prop · GJ03127 · 1996-01-01 00:00:00 — Om beslutet går parten emot skall han ges besvärshänvisning. Detsamma gäller när någon som inte är part, men har rätt att överklaga, begär att få ta del av beslutet. Kommunen och har därmed, åtminstone i viss utsträckning, rätt att få del av förhandsbesked. De har dessutom rätt till partsinsyn när de blivit parter i ärenden som gäller förhandsbesked (16 § förvaltningslagen jämförd med 14 kap. 5 § sekretesslagen). Frågan uppstår då huruvida de uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden som kommunen eller får del av är skyddade av sekretess. Enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen gäller sekretess i myndighets verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Till denna verksamhet räknas ärenden om förhandsbesked. Sekretessen är absolut, dvs. det finns inte föreskrivet något skaderekvisit. Sekretessen gäller också beslut i sådana ärenden. Sekretesskyddet för förhandsbeskeden avser främst att förhindra att uppgifter om enskildas ekonomiska förhållanden, t.ex. planerade nyinvesteringar eller fusioner, som det inte gärna går att underlåta att redovisa i beslutet, får en allmän spridning. Enligt förarbetena till sekretesslagen täcks inte bara själva taxerings- ärendena av uttrycket "verksamhet som avser bestämmande av skatt" utan också t.ex. sådan verksamhet som innefattar att företräda det allmänna som part i skatteprocess vid domstol. Paragrafen är också tilllämplig i skatteprocessen hos domstolarna (prop. 1979/80:2, Del A, s. 258). Man kan hävda att om en kommun eller ett landsting överklagar ett förhandsbesked företräder de det allmänna som part i en skatteprocess. Bestämmelsen om skattesekretess i 9 kap. 1 § skulle därmed vara tillämplig på uppgifter som kommunen eller får beträffande förhandsbesked i de fall de överklagar ett förhandsbesked. I de fall kommunen eller endast är mottagare av ett förhandsbesked finns mindre anledning att anse att de deltar i verksamhet som avser bestämmande av skatt. Det saknas skäl till att uppgifter hos kommunerna eller landstingen som rör förhandsbesked inte skulle omfattas av sekretess i samma utsträckning som hos skattemyndigheterna. En bestämmelse om sekretess hos kommuner och landsting bör därför införas när det gäller uppgifter som lämnas dit i ärenden om förhandsbesked. Bestämmelsen kan föras in i 9 kap. 1 § sekretesslagen. 11 Sekretess hos i ansökningar som rör lån till hemutrustning för flyktingar m.fl. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Den sekretess som gäller för uppgifter om | | enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i ärenden hos| | om lån till hemutrustning för flyk- | | tingar och vissa andra utlänningar utvidgas till att omfatta | | även ansökningar i sådana ärenden. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: () är central förvaltningsmyndighet för studiesociala frågor. Enligt 1 § andra stycket förordningen (1992:813) med instruktion för CSN skall nämnden därutöver fullgöra uppgifter enligt förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Enligt 1 § sistnämnda förordning handlägger CSN ärenden om beviljande, utbetalning och återbetalning av lån till hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Enligt 23 § får CSN efterskänka ett lån om låntagaren på bedöms sakna förmåga att återbetala det. CSN har meddelat närmare föreskrifter bl.a. i fråga om efterskänkande och anstånd med betalning av lån (CSNFS 1995:29). I dessa anges bl.a. att ansökan om eftergift av lån kan göras på en av CSN fastställd blankett. Framställningarna i dessa ansökningar kan innehålla mycket personliga uppgifter; bl.a. anges på blanketten att uppgift om sjukdom eller handikapp skall styrkas med ett aktuellt och utförligt läkarintyg. Sekretess gäller med stöd av 9 kap. 5 § tredje stycket sekretesslagen för uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden i ärenden hos CSN om lån till hemutrustning, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller emellertid inte uppgifter i ansökningar eller beslut i sådana ärenden. CSN har i en framställning till hemställt att sek- retessen i ärenden om hemutrustningslån utsträcks att gälla även beträffande uppgifter i ansökningar som rör sådana ärenden. Ansökningar som rör hemutrustningslån, t.ex. ansökningar om eftergift av lån, kan ofta innehålla mycket känsliga uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Exempelvis kan uppgifter om sjukdom medföra att en ansökan om eftergift av ett lån beviljas. Sådana känsliga uppgifter som lämnas i ansökningar bör därför kunna omfattas av sekretess i samma utsträckning som gäller när uppgifterna förekommer i ärendet i övrigt. Sekretessen begränsas då med ett rakt skaderekvisit, dvs. det skall råda en presumtion för offentlighet. Det intresse allmänheten har av insyn i det allmännas utlåningsverksamhet på detta område får i övrigt anses vara tillgodosett genom att beslut i sådana ärenden är offentliga. Regeringen föreslår alltså att sekretess införs för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i dylika ansökningar. Detta kan ske genom ett tillägg i 9 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen. 12 Sekretess hos allmänna domstolar i vissa mål och ärenden Både från rättssäkerhetssynpunkt och för att stärka allmänhetens förtroende för rättskipningen är det av stor vikt att domstolarnas handläggning och beslut i så stor utsträckning som möjligt är offentliga. Domstolsförhandlingar skall således i största möjliga utsträckning vara offentliga (jfr 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen). Vid utformningen av bestämmelser om sekretess hos domstolarna måste de intressen som talar för sekretess vägas mot denna viktiga princip (jfr prop. 1979/80:2, Del A, s. 95 f.). Huvudregeln för domstolssekretess är att uppgifter som lämnas från en annan myndighet och som är sekretessbelagda där, förblir det när de kommer in till en domstol (12 kap. 1 § sekretesslagen). Mot bakgrund av 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen får emellertid förhandlingar i allmän domstol hållas inom stängda dörrar endast i vissa fall (se 5 kap. 1 § ). Enbart den omständigheten att en sekre- tessbestämmelse är tillämplig på en uppgift som väntas bli förebringad vid en förhandling utgör inte tillräcklig grund för att förhandlingen kan hållas inom stängda dörrar. Utom i vissa särskilt angivna fall krävs för ett förordnande om stängda dörrar att det är av synnerlig vikt att uppgiften hålls hemlig. Vissa bestämmelser i sekretesslagen har dock utformats och tillkommit just för att tillämpas vid domstolar, t.ex. 8 kap. 17 § om sekretess för uppgifter om myndig- heters och enskildas affärs- eller driftförhållanden och 9 kap. 16 § om sekretess i mål om bl.a. ansvar för sexualbrott. 12.1 Sekretess hos domstolar i mål om ansvar för brott genom vilket HIV- infektion har eller kan ha överförts m.m. -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: Sekretess skall gälla för uppgifter hos dom-| | stolar i mål om ansvar för brott genom vilket HIV-infektion har | | eller kan ha överförts. | | Sekretessen i mål enligt 9 kap. 16 § sekretesslagen skall gälla| | även i ärenden som rör brott som avses där. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig har i sak tillstyrkt eller har inget att erinra mot förslaget om sekretess hos domstolar i mål om ansvar för brott genom vilket HIV-infektion har eller kan ha överförts. motsätter sig inte förslaget men är kritisk mot dess motivering. Tingsrätten uttrycker oro för att fördomarna omkring HIV kan komma att förstärkas om förslaget genomförs och anser bl.a. att det bör övervägas att införa bestämmelsen i en egen paragraf. De flesta remissinstanserna har i sak tillstyrkt eller har inget att erinra mot promemorians förslag om att utvidga sekretessen enligt 9 kap. 16 § sekretesslagen till att även omfatta ärenden som rör där angivna brott. ombudsmän () anser dock att tillägget beträffande sekretess i vissa ärenden inte behövs eller att det som anförs i promemorian inte är tillräckligt som skäl. JO anser vidare bl.a. att uttrycket "ärende som rör ansvar för i denna paragraf angivet brott" inte är ett adekvat uttryck för det som avses, t.ex. begäran om förordnande av målsägandebiträde, offentlig försvarare eller fråga om häktning. anser att förslaget har fått en mindre lyckad utformning när det gäller ärenden. En ansökan om målsägandebiträde torde inte utgöra ett ärende som rör ansvar för i denna paragraf angivet brott . Lydelsen ger också vid handen att det i ett sådant ärende - efter det åtal väckts, men innan dom fallit - vore formellt möjligt att hemlighålla namnet på den tilltalade, vilket inte kan ha varit avsikten. Hovrätten föreslår en annan lagteknisk lösning inom ramen för paragrafen. Även Hovrätten över och har synpunkter och förslag beträffande den lagtekniska lösningen, liksom Kammarrätten i . Skälen för regeringens förslag: Sekretess hos domstolar i mål om ansvar för brott genom vilket HIV-infektion har eller kan ha överförts Enligt 9 kap. 16 § sekretesslagen gäller sekretess hos domstol i mål om ansvar för sexualbrott, utpressning, brytande av post- eller telehemlighet, intrång i förvar eller olovlig avlyssning, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller också i mål om ansvar för barnpornografibrott eller motsvarande tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott för uppgift om en ung person som skildras i pornografisk bild. På samma sätt gäller sekretess i mål om ersättning för skada med anledning av sådana brott. Sekretessen gäller inte för uppgift om vem som är tilltalad eller svarande i målet. Som tidigare nämnts kan en förhandling vid domstol hållas inom stängda dörrar, om det kan antas att det vid förhandlingen kommer att förebringas uppgifter som omfattas av sekretess enligt 9 kap. 16 §. Under en förundersökning kan sekretess gälla för uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden (9 kap. 17 § första stycket). Sekretessen upphör emellertid att gälla om uppgiften lämnas till domstol med anledning av att åtal väcks, såvida inte sekretess för uppgiften skall gälla enligt 16 §. Sekretessen enligt 16 § upphör också att gälla om uppgiften uppenbarligen saknar betydelse i målet eller den finns i en handling som har erhållits från en annan myndighet där sekretess gäller för uppgiften (9 kap. 18 § andra stycket). Att överföra HIV-infektion eller utsätta någon för risk för överföring av sådan infektion kan, beroende på omständigheterna, föranleda ansvar för t.ex. misshandel, vållande till sjukdom eller spridande av smitta. Någon sekretessbestämmelse som särskilt skyddar uppgifter hos domstolar om enskildas förhållanden i mål om ansvar för brott där överföring av HIV-infektion kan ha förekommit finns inte (jfr NJA 1995 s. 119). finns det stor okunskap och många fördomar om HIV-infektioner och om människor som har drabbats av en sådan infektion. Det gäller framför allt hur smittspridningen går till. Det är därför viktigt att informera om sjukdomen och att med kraft bekämpa de fördomar som finns. Det går emellertid inte att bortse från att uppgifter som rör HIV-infektion kan vara mycket känsliga och att den enskilde kan lida stort men om uppgifterna blir offentliga. Det är mot denna bakgrund inte otänkbart att en person som har blivit HIV- smittad eller har riskerat att smittas genom brott inte polisanmäler saken av rädsla för att förhållandet därigenom skulle bli allmänt känt. En person som utsatts för ett sådant brott skall naturligtvis inte behöva göra överväganden av det slaget. Det är oacceptabelt att den som sprider HIV-infektion inte lagförs därför att målsäganden inte vill att det blir känt att han eller hon drabbats eller har riskerat att drabbas av infektionen. Enligt regeringens mening innebär det anförda att de intressen som talar för ett skydd för integriteten i domstolarna för HIV-smittade brottsoffer och sådana brottsoffer som utsatts för risken att smittas väger tyngre än offentlighetsintresset. Regeringen föreslår därför att det införs en möjlighet att inte lämna ut uppgifter om enskildas personliga förhållanden i mål om ansvar för brott där överföring av HIV-infektion har eller kan ha skett. På så sätt kan t.ex. en uppgift om vem målsäganden är omfattas av sekretess. En bestämmelse av denna innebörd kan lämpligen tas in i 9 kap. 16 § genom att det till de övriga brott som där anges läggs till brott genom vilket HIV-infektion har eller kan ha överförts. Sekretessen enligt 9 kap. 16 § är förenad med ett rakt skaderekvisit, vilket innebär en presumtion för offentlighet, men också att känsliga uppgifter av aktuellt slag kan skyddas. Detta skaderekvisit synes vara väl avvägt även i detta fall. Sekretess i ärenden som rör brott som anges i 9 kap. 16 § sekretesslagen Sekretess enligt 9 kap. 16 § sekretesslagen kan gälla i mål om ansvar för vissa där angivna brott och i mål om skadestånd med anledning av dessa brott. Hos domstolarna förekommer emellertid även ärenden som rör sådana brott, t.ex. begäran om målsägandebiträde. Uppgifter i sådana ärenden kan i viss utsträckning sekretessbeläggas med stöd av andra bestämmelser, t.ex. bestämmelserna om förundersökningssekretess(5 kap. 1 § och 9 kap. 17 §). För det fall uppgifterna kommer in till domstolen från målsäganden själv eller dennes ombud gäller dock inte förundersökningssekretessen. Andra fall där det nu torde saknas möjlighet att förordna om sekretess är vid ansökan om resning i ett brottmål som avser ett brott som nämns i 9 kap. 16 §. Av samma skäl som finns för sekretess i mål om ansvar eller skadestånd bör uppgifter i ett ärende hos domstol som rör brott som avses i 9 kap. 16 § kunna omfattas av sekretess i den utsträckning som gäller i dessa mål. Detta kan ske genom ett tillägg till 9 kap. 16 §. 12.2 Sekretess hos domstolar i mål och ärenden enligt konkurrenslagen (1993:20) -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: En utökad möjlighet till sekretess i mål | | och ärenden enligt konkurrenslagen (1993:20) bör inte införas .| -------------------------------------------------------------------- Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna delar eller har inget att erinra mot promemorians bedömning. Flera remissinstanser anser dock att det är otillfredsställande om någon på grund av bristande sekretesskydd avstår från att överklaga beslut. Hit hör Kammarrätten i , , , , och . Kammarrätten i och anser att det saknas en diskussion i promemorian om avvägningen mellan offentlighet och sekretess i detta avseende. Kammarrätten anser att frågan bör övervägas ytterligare. anför att skyddsvärdet för uppgifter som rör affärshemligheter inte förändras bara för att ett ärende överklagas. Skillnader- na i sekretesskydd hos och domstolarna har enligt verket lett till att företag i flera fall tvekat om att överklaga verkets beslut, vilket inte torde vara förenligt med rättssäkerheten. Enligt finns det vidare risk för att konkurrerande företag kan komma att anmäla eller väcka talan mot varandra för överträdelser av konkurrenslagen bara för att få del av den andres affärshemligheter. i är tveksam till promemorians slutsatser. Skälen mot att överföra samma starka sekretesskydd som gäller för tredje man hos är enligt inte övertygande. anser att i avvägningen mellan å ena sidan skyddsintresset och å andra sidan offentlighetsintresset borde den långtgående skyldigheten att lämna uppgifter i ärenden enligt konkurrenslagen ge särskild tyngd åt skyddsaspekten. Denna uppfattning delas av . framhåller att de uppgifter som företag lämnar till ofta typiskt sett är sådana som företagen bedömer och behandlar som företagshemligheter samt att det inte torde gynna konkurrensövervakningen att det är ett svagare sekretesskydd i domstolarna än hos . Skälen för regeringens bedömning: får i samband med full- görandet av de uppgifter som följer av konkurrenslagen(1993:20) in handlingar från olika företag. Handlingarna innehåller uppgifter som rör företagen och andra som trätt i affärs- eller annan förbindelse med dem. Granskning enligt konkurrenslagen av ett företag är ofta föranledd av klagomål från någon konkurrent. Vid granskningen kan verket - efter tingsrättens godkännande - företa en undersökning och hämta dokument, bl.a. direkt från det granskade företagets lokaler. har långtgående möjligheter att infordra uppgifter från företag och andra (45 § konkurrenslagen). Uppgifterna kan gälla centrala områden, t.ex. strategier för produktutveckling och marknadsföring samt prispolitik. prövar överklaganden av beslut och tingsrätten kan i vissa fall besluta om åtgärder som verket får vidta enligt konkurrenslagen, bl.a. huruvida det får genomföras undersökningar hos ett företag (47-53 §§). På talan av verket kan tingsrätten besluta att ett företag skall betala konkurrensskadeavgift (26-32 §§). och beslut i vissa mål eller ärenden av får överklagas till . Domstolarna får i samband med handläggningen av sådana mål och ärenden uppgifter ur akter som rör enskildas affärs- och driftförhållanden. Sekretess gäller med stöd av 8 kap. 6 § sekretesslagen jfrd med 2 § sekretessförordningen (1980:657) och punkt 17 i bilagan till förordningen i verksamhet som består i utredning och tillsyn hos för uppgifter om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forsk- ningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgifterna röjs. Sekretessen gäller även för uppgifter om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Denna sekretess är absolut. De uppgifter angående ett företag som kan finnas hos eller i ärenden enligt konkurrenslagen kan vara föremål för sekretess hos domstolen enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen. Enligt denna bestämmelse gäller sekretess hos domstol i mål eller ärenden för uppgifter om myndigheters eller enskildas affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgifterna rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. Bestämmelsen är utformad så att uppgifterna omfattas av sekretess endast när behovet av sekretess väger mycket tungt. Sådana uppgifter om affärs- eller driftförhållanden som affärsidkare gärna vill hålla för sig själva men vilkas röjande inte kan antas få några nämn- värda ekonomiska konsekvenser omfattas däremot inte av lagrummet. Med hänsyn till intresset av offentlighet vid domstolar har det inte funnits anledning att låta dessa fall omfattas av en allmän regel om sekretess hos domstol (prop. 1979/80:2, Del A, s. 248). Det gäller alltså olika förutsättningar för sekretess för en uppgift beroende av om uppgiften finns hos eller hos domstol. har i en framställning till hemställt om en sådan lagändring att sekretesskyddet för företagshemligheter blir detsamma i domstolarna som hos i ärenden som har överklagats till domstol enligt 60 eller 63 § konkurrenslagen eller i vart fall att sekretesskyddet skall stärkas i sådana ärenden. Handläggningen hos domstolar skall som tidigare nämnts i största möjliga utsträckning vara föremål för allmänhetens insyn. Mot detta måste vägas behovet av skydd för en enskild part. I mål och ärenden enligt konkurrenslagen är domstolarnas praxisskapande roll dessutom avgörande för lagstiftningens sammantagna ekonomiska effekter på marknaden. Behovet av insyn måste därför här även vägas mot risken för att en alltför vidsträckt insyn i ekonomiska förhållanden kan leda till att ärenden inte förs vidare till domstol av en enskild part trots att allmänintresset av en prövning är stor. Konkurrenslagen som trädde i kraft , innebar stora förändringar i det konkurrensrättsliga regelsystemet. Förbud, kraftiga sanktioner och en delvis ny instansordning i domstol infördes. Regeringen har tillkallat en särskild utredare för att följa upp de första erfarenheterna av lagen (dir. 1995:136). I uppdraget ingår bl.a. att redovisa de hittillsvarande erfarenheterna från tillämpningen av lagen i domstol, t.ex. överklaganden av beslut. Uppdraget skall redovisas slutligt . Lagstiftningen på området är relativt ny och en uppföljning har påbörjats. Mot bakgrund härav och då det enligt regeringens mening ännu inte går att dra några bestämda slutsatser om vilken praxis som kommer att gälla vid tillämpningen av nuvarande sekretessregler i dessa mål och ärenden, anser regeringen att någon ändring av sekretesslagen som föreslagit inte bör genomföras . 13 Framställningar som inte föreslås leda till ändring i sekretesslagen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Det bör inte föreslås en lättnad i sekre-| | tessen vad gäller uppgift om familjehems adresser. | | Offentlighetsprincipen bör inte gälla hos enskilda | | organisationer som har fått statliga medel för | | biståndsverksamhet. 13.1Uppgifter om familjehems adresser | | Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. | | Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig delar | | eller har inget att invända mot promemorians bedömning. | | Skälen för regeringens bedömning: Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen| | gäller sekretess inom för uppgift om enskilds | | personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan| | röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider | | men. I rättspraxis har ansetts att bestämmelsen hindrar att | | namn- och adressuppgifter avseende familjehem lämnas ut till en | | familjehemsförening som vill ta kontakt med familjehemmen för | | att informera om föreningens verksamhet (RÅ 1990 not. | | I betänkande 1993/94:KU38 Några frågor om| | sekretess behandlades bl.a. en motion (1993/94:K52) vari | | begärdes lättnader i sekretessen beträffande familjehem. | | Motionären ansåg att det finns ett behov att lätta på sekretessen| | för uppgifter om familjehemmens adresser så att de kan lämnas ut| | i den omfattning som kan anses rimlig för att familjer med | | samma problemområden skall kunna få stöd av varandra. Utskottet | | förutsatte att frågan skulle bli föremål för bedömningar i det | | fortlöpande översynsarbete i fråga om sekretesslagen som pågår inom| | och avstyrkte motionen. följde | | utskottet (rskr. 1993/94:382). | | Bestämmelsen i 7 kap 4 § sekretesslagen är utformad med en presum-| | tion för sekretess. Anledningen till detta är att uppgifter inom| | ofta är mycket integritetskänsliga. Information om| | föreningar av detta slag torde utan större svårigheter kunna | | förmedlas genom att t.ex. låta kommunen lämna information om | | familjehemsföreningarna till familjehemmen, varvid | | familjehemsföräldrarna själva får välja att ta kontakt med en dylik| | förening. Det förhållandet att en familjehemsförening önskar | | informera om dess verksamhet utgör alltså enligt regeringens | | bedömning inte tillräckliga skäl för en författningsändring av den| | innebörd som motionären efterlyst. | | | | | | 13.2Uppgifter hos enskilda organisationer | | Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. | | Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig delar | | eller har inget att invända mot promemorians bedömning. | | Skälen för regeringens bedömning: Offentlighetsprincipen gäller hos| | myndigheter. Ett enskilt organs verksamhet är däremot vanligtvis| | inte underkastat offentlighetsprincipen.