prop · GJ03154 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1995/96:154 Godkännande av en överenskommelse mellan om ömsesidigt bistånd i tullfrågor Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner en överenskommelse mellan om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. Överenskommelsen syftar till att genom samarbete mellan de berörda tullmyndigheterna säkerställa en effektiv tillämpning av tullagstiftningen och att underlätta ingripanden mot överträdelser av den. 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3 2 Ärendet och dess beredning................................. 3 3 Bakgrund................................................... 3 4 Innehållet i överenskommelsen.............................. 4 5 Överväganden............................................... 7 5.1 Godkännande av överenskommelsen..................... 7 5.2 Den svenska lagstiftningen.......................... 8 Bilaga Överenskommelse mellan om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. . . . . . . . . . . . . . . . . . . .. . 11 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............................................. 32 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner överenskommelsen mellan Sverigeoch om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. 2 Ärendet och dess beredning Förhandlingar mellan och har lett till enighet om ett förslag till överenskommelse om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. I förhandlingarna har såsom närmast berörd myndighet deltagit. Överenskommelsen har upprättats på svenska, lettiska och engelska språken. Samtliga språk har samma giltighet. Den engelska texten skall emellertid, enligt överenskommelsen, ha företräde i de fall tvist uppstår om tolkningen av bestämmelserna i överenskommelsen. De engelska och svenska texterna är fogade som bilaga till propositionen. Regeringen beslöt att överenskommelsen skulle undertecknas. kontroll av resande- och varutrafiken i syfte att bl.a. hindra smuggling och bekämpa ekonomisk brottslighet har blivit en alltmer krävande uppgift. Den ekonomiska brottsligheten liksom smugglingen av främst narkotika organiseras i stor utsträckning internationellt. Mellanstatligt administrativt bistånd i tullfrågor är en metod att bekämpa denna brottslighet. (, WCO), är en global organisation som utarbetar konventioner och rekommendationer på tullområdet. Organisationen har sitt säte i och kallades tidigare för (, CCC). är medlem av organisationen och har godkänt rekommendation om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor. Enligt denna skall tullmyndigheten i en medlemsstat på begäran av tullmyndigheten i en annan medlemsstat bl.a. övervaka försändelser av varor som är föremål för omfattande varusmuggling. Vidare skall tullmyndigheterna upplysa varandra om smuggling som undersöks i någon annan av medlemsstaterna samt om nya metoder och medel för tullbedrägerier. De skall också översända de rapporter och utredningar om brottstyper som kan antas vara av värde för andra medlemsstater. I en rekommendation förutses att de anslutande staterna skall kunna ingå överenskommelser om bilateralt administrativt samarbete. har godkänt även andra rekommendationer av . Så är fallet i fråga om en rekommendation av om central registrering av upplysningar om tullbedrägerier, som har ersatts av en ny i samma ämne. I samband med att beslöt att godkänna sistnämnda rekommendation godkändes för svensk del också en inom upprättad konvention, den s.k. Nairobikonventionen om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott, jämte vissa konventionsbilagor (prop. 1982/83:35, bet. 1982/83:SkU10, rskr. 1982/83:121). Konventionen och de konventionsbilagor som har anslutit sig till har införlivats med svensk rätt genom förordningen (1983:682) om tillämpning av en internationell konvention om ömsesidigt administrativt bistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott, m.m. Med tullbrott avses i konventionen varje överträdelse eller försök till överträdelse av en författningsbestämmelse som gäller införsel, utförsel eller transitering av varor och vars efterlevnad övervakas av tulladministrationerna. En rekommendation som särskilt avser illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen upprättades inom . Enligt denna gäller bl.a. att medlemsstaternas tullmyndigheter utan begäran och utan dröjsmål skall lämna andra berörda tullmyndigheter alla tillgängliga upplysningar om gärningar som innebär eller misstänks innebära eller sannolikt kan ge upphov till illegal handel med narkotika eller psykotropa ämnen. Nya medel eller metoder som används för illegal handel med angivna och nya produkter, vilka förekommer vid sådan handel, skall vidare rapporteras. har godkänt också denna rekommendation. har tidigare ingått bilaterala och multilaterala avtal om tullsamarbete med en lång rad länder. Sålunda har avtal ingåtts med ett antal av EU:s medlemsländer samt med , , , , och . undertecknades ett avtal med (prop. 1994/95:211, bet. 1994/95:SkU37, rskr. 1994/95:349). Avtalet med har ännu inte trätt i kraft. Samtliga avtal ansluter i allt väsentligt till de rekommendationer som har utarbetat. I likhet med avtalen med , och innehåller avtalet med bestämmelser om s.k. kontrollerad leverans (se avsnitt 4, artiklarna 1 och 9). 4 Innehållet i överenskommelsen Den nu aktuella överenskommelsen syftar i likhet med andra liknande överenskommelser till att genom samarbete mellan de berörda tullmyndigheterna säkerställa en riktig tillämpning av tullagstiftningen och till att underlätta bekämpandet av överträdelser av densamma. Detta skall ske genom utväxling av tillgänglig information, genom utredningsarbete eller särskild övervakning m.m. Överenskommelsen med omfattar en ingress och 20 artiklar samt ett överenskommet protokoll som rör tillämpningen av artikel 14 i överenskommelsen. I ingressen framhålls bl.a. vikten av en korrekt tillämpning av tullagstiftningen samt samarbetets betydelse för att öka effektiviteten av åtgärder mot tullbrott. I artikel 1 definieras tre centrala begrepp, nämligen "tullagstiftning", "brott" och "tullmyndighet". Med "tullagstiftning" avses bestämmelser i lag eller annan författning som rör import, export eller transitering av varor. I och med det svenska EU-medlemskapet inbegrips enligt 2 § tredje stycket tullagen (1994:1550) häri också den gemenskapstullagstiftning som blivit direkt gällande svensk rätt. Med "tullmyndighet" avses för svenskt vidkommande samt med "brott" varje överträdelse av tullagstiftningen liksom varje försök till sådan överträdelse. Dessutom definieras "begärande tullmyndighet" samt "anmodad tullmyndighet". Slutligen definieras också begreppet "kontrollerad leverans". Med "kontrollerad leverans" avses metoden att tillåta att en olaglig eller misstänkt försändelse av narkotika, psykotropa ämnen eller ämnen med vilka sådana ersatts, förs ut ur, genom eller in i de avtalsslutande parternas territorier med de behöriga myndigheternas vetskap och under deras övervakning, i avsikt att identifiera personer som är inblandade i olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen. Artikel 2 innehåller bestämmelser om överenskommelsens tillämpningsområde. Enligt dessa skall ömsesidigt bistånd lämnas i enlighet med bestämmelserna i överenskommelsen i syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av tullagstiftningen samt att förhindra, utreda och beivra brott mot tullagstiftningen. Bistånd skall också kunna lämnas när det behövs för att delge handlingar samt driva in obetalda fordringar. Bistånd skall lämnas i enlighet med det anmodade landets lagstiftning och inom ramen för tullmyndigheternas behörighet och resurser. Om det är nödvändigt, skall en tullmyndighet ombesörja att biståndet utförs av en annan behörig myndighet i enlighet med det anmodade landets lagstiftning. Biståndet enligt avtalet kan i huvudsak indelas i fyra kategorier, nämligen utbyte av upplysningar, artiklarna 3-7, övervakning av personer, varor och transportmedel, artikel 8, kontrollerade leveranser, artikel 9 samt undersökningar, artikel 10. Även om skyldigheten att medverka i de flesta av dessa fall föreligger först efter begäran från det andra landets tullmyndighet kan det finnas tillfällen då information bör överlämnas spontant, t.ex. om den ena parten upptäcker att förberedelser pågår för narkotikasmuggling till den andra partens territorium. I artikel 9 finns bestämmelser om s.k. kontrollerade leveranser. Bestämmelsernas tillämpning i kräver samverkan mellan åklagar-, polis- och tullmyndigheter. Utformningen av artikel 9 ansluter sig nära till motsvarande regler i , men har anpassats till ett bilateralt avtalsförhållande. Under förutsättning av att det är förenligt med de grundläggande principerna i de avtalsslutande parternas respektive rättssystem, kan de avtalsslutande parterna i enskilda fall komma överens om att tillåta användning av kontrollerade leveranser. Syftet är att identifiera personer inblandade i olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen och att kunna vidta rättsliga åtgärder mot dem. Beslut om kontrollerade leveranser kan, förutsatt att det är i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen hos de avtalsslutande parterna, ta hänsyn till träffade finansiella arrangemang och överenskommelser. En kontrollerad leverans får med berörda myndigheters samtycke tillåtas fortsätta med de narkotiska eller psykotropa ämnena orörda eller avlägsnade eller helt eller delvis ersatta. Artikel 10 ger möjlighet att i vissa fall låta en tjänsteman från det begärande landet vara närvarande vid en undersökning när den anmodade tullmyndigheten anser det lämpligt. Enligt artikel 11 kan endera partens tullmyndighet på begäran bemyndiga sina tjänstemän att inställa sig som vittnen eller sakkunniga vid den andra partens domstolar eller myndigheter. I artikel 12 regleras hur mottagen information skall behandlas från sekretessynpunkt. Informationen skall underkastas samma sekretesskydd som gäller motsvarande information i den mottagande staten. Den mottagna informationen får användas för andra syften än de som anges i överenskommelsen bara om den myndighet som lämnat informationen skriftligen medger det. Förbehållsregeln gäller dock ej information om narkotika och psykotropa ämnen. Artikeln innehåller också vissa bestämmelser om rätten att använda informationen vid domstolar och förvaltningsmyndigheter. Artikel 13 innehåller bestämmelser om delgivning. Artikel 14 reglerar indrivning av tull och andra skattefordringar som i enlighet med tullagstiftningen debiterats av en tullmyndighet. De obetalda fordringarna är inte förenade med någon förmånsrätt. Konkursansökan kan inges mot gäldenären bara om den begärande och den anmodade tullmyndigheten är överens om det. Indrivning av böter och förverkandebelopp ligger utom ramen för överenskommelsen. saknar än så länge lagstiftning om indrivning, för en annan stats räkning, av fordringar avseende avgifter och skatter som uppbärs av tullmyndighet. och har därför i ett tillägg till överenskommelsen enats om att bestämmelserna härom i överenskommelsen inte skall tillämpas förrän aktuell lagstiftning finns i båda länderna. I artikel 15 beskrivs hur en framställning om bistånd skall vara utformad. I brådskande fall får den vara muntlig, men den skall då bekräftas skriftligen. I artikel 16 finns bestämmelser om undantag från skyldigheten att lämna bistånd. kan vägra att tillmötesgå en framställning om bistånd, om den anser att det skulle strida mot den egna statens suveränitet, allmänna rättsprinciper, säkerhet eller andra väsentliga intressen. Bistånd kan också vägras om det skulle innebära en kränkning av industriell, kommersiell eller yrkesmässig hemlighet. I artikel 17 regleras frågan om kostnader. I artiklarna 18-20 finns bestämmelser om genomförandet av avtalet, territoriell tillämplighet och ikraftträdande samt uppsägning. 5.1 Godkännande av överenskommelsen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: godkänner överenskommelsen mellan| | och om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. Skälen för regeringens förslag: Det är en medveten strävan från svensk sida att bygga ut tullsamarbetet med de central- och östeuropeiska staterna (se t.ex. prop. 1994/95:160 s. 19 samarbete med ). Den träffade överenskommelsen mellan gör det möjligt att åstadkomma ett effektivare samarbete mellan de båda ländernas tullmyndigheter. Ett utökat samarbete mellan tullmyndigheterna är en viktig faktor för att förhindra att narkotika når . Även i kampen mot den ekonomiska brottsligheten kan ett tullsamarbetsavtal fylla viktiga funktioner. I det nya läge som har uppstått för del genom medlemskapet i EU är ett utökat underrättelsesamarbete med såväl EU-ländernas som andra länders tullmyndigheter betydelsefullt för att upprätthålla en effektiv gränskontroll. Det har visat sig att bilaterala tullsamarbetsavtal utgör ett mycket viktigt hjälpmedel i det konkreta arbetet med att motverka smuggling och andra ekonomiska brott. Bistånd och informationer kan utväxlas snabbt genom att man undviker onödiga mellanhänder. Erhållen information kanaliseras direkt till berörda tjänstemän. Uppgifter som lämnas kan också användas vid domstolsförfaranden och administrativa förfaranden vid ingripanden mot tullbrott. Utöver det mer allmänna tullsamarbetet som bedrivs inom ramen för har alltså de bilaterala samarbetsavtal som ingåtts med de flesta av våra större handelspartners visat sig vara viktiga instrument i kampen mot bl.a. narkotikasmugglingen. Detta samarbete kan genom den träffade överenskommelsen nu utsträckas till att gälla även tullsamarbete med . har ingått bilaterala tullsamarbetsavtal med flera av EU:s medlemsländer, t.ex. med (prop. 1973:117 och prop. 1975/76:74), (prop. 1983/84:93), (prop. 1984/85:183), och (prop. 1985/86:26) och (prop. 1988/89:127). Samtliga dessa avtal överensstämmer i allt väsentligt med de rekommendationer som har utarbetats av dåvarande och som även det nu aktuella samarbetsavtalet mellan och bygger på. Dessa avtal fortsätter att gälla även efter medlemskap i i enlighet med artikel 234 i (jfr prop. 1994/95:34 s. 93). I artikel K 1.8 i föreskrivs att tullsamarbete är ett område inom vilket medlemsstaterna bör samordna sitt handlande. Det är här fråga om det tullsamarbete som ligger utanför gemenskapskompetensen. måste även som EU-medlemsland anses ha behörighet att ingå sådana tullsamarbetsavtal med tredje land som har utarbetats enligt dåvarande rekommendationer. I avtalet mellan och regleras ett samarbetsområde som inte regleras i de förutnämnda avtalen med EU-medlemsstaterna. Det gäller de s.k. kontrollerade leveranserna (artikel 9). Det bör dock påpekas att bistånd enligt samtliga tullsamarbetsavtal som har ingått bara skall lämnas i enlighet med den lagstiftning som gäller inom den anmodade partens territorium. Detta gäller även de s.k. kontrollerade leveranserna. I begreppet gällande lagstiftning inbegrips, som förut har nämnts (avsnitt 4), såväl gemenskapsbestämmelser på tullområdet som svenska tullförfattningar. En förutsättning för att bistånd skall kunna lämnas enligt det nu aktuella samarbetsavtalet med är således att såväl gällande gemenskapsrättsliga och kompletterande svenska bestämmelser på tullområdet iakttas. Det kan emellertid inte helt uteslutas att tullsamarbetsavtalen efter hand kan behöva revideras med hänsyn till utvecklingen i EU (se prop. 1994/95:34 s. 93). I sammanhanget kan nämnas rådets förordning (EEG) nr 1468/81 av om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas förvaltningar och samverkan mellan förvaltningarna och kommissionen för att garantera korrekt tillämpning av tullagstiftningen eller lagstiftningen om jordbruksfrågor. Den har publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT), nr L 144, s. 1. I artikel 20 i förordningen anges att medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om bilaterala ömsesidiga avtal om bistånd mellan tullmyndigheter som träffats med tredje land. Regeringen har i skrivelse underrättat kommissionen om de bilaterala tullsamarbetsavtal som har ingått med tredje land. För den händelse kommissionen skulle finna att något avtal innehåller bestämmelser som möjligen skulle kunna strida mot gemenskapsrätten, får den frågan diskuteras. Med hänvisning till det anförda förordar regeringen att överenskommelsen godkänns. Regeringen bedömer att samarbetet med kan upprätthållas inom ramen för ordinarie resurser. 5.2 Den svenska lagstiftningen -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: Någon kompletterande lagstiftning behövs | | inte för att skall kunna infria sina åtaganden enligt | | överenskommelsen. Skälen för regeringens bedömning Möjligheter att lämna bistånd Lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag innehåller ett bemyndigande för regeringen att föreskriva att bistånd för utredning angående brott mot utländsk tullag skall lämnas främmande stat genom svensk tullmyndighet. Regeringen får dock meddela sådana föreskrifter bara i den mån det påkallas av överenskommelse mellan och främmande stat om ömsesidigt bistånd för att förhindra, utreda och beivra brott mot utländsk tullag. Vidare finns föreskrifter om delgivning av handlingar i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga. Någon ytterligare lagstiftning för att genomföra den nu aktuella överenskommelsen behövs alltså inte. Däremot får det ankomma på regeringen att med stöd av det nämnda bemyndigandet meddela de föreskrifter som behövs för genomförandet. Den undertecknade överenskommelsen innehåller bestämmelser om sekretess (artikel 12). Enligt dessa skall bl.a. upplysningar som har lämnats enligt överenskommelsen omfattas av sekretesskydd och skall åtnjuta det skydd som ges samma slag av upplysningar och handlingar enligt gällande lagstiftning inom den mottagande avtalsslutande partens territorium. När det gäller bestämmelser om sekretess inom bl.a. tullområdet finns regler i 9 kap. 1-3 §§ sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1992:1474). De tar sikte på sekretess med hänsyn till skyddet för enskilds förhållanden av såväl personlig som ekonomisk natur. Enligt 1 § gäller sekretess i myndighets verksamhet som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt. Med skatt avses även tull. Enligt 2 § gäller sekretess för sådana uppgifter i bl.a. ärenden om kontroll beträffande skatt som avser tullkontroll och som inte faller under 1 §. Av 3 § första stycket följer att sekretessen enligt 1 och 2 §§ också gäller, i den mån har godkänt avtal härom med främmande stat, i ärende om handräckning eller bistånd som myndighet lämnar åt myndighet eller annat organ i den staten i verksamhet som motsvarar den som avses i nämnda paragrafer. Absolut sekretess gäller enligt 3 § andra stycket i beskattnings- och indrivningsverksamhet för uppgifter som svenska myndigheter erhållit enligt ett sådant avtal, om det innehåller en klausul om att uppgifterna inte får lämnas vidare i det fallet. I fråga om sådan sekretess får inte föreskrifterna i 14 kap. 1-3 §§ om vissa inskränkningar i sekretessen tillämpas i strid med avtalet. Sekretess med särskild inriktning på brottsbekämpande verksamhet regleras i 5 kap. 1 §, som avser sekretess med hänsyn främst till intresset av att förebygga eller beivra brott. Dessutom finns regler i 9 kap. 17 § om sekretess till skydd för enskildas förhållanden i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller annan verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott. För uppgifter som omfattas av sekretess och som skall lämnas till utländsk tullmyndighet gäller bestämmelserna i 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen. Här föreskrivs att uppgift som omfattas av sekretess inte får röjas för bl.a. utländsk myndighet annat än om utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift därom i lag eller förordning eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få utlämnas till svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart, att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten. Bestämmelser om tullmyndighets rätt att föra egna spaningsregister finns i 10 a § lagen (1965:94) om polisregister m.m. Frågan om sekretess för uppgifter i sådana spaningsregister regleras i 7 kap. 17 § sekretesslagen. Enligt denna bestämmelse gäller sekretess bl.a. för uppgifter som har tillförts det aktuella registret. Beträffande utlämnande av sådana uppgifter gäller föreskrifterna i lagen om polisregister m.m. och i förordningen med samma namn. Föreskrifterna i 14 kap. sekretesslagen om vissa inskränkningar i sekretessen bl.a. för utlämnande av uppgift till myndighet gäller inte i fråga om sekretess enligt 7 kap. 17 §. Enligt 10 a § tredje stycket lagen om polisregister m.m. får regeringen förordna att uppgifter skall lämnas från register enligt paragrafen, om uppgifterna behövs för att fullgöra skyldigheter som eller svensk tullmyndighet har enligt överenskommelse med främmande stat. I 6 § andra stycket förordningen (1987:864) om register för brottsbekämpande verksamhet har ett sådant förordnande lämnats. De nu redovisade reglerna i främst sekretesslagen tillgodoser de behov av sekretess som följer av överenskommelsen. Några ytterligare lagregler behövs alltså inte. -------------------------------------------------------------------- AGREEMENT BETWEEN THE ÖVERENSKOMMELSE MELLAN GOVERNMENT OF THE KINGDOM OF REGERING AND THE GOVERNMENT OF OCH REPUBLIKEN THE REPUBLIC OF REGERING OM ÖMSESIDIGT BISTÅND I REGARDING MUTUAL ASSISTANCE IN TULLFRÅGOR CUSTOMS MATTERS -------------------------------------------------------------------- THE GOVERNMENTS OF THE KINGDOM OCH OF AND THE REPUBLIC OF REPUBLIKEN , hereinafter referred REGERINGAR, nedan kallade de to as the Contracting Parties, avtalsslutande parterna, som -------------------------------------------------------------------- CONSIDERING that offences BEAKTAR att brott mot against customs legislation tullagstiftningen skadar deras are prejudicial to the respektive länders ekonomiska, economic, fiscal, social and fiskala, sociala och commercial interests of their kommersiella intressen liksom respective countries as well handelns legitima intressen, as to the legitimate interests of trade; -------------------------------------------------------------------- CONSIDERING the importance of BEAKTAR vikten av att säkerställa assuring the accurate ett riktigt fastställande och en assessment and collection of riktig uppbörd av tullar, andra customs duties, other taxes, skatter eller avgifter vid fees or charges on importation import eller export av varor or exportation of goods, as liksom en korrekt tillämpning av well as the proper föreskrifter om förbud, implementation of provisions restriktioner och kontroll, of prohibition, restriction and control; -------------------------------------------------------------------- CONVINCED that efforts to ÄR ÖVERTYGADE OM att bemödanden prevent offences against att förhindra brott mot customs legislation and tullagstiftningen och bemödanden efforts to ensure accurate om att säkerställa en riktig collection of import and uppbörd av import- och export duties and taxes can be exporttullar och skatter kan rendered more effective göras mer effektiva genom through co-operation between samarbete mellan deras their ; tullmyndigheter, och -------------------------------------------------------------------- HAVING REGARD TO the UPPMÄRKSAMMAR tull- Recommendation of the Customs samarbetsrådets rekommendation om ömsesidigt administrativt administrative assistance of bistånd av . 5, 1953; -------------------------------------------------------------------- FOLLOWS: DE AVTALSSLUTANDE PARTERNA HAR KOMMIT ÖVERENS OM FÖLJANDE: -------------------------------------------------------------------- ARTICLE 1 ARTIKEL 1