort det centrala inslaget i det svenska stödet till FN:s fredsbevarande verksamhet. Total- försvarets medverkan i det internationella säkerhetssamarbetet inom FN och har fått en alltmer framträdande plats i den svenska säkerhetspolitiken. Stöd åt internationell fredsfrämjande verksamhet skall vid sidan av de traditionella uppgifterna utgöra en huvuduppgift för totalförsvaret. Totalförsvarets kontinuerliga förberedelser skall medge en hög insatsberedskap inom utvalda områden och en hög ambitionsnivå vad gäller mer långvariga insatser. Detta ställer krav på särskilda förberedelser. För att möjliggöra effektiva svenska bidrag krävs anpassning till internationell standard vad gäller metoder och materiel. Samarbete med andra länder om utbildning och övningar bör ske för att säkerställa effektiv samverkan i fredsfrämjande verksamhet. Militär alliansfrihet är helt förenlig med ett brett svenskt deltagande i sådant samarbete. Även om vi har liten anledning att befara ett väpnat angrepp mot vårt land som skulle kunna hota vårt nationella oberoende, skall vi som militärt alliansfri stat ha en betryggande nationell försvarsförmåga. Det svenska totalförsvaret skall ha förmåga och möjligheter att efter hand anpassas till omvärldsutvecklingen.