prop · GJ035 · 1996-01-01 00:00:00 — 20 § Vid borgenärssammanträdet skall borgenärerna rösta om ackordsförslaget. En anmärkning som har framställts mot en fordran utgör inte hinder mot att borgenären deltar med fordringen i omröstningen. Är utgången av omröstningen beroende av om fordringen skall beaktas eller inte, skall rätten vid sammanträdet utreda tvistefrågan och söka åstadkomma en förlikning. De närvarande får med bindande verkan för dem som har uteblivit medge att en anmärkning förfaller eller inskränks eller uppdra åt rekonstruktören att ingå förlikning med borgenären. Kan förlikning inte träffas, skall frågan handläggas enligt vad som sägs i 23 § första stycket för bestämmande av omröstningens utgång. En förlikning angående framställd anmärkning får inte ingås i annan ordning än som anges i andra stycket utan samtycke av alla vilkas rätt är beroende av förlikningen. Vid omröstning tillämpas 14 § andra stycket. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 31 § ackordslagen (jfr 3 kap. 20 § utredningens lagförslag). 21 § Gäldenären får inte återta eller ändra ackordsförslaget utan medgivande av rätten. Yrkande härom skall framställas senast vid borgenärssammanträdet innan omröstning sker. Har ändring av ackordsförslaget medgetts, får prövningen av förslaget skjutas upp till fortsatt sammanträde . Om ändringen inte medför att förslaget blir sämre för borgenärerna, får prövningen dock skjutas upp endast om det finns särskilda skäl. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 32 § ackordslagen (jfr 3 kap. 21 § utredningens lagförslag). Att särskild talan inte får föras mot beslut i fråga om återtagande eller ändring av ackordsförslag framgår av 4 kap. 12 § första stycket. 22 § Om rätten i annat fall än som avses i 21 § andra stycket finner att det finns särskilda skäl för att skjuta upp borgenärernas prövning av ackordsförslaget, får rätten besluta om uppskov till fortsatt sammanträde . Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 33 § ackordslagen (jfr 3 kap. 22 § utredningens lagförslag). Fastställelse av offentligt ackord 23 § Har ackordsförslaget antagits vid borgenärssammanträdet men finns det enligt 25 § anledning att inte fastställa ackordet, skall ackordsfrågan prövas av rätten vid en förhandling. Detsamma gäller, om det vid sammanträdet inte kan avgöras om förslaget har antagits eller förkastats av borgenärerna. Om ackordsfrågan inte skall prövas vid en förhandling, skall rätten fastställa ackordet. Beslut i ackordsfrågan skall meddelas inom efter förhandlingen, om inte är nödvändig på grund av särskilda omständigheter. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 34 § ackordslagen (jfr 3 kap. 23 § utredningens lagförslag). Vid en sådan förhandling som avses i första stycket skall regler om huvudförhandling i tvistemål tillämpas, se 4 kap. 2 §. 24 § Är utgången av omröstningen över ackordsförslaget beroende av om kvarstående anmärkningar godkänns eller inte och finns det i övrigt skäl att fastställa ackordet, skall rätten först pröva anmärkningarna eller så många av dem att utgången av omröstningen blir densamma, vare sig övriga anmärkningar godkänns eller inte. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 35 § ackordslagen (jfr 3 kap. 24 § utredningens lagförslag). Av 4 kap. 12 § första stycket framgår att mot rättens beslut med anledning av framställd anmärkning får särskild talan inte föras. 25 § Ett ackord får inte fastställas om 1. ärendet inte har handlagts på föreskrivet sätt och felet kan ha inverkat på ackordsfrågans utgång, 2. ackordet inte uppfyller villkoren i 2 §, 3. det finns skälig anledning anta att gäldenären i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på ackordsfrågan eller att något annat svek har ägt rum vid ackordet eller 4. ackordet uppenbart är till skada för borgenärerna. Även om första stycket inte är tillämpligt, får rätten efter omständigheterna vägra att fastställa ackordet, om en borgenär eller en borgensman eller någon annan som förutom gäldenären svarar för fordringen har bestritt fastställelse på grund av att det inte finns betryggande säkerhet för ackordets fullgörande, att ackordet är till skada för borgenärerna eller att ackordet av någon annan särskild anledning inte bör medges. Vägras fastställelse enligt första stycket 1 och är förslaget inte förkastat av borgenärerna eller förfallet, skall borgenärerna på nytt pröva ackordsför- slaget och ett sammanträde sättas ut för detta. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 36 § ackordslagen (jfr 3 kap. 25 utredningens lagförslag). Av 4 kap. 12 § första stycket framgår att särskild talan inte får föras mot beslut enligt förevarande paragrafs tredje stycke om ny prövning av borgenärerna. 26 § På begäran av en borgenär vars fordran omfattas av ackordet kan rätten, om det finns skäl till det, förordna rekonstruktören eller någon annan lämplig person att utöva tillsyn över att gäldenären fullgör sina åtaganden enligt ackordet. Om det behövs, skall även en ersättare för tillsynsmannen förordnas. Gäldenären skall ge tillsynsmannen de uppgifter som denne begär och följa de anvisningar som tillsynsmannen lämnar. I fråga om entledigande av tillsynsman tillämpas bestämmelserna om entledigande av rekonstruktör i 2 kap. 11 § tredje stycket. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 37 § ackordslagen (jfr 3 kap. 26 § utredningens lagförslag). Förverkande av offentligt ackord 27 § På ansökan av en borgenär vars fordran omfattas av ackordet kan rätten förklara att den eftergift som genom ackordet har medgetts gäldenären har förfallit, om gäldenären har 1. gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer eller i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på ackordsfrågans avgörande, 2. åsidosatt vad som åligger honom enligt 26 § andra stycket eller 3. på något annat sätt uppenbart försummat sina åtaganden enligt ackordet. Förlikning är inte tillåten i en fråga som avses i första stycket. Även om den eftergift som har medgetts gäldenären har förklarats förfallen, får borgenärerna göra ackordet i övrigt gällande mot gäldenären eller mot den som har gått i borgen för ackordet. Paragrafen motsvarar med vissa redaktionella ändringar 38 § ackordslagen (jfr 3 kap. 27 § utredningens lagförslag). 4 kap. Övriga bestämmelser Handläggningen av ärenden om företagsrekonstruktion 1 § Om inte annat föreskrivs, gäller för rättens handläggning lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Vid handläggning enligt 3 kap. tillämpas dock bestämmelser om handläggningen av tvistemål. (Jfr 4 kap. 1 och 2 §§ utredningens lagförslag). Av paragrafens första stycke framgår att vid rättens handläggning av ärenden om företagsrekonstruktion skall ärendelagens bestämmelser tillämpas. När det däremot gäller det mera kontradiktoriskt präglade förfarandet efter ett beslut om ackordsförhandling skall, liksom enligt den nuvarande ackordslagen, handläggningsregler för tvistemål tillämpas, vilket framgår av andra stycket. Eftersom inte annat anges är det därvid bestämmelser om dispositiva tvistemål som är tillämpliga. 2 § En sådan förhandling som avses i 3 kap. 23 § första stycket skall äga rum . Vid förhandlingen tillämpas bestämmelserna i om huvudförhandling i tvistemål. Om rekonstruktören, gäldenären eller en borgenär uteblir från förhandlingen, hindrar det inte att ackordsfrågan prövas och avgörs. Rättens avgörande sker genom beslut. (Jfr 4 kap. 2 § andra och tredje stycket utredningens lagförslag) Enligt första stycket skall en förhandling för att pröva ackordsfrågan i den situationen att ackordsförlaget antagits vid borgenärssammanträdet men det ändå finns anledning att inte fastställa ackordet, eller då det vid borge- närssammanträdet inte kunnat avgöras om förslaget antagits eller förkastats, äga rum . I överensstämmelse med regeln i 1 § andra stycket om att tvistemålsregler skall tillämpas på den del av förfarandet som avser offentligt ackord, skall vid förhandlingen tillämpas regler om huvudförhandling i dispositiva tvistemål. Rekonstruktörens, gäldenärens eller en borgenärs utevaro från förhandlingen hindrar inte att ackordsfrågan prövas. I andra stycket anges att rättens avgörande sker genom beslut. 3 § En tingsrätt består vid handläggningen av ett ärende enligt denna lag av en lagfaren domare. Vid en förhandling får dock rätten bestå av tre lagfarna domare, om det finns särskilda skäl. Paragrafen motsvarar 45 § andra stycket ackordslagen (jfr 4 kap. 3 § utredningens lagförslag) och har jämfört med ackordslagen endast ändrats redaktionellt. 4 § Bevis eller fullmakt som visar att den som i egenskap av ställföreträdare eller ombud företräder en borgenär är behörig behöver visas upp endast om det finns särskilda skäl. Paragrafen motsvarar 39 § första stycket ackordslagen (jfr 4 kap. 4 § utredningens lagförslag). Den har jämfört med ackordslagen endast ändrats redaktionellt. 5 § Rekonstruktören har rätt till ersättning för arbete och för de utlägg som uppdraget har krävt. Arvodet får inte bestämmas till ett högre belopp än som med hänsyn till det arbete som uppdraget har krävt, den omsorg och skicklighet varmed det har utförts samt näringsverksamhetens omfattning kan anses utgör skälig ersättning för uppdraget. Rekonstruktörens rätt till ersättning skall, på begäran av rekonstruktören eller gäldenären, prövas av rätten. Så länge ett ackord inte fullgjorts får också en borgenär vars fordran omfattas av ackordet begära en sådan prövning. (Jfr 4 kap. 6 § utredningens lagförslag). Enligt första stycket, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, skall arvode till rekonstruktören bestämmas enligt samma kriterier som enligt 14 kap. 4 § andra stycket konkurslagen gäller vid prövning av arvode till konkursförvaltare. Andra stycket motsvarar, med redaktionella ändringar, 40 § första stycket ackordslagen. 6 § I fråga om ersättning till en tillsynsman tillämpas bestämmelserna i 5 §. (Jfr 4 kap. 7 § utredningens lagförslag). I paragrafen föreskrivs - i likhet med vad som gäller enligt 40 § andra stycket ackordslagen - att bestämmelserna om ersättning till rekonstruktören äger motsvarande tillämpning beträffande arvode och kostnadsersättning till en tillsynsman (3 kap. 26 §). 7 § Kostnaderna för handläggningen hos rätten liksom de ersättningar som avses i 5 och 6 §§ skall betalas av gäldenären. (Jfr 4 kap. 5 § utredningens lagförslag). I paragrafen anges att kostnaderna för förfarandet skall betalas av gäldenären. Paragrafen överensstämmer med vad som i fråga om ett ackordsförfarande anses gälla, även om någon föreskrift i frågan inte finns i ackordslagen. Gäldenären har således att svara för kostnaderna för handläggningen hos rätten (jfr 3 kap. 11 § första stycket 5). Det belopp som gäldenären har att erlägga fastställs av regeringen och har , enligt 7 § ackordskungörelsen (1970:858), motsvarat kungörandeavgiften i ackordsärenden enligt förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna. Därutöver svarar han för ersättningarna till rekonstruktören och till tillsynsman om en sådan förordnats. 8 § Rätten skall besluta att företagsrekonstruktionen skall upphöra, om 1. sådana åtgärder vidtagits att syftet med företagsrekonstruktionen kan anses uppnått, 2. gäldenären begär det och beslut om ackordsförhandling inte har meddelats, 3. gäldenären utan laga förfall uteblir från det borgenärssammanträde som avses i 2 kap. 10 § andra stycket, 4. rekonstruktören eller en borgenär begär det och syftet med företagsrekonstruktionen inte kan antas bli uppnått, eller 5. det i annat fall finns särskilda skäl för att företagsrekonstruktionen bör upphöra. Om gäldenären försätts i konkurs upphör företagsrekonstruktionen. Paragrafen har utformats delvis efter förslag av Lagrådet (jfr 2 kap. 23 § utredningens lagförslag). Den har behandlats i avsnitt 7.6. I paragrafens första stycke anges i vilka fall en företagsrekonstruktion skall upphöra oberoende av om den tidsfrist som anges i 9 § har löpt ut eller inte. Företagsrekonstruktionen skall självklart upphöra om sådana åtgärder har vidtagits att syftet med förfarandet har uppnåtts (första punkten). Syftet kan uppnås på flera olika sätt. Ett vanligt fall torde bli, att en uppgörelse träffats under hand med borgenärerna och att gäldenärens verksamhet kan fortsätta i någon, mer eller mindre förändrad, form. Ett problem är emellertid att det är vanskligt att ange någon preciserad situation då företagsrekonstruktionens syfte kan anses uppnått. Det kan knappast undvikas att den frågan måste bli föremål för en bedömning i det enskilda fallet av de i företagsrekonstruktionen inblandade aktörerna inklusive rätten. Ofta torde företagsrekonstruktionens syfte kunna sägas vara uppnått när borgenärerna anser att rekonstruktionen i sak är så hållbar att de är beredda att sätta ned sina fordringar och en ackordsuppgörelse har kommit till stånd. Det behöver emellertid inte förutsätta att samtliga de åtgärder i sak som tas upp i rekonstruktionsplanen också har genomförts fullt ut. Genomförandet av dessa åtgärder kan mycket väl ske efter, t.o.m. långt efter, det att en företagsrekonstruktion har avslutats. Det ankommer i första hand på rekonstruktören att anmäla till rätten när syftet uppnåtts men även gäldenären kan ge till känna att företags- rekonstruktionen slutförts. Görs en sådan anmälan bör det normalt stå klart att syftet med företagsrekonstruktionen också är uppnått. En rekonstruktör eller en gäldenär har knappast anledning att göra en sådan anmälan eftersom de för gäldenären förmånliga särskilda rättsverkningarna av företagsrekonstruktionen upphör att gälla då företagsrekonstruktionen avslutas. En möjlighet för borgenärerna att se till att företagsrekonstruktionen inte pågår längre än som är nödvändigt följer av tredje punkten. Eftersom företagsrekonstruktionen förutsätter gäldenärens aktiva medverkan, skall företagsrekonstruktionen också upphöra om gäldenären begär det (andra punkten). Det är därvid en förutsättning att ackordsförhandling inte pågår (jfr 3 kap. 21 § första stycket). Företagsrekonstruktionen skall också (tredje punkten) upphöra om gäldenären avstår från att aktivt medverka till företagsrekonstruktionen genom att utan laga förfall utebli från borgenärssammanträdet. Vad som är laga förfall får avgöras med ledning av 32 kap. 8 § . Vidare skall företagsrekonstruktionen upphöra om rekonstruktören eller en borgenär begär det och syftet med förfarandet inte kan antas bli uppnått (fjärde punkten). Ett skäl till en sådan begäran kan vara att det under för- etagsrekonstruktionens fortskridande visar sig att verksamheten inte går att rekonstruera, t.ex. på grund av att den ekonomiska krisen är djupare än vad som först antogs. Ett annat skäl kan vara att gäldenären vägrar att följa rekonstruktörens anvisningar eller annars agerar på ett sådant sätt att rekonstruktion omöjliggörs eller borgenärernas rätt inte tas till vara.En särskild fråga är om företagsrekonstruktionen skall kunna upphöra genom ett direkt ingripande från rättens sida (femte punkten). Undantagsvis kan rätten på ett tidigare stadium än rekonstruktören och borgenärerna få kännedom om någon omständighet som gör att företagsrekonstruktionen inte bör fortsätta. Åtal för brott mot borgenärer kan t.ex. ha väckts mot gäldenären med yrkande om omedelbar häktning. Det är då enklare att rätten själv tar initiativ till förfarandets upphörande än att en reaktion från rekonstruktören eller en borgenär skall behöva avvaktas. Enligt 10 § skall rätten, innan den fattar beslut om att företagsrekonstruktionen skall upphöra, bereda de i lagrummet angivna personerna tillfälle att yttra sig. Om gäldenären försätts i konkurs - efter egen ansökan eller sedan rätten funnit att en borgenärs ansökan skall bifallas - upphör företagsrekonstruktionen och de därmed förenade rättsverkningarna utan särskilt beslut. Detta framgår av andra stycket. Ärendet om företagsrekonstruktion skall i sådant fall avskrivas från vidare handläggning. 9 § I annat fall än som avses i 8 § skall rätten, när förflutit för beslutet om företagsrekonstruktion, besluta att företags- rekonstruktionen skall upphöra. Om det finns särskilda skäl kan dock rätten, efter begäran av gäldenären inom den i första stycket angivna tiden, medge att företagsrekonstruktionen får pågå under ytterligare högst . Om det finns synnerliga skäl, kan rätten under motsvarande förutsättning förlänga tiden med ytterligare högst i taget. Företagsrekonstruktionen får dock inte pågå än sammanlagt , om inte ackordsförhandling har beslutats. Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag (jfr 2 kap. 22 § utredningens lagförslag). I paragrafen ges bestämmelser om att företagsrekonstruktionen i vissa fall - utöver vad som anges i 8 § - skall upphöra. Om rätten beslutar om upphörande skall ärendet avskrivas från vidare handläggning. Av första stycket framgår att den tid under vilken företagsrekonstruktionen normalt får pågå har, jämfört med vad som enligt ackordslagen gällt för godmansförordnanden, utsträckts . När den föreskrivna fristen löpt ut, utan att någon förlängning har begärts, har således rätten att fatta beslut om att förfarandet skall upphöra, om inte ett sådant beslut fattats enligt 8 §. Efter fristens utgång saknar gäldenären, rekonstruktören och borgenärerna möjlighet att förhindra att företagsrekonstruktionen upphör. Rätten behöver därför i den situationen inte bereda dem tillfälle att yttra sig (jfr 10 §). Eftersom även i vissa fall kan visa sig vara en kan rätten enligt andra stycket på begäran av gäldenären förlänga tidsfristen i taget om det finns särskilda skäl. En restriktiv hållning är befogad när det gäller att besluta om förlängning av den inledande tremånadersfristen. Än större restriktivitet är påkallad när fråga är om ytterligare förlängning. I avsnitt 7.6 har sagts att så länge en företagsrekonstruktion inte förutses innefatta förhandling om offentligt ackord, bör det endast undantagvis behöva pågå och bara i sällsynta fall . För att förlängning av de inledande tre månaderna skall medges bör det kunna visas att en plan för företagets rekonstruktion finns men att vissa angivna ytterligare åtgärder fordras för att planen skall kunna börja genomföras. Det bör också kunna anges när återstående åtgärder beräknas kunna vidtas. Fristen får inte förlängas än till sammanlagt . Om förhandling om offentligt ackord pågår kan ettårsfristen dock överskridas. Innan rätten fattar beslut om att förlänga fristen skall den enligt 10 § bereda gäldenären, rekonstruktören och vissa borgenärer tillfälle att yttra sig. Allmänt gäller att det är tillräckligt att gäldenären före utgången av en bestämd frist begär förlängning. Det krävs inte att rätten fattar beslut om förlängning innan en frist löper ut. Har en begäran kommit in till rätten i rätt tid skall rätten kommunicera begäran med den i 10 § angivna kretsen och därefter fatta beslut. Därvid kan beslutet komma att träffas efter det att en frist har löpt ut. Kommer däremot gädenärens begäran in till rätten efter det att fristen har löpt ut har rätten ingen möjlighet att bifalla den. 10 § Innan rätten fattar beslut enligt 8 § första stycket eller 9 § andra stycket skall gäldenären, rekonstruktören och de borgenärer som infunnit sig till borgenärssammanträde som avses i 2 kap. 10 § andra stycket ges tillfälle att yttra sig. Om en borgenärskommitté har utsetts, skall även de som ingår i denna ges tillfälle att yttra sig. (Jfr 2 kap. 23 § andra stycket utredningens lagförslag) I paragrafen anges att rätten såväl innan den meddelar ett beslut om att låta företagsrekonstruktionen upphöra enligt 8 § första stycket som innan den beslutar att förlänga en löpande tidsfrist enligt 9 § andra stycket skall bereda de berörda tillfälle att yttra sig. Därvid krävs inte någon formell delgivning. 11 § Beslut om företagsrekonstruktion och om ackordsförhandling samt beslut att företagsrekonstruktionen skall upphöra skall tillämpas , om inte annat bestämts av rätten. Detsamma gäller beslut att utse eller entlediga rekonstruktör. Paragrafen, som i huvudsak har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsvarar 42 § ackordslagen (jfr 1 kap. 3 § tredje stycket och 2 kap. 24 § utredningens lagförslag). Den innebär att de angivna besluten, vilka samtliga har viss rättsverkan, skall tillämpas . Det innebär att ett överklagande av något av de angivna besluten inte hindrar att det tillämpas. Till exempel upphör de rättsverkningar som följer av 2 kap. 17 och 20 §§ att gälla direkt när rätten beslutar att företagsrekonstruktionen skall upphöra. Ett överklagande av ett beslut att företagsrekonstruktionen skall upphöra medför således inte att moratoriet enligt 2 kap. 17 och 20 §§ består. Rätten kan dock besluta att något av de angivna besluten inte skall tillämpas . Det krävs givetvis mycket starka skäl och torde därför endast förekomma i sällsynta undantagsfall att ett sådant beslut meddelas. Av uppräkningen följer det motsatsvis av att beslut som avser ersättning till en rekonstruktör eller en tillsynsman går i verkställighet först sedan det har vunnit laga kraft. 12 § Rättens beslut enligt denna lag får överklagas för sig. Detta gäller dock inte beslut i en fråga som avses i 3 kap. 21 § första stycket eller 24 § eller beträffande sådan ny prövning som avses i 3 kap. 25 § tredje stycket. I fråga om beslut om ackordsförhandling räknas klagotiden från den dag då kungörelsen om beslutet var införd i Post- och . Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har sin motsvarighet i 41 § ackordslagen (jfr 4 kap. 9 § utredningens lagförslag). Det är således, liksom enligt ackordslagen, inte möjligt att särskilt överklaga rättens beslut i fråga om återtagande eller ändring av ackordsförslag (3 kap. 21 § första stycket), rättens beslut med anledning av framställd anmärkning (3 kap. 24 §) eller rättens beslut om ny prövning av ackordsfrågan enligt 3 kap. 25 § tredje stycket. 13 § Om en borgenärs ansökan om företagsrekonstruktion inte bifalls och om borgenären när han gav in sin ansökan saknade skälig anledning anta att gäldenären hade sådana betalningssvårigheter som avses i 2 kap. 6 § första stycket, skall borgenären ersätta gäldenären den skada som skäligen kan anses ha orsakats denne genom ansökan och dess handläggning. Talan om skadestånd enligt första stycket skall väckas vid den tingsrätt där ärendet om företagsrekonstruktion är eller har varit anhängigt. (Jfr 4 kap. 10 § utredningens lagförslag) Paragrafen innebär att en ogrundad ansökan från en borgenär i vissa fall kan medföra skadeståndsskyldighet mot gäldenären. Den har utformats i enlighet med Lagrådets förslag (jfr 17 kap. 3 § konkurslagen). Eftersom företagsrekonstruktion kan komma i fråga för gäldenärer som på grund av illikviditet har fått betalningssvårigheter, har i stället för konkurslagens krav att borgenären skall ha saknat skälig anledning att anta att gäldenären var på obestånd här valts kravet att borgenären skall ha saknat skälig anledning att anta att gäldenären hade sådana betalningssvårigheter som avses i 2 kap. 6 § första stycket, dvs. att gäldenären var illikvid. 14 § En borgenär som för sin röst vid ett borgenärssammanträde enligt 3 kap. har betingat sig någon särskild förmån av gäldenären döms till böter eller fängelse i högst . Paragrafen motsvarar 46 § ackordslagen (jfr 4 kap. 11 § utredningens lagförslag) och har jämfört med ackordslagens bestämmelser endast ändrats redaktionellt. 15 § Åtal mot en gäldenär för brott mot borgenärer och åtal mot en borgenär för brott som avses i 14 § får väckas vid den tingsrätt där ärendet om företagsrekonstruktion är eller har varit anhängigt. Paragrafen, som motsvarar 47 § ackordslagen (jfr 4 kap. 12 § utredningens lagförslag), har jämfört med ackordslagen endast ändrats redaktionellt på så sätt att uttrycket brottsligt förhållande mot borgenärer ersatts med brott mot borgenärer . Någon ändring i förhållande till gällande rätt är inte avsedd.