prop · GJ03222 · 1996-01-01 00:00:00 — Finansiering sker i huvudsak inom arbetsmarknadsområdet och genom höjning av energiskatterna. Därutöver sker finansiering genom att utbildningssatsningen får effekt på den öppna arbetslösheten och att belastningen på arbetslöshetsförsäkringen därmed minskar. Inom det arbetsmarknadspolitiska området föreslås en ny inriktning av arbetsmarknadspolitiken. Arbetsförmedlingarna stärks som de centrala resurserna reduceras. Kommunerna får en starkare roll. Användningen av de arbetsmarknadspolitiska medlen blir mer flexibel. För att öka kvaliteten i den offentliga servicen kommer tillfälligt offentligt arbete erbjudas de som är eller äldre och som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen . Arbetslösa ges möjlighet att studera på grund- och gymnasieskolenivå med utbildningsbidrag motsvarande a-kassa. Även anställda kan få del av utbildningsbidraget under förutsättning att de ersätts med en långtidsarbetslös registrerad vid arbetsförmedling. Arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring förstärks. En bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen införs för att förstärka arbetslinjen. Regeringen anser att ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen bör höjas till fr.o.m. . Höjningen kostar och skall finansieras fullt ut genom regelförändringar inom arbetslöshetsförsäkringen. I samband med denna proposition föreslås förändringar i arbetsvillkor och förvärvsbegrepp som reducerar utgifterna med . Återstående besparingar på skall genomföras och kommer att avse förändringar inom arbetslöshetsförsäkringen. 4 En skattepolitik för arbete Genom skattereform skapades ett skattesystem som skulle ge goda villkor för tillväxt, sysselsättning och välfärd. Inte minst handlade det om att etablera ett stabilt regelverk som skulle ge förutsägbara förutsättningar för företagandet. Genom sänkta skattesatser och breddade skattebaser skapades mer likvärdiga villkor för olika slag av företag, investeringar och finansieringsformer. Det gamla skattesystemet med dess höga formella skattesatser och omfattande reserveringsmöjligheter bidrog till att konservera företagsstrukturen. Detta innebar risker för felanvändning av våra gemensamma produktionsresurser. företagsskattesystem bidrar till större flexibilitet och högre anpassningsförmåga vid förändringar i marknadsförutsättningarna. Den fortgående internationaliseringen av den svenska ekonomin ställer särskilda krav på flexibilitet. Förhoppningarna om stabila förutsättningar för företagande och ekonomisk verksamhet i stort har inte infriats. Särskilt vad gäller företags- och kapitalbeskattningen har utvecklingen varit turbulent. Vid sidan av den kritik som kan riktas mot förändringarnas innehåll har förändringarna i sig bidragit till ökad osäkerhet. Denna osäkerhet har i sin tur hämmat investeringarna. Det finns alltså stor anledning att söka återupprätta stabiliteten i skattesystemet efter de senaste årens turbulens. Inom ramen för en grundläggande stabilitet är det också angeläget att på olika vägar främja den inhemska ekonomin. har den inhemska efterfrågan utvecklats långsamt som den konkurrensutsatta sektorn vuxit snabbt. Ur sysselsättningssynpunkt är det angeläget att tillväxten i den konkurrensutsatta sektorn kombineras med en god utveckling av de mer sysselsättningsintensiva, inhemska sektorerna av den svenska ekonomin. Skattepolitiken kan här ge ett bidrag. De skatteförslag som vi presenterar och aviserar i denna proposition bidrar till att skapa den önskvärda stabiliteten som den inhemska ekonomin främjas. Vad gäller stabiliteten handlar det i första hand om de skattemässiga villkoren för små och medelstora företag. Dessa företag arbetar under andra villkor än stora, väletablerade företag. För sin kapitalförsörjning är de i stor utsträckning hänvisade till sparande i företaget och tillskott från en liten ägargrupp. De saknar de stora företagens möjligheter till finansiering av sina investeringar på den organiserade kapitalmarknaden. Frågan om den ekonomiska dubbelbeskattningen av aktiebolagsinkomster har diskuterats intensivt och förändringarna på området har varit stora. Medan effekterna av dubbelbeskattningen på kapitalförsörjning och investeringar är mycket begränsade för de stora företagen är de större och utvecklingshämmande för de små och medelstora företagen. Regeringen kommer att lämna förslag till om lättnader i dubbelbeskattningen som riktas mot små och medelstora företag, lättnader som skall gälla fr.o.m. . För de mindre företagen är också förmögenhetsbeskattningens utformning betydelsefull för deras investeringar och expansion. I den översyn av förmögenhetsskatten som kommer att presenteras kommer därför skattefriheten för arbetande kapital att ligga fast. Detta gäller även aktier i bolag som är noterade på O- och OTC-listorna. För de mindre företag som bedrivs som enskild näringsverksamhet finns anledning att pröva olika möjligheter till förenklingar i skattelagstiftningen. Särskilt för små och medelstora företag kan de indirekta arbetskraftskostnaderna i form av socialavgifter verka hämmande på nyanställningar och expansion. Vi föreslår därför en reduktion av avgiftsuttaget . Reduktionen ges en sådan utformning att den blir av särskild betydelse för de mindre företagen och baseras på en lönesumma av högst . I denna proposition föreslår vi två åtgärder som bidrar till att öka aktiviteten på två betydelsefulla marknader, fastighetsmarknaden och bilmark- naden. Kostnaden för köp av fastigheter begränsas genom en tillfällig nedsättning av stämpelskatten på fastigheter och bilförsäljningen stimuleras genom ett skifte av skatteuttaget från försäljningsskatt till fordonsskatt. Vi aviserar också förslag till ny bilförmånsbeskattning som förutom att stimulera den inhemska aktiviteten också kommer att bidra till en förbättrad miljö och ökad trafiksäkerhet. Som en allmän finansiering av de olika åtgärderna i denna proposition föreslås en höjning av tobaksskatten . Vidare begränsas uppräkningen av skiktgränsen i inkomstskatteskalan . Skatten på utdelningar och reavinster på andelar i allemansfond höjs från . Företagens möjligheter att avsätta till periodiseringsfonder begränsas. De olika skatteförslagen i denna proposition finansieras fullt ut. Därigenom förenas kraven på ökad stabilitet i skattesystemet, önskemålen att främja inhemsk aktivitet och behovet att även fortsättningsvis försvara den fortgående budgetsaneringen. 4.2 Tidsbegränsad nedsättning av stämpelskatten på fastigheter m.m. Enligt 1 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, stämpelskattelagen, utgår stämpelskatt vid förvärv av fast egendom och tomträtter och vid beviljande av inteckningar. Staten är enligt 2 § stämpelskattelagen inte skattskyldig. De skattepliktiga förvärven av fast egendom och tomträtter anges i 4 och 5 §§ stämpelskattelagen. Förvärv är skattepliktigt om det sker genom köp eller byte. Vidare föreligger skatteplikt vid tillskott till bolag eller förening, utdelning eller skifte från bolag, vid vissa fall av fusion eller expropriation samt vid vissa andra fall av inlösen. Skatteplikt föreligger också i vissa särskilda fall när en överlåtelse betecknats som gåva. Enligt 8 § stämpelskattelagen är skattesatsen vid förvärv 1,5 eller . Den lägre skattesatsen gäller om förvärvaren är fysisk person, den högre om förvärvaren är ett aktiebolag eller någon annan juridisk person. Om förvärvaren är ett dödsbo eller en bostadsrättsförening och även i vissa andra fall gäller dock den lägre skattesatsen. Underlaget för skatten är enligt 9 § stämpelskattelagen normalt köpeskillingen. I vissa särskilda fall kan dock egendomens taxeringsvärde året före överlåtelsen utgöra underlag för skatten. Vid förvärv av fast egendom eller tomträtter inträder skattskyldighet enligt 25 § stämpelskattelagen när ansökan om inskrivning beviljas. Enligt 27 § stämpelskattelagen är både köpare och säljare skattskyldiga och de är solidariskt ansvariga gentemot staten. Enligt 4 kap. 10 § tredje stycket jordabalken gäller att köparen svarar för skatten i förhållande till säljaren. Enligt 20 kap. 2 § jordabalken skall vid förvärv av fast egendom lagfart sökas från förvärvet. Samma tidsgräns gäller enligt 21 kap. 1 § jordabalken vid förvärv av tomträtter. Enligt 24 § stämpelskattelagen gäller att skatten vid inteckning av fast egendom eller tomträtt uppgår till av det belopp som intecknas. är uppbördsmyndighet i fråga om stämpelskatt. 4.2.2 Tidsbegränsad nedsättning av stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtter Regeringens förslag: Stämpelskatten sätts tillfälligt ned till en tredjedel vid förvärv av fast egendom och tomträtter som sker - under förutsättning att inskrivning beviljas före utgången av . I stället för skattesatserna respektive skall de nya skattesatserna vara 0,5 respektive . Skälen för regeringens förslag: Omsättningen på den svenska fastighetsmarknaden har sjunkit avsevärt sedan fastighetskrisen . Visserligen har omsättningen börjat stiga igen men den ligger fortfarande på en låg nivå. Det senaste årets kraftiga räntefall har ännu inte fått effekt på priserna. En orsak till att priserna ännu inte börjat stiga kan vara den låga omsättningen på andrahandsmarknaden. Nuvarande stämpelskatt höjer transaktionskostnaderna på denna marknad och bidrar därför till att dämpa omsättningen. En nedsättning av stämpelskatten skulle öka omsättningshastigheten på andrahandsmarknaden och bidra till att kostnadssänkningarna genom räntefallet snabbare slår igenom på priserna. En tidsbegränsning av åtgärden skulle förstärka denna effekt. Regeringen förutsätter att det utrymme som skapas genom sänkningen av stämpelskatten inte tas i anspråk för att höja andra transaktionskostnader, t.ex. mäk-lararvodena. Skattesänkningen skulle i så fall inte få avsedd effekt. Regeringen avser att följa upp utvecklingen i detta hänseende. En ökad omsättning på andrahandsmarknaden med en följande prisuppgång bidrar till att minska prisskillnaden mellan det befintliga beståndet och nyproduktionen. En reducerad stämpelskatt kan därför få positiva effekter på nyproduktionen och därmed på sysselsättning och offentliga finanser. Regeringen föreslår därför att stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtter sätts ned till en tredjedel . Enligt gällande rätt uppgår stämpelskattesatsen till om förvärvaren är en fysisk person och till om förvärvaren är en juridisk person. Förslaget innebär således att de nya skattesatserna skall uppgå till 0,5 resp. . Nedsättningen knyter an till två omständigheter, nämligen dels tidpunkten för förvärvet, dels tidpunkten för att inskrivning beviljas. Propositionen överlämnas till . Nedsättningen föreslås därför gälla förvärv som sker - under förutsättning att inskrivning beviljas . Med hänsyn till att reglerna om nedsättning föreslås vara tidsbegränsade bör dessa intas i en särskild lag. De nu föreslagna bestämmelserna om nedsättning av stämpelskatten kan inte tillämpas av inskrivningsmyndigheterna förrän lagen trätt i kraft . Regeln om nedsättning av stämpelskatten föreslås omfatta förvärv . Vid förvärv som sker från och med denna dag och fram till och med och där inskrivning beviljats senast sistnämnda dag kommer stämpelskatten att fastställas enligt nu gällande regler. Vid ikraftträdandet får de lägre skattesatserna retroaktiv verkan och överskjutande skatt och, i förekommande fall, dröjsmålsavgift, skall återbetalas. Som exempel kan nämnas att om inbetald stämpelskatt uppgår till skall den nya skatten sättas ned till och återbetalas. Reglerna om hur myndigheterna skall hantera den situationen att skatt skall sättas ned med stöd av den nya lagstiftningen bör knyta an till vad som annars gäller om återbetalning av skatt och dröjsmålsavgift enligt 40 § stäm- pelskattelagen. Ränta bör utgå på medel som återbetalas. 4.2.3 Skattskyldighet för Allmänna pensionsfonden Regeringens förslag: Allmänna pensionsfonden skall vara skattskyldig enligt stämpelskattelagen. Skälen för regeringens förslag: Allmänna pensionsfonden, som är en del av staten, förvaltar de allmänna pensionsmedlen. Detta sker bl.a. genom placeringar i fastigheter. I detta hänseende konkurrerar fonden med andra placerare på fastighetsmarknaden. Eftersom fonden är en del av staten (jfr NJA 1992 s. 581) behöver den, till skillnad mot andra placerare, inte betala stämpelskatt. Detta innebär en snedvridning av konkurrensen. Villkoren för olika aktörer på fastighetsmarknaden bör rimligen vara så lika som möjligt. Förslaget innebär därför att Allmänna pensionsfonden skall betala stämpelskatt enligt de regler som gäller för juridiska personer. Det finns enligt regeringens mening ingen anledning att begränsa denna utökade skattskyldighet till enbart förvärvsfallen. Förslaget innebär därför att stämpelskatt också skall betalas om fonden beviljas inteckningar i fast egendom eller i tomträtter. Den föreslagna regeln om Allmänna pensionsfondens skattskyldighet bör träda i kraft . Den nya regeln om fondens skattskyldighet bör gälla förvärv efter ikraftträdandet och inteckningar som beviljas efter samma tidpunkt. I föregående avsnitt har föreslagits att stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtter tillfälligt skall sättas ned för förvärv som sker - under förutsättning att inskrivning medges . Detta förslag får till följd att när reglerna om fondens skattskyldighet träder i kraft kommer fonden - på samma sätt som andra skattskyldiga - att betala den nedsatta skatten vid fastighets- och tomträttsförvärv. 4.3 Slopad försäljningsskatt och höjd fordonsskatt för personbilar Regeringens förslag: Försäljningsskatten på personbilar i miljöklass 1 och 2 slopas och sänks till i miljöklass 3 fr.o.m. . Fordonsskattelagen ändras så att fordonsskatten höjs för personbilar och för dieselbilar av årsmodell eller senare fr.o.m. . Skälen för regeringens förslag: har försäljningen av personbilar i minskat kraftigt. En uppgång har visserligen kunnat konstateras men trots detta får man gå tillbaka till för att finna en lika låg försäljning i absoluta tal. Enligt tidigare mönster, där bilförsäljningen utvecklas i cykler om , borde visserligen en ytterligare uppgång kunna ske. Det råder dock stor osäkerhet om så kommer att bli fallet. Den låga nivån på personbilsförsäljningen under en följd av år har medfört att den svenska bilparken blivit allt äldre. Detta är negativt ur miljösynpunkt, då äldre bilar släpper ut mer föroreningar än nyare bilar. Av trafiksäkerhets- och miljöskäl och för att höja aktiviteten i den svenska ekonomin finns anledning att stimulera en förnyelse av bilparken. I denna proposition aviseras vissa förändringar i beskattningen av bilförmån som kan bidra till förbättrad miljö och trafiksäkerhet. Ytterligare åtgärder är emellertid motiverade. Vid försäljningen av nya bilar tas ut en särskild försäljningsskatt. Vidare tas en bilskrotningsavgift ut. beskattas innehavet av bil genom fordonsskatten och vidare påverkas driftskostnaderna av drivmedelsskatten. För personbilar tas försäljningsskatt ut med per kilogram tjänstevikt. För personbilar i miljöklass 3 ökas skatten med . Den parlamentariska kommitté som regeringen har tillkallat för att utarbeta en nationell plan för kommunikationerna - Kommunikationskomittén (K 1995:01) - har i tilläggsdirektiv (dir. 1996:35) fått i uppdrag att göra principiella överväganden rörande hur ekonomiska förutsättningar inom kommunikationssektorn kan användas som styrmedel för trafikpolitiska mål. Regeringen har vidare tillkallat en särskild utredare som har fått i uppdrag att undersöka vilken avvägning mellan de olika slagen av skatter som kan vara lämplig, bl.a. från miljösynpunkt. Detta innebär bl.a. att beskattningen av vägtrafiken kommer att ses över. Redan nu finns emellertid anledning företa vissa förändringar. Försäljningsskatten bidrar i egenskap av transaktionsskatt till att dämpa omsättningen av bilparken. En förskjutning av skatteuttaget på bilar från försäljningsskatt till fordonsskatt, skatten på det löpande innehavet, skulle bidra till att öka omsättningen med de positiva effekter detta skulle få på miljön, trafiksäkerheten och aktiviteten i bilindustrin. Vårt förslag innebär därför att försäljningsskatten slopas för fordon i miljöklass 1 och 2 och att försäljningsskatten för personbilar i miljöklass 3 sänks till . Den högre försäljningsskatten på personbilar i miljöklass 3 bidrar till att introducera ur miljösynvinkel renare bilar. Effekten av den föreslagna växlingen innebär att utrymme uppkommer för en prissänkning på som fordonsskatten höjs för personbilar. Med hänsyn till att fordonsskatten för dieselbilar av årsmodell och senare är avsevärt högre än för övriga dieseldrivna personbilar bör skattehöjningen för denna kategori begränsas till . För att inte motverka sitt syfte, att stimulera nybilsförsäljningen, måste slopandet av försäljningsskatt ske från den dag förslagen offentliggörs. Lagändringarna måste således i denna del gälla retroaktivt från den dag propositionen överlämnas till . Det formella ikraftträdandet kan inte ske förrän beslutat om de föreslagna lagändringarna. fram till dess måste beskattningsmyndigheten debitera och kräva in försäljningsskatten. I dessa fall får sedan återbetalning ske till den skattskyldige. Av administrativa skäl kan höjningen av fordonsskatten träda i kraft först fr.o.m. . Regeringens förslag: Skatten på tobaksvaror höjs fr.o.m. . Skälen för regeringens förslag: Som ett led i finansieringen av förslagen att stimulera den inhemska ekonomin bör enligt regeringens mening skatten på tobaksvaror höjas . Ändringen bör träda i kraft . För en sådan höjning talar även folkhälsoskäl samt att f.n. ligger under de miniminivåer på tobaksskatt som gäller inom EU. måste senast vid utgången av ha anpassat sig till dessa miniminivåer. Enligt 42 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt skall en årlig indexuppräkning ske av tobaksskatten. De skattebelopp som gäller för framgår av förordningen (1995:1150) om fastställande av omräknade belopp för tobaksskatt för . Av förenklingsskäl bör, med hänsyn till den nu föreslagna skattehöjningen, någon indexering inte ske för . 4.5 Slopad förmånsbehandling av allemansfonder Regeringens förslag: De särskilda skattelättnaderna för sparande i allemansfond slopas . Skälen för regeringens förslag: Allemansfonderna infördes och fick i skattereformen 1991 behålla en gynnad ställning genom att endast två tredjedelar av avkastningen beskattades. Skattelättnaderna för inlåning på allemanssparkonto och i ungdomsbosparandet slopades med verkan (prop. 1992/93:50, bet. 1992/93:FiU1 och 1992/93:SkU18, SFS 1992:1488). Dessa sparformer beskattas således numera med den allmänna skattesatsen för kapitalinkomster. Beskattningen av försäljningsvinster och utdelning på andelar i allemansfonder ändrades dock inte och denna avkastning beskattades alltjämt med ett skatteuttag på . I samband med en allmän omläggning av beskattningen av ägarkapital i företag avskaffades skattefördelen för allemansfond (prop. 1993/94:50). Dessa regler gällde . Det påtagligt höga allmänna ränteläget och den halverade aktievinstbeskattningen under detta år ledde till relativt stora nettouttag från fonderna. De uttagna sparmedlen utnyttjades ofta till förvärv av räntebärande värdepapper. I syfte bl.a. att hämma utflödet från fonderna återinfördes med verkan den tidigare skattelättnaden (prop. 1994/95:25). Regeringen kan konstatera att allemansfonderna i inte obetydlig mån bidragit till dagens breda aktieägande. Denna fördel har tidigare uppvägt det från principiella grunder negativa med en selektiv sparstimulans. Det finns i nuvarande ekonomiska läge emellertid inte tillräckliga skäl att bibehålla en sådan skattestimulans för ökat hushållssparande. De speciella förhållandena på obligations- och aktiemarknaderna som rådde är nu borta. Förutsättningarna för en avveckling av skattelättnaden är därför gynnsam- ma. Lagen (1994:1851) om skattelättnader för sparande i allemansfond bör därför upphävas med verkan fr.o.m. kommande årsskifte. När särreglerna på skatteområdet upphör faller det egentliga skälet för de särskilda spar- och placeringsregler som finns i lagen (1983:890) om allemanssparande. Effekten av en slopad skattelättnad för dessa regler, bl.a. utifrån placeringsreglernas inverkan på värdepappersmarknaden, har utretts och redovisats i betänkandet Allemanssparandet - en översyn (SOU 1994:50). Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen kommer senare att återkomma till i frågan om spar- och placeringsreglerna. 4.6.1 Lättnader i dubbelbeskattningen av aktier i onoterade aktiebolag m.m. Regeringens bedömning: En lättnad i den ekonomiska dubbelbe-skattningen bör införas för aktier i onoterade bolag fr.o.m. . Den närmare utformningen av denna lättnad bestäms sedan har lämnat sitt förslag . Ett utrymme på skall avsättas för denna lättnad. Skattereduktionen för riskkapitalavdrag slopas fr.o.m. samma datum. Den nuvarande avdragsramen på kommer dock att vara oförändrad vid taxering. Avdragsrätten för avsättning till periodiseringsfond minskas till års taxering. Skälen för regeringens bedömning: I anslutning till propositionen En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop. 1995/96:25) lämnade regeringen tilläggsdirektiv till företagsskatteutredning (Fi 1992:11, dir. 1995:130), särskild utredningsman . Det nya uppdraget innebar att utredningen skall utreda en lättnad i den ekonomiska dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster. Enligt uppdraget skall arbetet i första hand inriktas mot en generell lättnad på företagsnivå. Om utredningen skulle finna att ett sådant system inte bör införas skall utredningen i stället lämna förslag till en selektiv lättnad för mindre företag. Dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster har varit föremål för en intensiv diskussion. Med ekonomisk dubbelbeskattning avses att avkastningen på det egna kapitalet i bolaget beskattas såväl i bolaget (bolagsnivå) som hos ägarna (ägarnivå). Det förekommer att man i debatten jämför beskattningen av avkastning på eget resp. inlånat kapital genom en enkel uppräkning av i hur många led dessa olika inkomster beskattas och av det drar den slutsatsen att dubbelbeskattningen utgör ett ekonomiskt problem. Frågan kan emellertid inte avgöras på detta sätt. Det fordras en analys av de ekonomiska verkningarna av bolagsskatten och skatten på utdelning, reavinst resp. ränta. En faktor som är av stor betydelse för bedömningen av den ekonomiska effekten av dubbelbeskattningen är det grundläggande förhållandet att den svenska kapitalmarknaden är starkt integrerad med de internationella kapitalmarknaderna. Rent allmänt innebär detta att det avkastningskrav som ställs på investeringar i i hög grad är internationellt bestämt. Detta gäller i första hand för investeringar i de större företagen, vars aktier i växande omfattning är föremål för internationell handel. Med den utgångspunkten att avkastningskravet på investeringar är internationellt bestämt kommer det ekonomiska resultatet av en lättnad i dubbelbeskattningen att bero på hur en sådan lättnad utformas. En generell lättnad på ägarnivå har i första hand effekter på det svenska hushållssparandets sammansättning och får därmed också konsekvenser för hur svenska företag kommer att ägas. Däremot har en sådan lättnad begränsad effekt på investeringarna. Detta gäller för stora företag men även för mindre företag utan tillgång till den organiserade kapitalmarknaden. För den som överväger att spara i dessa företag har avkastningen efter skatt på en alternativ placering i börsaktier ökat som ett resultat av den generella lättnaden. Detta förhållande motverkar effekten av skattelättnaden för utdelningar och reavinster från de mindre företagen. Därmed blir effekterna på investeringarna små även för dessa företag. En lättnad på företagsnivå kommer i första hand att påverka investeringarna i de berörda företagen. I ett tillväxtperspektiv finns det alltså skäl att föredra en lättnad på företagsnivå framför en lättnad i ägarbeskattningen.