prop · GJ03168 · 1996-01-01 00:00:00 — Detta innebär att anskaffningsvärdet för fastigheten vid en framtida reavinstberäkning skall reduceras med 2,176 gånger skillnaden mellan aktiebolagets anskaffningsvärde och marknadsvärdet vid övergången. Det kan uttryckas i följande formel. Iny är det anskaffningsvärde som skall användas vid beräkningen. T är taxeringsvärdet. Övriga symboler har samma betydelse som ovan. Faktorn 0,9 härör från att av vinst på en fastighet som är anläggningstillgång skall beskattas. Vidare härrör faktorn 0,5 från att av reavinst på privatbostad beskattas. Ett exempel illustrerar. AB A äger en fastighet vars anskaffningsvärde är . Aktieägaren bor i fastigheten, en villa, och tänker göra det i fortsättningen också. AB A höjer inte aktiekapitalet till . Aktieägaren tar i egenskap av enskild näringsidkare över verksamheten. har fastigheten stigit i värde med . När fastigheten avyttras är den värd . Värdestegringen skattas av vid överföringen. Aktieägaren köper fastigheten till ett pris som motsvarar marknadsvärdet. Aktiebolaget delar ut vinsten (efter skatt) till aktieägaren. Den samlade beskattningen uppgår till [280000- 200000]*(0,9*0,28+(1-0,9*0,28)*0,3) = [80000]*(0,4764)=38112 kr. Anskaffningsvärdet på fastigheten är nu . Vid reavinstberäkningen blir aktieägarens skatt [865000-280000]*(0,5*0,3) = . Den sammanlagda skatten uppgår till (38 112 + 87 750). Värdestegringen skattas inte av vid överföringen. Aktiebolagets anskaffningsvärde om reduceras i stället med 2,176 * värdestegringen (2,176 * = ). Anskaffningsvärdet som skall användas vid realisationsvinstberäkningen uppgår då till . Skatten uppgår till [865000-25920]*(0,5*0,3)= . Beskattningen i löpande priser blir således samma som om övergången från aktiebolag till enskild näringsverksamhet inte hade ägt rum. I nuvärdetermer blir den dock mycket lägre än om avskattning skett. För det fall fastigheten varit en lagertillgång hos aktiebolaget skall anskaffningsvärdet utgöras av det bokförda värdet i aktiebolaget. Detta värde skall reduceras med 3,307 gånger skillnaden mellan det bokförda värdet och marknadsvärdet vid övergången. Liksom i fråga om anlägg- ningstillgångar är marknadsvärdet av taxeringsvärdet eller det faktiska marknadsvärdet. Faktorn 3,307 har beräknats på följande sätt. där Vb är det bokförda värdet. I övrigt överensstämmer beteckningarna med de som använts tidigare. Ett undantag är dock att faktorn 0,9 fattas, eftersom vinst på omsättningstillgångar tas upp till beskattning . Av tredje stycket framgår att anskaffningsvärdet skall reduceras endast under förutsättning att marknadsvärdet överstiger anskaffningsvärdet. Bestämmelsen syftar till att hindra uppkomsten av återföringsskyldighet när en fastighet överlåts i samband med sådan verksamhetsöverföring på vilken lagen är tillämplig. Avsikten är att överlåtelsen inte skall medföra några skattekonsekvenser. I andra stycket föreskrivs därför att övertagaren inträder i aktiebolagets ställe vad gäller rättigheter och skyldigheter enligt mervärdesskattelagen. Det innebär att övertagaren träder i aktiebolagets ställe även vad gäller beräkningen av tidsfristerna på tre respektive . Följden av detta är att övertagaren vid en senare försäljning kan komma att bli återförings- skyldig för den skatt som aktiebolaget tidigare dragit av. I tredje stycket stadgas att en förutsättning för att återföring skall undvikas är att övertagaren vid överlåtelsen blir skattskyldig i exakt samma omfattning som aktiebolaget varit det. Värdering av tillgångar och skulder m.m. Av första stycket framgår att övertagaren skall ta upp lager, fordringar och liknande tillgångar till belopp som motsvarar de utgående värdena på den balansräkning som aktiebolaget upprättat med anledning av verksam- hetsöverföringen. Sådana tillgångar och skulder som direkt påverkar resultatet skall således beaktas (jfr punkt 1 av anvisningarna till 24 § KL). Bestämmelsen syftar till att upprätthålla kontinuiteten i beskatt- ningen. Särskilda bestämmelser om framtida utgifter och pensionsskuld finns i tredje stycket respektive 8 § första stycket. I fråga om de tillgångar som anges i andra stycket gäller det att aktiebolaget och övertagaren vid beräkning av värdeminskningsavdrag och vad som återstår oavskrivet skall ses som ett företag (enhets- principen). Övertagaren övertar med andra ord såväl avskrivnings- underlag som anskaffningstidpunkt och aktiebolaget beskattas inte. Av tredje stycket framgår att medgivna avdrag för framtida utgifter skall återföras till beskattning hos övertagaren. Denne är i sin tur berättigad till avdrag för sådana kostnader om det kan visas att sådana kostnader förekommit eller kommer att uppkomma. Fjärde stycket, som är nytt i förhållande till promemorieförslaget, tar sikte på de s.k. byggsmittereglerna i punkt 4 av anvisningarna till 21 § KL. Enligt dessa regler gäller som huvudregel att varje fastighet, som genom oneröst fång förvärvats av någon som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter, smittas av rörelsen och blir därmed omsättningstillgång i rörelsen. Syftet med byggsmittereglerna är att säkerställa att byggmästarvinsten alltid beskattas fullt ut. Fastigheter som uppenbarligen förvärvats för stadigvarande användning i annan näringsverksamhet än fastighetsförvaltning smittas inte. Vidare undantas fastighetsförvärv som uppenbarligen helt saknar samband med byggnads- rörelsen. Aktier i fastighetsförvaltande bolag som ägs av den som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter utgör omsätt- ningstillgång hos den skattskyldige bl.a. om intressegemenskap råder mellan den skattskyldige och företaget. I företaget utgör fastigheterna däremot anläggningstillgång. Genom föreskriften i fjärde stycket upprätthålls kontinuiteten i beskattningen när fastigheter som är anläggningstillgång hos ett fastighetsförvaltande aktiebolag övertas och därmed blir omsättningstillgång hos aktieägaren som bedriver byggnads- rörelse eller handel med fastigheter. Exempel på sådana intäkter som avses i femte stycket är t.ex. nedskrivna fordringar som flyter in efter övertagandet. I första stycket behandlas reserveringar på kontot Avsatt till pensioner eller i en sådan delpost som avses i 8 a § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m. De får föras över i den mån de avser ut- fästelser till andra än företagsledaren och denne närstående personer och utfästelserna är knutna till allmän pensionsplan. I den mån det avsatta beloppet överstiger kapitalvärdet på de överförda utfästelserna skall skillnaden återföras till beskattning hos övertagaren. För att mildra de likviditetssvårigheter som kan uppkomma får återföringen delas upp av högst , dvs. övergångsåret och de fyra därpå följande åren. Fördelningen får ske på det sätt den skattskyldige önskar. I andra stycket finns en generellt utformad kontinuitetsbestämmelse avseende lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel och lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader. Avsikten är bl.a. att göra det möjligt för övertagaren att ta över negativa löneskatteunderlag från aktiebolaget. I första stycket finns en kontinuitetsbestämmelse som tar sikte på att klargöra tillämpningen av 2 kap. 3 § och 3 kap. 24 § mervärdesskattelagen (1994:200) i de fall som regleras i den föreslagna lagstiftningen. I lagförslagets 3 § stadgas att uttagsbeskattning inte skall ske när tillgångar överlåts på sätt som anges i 2 §. Om den som övertagit en tillgång senare gör ett uttag skall uttagsbeskattning dock ske på vanligt sätt. Enligt 2 kap. 3 § mervärdesskattelagen skall uttagsbeskattning ske endast om den skattskyldige haft avdrags- eller återbetalningsrätt vid förvärvet av varan. De föreslagna bestämmelserna medför att vid tillämpning av 2 kap. 3 § första stycket mervärdesskattelagen det inte endast är av intresse om övertagaren haft avdragsrätt vid förvärvet utan även om aktiebolaget haft avdragsrätt vid dess förvärv. Även vid överlåtelse av varor är beskattningen beroende av om avdrags- eller återbetalningsrätt förelegat vid förvärvet (3 kap. 24 § mervärdesskattelagen). När det gäller varor som övertagits genom sådan överföring som denna lag är tillämplig på har övertagaren av aktiebolagets tillgångar inte haft avdragsrätt, däremot kan aktiebolaget haft det. Eftersom de båda skall ses som en skattskyldig kan därför aktiebolagets tidigare avdragsrätt medföra att övertagaren blir skattskyldig för sin överlåtelse. I andra stycket finns ännu en kontinuitetsbestämmelse rörande mervärdesskatt. Även här är avsikten att aktiebolaget och övertagaren skall ses som en skattskyldig. Enligt 9 § första stycket 7 lagen om ersättningsfonder skall en ersättningsfond återföras till beskattning om skattskyldigheten för inkomst av förvärvskällan har upphört. Det finns en motsvarande bestämmelse om avdrag för avsättning till periodiseringsfond i 5 § 1 lagen om periodiseringsfonder. Fonderna kan övertas under vissa förutsättningar. Dessa förutsättningar är inte uppfyllda i fråga om sådana övertaganden som avses i 2 § och det är därför nödvändigt med en bestämmelse som gör det möjligt att föra över fonderna till den nya verksamheten. De övertagna fonderna skall behandlas på samma sätt som om avsättningarna redan från början hade gjorts av övertagaren. I fråga om handelsbolag gäller enligt 2 § tredje stycket lagen om periodiseringsfonder att avsättningen görs på delägarnivå. I det fallet skall därför fonden anses avsatt hos delägaren. Fonden skall därvid fördelas i förhållande till andelstalen. Av första stycket framgår att huvudregeln är att övertagaren, eller i fråga om enkla bolag, delägarna, övertar aktiebolagets rätt till avdrag för underskott enligt lagen om avdrag för underskott av näringsverksamhet (AUL). Underskottet "rullar in" i övertagarens förvärvskälla. Tas verksamheten över av ett handelsbolag eller ett enkelt bolag belöper på varje delägare så stor del av underskottet som svarar mot dennes ägarandel i aktiebolaget. För det fall det övertagna aktiebolaget genomgått en ägarförändring mindre än före det beskattningsår då övertagandet sker gäller enligt andra stycket en begränsning i fråga om aktiebolagets gamla underskott. Med "ägarförändring" förstås sådana förändringar av det bestämmande inflytandet över ett företag som anges i 4 eller 5 § AUL. Med "gammalt underskott" avses underskott som kvarstår från beskattningsåret närmast före det beskattningsår då ägarförändringen ägde rum (3 § sista stycket AUL). Begränsningen innebär att gammalt underskott inte får dras av under en femårig karenstid räknat från ägarförändringen. Begränsningen gäller för tre olika situationer med avseende på övertagaren. Enligt punkt 1 gäller begränsningen om övertagaren är ett annat aktiebolag. Även gammalt underskott som uppkommit i det övertagande bolagets egen verksamhet berörs av begränsningen. Spärrsituationen är i princip densamma som om aktiebolagen i stället hade fusionerats enligt 2 § 4 mom. SIL (jfr 12 § AUL). Enligt punkt 2 gäller begränsningen för det fall övertagaren, eller i fråga om enkla bolag, delägaren, vid tiden för övertagandet också bedrev annan verksamhet. Anta att en person som driver näringsverksamhet överför förlustbolaget verksamhet till sin enskilda firma i enlighet med lagens bestämmelser. Aktierna i förlustbolaget köptes under . Bolagets kvarstående gamla underskott får kvittas mot överskott i den enskilda firman först fr.o.m. . Till skillnad från situationen i punkt 1 berörs kvarstående underskott som tidigare uppkommit i den enskilda firman inte av begränsningen (en enskild näringsidkare kan definitionsmässigt inte ha gammalt underskott). Givetvis berörs inte heller nytt underskott som uppkommit efter övertagandet. Enligt punkt 3 gäller begränsningen också i fråga om handelsbolag som helt eller delvis ägs av ett företag. Begränsningen gäller även om handelsbolaget inte bedrivit någon egen verksamhet före övertagandet. förstås aktiebolag, ekonomisk förening, bankaktiebolag, sparbank, försäkringsbolag eller utländskt bolag (3 § första stycket AUL). Anta att ett förlustbolag ägs av ett aktiebolag och en fysisk person. Förlustbolaget genomgick en ägarförändring under . Dess verksamhet överförs till ett nybildat handelsbolag. Kvarstående gammalt underskott får kvittas mot handelsbolagets inkomster först fr.o.m. . Underskott av nystartad aktiv näringsverksamhet får enligt bestämmelser i 46 § 1 mom. första stycket KL i viss omfattning kvittas mot inkomst av tjänst. Härför krävs att verksamheten startats efter utgången av och att den skattskyldige inte som föregått startåret direkt eller indirekt bedrivit likartad verksamhet. Det är således i och för sig möjligt att med kvittningsrätt mot tjänsteinkomster starta t.ex. en konsultfirma trots att man indirekt bedriver en helt annan näringsverksamhet via ett aktiebolag. Sammanslagningen av verksamheterna torde dock medföra att rätten till kvittning går förlorad, eftersom en likartad verksamhet då kan anses ha bedrivits redan före utgången av . I förtydligande syfte har dock en uttrycklig bestämmelse om att kvittning mot tjänst inte får ske tagits in i tredje stycket. I fjärde stycket regleras avdragsrätten för underskott som hänför sig till aktiebolagets reaförluster på kapitalplaceringsinstrument. Avdragsrätten är för aktiebolagets del begränsad (27 § 1 mom. Enligt 2 § 14 mom. SIL får förluster endast kvittas mot vinster vid avyttring av motsvarande tillgångar. Uppkommer ett underskott behandlas det som en ny reaförlust av samma slag. Motsvarande reavinster redovisas för handelsbolagets del i inkomstslaget näringsverksamhet. Detta gäller även för delägare som är fysiska personer. För fysiska personer sker beskattningen i inkomstslaget kapital. I konsekvens härmed får underskott som avses i 2 § 14 mom. första stycket SIL tas över av handelsbolag. Avdragsrätten skall begränsas till i enlighet med bestämmelserna i punkt 33 av anvisningarna till 23 § KL. Enskilda näringsidkare eller fysiska personer som är delägare i enkla bolag får däremot inte ta över underskott som hänför sig till fållan. Bestämmelsen innehåller en regel om hur ingångsvärdet för andel skall beräknas för delägare i övertagande handelsbolag. Det skall ökas med ett belopp som motsvarar delägarens skattemässiga anskaffningsvärde på aktierna. Värdet som sedan justeras fortlöpande enligt 28 § SIL får genomslag inte bara vid reavinstbeskattning vid en avyttring av andelen utan även löpande ifråga om räntefördelning och expansionsmedel. Fördelningsunderlaget bestäms enligt 2 § räntefördelningslagen med utgångspunkt i förhållandena vid utgången av närmast föregående beskattningsår. Av bestämmelsen framgår att det är aktiebolagets utgående värden som, skall användas när fördelningsunderlaget fastställs första gången. I bestämmelsen fastslås att övertagaren vid taxeringen för det närmast föregående beskattningsåret skall anses ha expansionsmedel som svarar mot av aktiebolagets eget kapital, minskat med tillskjutet kapital. Med tillskjutet kapital förstås annat aktiekapital än fondemitterat kapital. Ovillkorliga aktieägartillskott ingår i det tillskjutna kapitalet. Även villkorliga aktieägartillskott skall, av skäl som framgår i avsnitt 4.12, beaktas. Bestämmelsen har arbetats om och lydelsen motsvarar vad Lagrådet föreslagit med den skillnaden att uttrycket "vid taxeringen för det närmast föregående beskattningsåret" kvarstår i tydlighetens intresse. Genom bestämmelsen bibehålls kontinuiteten i beskattningen på så sätt att endast förstaledsbeskattat kapital i aktiebolaget kan fortsätta att utgöra förstaledsbeskattat kapital hos övertagaren. Vid sådana verksamhetsöverföringar som omfattas av lagen skall övertagaren och aktiebolaget anses som ett företag, vilket innebär att aktiebolagets skatteutjämningsreserv skall återföras hos övertagaren. Uppgifterna behövs för skattemyndighetens kontroll av verksamhetsöverföringen. De utgående posterna i den balansräkning som aktiebolaget upprättat vid övertagandet (2 § första stycket 3) skall utgöra ingångsvärden då verksamheten fortsätter i ny form. En kopia av balansräkningen skall därför fogas till den deklaration där verksamheten skall redovisas första gången. Dessutom behövs uppgifter om aktieägarnas aktieinnehav vid överlåtelsetillfället respektive vid utgången av . Uppgifterna behövs även för skattemyndighetens kontroll av aktiebolagets deklarationsskyldighet för det sista verksamhetsåret. Enligt punkterna 5 och 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) går ansvaret för det avregistrerade aktiebolagets förpliktelser över på aktieägarna, styrelseledamöterna och den verkställande direktören. De berörda personernas ansvar är, med viss inskränkning, solidariskt. Bolaget förlorar sin rättskapacitet och därmed också sin partshabilitet. Konsekvensen blir att några skattebeslut inte kan riktas mot bolaget efter upplösningen, vilket bl.a. får till följd att varken bolaget eller det allmänna kan begära omprövning av ett taxeringsbeslut avseende tiden före bolagets upplösning. Bestämmelsen i denna paragraf har till syfte att negativa konsekvenser av upplösningen skall undvikas liksom att fastställa omfattningen av betalningsskyldigheten för bolagets skatter och avgifter. I bestämmelsen görs en hänvisning till KL och SIL med avseende på betydelsen av beteckningar som används i lagen. Lagen träder i kraft och tillämpas på verksamhetsöverlåtelser från och med denna dag. Om de skattskyldiga yrkar det kan bestämmelserna även tillämpas på verksamhetsöverlåtelser som sker - . Om bolaget har flera ägare krävs yrkande av alla. Sammanfattning av promemorian (Ds 1995:81) Inkomstskatteregler med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek Alla aktiebolag som bildats efter måste ha i aktiekapital. För befintliga bolag gäller att de senast före utgången av måste anmäla den nödvändiga ökningen av aktiekapitalet till . Bolaget kommer annars att avföras ur aktiebolagsregistret. I promemorian föreslås skatteregler (lättnadsregler) som gör det möjligt för aktieägare att fortsätta aktiebolagets näringsverksamhet i en annan företagsform utan i princip omedelbara skattekonsekvenser. Förslagen innebär ingen definitiv skattelättnad utan har utformats så att de varken skall försvåra eller ge incitament till att byta företagsform. Tekniskt åstadkoms detta genom mycket långtgående kontinuitetsregler. Lättnadsreglerna omfattar endast rörelsedrivande och fastighetsförvaltande bolag. Vilande bolag och kapitalförvaltande bolag omfattas inte. Endast bolag som inte genom fondemission kunnat höja sitt aktiekapital till den nya minimigränsen omfattas. Aktiebolagets verksamhet kan endast fortsättas som enskilt bedriven näringsverksamhet (enskild firma) eller i handelsbolag. För aktiebolag som ägs av en fysisk person måste verksamheten bedrivas som enskild firma. För bolag som ägs av flera står endast handelsbolagsformen till buds. En fullständig ägaridentitet skall råda med avseende såväl på personkretsen som till ägarandel. Gränsdragningen mellan handelsbolag och enkla bolag har ändrats. De nya reglerna innebär att ett handelsbolag uppkommer först genom att bolaget förs in i handelsregistret. Om ett handelsbolag som har bildats enligt äldre rätt är oregistrerat vid utgången av , skall det anses vara upplöst . En sådan upplösning kan medföra bl.a. uttagsbeskattning och reavinstbeskattning. För handelsbolagens del föreslås inte några särskilda övergångsregler vid beskattningen. Mot bakgrund av att delägarna genom en enkel registreringsåtgärd kan säkra handelsbolagets fortsatta bestånd anses särskilda skatteregler överflödiga. Enligt promemorieförslaget skall de nya reglerna träda i kraft och tillämpas på verksamhetsöverlåtelser från och med denna dag. Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över promemorian (Ds 1995:81) Inkomstskatteregler med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek Efter remiss har yttrande inkommit från (), Hovrätten för , Kammarrätten i , (), (), Närings- och teknikutvecklingsrådet (), i , vid , Byggentreprenörerna, Föreningen , , (), , (), , , , , , Bokförings- och , , , , , , och . Yttrande har också kommit in från PensionsRådet. har inhämtat yttrande från Skattemyndigheterna i , , , och samt . och har kommit in med ett gemensamt yttrande. och har också kommit in med ett gemensamt yttrande. hänvisar till det gemensamma yttrandet från och . , , och hänvisar i sina remissvar till Näringslivets Skattedelegations yttrande. Centralorganisationen , (), i (LO) och () har avstått från att yttra sig. Förslag till lag om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller regler för beräkning av inkomst enligt kommu- nalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader samt mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) för 1. aktiebolag som upplösts genom att de avregistrerats enligt punkt 5 eller 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385), och 2. ägare till sådana bolag som avses i 1. 2 § Lagen tillämpas om verksamheten i ett sådant aktiebolag som avses i 1 § tas över av en fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett handelsbolag eller ett aktiebolag (övertagaren) under förutsättning att 1. aktiebolaget sedan ingången av i mer än obetydlig omfattning har bedrivit näringsverksamhet som avses i 21 § kommunalskattelagen (1928:370), 2. övertagaren har tagit över aktiebolagets hela verksamhet med det undantag som avses i 3 § och fortfarande bedriver denna vid utgången av det beskattningsår den övertagna verksamheten skall redovisas första gången, och 3. aktiebolaget har upprättat ett bokslut med anledning av övertagandet. Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller vidare att samma person eller personer som direkt eller indirekt ägde aktierna i aktiebolaget vid dess upplösning äger den från bolaget eller bolagen övertagna verksamheten eller andelarna i det handelsbolag som övertagit bolagets eller, vid indirekt ägande, bolagens verksamhet. Det krävs dessutom att ägarna respektive delägarna äger lika stor andel vid de nämnda tillfällena. Skillnader som beror på arv, testamente eller bodelning med anledning av makes död utgör dock inte hinder för lagens tillämpning. I fråga om aktiebolag som bildats enligt aktiebolagslagen (1944:705) utgör skillnader som beror på att ägare till enstaka aktie inte kvarstår efter övertagandet inte heller hinder för lagens tillämpning. Befrielse från eller uppskov med skatt 3 § Vid övertagande enligt 2 § skall uttagsbeskattning enligt punkt 1 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) inte ske. Utöver fastigheter och bostadsrätter som ändrar karaktär till privatbostäder vid avregistreringen gäller vad nu sagt endast i fråga om tillgångar som är hänförliga till näringsverksamhet för övertagaren respektive delägarna i det övertagande handelsbolaget. I fråga om egendom för vilken övertagandet skall föranleda uttagsbeskattning av aktiebolaget skall dessutom övertagaren ta upp värdet som utdelningsinkomst. Beskattning enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) och 2 § 13 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall inte heller ske. Uttagsbeskattning enligt 2 kap. 2 - 5 §§ mervärdesskattelagen (1994:200) skall inte ske vid övertagande enligt 2 §. 4 § Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust skall inte anses uppkomma genom sådan avregistrering som anges i 1 §. Detsamma gäller i fråga om tillskott av aktier till handelsbolag som övertar verksamheten enligt 2 §.