prop · GJ0338 · 1996-01-01 00:00:00 — Enligt Västsvenska Handelskammarens mening bör ett betydligt större grepp tas än vad Regionberedningen föreslagit: Ett nytt län bör bestå av , och , , och , de s.k. SNORP-länen (efter länsbokstäverna). i säger sig också kunna tänka sig att gå längre än vad Regionberedningen föreslagit. måste dock en konsekvensanalys genomföras. markerar sitt intresse att ingå i , oavsett vad övriga kommuner i anser i frågan. En majoritet av dessa har varit kritiska till att ingå i ett nytt västsvenskt län. anser att ett alternativ till ett storlän är en utökad västsvensk samverkan som bygger på ett samspel mellan kommuner, landstingen och länsstyrelserna. anser att det inte finns någon opinion i kommunen för en ändrad länsindelning i . är en relativt väl avgränsad region. Det samarbete som successivt har vuxit fram i regionen är ett bra alternativ till en förändrad länsindelning. anser att den nuvarande länsindelningen har skapat onödiga administrativa gränser. Det är viktigt att klara ut hur samverkan skall ske med övriga regioner så att inte nya administrativa gränser uppstår. Regionberedningens betänkande ger ingen bild av hur länsindelningen kommer att se ut i resten av , vilket är en brist. Kommunen ställer sig tveksam till att ingå som en del i ett nytt storlän. Det finns stor risk att och östra hamnar i det nya länets utkanter. kommun konstaterar att det av Regionberedningen föreslagna skulle omfatta drygt 50 kommuner, varav många små. Dessa kan få problem att hävda sig och sina intressen i ett storlän. Det finns inte skäl att blanda in i debatten om den otympliga länsindelningen i närområde. Regionbe- redningen har inte konkret visat vilka fördelar som skulle vinnas med ett storlän. En del västsvenska kommuner - Tanums, Ale och kommuner - anser länsindelningsfrågan vara så viktig, att den måste lösas oavsett vad som händer med Regionberedningens övriga förslag. Statskontoret anser att en ändrad läns- indelning kan genomföras med nuvarande uppgiftsfördelning utan att avvakta ett ställningstagande till Regionberedningens övriga förslag. Från flera kommuner i - , , , , , , , och kommuner - framförs åsikten att om inte kan genomföras, och och snabbt bör läggas samman som ett första steg i en förändrad län- sindelning i . Denna åsikt delas av bl.a. , och . I några remissvar behandlas frågan om länsindelningen i övriga delar av landet. , som inte har några invändningar mot en ändrad länsindelning, anser att om en sådan genomförs, en mera genomgripande översyn bör göras av möj- ligheterna att lägga samman län till större enheter över hela landet. () är av uppfattningen att Regionberedningen borde ha behandlat indelningen i hela . Inte heller AMS har emellertid något emot att länsindelningen ändras i . Åsikten att en förändrad länsindelning bör ske i ett sammanhang för hela landet uttrycks av , , , , och kommuner. anför i övrigt att den i huvudsak delar Regionberedningens beskrivning av behovet av samarbete över länsgränserna. En stor del av nuvarande hinder har i bryggats över genom samarbete mellan och och . Kommunen vill inte utesluta smärre förändringar av länsindelningen. De mest akuta problemen är koncentrerade till . I övrigt anser kommunen att inte intar någon särställning. anser att om den regionala uppgiftsfördelningen inte klarläggs , frågan om sammanläggning av län i bör skjutas på fram- tiden. Det kan inte vara rimligt att bygga upp en ny länsstyrelseorganisation utifrån dagens uppgiftsfördelning, om denna strax därefter kan komma att föränd- ras på ett omfattande sätt. Motsvarande synpunkt anförs av . Enligt är frågan om kommunens länstillhörighet inte aktuell förrän en tillfredsställande lösning finns beträffande de administrativa ni- våerna. Genomförandet av Regionberedningens förslag bör delas upp i två etapper. Reformeringen av den offentliga sektorn är den första etappen, som skall vara helt avslutad innan frågan om länsindelningen behandlas. Statskontoret anser att en förändrad länsindelning i bör följas av omedelbara initiativ till en dialog mellan regeringen, landstingen och kom- munerna om ytterligare indelningsändringar. och statens historiska museer anser det orimligt att ta ställning till länsindelningen utan att ta ställning till frågan om regionparlament . Enligt Närings- och teknikutvecklingsverkets uppfattning kan beslut om förändringar i den geografiska indelningen fattas först när frågan om uppgiftsfördelningen har avgjorts. Resultaten av det arbete som utförs av Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) samt Förvaltningspolitiska kommissionen bör vidare avvaktas. Även i andra svar hänvisas till Förvaltningspolitiska kommissionen, vars arbete borde avvaktas innan länsindelningsfrågan avgörs. Detta gäller Länssty- relsen i , , , , , , , och kommuner samt i , och Kommunför- bundet . Enligt Svenska Kommunförbundets uppfattning bör länssammanläggningen ske tidigare än - som Regionberedningen föreslagit - . anser det vara olämpligt att skapa ett utan att dels på ett mer uttömmande sätt ha klarlagt de övergripande förutsättningarna för en helhetslösning när det gäller den administrativa indelningen, dels ha bedömt och föreslagit åtgärder för att möta konsekvenserna inom intilliggande regioner, främst . Skulle en förändring ändå genomföras bör den inte bli så omfattande som föreslagits. En möjlig förändring kunde vara att lägga samman och och , men därvid låta vara kvar i . ansluter sig inte till Regionberedningens förslag. En framtida indelning måste mera naturligt sammanfalla med etablerade samarbetsformer. Om Regionberedningens förslag vinner gehör måste enligt nämnden även sydvästra omfattas av förändringen. anser, tillsammans med för , att måste bli residensstad och centralort för länsförvaltningen i ett nytt västsvenskt län. kommun anser att i vart fall de västra delarna av bör ingå. framhåller att, om den statliga länsnivån måste samordna sina resurser till större enheter, det från kommunens horisont är i riktning mot Öre- bro län och Bergslagen som bör söka sig. avstyrker en ändring av länsindelningen till dess totalförsvarets förutsättningar har klargjorts. Det finns visserligen behov av en förändring, men de föreslagna storlänen skulle t.ex. med hänsyn till det stora antalet kommuner försvåra länsstyrelsernas uppgift att stödja och följa upp kommunernas beredskapsförberedande arbete. Skälen för regeringens bedömning: Frågan om länsindelningen i har utretts . Det är naturligt att förhållandena kring har rönt den största uppmärksamheten. Det är här som problemen när det gäller överblick och samordning har visat sig svårast att komma till rätta med. Den vidare frågan om utsträckningen av en efter funktionella kriterier avgränsad västsvensk region har emellertid också ägnats betydande intresse. Två perspektiv gör sig således gällande i fråga om den administrativa in- delningen i . Det första, bredare perspektivet tar sikte på den västsvenska regionen från verksamhets- och kontaktsynpunkt. Frågan gäller den rumsliga utbredningen av de nätverk som formas av främst näringsliv, kommunikationer, utbildning, forskning och kultur med centrum i och där de offentliga insatserna ökar i effektivitet om de hanteras i en gemensam administrativ indelning. I ett andra, snävare perspektiv ligger fokus på förhållandena i och de förändringar som behövs för att råda bot på de brister som följer av att länsindelningen splittrar en sammanhållen bostads- och arbetsmarknadsregion. Den administrativa indelningen i berör ett förhållandevis be- gränsat antal kommuner. I fråga om den västsvenska regionens utbredning är det länen som utgör byggstenarna. I flera sammanhang framhålls att den västsvenska regionen utgörs av de s.k. NORP-länen (dvs. , och , samt ). Dessa län ingår i ett flertal av de administrativa regionindelningar ovanför länsnivå som olika myndigheter och andra organisationer använder sig av. Flera utredningar har kommit till slutsatsen att NORP-länen bör läggas till grund för en ny administrativ indelning för . Det är, som har framhållits i fråga om län, en grundläggande utgångs- punkt att indelningsändringar skall ha en bred lokal och regional förankring för att kunna genomföras. Det kan konstateras att en sådan uppslutning inte föreligger när det gäller . Den delen av kan därför enligt regeringens mening inte nu inordnas i ett nytt västsvenskt län. Det råder å andra sidan en bred uppslutning bland remissinstanserna i och samt om att länsindelningen i bör för- ändras genom en sammanläggning av län. Det skall dock konstateras att tre av de fem Dalslandskommunerna i norra delen av (, och kommuner) inte har gett till känna någon åsikt om Regionberedningens förslag. Kritiska synpunkter har förts fram från . kommun har sagt sig inte ha något att erinra , under förut- sättning att blir residensstad i det nya länet. Åmåls kommun anser att länsorganisationen måste utformas så att kompetens finns nära ytterområdena. och för har anfört att det är en förutsättning för en bred regional uppslutning kring en ändrad län- sindelning att blir residensstad i det nya länet. Vad beträffar är bilden mera splittrad och komplex. Kommunerna i den västra delen av länet är positiva till att ingå i ett nytt västsvenskt län. De anför till grund för den uppfattningen bl.a. att det är naturligt att orientera sig västerut och att samarbetet med övriga delar av är väl utvecklat. i har markerat vikten av att redan från början ingår i ett nytt län i . När det gäller övriga kommuner i har flertalet uttryckt skepsis till förslaget om . De har framfört tveksamhet beträffande förutsättningarna att känna samhörighet inom ett så geografiskt omfattande nytt västsvenskt län. kommun har i sitt remissvar pekat på sin samhörighet med samt anfört att om förslaget om ett nytt västsvenskt län ge- nomförs, kommer kommunen troligen att tvingas aktualisera frågan om sin framtida länstillhörighet. Även andra gränskommuners länstillhörighet torde, vilket också har framgått under remissförfarandet, kunna komma att tas upp till diskussion. Mot bakgrund av de entydiga ställningstagandena i och samt och efter överläggningar med företrädare för olika politiska partier och andra aktörer finner regeringen att det trots allt finns starka skäl för att i princip bör ingå i ett nytt västsvenskt län. Det främsta argumentet för detta ställningstagande är att det är väsentligt att det nya länet redan från början ges en sådan geografisk omfattning att en god balans uppnås mellan den faktiska västsvenska regionens olika delar. Med hänsyn till det motstånd som finns i vissa kommuner i mot att ingå i ett nytt västsvenskt län, anser regeringen emellertid att en länsindelningsreform i denna del av landet inte nu kan genomföras genom en sammanläggning av hela län. Enligt vår mening måste de närmare förutsättningarna för vissa enskilda kommuners framtida länstillhörighet utredas ytterligare, innan ett förslag om ändrad länsindelning kan läggas fram. För detta ändamål avser regeringen att tillkalla en särskild utredare, som genom överläggningar med berörda parter i skall klarlägga den framtida länstillhörigheten för enskilda kommuner i gränsområdena. Regeringen kommer senare denna dag att besluta direktiv för den särskilda utredaren. Enligt dessa skall uppdraget redovisas . Inriktningen på det fortsatta reformarbetet bör enligt vår uppfattning vara att i princip och , samt läggs samman till ett västsvenskt län som länsstyrelserna i berörda län förs samman. Regeringen avser att återkomma till i fråga om länsindelningen i västra . I likhet med vad som gäller för bygger synen på behovet av en ändrad länsindelning i på lokala och regionala initiativ och opinioner samt övergripande bedömningar om vikten av samverkan i de aktuella regionerna. Ställ- ningstagandet skall således inte ses som en inledning på någon mera allmän process i vårt land med sammanläggningar av län. En organisation av ett västsvenskt läns storlek kan påkalla decentraliserade lösningar. Därigenom kan en förgrening och specialisering av verksamheten ske med utgångspunkt i de förutsättningar som olika delar av det nya länet erbjuder. Ett stort län behöver alltså inte innebära en centralisering av viktiga sam- hällsfunktioner som medborgarna har behov av att ha nära till hands. som svårigheterna med en stor organisation inte skall underskattas, erbjuder den likväl avsevärda möjligheter till rationalisering och effektivt handhavande av olika uppgifter. Det stora antalet kommuner, den mångfasetterade verksamheten och den för- hållandevis stora förvaltningsorganisationen kommer att ställa stora krav på länsledningen. Det kommer att bli nödvändigt att på olika sätt utveckla organisation och arbetsformer, bl.a. genom att finna och pröva nya lösningar. En särskild utredare måste enligt regeringens mening tillkallas för att be- skriva hur en länsstyrelseorganisation skulle kunna se ut i ett nytt västsvenskt län. Det blir därvid en uppgift för utredaren att oberoende av valet av residensstad ange närmare form och innehåll för den decentraliserade länsför- valtningsorganisation som förhållandena i regionen skulle kräva. I remissyttranden över Regionberedningens slutbetänkande har synpunkter förts fram om att en kraftsamling behövs i kring de regionala utvecklingsfrågorna. För utvecklingen i utgör nuvarande länsgränser en olägenhet från planerings- och samordningssynpunkt. Landstingen i och , samt har tillsammans med tagit fasta på detta och bildat ett om landstings- kommunala angelägenheter. Även på den statliga sidan förekommer samarbete i olika frågor. Detta bör enligt regeringens mening vidareutvecklas och fördjupas. En viktig uppgift i detta sammanhang bör vara att verka för en utökad västsvensk samverkan som bygger på ett samspel mellan kommuner, landsting och läns- styrelser. 4 Den fortsatta handläggningen Sedan har godkänt ett förslag om ändrad länsindelning är det regering- ens uppgift att genomföra ändringen. Det får bli en uppgift för en organisa- tionskommitté att ha hand om det närmare arbete beträffande den utformning av länsstyrelseorganisationen i , som följer av en sådan förändring. Regeringen kommer senare denna dag att besluta direktiv för den organisation- skommitté som skall förbereda och genomföra bildandet av den nya i . I uppdraget skall ingå bl.a. att lämna anslagsframställning för länsstyr- elsen. Arbetet skall bedrivas med beaktande av att slutligt ställningstagande beträffande valet av residensstad i län ännu inte föreligger. Enligt vår bedömning är det möjligt att spara genom en sam- manläggning av länsstyrelserna i och . I årets budgetproposition återkommer vi till med förslag till anslag till länsstyrelserna för . Regeringen kommer senare denna dag att besluta direktiv för den särskilda utredare som skall beskriva en ny länsstyrelseorganisation i . Enligt vår bedömning är det möjligt att spara genom en samman- läggning av länsstyrelserna i och , samt . Utredarens arbete skall bedrivas förutsättningslöst vad beträffar det fram- tida valet av residensstad i ett nytt västsvenskt län. Även om det inte krävs någon särskild lagstiftning för att genomföra en ändrad länsindelning så aktualiseras ändringar i de lagar som hänvisar till de berörda länen. Utöver lagarna påverkas ett flertal författningar av annat slag, huvudsakligen förordningar. Regeringen avser att återkomma till med förslag till konsekvensän- dringar i de berörda lagarna. Enligt 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) omfattar varje landsting ett län, om inte något annat är särskilt föreskrivet (avser , och kommuner, som står utanför landstingsindelningen). Om två eller flera län läggs samman, skall en sammanläggning därför ske också av landstingen. I pågår en process i vilken kommuner och landsting gemensamt arbetar för att skall bli en administrativ enhet och för att de gemensamma resurserna skall användas mera effektivt. En framställning till regeringen om försöksverksamhet med förändrad regional uppgiftshantering gjordes . bedrivs förändringsprocessen jämsides i två olika former. Landstingen i och samt kommun har i en framställning till regeringen uttryckt sin önskan att gå samman till ett landsting . har bildats för att ha ett sammahållande ansvar och en fastare organisation för de regionala utvecklingsfrågor som berör hela . har nominerats av de skånska partiorganisationerna och utsetts av de två landstingen, kommun samt kommunerna genom de båda länsvisa kommunförbunden. Landstingen i och hemställde om att det skulle införas möjligheter för de båda landstingen att ha en gemensam av hälso- och sjukvården inom och Ystads sjukvårdsdistrikt. Som en följd härav har beslutat att införa en möjlighet till försöksverksamhet innebärande att två eller flera landsting får tillsätta en gemensam enligt 10 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) fullgöra ledningsuppgifter inom hälso- och sjukvården (prop. 1995/96:59, bet. 1995/96:KU10, rskr. 1995/96:49). Lagstiftningen trädde i kraft och gäller till utgången av (SFS 1995:1285). I pågår flera utredningar om olika slag av samverkan i fråga om hälso- och sjukvården. Anledningen är det behov av omstrukturering av sjukhusvården som både den medicinsk-tekniska utvecklingen och den ekonomiska åtstramningen fört med sig. Syftet är att uppnå en effektivare sjuk- vårdsorganisation och en bättre sjukvård till samma eller lägre kostnad som den nuvarande. De av utredningarna föreslagna åtgärderna samt pågående översyn och därav föranledda diskussioner hos berörda sjukvårdshuvudmän vittnar också om det behov av ny organisationsstruktur på den regionala nivån i som Regionbe- redningen liksom flera tidigare utredningar har konstaterat. Två av utredningarna har avsett ett förslag till ett allmänt regionalt sjuk- vårdssamarbete och ett gemensamt huvudmannaskap mellan och samt för länssjukhusen i norra (NÄL) och . Som ett resultat därav har en sammanläggning skett till ett sjukhus (NU). Den tredje utredningen avser ett försök att nå en överenskommelse om en rationalisering genom omstrukturering av verksamheten vid och i samt i . Denna benämns Sjukvård i samverkan i (SiSiS) och omfattar bl.a. akut-, kvinno-, barn- och ungdomssjukvården. En enig politikergrupp med representanter för samtliga partier i de båda fullmäkti- geförsamlingarna har slagit fast att det behövs en gemensam organisation för dessa sjukhus, för att klara kravet att ge bästa möjliga vård med tillgängliga resurser. En gemensam organisation med gemensam ledning bör därför inrättas. Arbetet med reformeringen av denna pågår. Grunderna för hur sjukhusvården skall förändras har lagts fast av politikergruppen genom bl.a. ställningstagande till var den basala sjukvården skall finnas. Det fördjupade sjukvårdssamarbetet i realiserades genom bildandet av kommunalförbund för landstingsangelägenheter. Medlemmar i förbundet är och , och samt . Förbundet skall verka för en god hälso- och sjukvård till samhälleligt acceptabla kostnader och på lika villkor för dem som är bosatta inom samarbetsområdet. Vidare skall förbundet verka för samarbete i landstingsangelägenheter mellan medlemmarna. Bestämmelser om förfarandet vid en ändring av landstingsindelningen finns i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. Som Regionberedningen har konstaterat, är den lagen inte anpassad till större sådana indelningsförändringar. Regeringen avser att genom kontakter med berörda landsting och kommuner inhämta deras synpunkter i de frågor som avser en förändrad landstingsindelning. Vi återkommer senare till i den utsträckning den fortsatta beredningen ger anledning till detta. 4.3 Statlig regional förvaltning m.m. vid sidan av länsstyrelserna Ett flertal offentliga organ bygger på länsindelningen. Detta gäller t.ex. skat- teförvaltningen, kronofogdemyndigheterna, länsrätterna, de allmänna försäkrings- kassorna och länsarbetsnämnderna. Sammanläggningar av län påverkar därför även det geografiska verksamhetsområdet för dessa organ. Som har framgått av den tidigare redovisningen (avsnitt 3.3.4) avser regeringen att tillkalla en särskild utredare med anledning av länssamman- läggningen i . Syftet med denna åtgärd är att skaffa en samlad bild av viss offentlig förvaltnings lokalisering i regionen mot bakgrund av den nödvändiga balanseringen av olika samhällsfunktioner i . Detta innefattar verksamhet som bedrivs av den nya , det kommande Skånelandstinget, Skånesty- relsen och andra regionala offentliga organ. Regeringen avser att återkomma även till dessa frågor i den tidigare nämnda uppföljningspropositionen. 5 Ändring av benämningen till -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Benämningen ersätts den 1 | | av . Som en följd därav kommer länsstyr-| | elsen i länet att byta namn. Framställningen: I en skrivelse hemställde i att den officiella benämningen på myndigheten skall vara . Enligt myndigheten har erfarenheterna varit goda av den åtgärd som vidtogs och som innebar att myndigheten i sina kontakter utåt som regel kommit att använda sig av den benämningen. Tiden har därför nu ansetts vara mogen att fullfölja namnbytet formellt. Remissinstanserna: Ärendet remitterades till Kammarkollegiet, som hörde bl.a. Regionberedningen. Beredningen uttalade som en grundläggande princip att förändringar av lokala och regionala offentliga strukturer - inbegripet en sådan fråga som benämningen på länen och länsstyrelserna - skall bygga på ett under- ifrånperspektiv och att det därför är viktigt att ta vara på synpunkter från dem som berörs av den verksamhet som bedrivs på dessa nivåer. och statens historiska museer samt i (OAU) motsätter sig en namnändring av främst begreppsmässiga, funktionella, språkliga och kulturhistoriska skäl. Kammarkollegiet avstyrker för sin del framställningen. Myndigheten framhåller det orimliga i att ändra namnet på myndigheten men behålla länets namn. En sådan lösning skulle onekligen skapa förvirring hos allmänheten. Vidare anfördes att ändring av namn på myndigheter och indelningsenheter vållar besvär och kostnader för det allmänna. En namnändring borde därför genomföras endast om det ställdes utom tvivel att den medför klara fördelar. () uttalar förståelse för att läns- styrelsen föredrar att använda namnet . I aktiva utvecklingsarbete spelar frågor om regional identitet och marknadsföring av länet en central roll. Att i det sammanhanget vill arbeta under namnet som är det mest kända såväl nationellt som internationellt, är enligt mening naturligt. Statskontoret anser att det, från de synpunkter myndigheten har att företräda, inte synes föreligga något hinder för ett namnbyte. i har tillfrågat och kommunerna samt folkrörelser m.fl. i länet om deras inställning till ett namnbyte. Enligt redovisning stöds ett namnbyte av samtliga de 14 av länets 15 kommuner som har svarat samt av bl.a. ABF, , Dalaåkarna, läns allmänna försäkringskassa, , i , Bildningsverksamhet samt /. i har avstått från yttrande medan bl.a. Dalregementet I 13, samt Forn- har avstyrkt ett namnbyte. Skälen för regeringens förslag: Frågan om ändrad benämning för behandlades i såväl som 1980 och var därefter återigen föremål 1994 och 1995. 1977/78:850 hemställdes att hos regeringen skulle begära att namnet ändrades till . I motionen anfördes bl.a. att namnet för befolkningen i länet, för flertalet svenskar och även för de tusentals utländska medborgare som besökt länet torde ha större spridning och genomslagskraft än länets nuvarande namn. Det skulle enligt motionären till och med kunna hävdas att det nuvarande namnet utgör en källa till missförstånd i olika sammanhang. Det som gjort och gör länet känt både i vårt land och utomlands torde i allt väsentligt ha sin anknytning till namnet . anförde för sin del (bet. 1977/78:CU25) att det historiska ur- sprung som namnet har gör det unikt bland våra länsnamn; inget annat län har namngivits efter en industriellt betydelsefull epok i historia. Det ligger ett betydande kulturellt värde i att bl.a. länsnamnen bibehålls.