prop · GJ0335 · 1996-01-01 00:00:00 — 14 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en utlänning kan avvisas på det sätt som föreskrivs i utlänningslagen (1989:529), om 1. utlänningen skäligen kan antas ha hemvist i eller tillhöra en blockerad stat, och 2. utlänningen har begått eller avser att begå en sådan handling som står i strid med antingen förbud enligt 5 § eller förbud i sådana av Europeiska gemenskapen beslutade förordningar som avses i 9 § andra stycket. 15 § Bestämmelserna i 13-19 §§ lagen (1960:418) om straff för varusmuggling gäller vid brott mot ett förbud mot in- eller utförsel av varor eller åtgärder som främjar sådan in- eller utförsel som har föreskrivits 1. med stöd av 5 §, eller 2. i sådana av Europeiska gemenskapen beslutade förordningar som avses i 9 § andra stycket. 16 § Regeringen skall i ge till känna vilka förordningar om ekonomiska sanktioner som har beslutats av Europeiska gemenskapen med anledning av sådana beslut eller rekommendationer som avses i 1 § 1 och för vilka straffansvar därför gäller här i landet direkt enligt 9 § andra stycket. Denna lag träder i kraft , då lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner skall upphöra att gälla. Den upphävda lagen, med undantag av dess 9 §, gäller dock fortfarande i fråga om sådana tillämpningsförordnanden och föreskrifter som regeringen har meddelat före ikraftträdandet av den nya lagen. I fråga om undantag från förbud som har meddelats med stöd av 3-8 §§ i den upphävda lagen gäller 8 § i den nya lagen. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 § utlänningslagen (1989:529)1 skall ha följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 2 §2 En utlänning får vidare avvisas 1. om det kan antas att han kommer att sakna tillräckliga medel för sin vistelse i eller i något annat nordiskt land, som han tänker besöka, samt för sin hemresa, 2. om det kan antas att han under sin vistelse i eller i något annat nordiskt land inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller att han kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att ha sådant tillstånd, 3. om han på grund av tidigare ådömt frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4. om det med hänsyn till hans tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att han kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land, eller -------------------------------------------------------------------- 5. om det med stöd av lagen 5. om det med stöd av lagen (1971:176) om vissa (1996:000) om vissa internationella sanktioner har internationella sanktioner har föreskrivits att avvisning kan föreskrivits att avvisning kan ske. En utlänning får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att han annars beger sig till det landet. Avvisning enligt denna paragraf får inte ske senare än efter utlänningens ankomst till och inte om utlänningen har visering eller uppehållstillstånd. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 Lagen omtryckt 1994:515. 2 Senaste lydelse 1995:773. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om vissa internationella sanktioner, 2. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås en ny lag om vissa internationella sanktioner, som skall ersätta den nuvarande lagen i samma ämne. Liksom enligt gällande lag ankommer det på regeringen att för del meddela beslut om sanktioner. Avsikten är att regeringen liksom skall gå fram i två steg (jfr författningskommentaren till 3 § i det remitterade förslaget). Regeringen skall sålunda till en början meddela ett mera allmänt förordnande om att sätta lagen i tillämpning. Detta förordnande skall underställas för godkännande. Regeringen skall vidare, i enlighet med förordnandet, meddela mera detaljerade föreskrifter om vilka förbud det är fråga om (5 § i remissförslaget). Den praxis som har brukat tillämpas innebär att det allmänna förordnandet och detaljföreskrifterna beslutas i ett sammanhang. Enligt Lagrådets mening bör den tänkta ordningen komma till ett tydligare uttryck än som har skett i det remitterade förslaget. Lagrådet föreslår att de bestämmelser som handlar om regeringens allmänna förordnande (3 och 4 §§ i remissförslaget) förs samman till en paragraf, 3 §. Vidare bör lagtexten justeras i vissa avseenden. Lagrådet föreslår att den nya 3 § får följande lydelse: Regeringen får förordna att sanktioner enligt denna lag skall genomföras med anledning av ett beslut eller en rekommendation som avses i 1 §. Förordnandet skall överlämnas till för godkännande. Ett förordnande upphör att gälla, 1. om det inte har överlämnats till för godkännande inom en månad från det att regeringen meddelade förordnandet, eller 2. om inte har godkänt det från det att förordnandet överlämnades till . Vid beräkning av tid för godkännande enligt andra stycket 2 skall man bortse från tid då gör ett längre uppehåll i kammarens arbete än en månad. Lagrådet anser vidare att rubriken före 3 § bör lyda Regeringens beslut om sanktioner . För att skall få ett tillräckligt underlag för sitt ställningstagande får det förutsättas att regeringen liksom , i samband med att ett förordnande underställs för godkännande, lämnar vissa upplysningar om vilka detaljföreskrifter som regeringen har meddelat eller eventuellt avser att meddela. Ett minimikrav torde vara att informeras om vilka typer av sanktioner enligt uppräkningen i 5 § som det är fråga om. Vidare bör ha tillgång till det beslut eller den rekommendation av ett internationellt organ som ligger till grund för regeringens förordnande. Sammanförs regleringen i remissförslagets 3 och 4 §§ till en paragraf, påverkar det paragrafnumreringen i det följande. Vidare får olika hänvisningar ändras. I 5 § (4 § enligt Lagrådets förslag), som handlar om vilka detaljföreskrifter som får meddelas av regeringen, bör göras vissa förtydliganden. För att sambandet med regeringens mera generella förordnanden skall markeras, bör paragrafen inledas med orden: För att genomföra sanktioner i enlighet med ett förordnande enligt 3 § får regeringen meddela föreskrifter ... . Vidare bör i första stycket punkt 1 användas formuleringen utlänningars vistelse här i landet . Lagrådet anser också att den särskilda rubriken framför den nu behandlade paragrafen bör kunna utgå. Paragrafens innehåll får anses täckt av den tidigare förordade rubriken framför 3 § ( Regeringens beslut om sanktioner ). I 7 § (6 § enligt Lagrådets förslag) bör, på samma sätt som i 5 § (4 §), talas om föreskrifter som har meddelats i enlighet med ett regeringsförordnande. Paragrafens rubrik bör lämpligen lyda Upphävande av regeringens beslut . 14 § (13 § enligt Lagrådets förslag) bör, i likhet med 5 § (4 §), inledas med orden För att genomföra sanktioner i enlighet med ett förordnande enligt 3 § får regeringen meddela föreskrifter ... . I övrigt lämnas förslagen i lagrådsremissen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:35 En ny lag om vissa internationella sanktioner. -------------------------------------------------------------------- Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för ändrar, upphäver eller bakomliggande EG- upprepar ett regler normgivnings- bemyndigande -------------------------------------------------------------------- Lag (1996:000) om 3, 4, 13 §§ vissa internationella sanktioner -------------------------------------------------------------------- Lag om ändring i lagen 1 § (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor