prop · GJ03194 · 1996-01-01 00:00:00 — En stor del av kostnadsskillnaderna kan troligtvis också förklaras genom de skillnader som finns mellan kommunernas sätt att redovisa t.ex. lokal- kostnader. Den andel av den totala kostnaden för barnomsorgen som finansieras av föräldra- avgifter, avgiftsfinansieringsgraden, steg i riket från till . Lägst var andelen i glesbygdskommunerna där den uppgick till och högst i förortskommunerna där den var . Ökningen var störst i industrikommuner där avgiftsfinansieringsgraden ökade . Andelen minskade i större städer och övriga mindre kommuner. Undersökningar gjorda av visar att kommunerna alltmer sällan tillämpar enhetstaxor och att de istället övergår till avgiftstaxor som är baserade på procent av bruttoinkomst. En tendens är att kommunerna även inför en mer differentierad avgiftstaxa vad avser vistelsetid med olika tidsintervaller. Allt fler kommuner går också ifrån systemet med en betalningsfri månad och inför 12 månaders betalningsplikt. beräknar kommunerna att höja sina avgifter med i genomsnitt över inflationen. Målet är att tillhandahålla barnomsorg för alla barn i åldrarna om det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Enligt en rapport räknade med att av alla kommuner når full behovstäckning . Enligt barnomsorgsundersökningen var det ca 70 000 barn i åldrarna som saknade plats och för vilka plats önskades . Sedan kommunerna, enligt , har byggt ut med 20 000 platser utgörs gapet till full behovstäckning av 50 000 barn för . Antalet 7-12-åringar som saknar plats och för vilka plats önskas är inte undersökt. För att värdera kvaliteten på barnomsorgsverksamheten studeras vanligen barngruppernas storlek, personaltätheten och personalens utbildning. statistik visar att antalet barn per årsarbetare har stigit i samtliga barnomsorgsformer . Vid daghemmen har antalet inskrivna barn per årsarbetare ökat . För samtliga barnomsorgsformer är motsvarande ökning . Tabell 3.12 Antal årsarbetare inom barnomsorgen fördelade per verksamhetsform samt antal inskrivna barn per årsarbetare ------------------------------------------------------ Daghem Fritidshem Deltidsgr. Totalt ------------------------------------------------------ År antal insk. ------------------------------------------------------ 1985 45 4,3 8 123 7,7 4 949 15,8 58 5,7 561 632 ------------------------------------------------------ 1990 63 4,2 13 8,3 4 440 14,2 81 5,4 731 044 214 ------------------------------------------------------ 1991 65 4,5 13 8,4 4 003 16,4 83 5,7 535 950 488 ------------------------------------------------------ 1992 64 4,9 11 11,5 3 586 17,0 79 6,4 410 047 044 ------------------------------------------------------ 1993 61 5,2 13 10,0 3 796 17,2 78 6,6 716 255 768 ------------------------------------------------------ 1994 65 5,2 16 10,6 3 618 18,4 85 6,8 296 870 784 ------------------------------------------------------ Källa: , Statistik socialtjänst 1995:9. var den genomsnittliga gruppstorleken 16,5 vid daghemmen och 22,8 vid fritidshemmen. Över hälften av de yngsta barnen () var inskrivna i grupper med fler än 15 barn. Jämfört med har gruppstorlekarna ökat med i genomsnitt 0,5 barn per daghemsgrupp och 1,8 barn per fritidshemsgrupp. var 99 000 personer anställda för att arbeta med barn i daghem, fritidshem och deltidsgrupper. Antalet anställda motsvarar 85 800 årsarbetare. Detta innebär en ökning av antalet årsarbetare jämfört med föregående år. hade av alla årsarbetare i förskolor och fritidshem förskollärar- eller fritidspedagogutbildning medan saknade formell utbildning för arbete med barn. var motsvarande andelar 49 resp. . Tabell 3.13 Antal årsarbetare inom daghem, fritidshem och deltidsgrupper fördelade per utbildning Procent År1 Antal Förskolelär-Fritidsped.Barnskötar-Ingen utbildning års- arutbildn. el.utbildn el.för arbetearbetaremotsvarande motsvarande motsvarandemed barn 1985 58 632 43 10 44 4 1990 81 214 40 9 44 7 1991 83 488 41 10 44 5 1992 79 Anm: Mätning respektive år. Källa: , Statistik socialtjänst 1995:9. Enligt den nya lagstiftningen skall plats beredas utan oskäligt dröjsmål. Av en enkät (Uppföljning av barnomsorgslagen, ) som gjorde framgår att av kommunerna (116 st.) räknade med att alla förskolebarn som stod i kö skulle få plats i daghem eller familjedaghem . I av kommunerna (155 st.) hade alla skolbarn som väntade på plats kunnat placeras . De regionala variationerna är dock stora. I stort sett alla kommuner i de nordligaste länen räknade med att kunna erbjuda samtliga förskolebarn plats . I Göteborgs- och län räknade endast var femte kommun och i varannan kommun med att kunna erbjuda alla förskolebarn plats . Av storstäderna , och var det endast som räknade med att kunna erbjuda barnomsorgsplats till alla förskolebarn och skolbarn som efterfrågar sådan plats. Av kommunerna uppgav i enkäten att de har vidtagit särskilda åtgärder till följd av den nya lagstiftningen. Två tredjedelar (189 st.) har tagit in fler barn i daghems- och fritidshemsgrupperna. I 182 kommuner har man öppnat nya avdelningar. Drygt hälften av kommunerna har anställt fler dagbarnvårdare. De kommuner som inte har vidtagit särskilda åtgärder har, med några enstaka undantag, inte haft behov av detta för att kunna erbjuda plats till alla barn som behöver. har redovisat en uppföljningsstudie med anknytning till barnomsorgsundersökning. Studien har syftat till att belysa i vilken utsträckning föräldrarnas önskemål om barnomsorgsplats kunnat tillgodoses av kommunerna. Undersökningen avser barn i åldrarna 4 månader till och genomfördes . Familjernas önskemål om barnomsorg avsåg i första hand daghemsplats (). önskade familjedaghemsplats och önskade plats på ett icke- kommunalt daghem. Resultatet av uppföljningsstudien visar att omkring en tredjedel av barnen hade fått önskad plats senast . För hade plats ordnats i samband med skolstarten eller . I denna grupp hade samtliga utom fått plats enligt sina önskemål. Sedan det visat sig att i själva verket inte önskade plats återstod slutligen som inte hade fått någon plats alls trots att de hade uttalat ett sådant önskemål. genomförde en enkätundersökning omfattande alla kommuner för att undersöka vilka regler som tillämpas för rätten att behålla en plats inom barnomsorgen vid föräldraledighet och arbetslöshet. Av enkäten framgår att det i av kommunerna finns särskilda regler för rätten att behålla plats i barnomsorgen då någon av föräldrarna blir arbetslös. Vanligast, i av alla kommuner, är att barnet får behålla sin plats med någon form av tidsbegränsning, exempelvis ett visst antal timmar per dag, ett visst antal månader eller en kombination av dessa. Särskilt vad gäller förskolebarn är det ovanligt att barnet mister sin plats . I av kommunerna mister barn sin plats i daghem eller familjedaghem efter det att föräldern blivit arbetslös. I av kommunerna mister barnet sin plats då föräldern blir arbetslös. I av kommunerna får barnet behålla sin plats utan begränsning. Det är ovanligt att barn till redan arbetslösa kan erbjudas plats i barnomsorgen. Endast i av kommunerna kan barn till arbetslösa erbjudas plats i barnomsorgen. Över hälften av kommunerna erbjuder inte plats till barn till arbetslösa. Detta oavsett om det gäller förskolebarn eller skolbarn. En bedömning från fall till fall görs i av kommunerna. Vid föräldraledighet har av kommunerna regler som innebär att barn mister sin plats vid förälders barnledighet. Principen att barnet får behålla sin plats med någon form av tidsbegränsning tillämpas i av kommunerna. Endast i ett tiotal kommuner i landet får barnet behålla sin plats utan tidsbegränsning. Den av regeringen tillsatta har tagit initiativ till en projektverksamhet för utsatta barn i storstadsområden vilka av olika skäl står utanför den reguljära barnomsorgen. Särskilt skall sikte tas på de grupper bland barn och ungdomar som på grund av svåra uppväxtförhållanden riskerar att få en dålig start i livet. Avsikten är att i ett samarbete mellan och det lokala föreningslivet i bostadsområdena utveckla och pröva olika typer av verksamheter för barn som syftar till att öka barnens integrationsmöjligheter i samhället. Regeringen har för dessa ändamål ställt ett belopp om ur Allmänna arvsfonden till förfogande . fick i genomsnitt av ålderspensionärerna service och vård (9,i det egna hemmet och i särskilda boendeformer). Jämfört med innebär detta att andelen som fick service och vård sjönk med . Antalet äldre som fick service och vård var ca 274 000, en ökning jämfört med om knappt 3 000 personer. Äldre- och handikappomsorgen svarade för av kommunernas bruttokostnader eller knappt 60 mdkr. För äldre- och handikappomsorgen ökade de totala bruttodriftskostnaderna i fasta priser. Ökningen beror bl.a. på den kommunalisering som skett av omsorgsverksamhet för personer med utvecklingsstörning m. fl. Den demografiska utvecklingen har inneburit att intresset alltmer kommit att fokuseras på äldre . Nedanstående bild visar att ökningen av antalet personer varit 217 000 personer. En jämförelse med kommande 1995-2020 visar att ökningen under dessa år beräknas uppgå till 40 000 personer. Volymmässigt återstår alltså en viss ökning av antalet äldre men i huvudsak har den mest dramatiska ökningen redan skett. Diagram 3.1 Ökningen av antalet äldre Källa: SCB, befolkningsstatistiken. Kommunernas ansvar för äldreomsorgen regleras i socialtjänstlagen (1980:620) och i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Enligt 10 § socialtjänstlagen bör socialnämnden eller motsvarande nämnd genom färdtjänst, hjälp i hemmet, service och omvårdnad, dagverksamheter eller annan social tjänst underlätta för den enskilde att bo hemma och ha kontakter med andra. skall vidare enligt 19 § verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt och att ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Enligt socialtjänstlagen 20 § skall kommunen inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor med behov av särskilt stöd. Kommunernas ansvar att erbjuda en god hälso- och sjukvård i hemmet, i dagverksamheter och i särskilda boendeformer regleras i 18-26 §§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Ett antal grundläggande och vägledande principer för samhällets service och vård till äldre lades senast fast i regeringens proposition 1987/88:176 om Äldreomsorgen inför 90-talet. Den första principen gäller äldre människors rätt att själva bestämma över sitt liv och att få behålla sin integritet och identitet. Den andra grundläggande principen gäller äldre människors rätt att känna sig trygga och den tredje handlar om förutsättningarna för valfrihet eller ökade valmöjligheter. Äldre människor skall kunna välja att bo kvar hemma även när de behöver omfattande vård. För dem som vill flytta till någon särskild boende- eller vårdform bör det finnas ett varierat utbud. Nedan redovisas några mått på prestationerna inom äldreomsorgen. Tabell 3.14 Antalet äldre () med äldreomsorg ------------------------------------------------------- Tusental och 1990 1993 1994 andel ------------------------------------------------------- av åldersgrupp antal % antal % antal % ------------------------------------------------------- Social hemtjänst 154,2 10,1 149,7 9,7 145,0 9,4 ------------------------------------------------------- - varav och 86,6 23,4 92,2 23,2 90,7 22,2 äldre ------------------------------------------------------- Särskilt boende *) 121,3 7,9 128,6 8,4 ------------------------------------------------------- - varav och *) 89,4 22,5 94,9 23,2 äldre ------------------------------------------------------- Totalt *) 271,09 17,6 273,6 17,8 ------------------------------------------------------- Källa: SCB, SoS och beräkningar. Anm.:*) Antalet särskilt boende före Ädel-reformen är inte jämförbart med senare uppgifter. fick i genomsnitt (18,) av ålderspensionärerna service och vård (9,i det egna hemmet, i särskilda boendeformer). Spridningen mellan kommunerna var något större än och andelen hjälpta varierade som mest mellan och . Nedanstående diagram visar andel invånare eller äldre i särskilt boende eller med hemtjänst i förhållande till samtliga invånare i åldersgruppen. I hälften av kommunerna får av kommunens invånare i åldrarna eller äldre hjälp i form av särskilt boende eller hemtjänst. Medianen för riket är . Källa: , Jämförelsetal för 1994. Antalet ålderspensionärer som fick social hemtjänst i ordinärt boende var ca 145 000 (av samtliga). Jämfört med är detta en minskning med 4 600. Variationen mellan kommunerna med avseende på täckningsgrad i ordinärt boende låg mellan och (åldersstandardiserat) för åldersgruppen . För den äldsta åldersgruppen låg variationen mellan och med ett genomsnitt om . Det är stora skillnader mellan kommunernas servicenivå i dessa avseenden och skillnaderna kvarstår, även då hänsyn tas till kommunernas åldersstruktur. De har också ökat jämfört . Antalet ålderspensionärer som bor i särskilda boendeformer var cirka 129 000 (av samtliga). Jämfört med är detta en ökning med 7 300. Också när det gäller antalet äldre i särskilda boendeformer är skillnaden mellan kommunerna stor. Andelen ålderspensionärer (65-w) som bor i särskilt boende varierar (ålderstandardiserat) mellan och och mellan och för åldersgruppen . har både antalet och andelen äldre som får någon form av äldreomsorg minskat. Följande tabell visar andelen av olika åldersgrupper som fick del av hemtjänstinsatser eller som bodde i särskilt boende fr.o. m. och framåt. Tabell 3.15 Andelen äldre med vård och service i procent ------------------------------------------------------ Ordinärt Service- Ålder- 1 Långvård ------------------------------------------------------ År boende boende domshem Sjukhem Tot. ------------------------------------------------------ Personer ------------------------------------------------------ 1985 8,0 1,3 1,0 1,3 11,7 ------------------------------------------------------ 1990 5,8 1,5 0,7 1,1 8,3 ------------------------------------------------------ 1994 4,8 | 3,0 2 0,1 7,9 ------------------------------------------------------ Personer ------------------------------------------------------ 1985 22,9 6,0 11,8 9,8 50,5 ------------------------------------------------------ 1990 23,4 8,4 8,1 7,8 48,5 ------------------------------------------------------ 1994 22,8 | 23,8 2 0,8 47,4 ------------------------------------------------------ 1) Även gruppboende. 2) Efter Ädel-reformen räknas , ålderdomshem, gruppboende, sjukhem samt delar av långvården in i kommunernas särskilda boendeformer. Källa: SCB och egna beräkningar. har en kraftig förskjutning skett av insatserna till de allra äldsta och till dem med de mest omfattande hjälpbehoven. Så ökade t.ex. andelen hjälptagare som fick hjälp och/eller natt från år (). Andelen ålderspensionärer (65-w) med mer än 50 timmars insats har ökat från till . Enligt en rapport från (Produktions-, kostnads- och produk- tivitetsförändringar inom äldre- och handikappomsorgen , Ädelutvärderingen 94:15) har antalet arbetade timmar inom ökat kraftigt och har därefter planat ut något för att minska . Ett mindre antal äldre och personer med funktionshinder får hjälp och en större andel av dem som får hjälp erhåller allt mer omfattande hjälpinsatser. Nedanstående diagram illustrerar minskningen av antalet hjälptagare samt det ökade antalet timmar per hjälpmotta- gare . Antal hjälptagare och genomsnittligt antal per person Diagram läggs in ...* Anm.: Antal hjälptagare och antal hjälptimmar för personer med hemhjälp redovisas endast t.o.m. . Källa: SCB. En konsekvens av allt mer begränsade resurser är med stor sannolikhet att de anhörigas insatser ökar. Genom olika studier uppskattas att de anhörigas in- satser i vardagsomsorgsarbetet har nästan så stor omfattning som den hjälp som ges av samhället (, Omsorg i det tysta, 1986). I en av Ädel- utvärderingens underlagsrapporter beskrivs situationen för ett antal anhöriganställda (Ädel-utvärderingen 94:1). Rapporten redovisar att skillnaderna mellan kommunerna är stora och ibland avgörande för anhörigvårdarnas villkor. Det var t.ex. få kommuner som hade någon plan eller form av riktlinjer för anhörigvård. De flesta av anhörigvårdarna hade gjort samma insats för sin anhörige utan betalning och många hade gjort förändringar i sitt yrkesliv för att vården varit så omfattande. Ett slående resultat enligt rapporten är hur lite samarbete som förekommer mellan kommunernas hemtjänst och anhörigvårdarna. Den geriatriska klinikfunktionen inom läns- och regionsjukvården har också följts upp inom ramen för Ädel-utvärderingen (SoS 1994:13).Sedan Ädel-reformen genomfördes har antalet vårdplatser minskat från 8 1992 till ca 5 1994, en minskning . Patientgenomströmningen har ökat och vårdtiderna har förkortats. Huvudmännen söker utveckla nya vårdformer som alternativ till sluten vård, bl.a. prövas hemrehabilitering och utbyggnad av geriatrisk öppen- vård. Enligt sammanfattande bedömning anses den geriatriska rehabiliteringen ha minskat i så hög grad efter Ädel-reformen att det föreligger stor risk att äldre människor inte får den rehabilitering som de behöver för att kunna återvända hem i ett optimalt tillstånd. Äldre- och handikappomsorgen svarade för av kommunernas bruttodriftskostnader eller knappt 60 mdkr. För äldre- och handikappomsorgen ökade de totala bruttodriftskostnaderna i fasta priser. Ökningen beror bl.a. på att viss verksamhet har förts över från landstingen i samband med LSS-reformen. Den genomsnittliga bruttokostnaden per vårdtagare utgör ca . Avgiftsfinansieringen uppgick till , dvs. ca 4,9 mdkr. Av samtliga personer i särskilt boende var det som bodde i enheter som drevs på entreprenad av annan huvudman än kommunen. För social hemhjälp var motsvarande andel . Entreprenadverksamhet förekommer mest i storstäder, förortskommuner och större kommuner. Socialtjänstlagen är en ramlag som ger kommunerna stor frihet att utforma äldreomsorgen och konkretisera de övergripande mål och riktlinjer som lagen an- ger. Kvalitetsmått saknas på nationell nivå vilket gör det svårt att beskriva måluppfyllelsen. I det följande görs dock ett försök att med hjälp av underlag från bl.a. Ädel-utvärderingen beskriva kvalitet och måluppfyllelse. - Äldre med hemtjänst i ordinärt boende Förklaringar till att allt färre får hemtjänst kan främst sökas i den stora ök- ningen av antalet äldre i kombination med minskat ekonomiskt utrymme för kommunerna. I av minskande resurser ställs ökade krav på behovs- bedömningen så att rätt personer får rätt sorts insats . Nedskärningar i äldreomsorgen drabbar sannolikt inte dem som redan är inne i systemet - däremot riktas högre inträdeskrav mot presumtiva nykomlingar. Jämförelser av ADL-förmåga (Activities of ) hos äldre tyder på att tröskeln för att komma in i systemet har blivit högre och att innehållet i förändrats. har behovet av primär personlig omvårdnad blivit alltmer utslagsgivande för att få hjälp från . Inom ramen för Ädel-utvärderingen genomförde en äldrestudie som bl.a. syftade till att göra jämförelser med SCB:s undersökning av levnadsförhållanden /89 (). I underlagsrapporten på äldre dar (Ädelutvärderingen 94:17) redovisas resultaten från intervjuer med ett riks- representativt urval hemmaboende äldre personer . De flestas situation bedöms vara god när det gäller boende, ekonomi och social situation och bättre än i tidigare undersökningar. Kontakterna mellan generationerna är lika omfattande som . Äldres hälsa och funktionsförmåga tycks ha förbättrats ytterligare och den upplevda hälsan är god. De äldre tycks också klara många sysslor bättre än . En av utförd ännu ej publicerad studie, som är baserad på intervjuundersökningar bland ett representativt urval av personer /89 resp 1994 visar att det uppgivna hjälpbehovet minskat i alla åldersgrupper och bland både män och kvinnor. Den största minskningen förefaller ha skett bland personer . Andelen i denna grupp som uppger att de inte har något behov av hjälp med hushållsgöromål har ökat från 1988/. Undersökningen visar också att insatser står i klar proportion till hjälpbehoven; ju större behov, ju mer hjälp. De flesta tycks få ungefär den hjälp de behöver och nästan ingen står helt utan hjälp. En femtedel tycker sig dock få för lite hjälp vilket överensstämmer med resultat från tidigare studier. Vid tolkningen av dessa resultat bör man dock beakta att det hjälpbehov man uppger kan vara påverkat av möjligheterna att få hjälp. De senaste årens neddragningar inom har inneburit att betydligt färre med begränsade hjälpbehov får hjälp . I ytterligare en undersökning om redovisas resultatet av intervjuer med hemmaboende vårdtagare i (Ädel-utvärderingen 94:7). Huvudresultatet från denna studie är också att de flesta tycks få den hjälp de anser sig behöva och att de är nöjda med . Enligt studier ägnas allt mindre tid åt hushållsgöromål och en förskjutning har skett mot personlig omvårdnad. Studien tyder också på att allt fler vårdtagare lider av olika symptom på demenssjukdomar vilket kräver en allt större del av resurser. - Äldre i särskilt boende En nationell kartläggning av gruppbostäder för personer med åldersdemens redovisas i en av Ädel-utvärderingens underlagsrapporter (Ädel-utvärderingen 95:2). bodde ca 14 000 personer i gruppbostäder för åldersdementa. De flesta hade eget rum som var 20 kvm eller större och i många av rummen fanns också utrustning för matlagning. De boendes funktionsförmåga varierade mycket mellan olika boendeenheter. Vid vissa boendeenheter kunde samtliga äta själva och helt på egen hand klara t.ex. toalettbesök men det förekom också enheter där inte någon klarade av dessa uppgifter. Enligt rapporten hade av personerna inte genomgått någon utredning angående orsaken till deras demenssymptom. I vissa fall kände personalen till att en utredning gjorts men däremot inte vad den givit för resultat. I rapporten redovisas en verksamhetsuppföljning av sjukhemmen (Ädel-utvärderingen 94:11). Undersökningen omfattade en femtedel av befintlig sjukhemsverksamhet. Ett allmänt intryck är att det pågår ett omfattande utvecklingsarbete ute i kommunerna; man omstrukturerar äldreomsorgen, lägger ner, bygger om och bygger nytt och skapar också separata enheter för rehabilitering och korttidsvård. Sammantaget konstateras att de boende har hög ålder och att deras psykiska och fysiska funktionsförmåga föranleder ett stort hjälpbehov. Förekomsten av trycksår anses allmänt som ett tecken på mindre god omvårdnad även om sådana i enstaka fall kan vara svåra att förebygga. Av rapporten framgår att vissa sjukhem och vårdavdelningar har ett förhållandevis stort antal boende med trycksår. Försök har också gjorts för att se om det föreligger samband mellan personaltäthet och förekomsten av trycksår, användandet av kvarliggande kateter och läkemedel. Sådana samband har dock inte kunnat påvisas och inte heller tycks det finnas samband mellan nyttjandet av lugnande läkemedel och andelen personer med åldersdemens. Den fysiska standarden på sjukhemmen anses fortfarande inte vara speciellt hög även om andelen boende i enkelrum ökat något . Endast en tredjedel av de boende har någon egen möbel på rummet. genomförde tillsammans med länsstyrelserna undersökningen Rättssäkerhet inom , i vilken rättssäkerheten vid ansökan om bistånd i form av hemtjänst studerades. Undersökningens resultat visar på betydande brister i handläggningen av ärenden inom äldreomsorgen. Detta gäller framförallt bristande kunskaper om tillämpningen av socialtjänstlagen och förvaltningslagen (1986:223). Några exempel på brister i rättssäkerheten är att det i av de granskade akterna inte fanns någon ansökan och att det i ett mindre antal ärenden inte förelåg vare sig personakt eller utredning. I av ärendena hade den enskilde inte underrättats om utredningens innehåll och i av ärendena hade inte besvärshänvisning lämnats.