prop · GJ0360 · 1996-01-01 00:00:00 — Nämndens beslut skall, enligt 21 § andra och tredje styckena föregås av kontakter med vissa myndigheter i institutets hemland. Om institutet hör hemma i ett annat EES-land blir nämndens beslut beroende av att den behöriga myndigheten i institutets hemland samtyckt till åtgärden. Om institutet däremot hör hemma i ett tredje land räcker det med att nämnden underrättar tillsynsmyndigheten i institutets hemland om beslutet. Artikel 4.4 och 9.1 I paragrafen anges att om nämnden beslutat att den svenska garantin inte längre skall gälla för insättningar hos ett institut, så skall institutet vara skyldigt att informera berörda insättare om beslutet och dess innebörd. Detta motiveras av konsumentskyddshänsyn. Det kan förutsättas att insättarna informeras om ett beslut med motsvarande innebörd som fattas av . Skäl att införa bestämmelser om det i lagen om insättningsgaranti föreligger därför inte. Artikel 3.3, 4.4 andra stycket och 5. Även om garantin enligt eller nämndens beslut inte längre skall gälla för insättningar i ett institut, inverkar beslutet inte på insättningar som omfattades av garantin för beslutet. Även denna ordning är motiverad av konsumentskyddshänsyn. I första stycket anges att nämndens beslut i insättningsgarantisammanhang skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. i första hand hos länsrätten. Av andra stycket framgår att prövningstillstånd krävs för kammarrättens prövning om länsrättens avgörande överklagas. Av punkten 1 framgår att lagen om insättningsgaranti träder i kraft . Punkten 2 möjliggör att de avgifter som skall tas ut från de institut som omfattas av garantisystemet kan baseras på uppgifter från instituten om storleken av deras insättningar som skulle ha varit garanterade om lagen om insättningsgaranti hade varit i kraft då. 22.2 Förslaget till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti Lagen innehåller bestämmelser om den skattemässiga behandlingen av den del av ersättningen från garantisystemet som i förekommande fall avser upplupen ränta. Enligt Lagrådets mening vinner lagen i klarhet om det direkt anges att ersättningen, till den del den avser upplupen ränta, vid inkomstbeskattningen behandlas som inkomstränta. Första stycket har ändrats i enlighet med det förslag som Lagrådet lämnat i sitt yttrande. I andra stycket anges hur den del av återbetalad ersättning som inte avser ersättning för kapitalbeloppet skall behandlas. 22.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 9 kap. 25 § Paragrafen, som i lagrådsremissen betecknades 24 §, är ny och innehåller en regel om sekretess i ärenden om ersättning enligt lagen om insättningsgaranti. Sekretess gäller för uppgift om personliga eller ekonomiska förhållanden för den som enligt 2 § i nämnda lag är att anse som insättare. 22.4 Förslaget till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) 1 kap. 4 § Artikel 3.1 första stycket, 4.1 och 6.1. I paragrafen har införts ytterligare förutsättningar som skall vara uppfyllda för att skall lämna ett bankföretag tillstånd till filialetablering här i landet. har gällt att den planerade verksamheten skall antas kunna uppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Som Lagrådet påpekat i sitt yttrande skall därutöver gälla att tillstånd till filialetablering skall kunna lämnas endast om insättningarna hos en filial antingen omfattas av garantin enligt lagen om insättningsgaranti eller av en utländsk garanti som omfattar insättningar som anges i 2 § samma lag och har en högsta ersätttningsnivå som inte understiger ett belopp motsvarande 20 000 ecu innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garanterade insättning. Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Som en ny förutsättning införs således att insättningar hos filialen skall omfattas av en garantiordning som kan anses godtagbar. I detta avseende ställs kravet inte högre på en utländsk garanti än vad som anges i insättnings- garantidirektivet. Som angivits i allmänmotiveringen (avsnitt 7.2.4) är det först om en godtagbar garanti saknas i hemlandet som krav ställs på att insättningar hos institutets filial här i landet omfattas av den svenska garantin. Vidare förutsätter ett filialtillstånd enligt ett nytt tredje stycke att förbudet mot import av nationella garantisystem inte överträds. Finansin- spektionen får således inte lämna filialtillstånd om insättningar hos filialen omfattas av en garanti som erbjuds i hemlandet och som ger ett bättre skydd än vad som kan erbjudas av det svenska garantisystemet, jfr kommentaren till 7 § lagen om insättningsgaranti. 1 kap. 7 § Ändringen är redaktionell. Ordet inlåningsgaranti byts ut mot insättnings- garanti. 7 kap. 16 § Jfr kommentaren till 21 § lagen om insättningsgaranti. I paragrafen (första stycket 7) införs en ny grund för återkallelse av en svensk banks oktroj. Första stycket har förtydligats i enlighet med det förslag Lagrådet lämnat i sitt yttrande. Ett beslut om återkallelse av en banks oktroj förutsätter enligt denna återkallelsegrund att förelagt banken att vidta rättelse med förklaring att oktrojen annars kan komma att återkallas. Har banken trots det inte fullgjort sina skyldigheter mot garantisystemet från föreläggandet skall oktrojen återkallas. Det bör observeras att det angivna kravet på att banken skall ha vidtagit rättelse från föreläggandet endast gäller i de fall då den här angivna återkallelsegrunden är tillämplig. 7 kap. 18 § Jfr kommentaren till 7 och 21 §§ lagen om insättningsgaranti. I paragrafen införs nya grunder för återkallelse av filialtillstånd som meddelat ett bankföretag från ett land utanför EES. Andra och tredje styckena har förtydligats i enlighet med de förslag Lagrådet lämnat i sitt yttrande. I andra stycket behandlas möjlighet att återkalla ett filialtillstånd på grund av att bankföretaget bryter mot exportförbudet, jfr avsnitt 7.2.1. I tredje stycket behandlas möjlighet att återkalla filialtillståndet om bankföretaget med avseende på filialen här i landet inte fullgör sina skyldigheter mot garantisystemet. Bestämmelsen är utformad efter modell av 7 kap. 16 § första stycket 7. 22.5 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) 7 kap. 13 § Ändringen är föranledd av behovet av att utsträcka det undantag som gäller för bankkunders fordringar i bevakningssammanhang till att även avse de insättningar på konto som har gjorts av kunder till värdepappersbolag och som omfattas av det svenska garantisystemet. 9 kap. 5 § Jfr kommentaren till 7 kap. 13 § konkurslagen. 22.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank Ändringen är redaktionell. Förtydligandet innebär att samrådsskyldigheten inte generellt avser frågor i samband med insättningsgarantin, utan endast då dessa har anknytning till betalningssystemets stabilitet. 22.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 3 kap. 22 § I paragrafen anges i en ny punkt (7) att skall lämna kont- rolluppgift om inkomstränta och fordran. 3 kap. 25 a § I paragrafen anges i en ny punkt (4) att skall lämna kontrolluppgift om utgiftsränta. 22.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse 1 kap. 6 a § Ändringen är betingad av införandet av lagregler om insättningsgaranti. Utöver uppgift om investerarskydd skall också uppgift, i förekommande fall, lämnas om insättningsgaranti. 3 kap. 4 § Artikel 3.1 första stycket, 4.1 och 6.1. Jfr kommentaren till 1 kap. 4 § bankrörelselagen. Efter påpekande av Lagrådet har bestämmelserna i femte och sjätte styckena utformats efter modell av motsvarande bestämmelser i bankrörelselagen. 6 kap. 8 d § Jfr kommentaren till 7 kap. 18 § bankrörelselagen. Efter påpekande från Lagrådet har bestämmelserna i tredje och fjärde styckena utformats efter modell av motsvarande bestämmelser i bankrörelselagen. 6 kap. 9 § I paragrafens första stycke har värdepappersinstitut ersatts med svenskt värdepappersinstitut eftersom paragrafen endast avser svenska värdepap- persinstitut. Med detta begrepp avses värdepappersbolag, dvs. ett svensk aktiebolag som fått tillstånd att driva värdepappersrörelse, och ett svenskt bankinstitut som fått tillstånd att driva värdepappersrörelse. Bestämmelsen i paragrafens andra stycke har efter påpekande från Lagrådet utformats efter modell av bestämmelsen i 7 kap. 16 § första stycket 7 bankrörelselagen. Efter remiss har yttranden över promemorian Insättningsgaranti (Ds 1995:3) avgetts av riksbank, Hovrätten för Nedre , Kammarrätten i Jön- , , , , , , , , , , , , vid , , , , , , Sparbankernas säkerhetskassa, , , , , , , , , , , Svenska /RTS, , Nordiska Sparlån ek. förening, sparkassa ek. förening, , , , (), i (LO), (), , . 1 Förslag till lag om insättningsgaranti Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om garanti för insättningar hos banker och vissa värdepappersföretag. Frågor om garantin handläggs av . 2 § I denna lag betyder 1. institut: en bank eller ett värdepappersföretag som avses i 3 §, 2. insättare: den som har ett tillgodohavande i ett institut, 3. insättning: nominellt bestämda och likvida tillgodohavanden, 4. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 3 § En insättning omfattas av garantin enligt denna lag om den är gjord här i landet hos en svensk bank eller hos ett svenskt värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto. En insättning omfattas också om den är gjord hos bankens eller värdepappersbolagets filial i ett annat EES-land. Om nämnden efter ansökan beslutar det, omfattar garantin också insättningar som är gjorda hos 1. en filial i ett land utanför EES till en svensk bank eller ett svenskt värdepappersbolag som får ta emot kunders medel på konto, eller 2. en filial här i landet till ett utländskt bankföretag eller ett utländskt värdepappersföretag som får ta emot kunders medel på konto. Beslut enligt andra stycket får innebära att insättningar omfattas av garantin endast till den del de inte omfattas av ett utländskt garantisystem. 4 § En insättare skall få ersättning om 1. ett svenskt institut sätts i konkurs, eller 2. en behörig myndighet i ett utländskt instituts hemland förklarar att in- sättningar hos institutet är indisponibla. En insättare som är en bank eller ett värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot kundens medel på konto, eller motsvarande utländska företag, skall inte få ersättning. 5 § Om en insättning hos ett utländskt institut också omfattas av en garanti i ett annat land, skall det belopp som den garantin svarar för, i förekommande fall före avdrag för motfordringar, räknas av från den ersättning som betalas ut enligt 7 §. 6 § En ersättning som betalas enligt denna lag för insättningar som har gjorts hos ett instituts filial i ett annat EES-land får inte vara högre än den ersättning som skulle ha betalats av ett garantisystem som gäller för den närmast jämförbara institutsgruppen i det landet. Inte heller får ersättningen avse fler slag av insättningar eller betalas till andra insättare än vad som följer av bestämmelserna i det landet. 7 § Nämnden skall betala ut ersättning med högst till en in- sättare, inklusive ränta upplupen till dagen för konkursbeslutet eller för- klaringen enligt 4 §. 8 § Ersättning skall kunna betalas ut möjligt och senast för konkursbeslutet eller förklaringen. 9 § Om det finns synnerliga skäl kan tidsfristen enligt 8 § förlängas högst av allmän förvaltningsdomstol efter ansökan av nämnden. Ytterligare förlängning får beviljas två gånger. 10 § En insättare har inte rätt till ersättning om insättaren gör anspråk på den efter det att han förlorat sin rätt till utdelning i institutets konkurs. 11 § Ett institut skall lämna information både till den som har insättningar hos institutet här i landet och till den som avser att göra insättningar. Detta gäller såväl som institut som hör hemma i ett annat land och tar emot insättningar hos en filial här i landet utan att insättningarna omfattas av garantin. Information skall på lämpligt sätt lämnas om 1. den garanti som gäller för insättningar hos institutet, 2. den ersättningsnivå som gäller för garantin, och 3. formerna för utbetalning av ersättning från garantin. I fråga om underlåtelse att lämna information som anges i första och andra stycket eller som annars är av särskild betydelse från konsument-synpunkt gäller marknadsföringslagen (1995:540). 12 § Varje institut skall betala en årlig avgift till nämnden. Avgifterna skall placeras på ett räntebärande konto i sedan nämndens förvaltningskostnader för garantin har räknats av. De sammanlagda avgifterna för år räknat skall uppgå till ett belopp som mot- svarar av de insättningar som omfattas av garantin. Om nämnden har tagit upp lån enligt 15 §, får nämnden besluta att avgifterna enligt första stycket skall uppgå till ett belopp som motsvarar högst av de insättningar som omfattas av garantin till dess lånen har betalats tillbaka. Om tillgodohavandet på räntekontot är större än ett belopp som motsvarar av de insättningar som omfattas av garantin, skall de sammanlagda avgifterna räknat uppgå till ett belopp som motsvarar av de insättningar som omfattas av garantin. 13 § Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Avgiften enligt första stycket skall utgöra beloppet av institutets garan- terade insättningar multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra, tredje, eller fjärde stycket. Avgiften skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäckningsgrad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Nämnden bestämmer när avgiften skall betalas. 14 § Den årliga avgiften enligt 12 och 13 §§ skall bestämmas med utgångspunkt i förhållandena vid utgången av året innan avgiften skall betalas. 15 § Om medlen på kontot i inte räcker till att betala ut ersättningar får nämnden låna medel. Upplåning skall ske i till de villkor som tillämpar vid utlåning till myndigheter. 16 § Om nämnden lånat medel för betalning av ersättningar, skall inbetalade avgifter användas till att betala tillbaka lånen i stället för att placeras på räntebärande konto i . 17 § Om nämnden får utdelning i en konkurs skall dessa medel föras till kontot i eller, om nämnden lånat medel enligt 15 §, användas för att betala tillbaka lånen. 18 § Ett institut skall lämna de uppgifter till nämnden som den behöver för att fastställa institutets avgift och i övrigt för sin verksamhet enligt denna lag. 19 § En konkursförvaltare skall lämna de uppgifter till nämnden som den behöver för att betala ut ersättning till insättarna. Konkursförvaltaren och institutet i konkurs skall lämna nämnden det biträde som nämnden behöver för utbetalningen av ersättning. Samarbete med utländska myndigheter m.m. 20 § Nämnden skall om det behövs samarbeta med behöriga myndigheter och företrädare för insättningsgarantisystem i ett annat land i frågor som rör insättningsgarantin. 21 § Nämnden får fatta sådana beslut som avses i 3 § andra stycket om den tillförsäkrar sig rätt att få sådana uppgifter om institutet och dess verksamhet vid filialen som den behöver. 22 § Nämnden får besluta att den som tagit emot ersättning och som genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt orsakat att ersättningen betalats utan att rätt till ersättningen funnits, skall betala tillbaka vad som har betalats för mycket tillsammans med ränta beräknad enligt 6 § räntelagen (1975:635). Nämnden får också besluta att ersättning skall betalas tillbaka om någon i annat fall har tagit emot ersättning utan att rätt till ersättning funnits och den som tagit emot betalningen skäligen borde ha insett detta. Ränta skall i sådana fall tas ut beräknad enligt 5 § räntelagen. 23 § Nämnden övertar en insättares krav mot institutet, i samma omfattning som nämnden betalat ersättning till insättaren. 24 § Nämnden skall underrätta , om ett institut inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. Detta gäller och institut från ett land utanför EES om ett sådant institut inte skulle få ta emot insättningar här i landet om det inte omfattas av garantin. Om det även tar emot insättningar som omfattas av garantin enligt 3 § andra stycket 1 får nämnden besluta att insättningarna inte skall om- fattas av garantin, om institutet inte rättat sig från det att det förelagts att vidta rättelse. Institutet skall informera insättare hos filialen om nämndens beslut. Nämnden skall underrätta tillsynsmyndigheten i det land där filialen finns om beslut enligt andra stycket. 25 § Nämnden får besluta att insättningar inte skall omfattas av garantin om det institut som tar emot insättningarna inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, och om a) institutet är ett utländskt institut som hör hemma i ett annat EES-land, eller b) institutet är ett institut som hör hemma i ett land utanför EES och det inte är ett institut som avses i 24 § första stycket. Ett beslut enligt första stycket får bara meddelas om institutet inte rättat sig från det att det förelagts att vidta rättelse och, i fall som avses i a, den behöriga myndigheten i institutets hemland samtyckt till beslut- et, eller, i fall som avses i b, tillsynsmyndigheten i institutets hemland underrättats i förväg om beslutet. Institutet skall informera insättare hos filialen om nämndens beslut. 26 § Insättningar som har gjorts före dagen för ett beslut enligt 24 och 25 §§, 7 kap. 16 § första stycket 7 och 18 § andra och tredje styckena bankrörelselagen (1987:617), 6 kap. 8 d § tredje och fjärde styckena samt 6 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse skall omfattas av rätt till ersättning. 27 § Nämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Vad som sägs i 14 § skall beträffande avgift för gälla vad som skulle ha gällt om lagen hade varit i kraft vid utgången av . 2 Förslag till lag om skatteregler för ersättning från insättningsgaranti Härigenom föreskrivs följande. Ersättning som betalas ut enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti skall vid inkomstbeskattningen behandlas som om ersättningen betalats av det institut hos vilket insättningen gjorts. Utbetalat belopp skall i första hand anses utgöra ersättning för insatt belopp. Vid återbetalning av ersättning enligt 22 § lagen om insättningsgaranti skall den del av ett återbetalat belopp som inte avser ersättning för det insatta beloppet jämställas med ränteutgift. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att det i sekretesslagen (1980:100)3 skall införas en ny paragraf, 9 kap. 24 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. ------------------------------------------------------- 24 § Sekretess gäller i ärenden om ersättning enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti för uppgift om personliga eller ekonomiska för- hållanden för den som enligt 2 § den lagen skall anses som insättare, om det kan antas att denne lider skada eller men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 3Lagen omtryckt 1992:1474. 4 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) Härigenom föreskrivs i fråga om bankrörelselagen (1987:617) att 1 kap. 4 och 7 §§ samt 7 kap. 16 och 18 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 4 §1 Ett utländskt bankföretag får 1. efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, driva bankrörelse från filial eller 2. efter anmälan till driva verksamhet, som huvudsakligen avser representation och förmedling av banktjänster, från kontor eller annat fast driftställe (representationskontor). ------------------------------------------------------- Tillstånd till Tillstånd till filialetablering enligt filialetablering enligt första stycket 1 skall lämnasförsta stycket 1 skall om den planerade rörelsen lämnas om kan antas komma att 1. den planerade rörelsen uppfylla kraven på en sund kan antas komma att bankverksamhet. uppfylla kraven på en sund bankverksamhet, och 2. insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti som - också omfattar insätt- ningar och insättare enligt i 2 § lagen (1995:000) om insättningsgaranti och, - har en ersättningsnivå som inte understiger 20 000 ecu innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en enskild insättares garanterade insättning. Tillstånd till filialetablering får inte lämnas om insättningar hos filialen omfattas av en utländsk garanti med en högsta ersättningsnivå som överstiger den som gäller enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti. Ersättningen får inte heller avse fler slag av insätt- ningar eller betalas till andra insättare än vad som anges i den lagen. Tillstånd får inte vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare bank. 7 §2 Om ett bankaktiebolag får tillstånd enligt 6 § till filialetablering i ett land inom EES, skall underrätta behörig myndighet i det land där filialen skall inrättas. Underrättelsen skall innehålla 1. en plan för den tilltänkta filialverksamheten, med uppgift om filialens organisation, 2. en förklaring att den planerade verksamheten omfattas av bankens oktroj, ------------------------------------------------------- 3. uppgift om 3. uppgift om den inlåningsgaranti som gäller insättningsgaranti som för insättare i banken, gäller för insättare i banken, 4. uppgift om filialens adress och ansvariga ledning, 5. uppgift om bankens kapitalbas och kapitaltäckningsgrad. Om något förhållande som avses i första stycket 1-4 har ändrats efter det att filialen inrättats, skall genast underrätta behörig myndighet i det land där filialen finns. 7 kap. 16 §3 En svensk banks oktroj skall återkallas av om 1. banken inte har anmälts för registrering inom föreskriven tid eller anmälan har avskrivits eller avslagits genom ett beslut som har vunnit lag kraft, 2. banken inte efter registrering har börjat driva bankrörelse, eller banken förklarat sig avstå från oktrojen, 3. banken har överlåtit hela sin rörelse, 4. banken av inte drivit bankrörelse, ------------------------------------------------------- 5. banken genom att 5. banken genom att överträda en bestämmelse som överträda en bestämmelse som avses i 15 § eller på annat avses i 15 § eller på annat sätt visat sig olämplig att sätt visat sig olämplig att utöva sådan verksamhet som utöva sådan verksamhet som oktrojen avser, eller oktrojen avser, ------------------------------------------------------- 6. bankens kapitalbas 6. bankens kapitalbas understiger det minsta understiger det minsta belopp som krävs enligt 2 belopp som krävs enligt 2 kap. 9 § andra stycket och kap. 9 § andra stycket och bristen inte har täckts inom bristen inte har täckts från det att den från det blev känd för banken. att den blev känd för bank- en, eller 7. banken inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1995:000) om insättningsgaranti och inte rättat sig från det att ------------------------------------------------------- inspektionen förklarat att bankens oktroj kan komma att återkallas. Om det är tillräckligt får inspektionen i de fall som anges i första stycket 4 och 5 i stället för att återkalla oktrojen meddela varning. I fall som avses i första stycket 6 får inspektionen medge förlängd tid för täckande av bristen, om det finns särskilda skäl. Om oktrojen återkallas får inspektionen besluta hur avvecklingen av rörelsen skall ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksamheten.