prop · GJ03170 · 1996-01-01 00:00:00 — Om åtal inte väcks eller ej helt täcker förekommande oriktigheter eller om det helt eller delvis ogillas, skulle frågan om skattetillägg få tas upp på nytt. Och i det fall skattetillägg redan har beslutats när åtal sker, skulle för konsekvensens skull detta få undanröjas på ett eller annat sätt. En sådan ordning skulle vara mycket svårtillämpad och dessutom innebära en uppenbar risk för irrationella tröskeleffekter. Det är nämligen inte i alla lägen självklart att det straff som utdöms till följd av ett åtal drabbar hårdare än skattetillägget. Till det anförda kommer de komplikationer som föranleds av att skattetillägget drabbar den skattskyldige - som kan vara juridisk person -medan straff kan ifrågakomma bara för fysiska personer. Såvitt utredningen har kunnat finna erbjuder den gällande ordningen inte några praktiska problem för domstolarnas del. Att döma av enkätsvaren föreligger inte heller några sådana problem för skattemyndigheterna i vidare mån än som allmänt föranleds av dessa myndigheters höga arbetsbelastning . Inte heller från de skattskyldigas synpunkt synes systemet vara behäftat med sådana olägenheter att det finns anledning att överge det. En annan sak är att skattetilläggen, så som de är utformade, ibland kan synas träffa alltför onyanserat och att beloppen når en nivå som kan synas mindre rimlig. Dessa frågor har dock bedömts falla utanför utredningens uppdrag. I utredningens uppdrag har också ingått att överväga ett system med administrativa sanktioner mot dem som inte fullgör sin kontrollupp- giftsskyldighet. Hur viktigt det än är att kontrolluppgifterna är korrekta skulle det enligt utredningens mening föra alltför långt med en generell sanktion riktad mot felaktigheter i kontrolluppgifter. En sådan sanktion riskerar också att drabba slumpmässigt och ojämnt, och den skulle medföra en hel del bestyr för skattemyndigheterna. Det anförda gäller inte minst om sanktionen på ett eller annat sätt skulle sättas i relation till de belopp som felet avser, något som också för de uppgiftsskyldiga skulle kunna leda till konsekvenser som inte ter sig rimliga. Utredningen har vidare övervägt om inte den ökade vikten av att kontrolluppgifterna kommer in i föreskriven tid förtjänar att understrykas genom att en förseningsavgift införs liknande den som tas ut när självdeklaration inte kommer in i föreskriven tid. Det står dock klart att en sådan avgift, om den skall påföras konsekvent, leder till ett ganska betydande merarbete för skattemyndigheterna. En förseningsavgift skulle uppenbarligen kräva ADB-stöd både för beslutsförfarande och debitering, något som skulle ta de redan nu ansträngda resurserna på området i anspråk till förfång för andra uppgifter. Dessutom skulle ankomstregistrering av allt kontrolluppgiftsmaterial som inkommer efter behöva ske, vilket skulle innebära en ny rutin som saknar motsvarighet . Till en del kompenseras kanske detta merarbete genom den allmänpreventiva effekt som en sanktionsavgift kan få på disciplinen när det gäller inlämnandet av kontrolluppgifter . Det ter sig likväl tvivelaktigt om en sådan tänkbar effekt kan bli så påtaglig att den uppväger nackdelarna. Det förtjänar att anmärkas att förseningsavgiften enligt uppbördslagen och mervärdesskattelagen numera har slopats. Enligt vad utredningen inhämtat är de olägenheter som föranleds av en måttlig försening beträffande en del av kontrolluppgifterna inte oöverkomliga, eftersom flertalet uppgifter kommer in då hanteringen av de kontrolluppgifter som kommit in i rätt tid ändå pågår. Problemet låter sig alltså bemästras, låt vara att läget naturligtvis inte kan beskrivas som fullt tillfredsställande. Med hänvisning till det anförda är utredningen för sin del inte beredd att föreslå att ett system med förseningsavgift införs på kontrolluppgiftsområdet. Utredningen har också diskuterat andra frågor som rör tanken på en eventuell utvidgning av sanktionsavgiftssystemet men inte funnit tillräckliga skäl för att i detta avseende lägga fram några förslag. Handläggningen av mål om företrädaransvar för juridisk persons obetalda skatter och avgifter Om någon i egenskap av företrädare för en arbetsgivare som är juridisk person har verkställt skatteavdrag för arbetstagare men uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att inbetala det innehållna beloppet, är han enligt 77 a § uppbördslagen tillsammans med arbetsgivaren ansvarig för skattebeloppet och dröjsmålsavgiften. Betalningsskyldigheten får jämkas eller efterges, om det finns särskilda skäl. Talan om att ålägga betalningsskyldigheten förs vid allmän domstol. En motsvarande reglering om företrädaransvar för obetalda skatter finns bl.a. i 16 kap. 17 § lagen (1994:200) om mervärdesskatt och i 15 § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare () liksom i 38 § tullagen (1994:1550) och i 5 kap. 17 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Utredningens förslag innebär som nämnts att brott enligt 81 § uppbördslagen skall avkriminaliseras. Utredningen har emellertid utgått från att reglerna om personligt ansvar skall behållas. Detta aktualiserar frågan vilken ordning som i fortsättningen skall tillämpas för prövning av frågor om personligt ansvar enligt uppbördslagen. förs ofta talan av åklagaren i brottmålet. När det inte sker är skattemyndigheten hänvisad till att föra talan vid allmän domstol efter stämning i den ordning som gäller för civilmål. Enligt utredningens mening får det anses uteslutet att låta åklagarväsendet ha kvar uppgiften att föra talan om personligt betalningsansvar för innehållen skatt, om kriminaliseringen på området tas bort. Om inga ändringar görs skulle därmed skattemyndigheterna vara hänvisade till att föra talan i tvistemål efter stämning. I vart fall för mindre skattemyndigheter skulle detta enligt vad utredningen inhämtat kunna leda till vissa problem. Det kan emellertid diskuteras om handläggningen av dessa skattefrågor vid allmän domstol enligt de regler som i föreskrivs för tvistemål innebär en fullt adekvat ordning. Utredningen finner det ligga nära till hands att föra över måltypen till förvaltningsrättskipningen, med vilken målen otvi- velaktigt har ett naturligt samband. Utredningen är benägen att anse att en överflyttning av målen om företrädaransvar för obetalda skatter och avgifter till länsrätterna skulle ha förutsättningar att för det stora flertalet fall medföra vissa effektivi- tetsvinster utan att man ger avkall på rättssäkerheten. Det finns utrymme även för andra lösningar. Frågan torde komma att utredas vidare av . Genomförande Utredningen anser att förslagen bör kunna träda i kraft . De medför inga statsfinansiella konsekvenser av betydelse men kommer förhoppningsvis att underlätta den praktiska tillämpningen. förslag till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebrottslagen (1971:69) dels att 7-9, 11 och 13 §§ skall upphöra att gälla, dels att 1-6, 10, 12, 14 och 14 c §§ skall ha följande lydelse. ---------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §7 -------------------------------------------------------------------------------- ---- Denna lag gäller i fråga om skatt eller Vad som i denna lag föreskrivs om avgift enligt skatt gäller även i fråga om 1. lagen (1908:128) om bevillningsav- socialförsäkringsavgifter samt, i den mån så gifter för särskilda förmåner och rättigheter,har särskilt föreskrivits, annan avgift lagen (1927:321) om skatt vid utskiftning till det allmänna som ej betecknas som av aktiebolags tillgångar, kommu- skatt. nalskattelagen (1928: 370), lagen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, lagen (1947:577) om statlig förmögenhets- skatt, lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1983: 219) om tillfällig vinst- skatt, lagen (1983:1086) om vinstdel- ningsskatt, lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäk- ringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1989: 346) om särskild vinstskatt, lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnads- arbeten, lagen (1990:661) om avkast- ningsskatt på pensionsmedel, lagen (199- 1:586) om särskild inkomstskatt för utom- lands bosatta, lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., lagen (1993:1537) om expansionsmedel, 2. lagen (1928:376) om skatt på lotteri- vinster, lagen (1941: 251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensin- skatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser och rek- lam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafikskattelagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrot- ningslagen (1975:343), lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är registrerade i riket, lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om för- säljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på video- bandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckes- förpackningar, lagen (1984:404) om stämpel- skatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, fordonsskattelagen (1988:327), lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländ- ska fordon, lagen (1988:1567) om miljös- katt på inrikes flygtrafik, lagen (1990: 582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991: 1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och använd- ning av vissa oljeprodukter, lagen (1992:1439) om lagerskatt på dieselolja, mervärdesskattelagen (1994:200), lagen (1994:1704) om lageravgift på socker och ris, lagen (1994: 1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, lagen (1994:1776) om skatt på energi, 3. lagen (1981:691) om socialavgifter och lagen (1994: 1744) om allmänna egenav- gifter. Lagen gäller även preliminär skatt, kvar- stående skatt och tillkommande skatt som avses i uppbördslagen (1953:272). -------------------------------------------------------------------------------- ---- Lagen tillämpas inte om skatten eller Lagen tillämpas inte avgiften fastställs eller uppbärs i den 1. i fråga om gärningar som är ordning som gäller för tull och inte hellerbelagda med straff i lagen (1960:418) om beträffande dröjsmålsavgift, skattetillägg straff för varusmuggling, eller liknande avgift. 2. i den mån det följer av särskild föreskrift, 3. beträffande skattetillägg, ränta, dröjsmålsavgifter, förseningsavgifter eller liknande avgifter. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 §8 -------------------------------------------------------------------------------- ---- Den som till ledning för myndighets Den som på annat sätt än muntligen beslut i fråga om skatt eller avgift lämnar oriktig uppgift till myndighet uppsåtligen avger handling med oriktig eller underlåter att till myndighet lämna uppgift och därigenom föranleder att skatt deklaration, kontrolluppgift eller annan eller avgift inte påförs eller påförs med förföreskriven handling med uppsåt att skatt lågt belopp eller tillgodoräknas med för högtskall undandras det allmänna eller fel- belopp döms för s k a t t e b e d r ä- aktigt tillgodoräknas eller återbetalas g e r i till fängelse i högst . till honom själv eller annan döms, om fara Detsamma gäller den som med avsikt att härför uppkommer, för s k a t t e b r o t t skatt eller avgift inte skall påföras ellertill fängelse i högst . skall påföras med för lågt belopp underlåter att avge deklaration eller därmed jämförlig handling och därigenom föranleder att han eller den han företräder inte påförs skatt eller avgift eller påförs skatt eller avgift med för lågt belopp. För skattebedrägeri skall också den dömas som med avsikt att skatt inte skall påföras eller skall påföras med för lågt belopp överenskommer med sin arbetsgivare eller annan som är skyldig att utan föreläggande lämna kontrolluppgift enligt 3 kap. lagen (1990:325) om självdeklaration och kon- trolluppgifter, att denne skall underlåta att fullgöra sin uppgiftsskyldighet, och som därigenom föranleder att skatt på grundval av förenklad självdeklaration inte påförs eller påförs honom med för lågt belopp. 3 § -------------------------------------------------------------------------------- ---- Om brott som avses i 2 § är att anse som Om brott som avses i 2 § med hänsyn ringa, dömes för till skattebeloppet och övriga s k a t t e f ö r s e e l s e till böter. omständigheter är av mindre allvarlig art, döms för s k a t t e f ö r s e e l s e till böter eller fängelse . För skatteförseelse skall också den dömas som i annat fall än som avses i 2 § 1. uppsåtligen lämnar oriktig uppgift till a. beskattningsmyndighet, om uppgiften rör förhållande som har betydelse för skyldigheten för honom eller annan att betala skatt, b. den som är skyldig att för honom innehålla skatt eller lämna kontrolluppgift eller annan motsvarande underrättelse till beskattningsmyndighet, om den oriktiga uppgiften rör förhållande som har betydelse för skyldighetens fullgörande, 2. uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att lämna en föreskriven uppgift angående sådant förhållande som avses vid 1 till någon som där avses, om uppgiften skall lämnas utan föreläggande eller anmaning och inte avser egen självdeklaration. Underlåter någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet att fullgöra föreskriven skyldighet att innehålla skatt, döms lika- ledes för skatteförseelse. Är fall som avses i denna paragraf ringa, skall ej dömas till ansvar. 4 § -------------------------------------------------------------------------------- ---- Om brott som avses i 2 § är att anse som Om brott som avses i 2 § är att anse grovt, dömes för g r o v t som grovt, döms för g r o v t s k a t t e b e d r ä g e r i till fängel-s k a t t e b r o t t till fängelse, lägst se, lägst och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt Vid bedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas, om det rört mycket skall särskilt beaktas, om det rört mycket betydande belopp eller eljest varit av betydande belopp, om gärningsmannen i stor synnerligen farlig art. omfattning begagnat falska handlingar eller vilseledande bokföring eller om förfarandet ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning. 5 § -------------------------------------------------------------------------------- ---- Den som till ledning för myndighets Den som av grov oaktsamhet på annat beslut i fråga om skatt eller avgift av sätt än muntligen lämnar oriktig uppgift grov oaktsamhet avger handling med till myndighet och därigenom ger upphov oriktig uppgift och därigenom föranleder till fara för att skatt undandras det all- fara för att skatt eller avgift påföres medmänna, eller felaktigt tillgodoräknas eller för lågt belopp eller tillgodoräknas med föråterbetalas till honom själv eller annan högt belopp dömes, om gärningen rör betydandedöms för v å r d s l ö s s k a t t e - belopp, för v å r d s l ö s s k a t t e -u p p g i f t till böter eller fängelse i u p p g i f t till böter eller fängelse i högst . Är gärningen med hänsyn till skattebeloppet och övriga omständigheter av mindre allvarlig art, döms ej till an- svar. 6 § -------------------------------------------------------------------------------- ---- För försök till skattebedrägeri och grovt För försök till skattebrott och grovt skattebedrägeri dömes till ansvar enligt 23skattebrott döms till ansvar enligt 23 kap. 1 § . kap. 1 § . 10 §9 -------------------------------------------------------------------------------- ---- Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter bokföringsskyldighet eller sådan skyldighet att föra och bevara räkenskaper, som föreskrivs för vissa upp- giftsskyldiga, och därigenom allvarligt försvårar myndighets kontrollverksamhet vid beräkning eller uppbörd av skatt eller avgift döms för f ö r s v å r a n d e a v s k a t t e k o n t r o l l till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i lägst och högst . I ringa fall döms ej till ansvar enligt första stycket. Ansvar enligt första stycket inträder ej, om ansvar för gärningen kan ådömas enligt . -------------------------------------------------------------------------------- ---- Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter bokföringsskyldighet eller sådan skyldighet att föra och bevara räkenskaper, som föreskrivs för vissa upp- giftsskyldiga, på ett sätt som är ägnat att allvarligt försvåra myndighets kontroll- verksamhet vid beräkning eller uppbörd av skatt döms för f ö r s v å r a n d e a v s k a t t e k o n t r o l l till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i lägst och högst . I ringa fall döms ej till ansvar enligt första stycket. Är gärningen belagd med straff i , inträder ansvar enligt första stycket endast om en tillämpning av detta leder till strängare straff. 12 § -------------------------------------------------------------------------------- ---- Ansvar enligt 2-9 § inträder ej för den som Ansvar enligt 2-6 §§ inträder ej för frivilligt vidtager åtgärd som leder till den som frivilligt vidtager åtgärd som att skatten eller avgiften kan påföras leder till att skatten kan påföras eller eller tillgodoräknas med rätt belopp. tillgodoräknas med rätt belopp. Vad som har sagts nu tillämpas på motsvarande sätt i fråga om återbetalning av skatt. Ansvar enligt 10 § inträder inte för den som frivilligt uppfyller skyldighet som där avses. 14 §10 -------------------------------------------------------------------------------- ---- Utan hinder av 35 kap. 1 § Utan hinder av 35 kap. 1 § får påföljd för brott enligt 3, 7, 8 eller 9 §brottsbalken får påföljd för brott enligt 3 ådömas, om den misstänkte häktats eller och 5 §§ ådömas, om den misstänkte häktats erhållit del av åtal för brottet inom fem åreller erhållit del av åtal för brottet inom från brottet. Har vid brott som avses i 10 § den misstänkte blivit föremål för skatte- eller taxeringsrevision från brottet, skall de i 35 kap. 1 § angivna tiderna räknas från den dag då denna tog sin början. Påföljd får ådömas för brott enligt denna lag utan hinder av att den misstänkte inte erhållit del av åtal för brottet inom den tid som anges i 35 kap. 1 § eller första stycket denna paragraf, om den misstänkte har delgetts underrättelse om att han är skäligen misstänkt för brottet. Underrättelsen skall ha skett under en förundersökning som sedermera lett till allmänt åtal mot den misstänkte för brottet. Den skall ha utfärdats av åklagaren och ange de omständigheter som utgör grund för misstanken. Delgivningen skall ha skett på sätt som gäller för delgivning av stämning i brottmål. Avvisas eller avskrivs mål mot någon om brott som han delgetts misstanke om enligt detta stycke skall i fråga om möjligheten att ådöma påföljd så anses som om delgivning av underrättelsen inte skett. 14 c §11 Tingsrättens handläggning av mål enligt 14 a § är skriftlig. I handläggningen får ingå muntlig förhandling när det kan antas vara till fördel för utredningen. Den misstänkte och hans försvarare skall beredas tillfälle att yttra sig över åklagarens ansökan om så kan ske. -------------------------------------------------------------------------------- ---- Beslut varigenom en domstol lämnat en Beslut varigenom en domstol lämnat ansökan enligt 14 a § utan bifall får inte en ansökan enligt 14 a § utan bifall får överklagas. Beslut av tingsrätt att medge inte överklagas. Beslut av tingsrätt att förlängning enligt 14 a § får överklagas genommedge förlängning enligt 14 a § får besvär. Besvärsinlagan skall ha kommit in överklagas. Överklagandet skall ha kommit från den dag då den in från den dag då den misstänkte, på sätt som gäller för delgivningmisstänkte, på sätt som gäller för delgivning av stämning i brottmål, delgavs beslutet. av stämning i brottmål, delgavs beslutet. I övrigt skall vad som är föreskrivet i rörande brottmål gälla i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . I fråga om gärning som begåtts före ikraftträdandet tillämpas 1 § i sin äldre lydelse. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgivits av ombudsmän, , , Riksåklagaren, , i , i , , , , , , , Kammarrätten i , , , Länsrätten i , Länsrätten i , vid , Föreningen , , Företagens uppgiftslämnardelegation FUD, , i (LO), (), Sven- ska Revisorssamfundet SRS, , Akademikers (), och (). Riksåklagaren har bifogat yttranden som han har hämtat in från Stats- åklagarmyndigheten för speciella mål, i respektive samt i , respektive . har bifogat yttranden som verket har hämtat in från skattemyndigheterna i , , , , och och samt från kronofogdemyndigheterna i , och och . () och har ingivit ett gemensamt yttrande. I yttrandet har vidare hänvisats till en promemoria av expert i (Fi 1993:07). har i sitt yttrande hänvisat till yttrandet från () och . 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1669) om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Härigenom föreskrivs att 1 § skattebrottslagen (1971:69) i paragrafens lydelse enligt lagen (1995:1669) om ändring i nämnda lag samt ikraftträdandebestämmelsen till lagen (1995:1669) om ändring i skattebrottslagen (1971:69) skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § ------------------------------------------------------- Denna lag gäller i fråga om skatt eller avgift enligt 1. lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1927:321) om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar, kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt, lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1989:346) om särskild vinstskatt, lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m. fl., lagen (1991:687) ------------------------------------------------------- Denna lag gäller i fråga omom särskild löneskatt på skatt och, när så särskilt pensions- kostnader, lagen föreskrivs, annan avgift (1993:1537) om till det allmänna som inte expansionsmedel, betecknas som skatt.