prop · GJ03166 · 1996-01-01 00:00:00 — 4 § ------------------------------------------------------- Den som för in en vara för Den som för in en vara för vilken skatt skall betalas vilken skatt skall betalas enligt 2 § skall vid enligt denna lag skall vid införseln anmäla detta till införseln anmäla detta till i i (beskattningsmyndigheten). (beskattningsmyndigheten). beslutar med stöd av anmälan beslutar om den skatt som den skatt som skall skall betalas för varje betalas. Skatten skall skattepliktig införsel. betalas senast Skatten skall betalas efter dagen för detta senast efter beslut. Skatten betalas dagen för detta beslut. genom insättning på ett Skatten betalas genom särskilt konto. Betalningen insättning på ett särskilt anses ha skett den dag då konto. Betalningen anses den har bokförts på det ha skett den dag då den har särskilda kontot. bokförts på det särskilda kontot. skall för beskattningsmyndighetens räkning ta emot anmälan som avses i första stycket när införseln sker där bemannad tullplats finns. På annan plats skall där det är möjligt se till att anmälan kan lämnas på annat sätt. Tull- verket skall i sådana fall vidarebefordra anmälan till beskattningsmyndigheten. Har anmälan skett enligt andra stycket skall för be- skattningsmyndighetens räkning besluta om skatten och får i samband därmed uppbära skatten, samt vidta nödvändig skattekontroll. 5 § ------------------------------------------------------- Regeringen får föreskriva Den som för in en vara för att annan myndighet för vilken skatt skall betalas beskattningsmyndighetens enligt denna lag skall, när räkning får ta emot anmälan inresan sker där bemannad enligt 4 §, besluta och i tullplats finns, anmäla samband därmed uppbära detta till vid skatten samt vidta nödvändig införseln. Sker införseln på skattekontroll. annan plats skall anmälan ändå lämnas till om sådan möjlighet till- handahålls av verket. I annat fall skall anmälan om införseln lämnas till beskattningsmyndigheten senast efter införseln. 6 § ------------------------------------------------------- Bestämmelserna om dröjsmåls- Dröjsmålsavgift skall tas avgift och indrivning i ut om skatt inte betalas lagen (1984:151) om inom den tid som anges i 4 punktskatter och §. Därvid tillämpas bestäm- prisregleringsavgifter melserna om dröjsmålsavgift skall även gälla för skatt i lagen (1984:151) om enligt denna lag. punktskatter och prisregleringsavgifter. I fråga om indrivning av skatt och avgift enligt denna lag gäller bestäm- melserna i 5 kap. 16 och 18 §§ lagen om punktskatter och pris- regleringsavgifter. ------------------------------------------------------- 7 § Har resande vid fullgörande av anmälningsskyldighet enligt denna lag lämnat uppgift som befinns oriktig, skall en särskild avgift påföras honom. Avgiften är av det skattebelopp som inte skulle ha påförts honom om den oriktiga uppgiften hade godtagits. Har resande fört in vara för vilken skatt skall betalas enligt denna lag utan att anmäla detta, skall en särskiltd avgift påföras honom. Avgiften är av den skatt som påförs honom. 8 § skall påföra särskild avgift enligt 7 §. I fall där den oriktiga uppgiften lämnats i anmälan direkt till Tull- verket eller det vid kontroll som företagit framkommit att anmälan inte lämnats skall påföra särskild avgift. 9 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar uppgift som befinns oriktig eller underlåter att anmäla skattepliktig införsel enligt denna lag döms till böter. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Lagen (1960:418) om straff för varusmuggling och skattebrottslagen (1971:69) skall inte tillämpas på införsel som avses i denna lag. 10 § Beslut enligt denna lag av beskattningsmyndigheten eller tullmyndighet får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 11 § Ändras ett beskattningsbeslut i en fråga som föranlett särskild avgift skall domstolen vidta den ändring av beslutet om särskild avgift som föranleds av beskattningsbeslutet. 12 § Särskild avgift tas inte ut vid rättelse av en uppenbar felräkning eller misskrivning eller vid frivillig rättelse av en oriktig uppgift. Särskild avgift får efterges, om den oriktiga uppgiften eller den under- låtna anmälningsskyldigheten framstår som ursäktlig eller det med hänsyn till omständigheterna framstår som uppenbart oskäligt att ta ut avgiften. 13 § Bestämmelserna om eftergift av särskild avgift skall beaktas även om yrkande om detta inte framställts. Denna lag träder i kraft . Föreskriften i 10 § om krav på prövningstillstånd tillämpas inte i de fall där det första beslutet i ärendet om skatt fattas före ikraftträdandet. 2.4 Förslag till lag om ändring i postlagen (1993:1684) Härigenom föreskrivs att det i postlagen (1993:1684) skall införas en ny paragraf, 20 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------- 20 a § Den som bedriver postverksamhet enligt denna lag skall utan hinder av 19 § bistå en tullmyndighet vid kontroll avseende postförsändelse en- ligt tullagen (1994:1550) eller lagen (1996:000) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Detta gäller dock endast kontroll som rör misstanke om narkotika- brott. Denna lag träder i kraft . 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 2 § ------------------------------------------------------- Frihet från skatt skall, Frihet från skatt skall, om inte annat följer av 3 om inte annat följer av 3 eller 4 §§ eller av 3 kap., eller 4 §§ eller av 3 kap., medges för en vara som övergårmedges för en vara som till fri omsättning under övergår till fri omsättning sådana omständigheter som förunder sådana omständigheter en tullpliktig vara medför som för en tullpliktig vara tullbefrielse enligt rådets medför tullbefrielse enligt förordning (EEG) nr 918/83, rådets förordning (EEG) nr lagen (1994:1547) om tull- 918/83, lagen (1994:1547) frihet m.m. eller om tullfrihet m.m., lagen föreskrifter som har (1972:114) med anledning meddelats med stöd av förord-av konventionen den ningen eller lagen. mellan och om renbetning, eller före- skrifter som meddelats med stöd av förordningen eller lagarna. Frihet från skatt vid import skall medges även i de fall som anges i 5-9 §§. Frihet från skatt skall medges även när förutsättningar för hel frihet från tull vid temporär import föreligger. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en kommitté med uppdrag att utreda nya former för narkotikabekämpning m.m. i ett EU-perspektiv. Utredningen, som antog namnet , skulle enligt direktiven utreda vissa frågor om hur , vid ett EU-medlemskap, skulle kunna förhindra att den fria rörligheten av personer och varor inom EU skulle medföra ett ökat inflöde av narkotika och illegala vapen i landet. Utredningen skulle bl.a. överväga i vad mån lagstiftningen om varu-smuggling behövde ändras för att skulle kunna behålla straffsanktionerade förbud mot in- eller utförsel av vissa varor i för- hållande till andra EU-länder. Vidare skulle utredningen överväga formerna för att inom ramen för vad som är tillåtet enligt det internationella regelverket, upprätthålla en kontroll när det gäller varor som förs över en gräns mot ett annat EU-land i strid mot ett straffsanktionerat förbud. Enligt direktiven borde kontrollen i första hand avse narkotika och vapen, och det borde vidare vara en uppgift för polisen och tullen att tillsammans svara för kontrollen. Utredningen överlämnade betänkandet Skyddet vid den inre gränsen (SOU 1994:131). Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanfattning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Fi 94/4103). Utredningens betänkande lämnades alltför sent för att det skulle hinna läggas till grund för lagstiftning i samband med EU-inträdet . Därför kom tullens befogenheter att tills vidare regleras i övergångsbestämmelserna till tullagen (1994:1550, TL). Lagrådet hördes inte i ärendet med hänsyn till att ett hörande av Lagrådet skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Det framhölls att ett sådant yttrande skulle ha varit värdefullt, men att det skulle kräva en genomgång inte enbart av ett omfattande förslag till nationell lagstiftning, utan även en genomgång av en ännu mer omfattande samling bestämmelser i . Den tid som stod till förfogande gav alltså inte utrymme för detta. Enligt övergångsbestämmelserna behåller sina befogenheter att vid inre gräns ingripa mot bl.a. illegal införsel av t.ex. narkotika och vapen. Kontrollbefogenheterna avser vissa uppräknade varuslag för vilka tillstånd krävs för införsel eller utförsel. Förutom narkotika och vapen är det fråga om injektionssprutor och kanyler, dopningsmedel, ammunition, springstiletter och andra s.k. gatustridsvapen, vissa kulturföremål, hundar och katter samt spritdrycker, vin och starköl. Även alkohol och tobak som inte får införas skattefritt vid inresa till omfattas. Enligt övergångsbestämmelserna skall i de nämnda fallen bestämmelserna om anmälnings- och uppgiftsskyldighet i den upphävda tullagen (1987:1065) fortfarande gälla liksom kontrollbe- fogenheterna i 63 §, 64 § (till den del den avser skyldighet att stanna på tullmyndighets anmaning) och 65 § samma lag. I fråga om krigsmateriel och s.k. strategiska produkter gäller samtliga bestämmelser i den upphävda lagen om kontrollverksamhet. Efter förslag av regeringen (prop. 1994/95:173) genomförde en komplettering av övergångsbestämmelserna dels genom att utöka listan över de varugrupper som får kontrolleras med nötkreatur, svin, får, getter, fjäderfän, fisk och reptiler, dels genom att ge tullmyndigheterna rätt att kontrollera djurtransporter vid misstanke om smittsam sjukdom. Det gjordes dessutom ett tillägg avseende trafikanternas skyldigheter och befogenheter vid den inre gränsen. Sålunda kompletterades bestämmelserna i fråga om rätt att i a- dministrativ ordning omhänderta sådana varor som avses i övergångsbest- ämmelserna, och som inte får införas i landet. Vidare lades det till före- skrifter om transportföretagens skyldigheter att utan kostnad för staten tillhandahålla vissa lokaler m.m. på vissa ankomstplatser och beträffande skyldigheten för den kontrollerade att svara för lossning och uppackning m.m. Dessa bestämmelser har granskats av Lagrådet. avlämnade utredningen om lagstiftningsbehovet vid tulldatoriseringen () sitt slutbetänkande Kontrollfrågor i tulldatoriseringen m.m. (SOU 1992:23). Denna utredning, som skulle lämna förslag om de författningsändringar som behövdes inför tullens datorisering, tog bl.a. upp frågan om befogenhet att undersöka brev och andra postförsändelser. Utredningens sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Utredningen ledde emellertid inte till något lagförslag i denna del. Inom har en promemoria upprättats med förslag till reglering av tullens befogenheter att ta del av uppgifter ur transportföretagens bokningsregister. Promemorian återfinns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Förslagen om ändring i 6 § TL och i 2 kap. 2 § lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. har inte granskats av Lagrådet. Ändringen i 6 § TL innebär endast en rättelse av ett förbiseendefel. I 2 kap. 2 § lagen om frihet från skatt vid import, m.m. har endast ett tillägg gjorts för att göra tydligt att den tull- och avgiftsfrihet som gäller enligt i paragrafen angiven konvention även skall innefatta en skattefrihet. Dessa ändringar är av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har i propositionen i huvudsak följt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen har, förutom vissa redaktionella ändringar, en ändring gjorts avseende vite som föreläggs enligt 99 § TL. Sålunda skall frågor om utdömande av vite enligt nämnda paragraf även i fortsättningen prövas av . Vi återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitt 7 och i författnings- kommentaren. 4.1 Allmänt om tullagstiftningen reguljära kontrollverksamhet i förhållande till tredje land regleras i främst tullagen (1994:1550, TL) och tullförordningen (1994:1558). om tullproceduren finns i tullordning. Tullagstiftningen innehåller en del regler om kontrollbefogenheter. Några av dessa befogenheter är till sin karaktär tvångsmedel. Gemensamt för dessa regler är att de kan tillämpas utan att det finns någon misstanke om brott. Uppkommer vid reguljär tullkontroll misstanke om brott tillämpas i stället bestämmelserna i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (VSL). Den lagen innehåller i princip också alla straffbestämmelser angående smugglingsbrottsligheten. Den svenska tullagstiftningen är uppbyggd kring en skyldighet att anmäla införsel och utförsel av varor till en tullmyndighet. Varor som införs till tullområdet, dvs. landområde och sjöterritorium samt luftrummet däröver, skall förtullas eller underkastas annan tullklarering. Vid förtullning kontrollerar tullmyndigheten att varan får införas och fastställer tull och annan skatt samt avgifter enligt tulldeklaration och andra uppgifter. Den som anmält varan till förtullning är tullskyldig. I princip får ingen förfoga över en införd vara innan den förtullats. Uppgifter till tullen får även lämnas genom elektronisk överföring till tulldatasystemet (TDS) av den som fått tillstånd till detta. Varor som är oförtullade och varor som anmälts till utförsel står under överinseende (tullkontroll). Att en vara står under tullkontroll innebär att tullmyndigheten och tulltjänstemannen har befogenhet att utöva kontroll över den aktuella varan eller transportmedlet. Enligt äldre tullagstiftning skulle alla varor och transportmedel som infördes till landet underkastas en fysisk kontroll. Denna kontrollmetodik tillämpas inte längre. används helt andra kontrollmetoder. Dessa är inte närmare definierade i tullagstiftningen. Inom tullen brukar man tala om stickprovskontroll, selektiv kontroll, misstankebaserad kontroll och pådragskontroll. Stickprovskontroll avser en sådan kontroll där objektet väljs ut helt slumpmässigt. Det kan t.ex. göras på så sätt att var femte eller var tionde resenär tas ut för kontroll. Saken brukar också uttryckas så att det saknas varje form av misstanke eller annat särskilt skäl för urvalet till kontroll. Selektiv kontroll innebär, till skillnad från den slumpmässigt präglade stickprovskontrollen, att ett objekt väljs ut för kontroll på grund av ett eller flera skäl. En selektiv kontroll kan vara antingen misstankebaserad eller icke- misstankebaserad. En selektiv kontroll är - om den inte baseras på en brottsmisstanke - en förfinad form av tullkontroll där inte enbart slumpen är utslagsgivande. Urvalet av kontrollobjekt görs i stället med utgångspunkt i tullpersonalens allmänna erfarenheter och kunskaper om smuggling. Det kan grundas enbart på sådana omständigheter som en persons beteende eller det sällskap vederbörande befinner sig i. Det kontrollerade objektet kan också tillhöra en särskild riskprofil, dvs. tillhöra en kategori personer, varor eller transportmedel som erfarenhetsmässigt är förknippade med risker för smuggling. Misstankebaserad kontroll är, som namnet ger vid handen, en kontroll som sker på grund av misstanke om brott. Det kan finnas någon form av underrättelse om misstänkt smugglingsförsök. Man kan också ha tillämpat s.k. riktad spaning före kontrolltillfället. Detta innebär att man genom att göra förberedande iakttagelser, t.ex. vid utresa eller i anslutning till någon tidigare eller den aktuella inresan, funnit ett avvikande beteende eller liknande som ger anledning till misstanke om någon form av smuggling. Pådragskontroll är en särskild typ av stickprovskontroll. Ett beslut om pådragskontroll innebär att var och en som ankommer eller avreser med ett visst transportmedel eller till eller från en viss gränsort får underkastas kroppsvisitation. Pådragskontroll används huvudsakligen i två olika syften; dels för att kontrollera laglydnaden vid ett specifikt tillfälle på ett visst gränsavsnitt eller med ett visst transportmedel, dels för att genomföra kontroll när tullen genom underrättelseförfarande har en välgrundad misstanke om ett allvarligt smugglingsbrott men där uppgifterna är ofullständiga på det sättet att det misstänkta objektet inte är känt annat än till tidpunkt, transportmedel och/eller plats. .2 Tullagstiftningen efter EU-medlemskapet Vid inträde i EU blev de gemenskapsförordningar som reglerar handeln gentemot tredje land direkt gällande rätt här i landet. De bestämmelser i tullagstiftningen som reglerade förhållanden som även regleras i gemenskapsförordningarna upphävdes. infördes en ny lagstiftning som komplement till gemenskapsförordningarna eller för att genomföra gällande EG- direktiv på tullområdet. Sålunda ersattes tullag med TL som trädde i kraft och som utgör ett komplement till rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (tullkodexen) och kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (tillämp- ningskodexen). Den nya tullagen gäller endast tredjelandstrafik och skall sålunda inte tillämpas i handeln med gemenskapsvaror mellan och annan medlemsstat. Vidare infördes - i avvaktan på en permanent lösning - övergångsbestämmelser till TL. I dessa ges en tulltjänsteman befogenhet att göra kontroller vid den inre gränsen för vissa uppräknade skyddsändamål. Befogenheternas omfattning bestäms genom en hänvisning till den gamla tullagens bestämmelser i vissa närmare angivna paragrafer. Av dessa är 63 § av störst intresse. Enligt denna får tullen kontrollera att transportörer och resande uppfyllt sina anmälnings- och uppgiftsskyldigheter rörande medförda varor genom att undersöka bl.a. dels transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras vid införsel eller utförsel, dels hamnar, flygplatser, bangårdar och godsterminaler där varor som står under tullkontroll förvaras liksom lokaler inom sådana områden. Några krav på en viss grad av misstanke ställs inte vare sig i övergångsbestämmelserna till TL eller i den gamla tullagen. Både den gamla och den nya lagen ger sålunda utrymme för helt slumpmässiga kontroller. I propositionen om den svenska tullagstiftningen vid ett EU-medlemskap (prop. 1994/95:34 s.110 ff) sägs emellertid att bestämmelserna inte bör tillämpas på så sätt att objekten tas ut slumpmässigt, vilket inte anses vara tillåtet mellan EU-länder, men att de ger stöd för en sådan selektiv kontroll som inte grundar sig på brottsmisstanke. Vidare anförs att det bör vara en uppgift för att se till att kontrollen utövas på ett sätt som inte står i strid med . 4.3 Relevanta artiklar i EG-fördraget Termen inre marknad infördes i EG-fördraget genom enhetsaktens artiklar 13-19. har tillfogat ytterligare bestämmelser därom. Av grundläggande betydelse är artikel 7a i EG-fördraget. EG:s målsättning är att upprätta en inre marknad utan inre gränser med fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital. Detta finns stadfäst i artikel 7a. Denna artikel skall inte inverka på övriga bestämmelser i . 4.3.2Artiklarna 30, 34 och 36 I det avsnitt i EG-fördraget som behandlar fri rörlighet för varor sägs i artikel 30 att kvantitativa importrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan är förbjudna mellan medlemsstaterna, om inte annat föreskrivs i fördraget. Enligt artikel 34 skall kvantitativa exportrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan också vara förbjudna mellan medlemsstaterna. Bestämmelserna i artiklarna 30 och 34 är emellertid inte undantagslösa. Enligt artikel 36 skall nämligen dessa bestämmelser inte hindra vissa förbud eller restriktioner för import, export eller transitering. En förutsättning är dock att förbuden eller restriktionerna grundas på hänsynen till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara växter, att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde eller att skydda industriell och kommersiell äganderätt. En ytterligare förutsättning är att förbuden eller restriktionerna inte utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innefattar en förtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna. 5.1 Behovet av en permanent lagreglering Som redan framgått var det av tidsskäl inte möjligt att genomföra en självständig reglering av befogenheter vid den inre gränsen, baserad på förslag i direkt samband med EU-medlemskapet. En provisorisk lösning fick i stället införas. Regleringen i övergångsbestämmelserna till tullagen (1994:1550, TL) kan från författningsteknisk utgångspunkt endast godtas just som ett provisorium. Härtill kommer att avsaknaden av permanenta regler leder till tveksamhet beträffande statsmakternas intentioner när det gäller kontrollbefogenheter vid gränsen mot andra EU-länder. Sammantaget leder detta till slutsatsen att permanenta regler bör införas. Dessa kan i vissa delar baseras på EU- gränskontrollutredningens förslag. Slutligen bör enbart påpekas att ändringar i befogenheter på lång sikt inte bör uteslutas. Det är emellertid regeringens bestämda uppfattning att begränsningar i kontrollbefogenheterna enligt interna regler enbart kan genomföras i ett läge när fullgoda garantier föreligger för att åtgärder på gemenskapsnivå ger ett minst lika gott skydd som det som följer av den reglering som vi nu föreslår. 5.2 Skyddsnivån vid den inre gränsen Det svenska medlemskapet i EU innebär bl.a. att vi är skyldiga att tillämpa bestämmelserna i om fri rörlighet för varor och personer m.m. I princip innebär detta att sådana kontroller som enbart grundas på att en vara passerar en gräns är tillåtna. Förbudet är dock inte undantagslöst. Enligt artikel 36 i EG-fördraget kan nämligen kontroller behållas under vissa förutsättningar. Sålunda krävs att kontrollen har sin grund i ett godtagbart samhällsintresse, där bl.a. hänsynen till allmän ordning, allmän säkerhet och intresset att skydda människors och djurs liv och hälsa nämns, och att detta samhällsintresse inte kan tillgodoses på annat, neutralt sätt. En andra förut- sättning är att kontrollen är proportionell i förhållande till det hinder den innebär för den fria rörligheten. Med detta avses att det hinder som kontrollen utgör inte får gå utöver det syfte som motiverar kontrollen, eller i övrigt ha en onödigt störande inverkan på utbytet över gränsen. Dessutom gäller att om det skyddsvärda ändamålet blivit fullt tillgodosett genom gemenskapsrättsliga regler finns det inte längre någon möjlighet att nationellt föreskriva om kontroller. har funnit att artikel 36 ger möjlighet till fortsatta kontroller vid inre gräns, men att dessa kontroller bör utformas annorlunda än dagens. Sålunda anser utredningen att sådana kontroller, med undantag för kontroll av postförsändelser, enbart skall få förekomma vid misstanke om brott. Utredningen anser att den misstankegrad som därvid skall krävas skall vara den lägsta som förekommer i svensk rätt, dvs. "anledning anta". Regeringen delar utredningens bedömning att kontroller för vissa särskilt skyddsvärda ändamål kan och bör behållas när det gäller vissa varugrupper. Regeringen anser dock inte att det skall krävas misstanke för att kontrollerna skall kunna utföras.