prop · GJ03192 · 1996-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: I artikel 11.7 i direktiv /18/EG föreskrivs att en tillståndshavare inte skall få behålla sitt tillstånd om ett konkursförfarande eller liknande har inletts och om tillståndsmyndigheten är övertygad om att det inte föreligger realistiska möjligheter att åstadkomma en tillfredsställande finansiell omstrukturering inom rimlig tid. Detta bör på ett tydligt sätt framgå av texten. Regeringen godtar Lagrådets förslag till justering av texten. 19 a § Internationella sammanslutningar av järnvägsföretag inom EES som vill utföra transittrafik i eller mellan de EES-länder där järnvägsföretagen har sitt säte och järnvägsföretag i EES-land som vill utföra internationella kombinerade godstransporter skall ha särskilt tillstånd (licens) som utfärdas av behörigt organ i det land där sammanslutningen eller företaget har sitt säte. För sammanslutningar och företag med säte i som uppfyller villkoren för tillstånd till spårtrafik enligt denna lag utfärdar sådan licens. För sammanslutningar och företag med licens utfärdad i annat EES-land krävs för att få driva järnvägstrafik i därutöver ett säkerhetsintyg som utfärdas av efter kontroll av att kraven i 10-14, 16 och 18 §§ är uppfyllda. Utredningen har i sitt förslag direkta hänvisningar till de två järnvägsdirektiven. Regeringens förslag: Regeringens förslag följer i stort utredningens förslag, med undantag för att de direkta hänvisningarna till de två direktiven skrivits om. Regeringen har även gjort vissa redaktionella ändringar i texten till följd av påpekanden under föredragningen i Lagrådet. Remissinstanserna har inte särskilt kommenterat denna del. Skälen för regeringens förslag: Första stycket av den föreslagna paragrafen lagreglerar det krav på tillstånd, licens, som föreskrivs i direktiv /18/EG. Andra stycket reglerar de säkerhetsintyg som skall utfärda för järnvägsföretag som utför internationell trafik för den del av transporten som utförs i . Kravet på säkerhetsintyg återfinns i artikel 11 i direktiv /19/EG. Utredningen har konstaterat att dessa intyg utgör en form av tillståndsprövning, som bör kunna överklagas, liksom alla andra beslut som meddelar med stöd av järnvägssäkerhetslagen. 21 § Den som driver eller avser att driva verksamhet enligt denna lag skall på begäran av . 1. lämna inspektionen de upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsynen, 2. ge inspektionen tillträde till anläggningar, fordon och annan materiel, lokaler och områden som berörs av verksamheten för de undersökningar som behövs för tillsynen, 3. vid provkörningar och andra materielprov utan kostnad tillhandahålla erforderlig personal, materiel och liknande. Polis- och tullmyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för tillsynen. Utredningen har inte behandlat lagrummet. Regeringens förslag innebär endast en språklig anpassning med anledning av att "" ersatts med "". 29 § Till böter eller fängelse i högst skall den dömas som 1. utan tillstånd driver tillståndspliktig verksamhet enligt denna lag eller driver verksamhet i strid med 19 a §, 2. av uppsåt eller grov oaktsamhet i sin verksamhet anlitar någon att utföra arbetsuppgifter av betydelse för säkerheten eller använder materiel som inte uppfyller säkerhetskraven enligt 12 eller 13 § eller inte uppfyller kravet enligt 14 § på säkerhetsordning, 3. av uppsåt eller oaktsamhet bryter mot villkor som meddelats med stöd av 7 §, 4. av uppsåt eller oaktsamhet i verksamheten använder materiel som inte har godkänts enligt 17 eller 18 §. Den som har underlåtit att följa ett föreläggande vid vite eller som överträtt ett vitesförbud skall inte dömas till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Utredningen har inte behandlat lagrummet. Skälen för regeringens förslag: Under föredragningen för Lagrådet har påtalats att straffbestämmelserna även bör gälla för den som driver internationell trafik i strid med bestämmelserna i 19 a §. **FOOTNOTES** 3 EGT nr C 321, 1.12.1995, s. 10. Betänkandets lagförslag i den del som behandlas i denna proposition Förslag till Lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen Härigenom föreskrivs i fråga om järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) dels att 4 och 8 §§ skall ha följande lydelse, dels att 6 § skall upphöra att gälla. dels ock att i lagen skall införas en ny paragraf, 19 a §, och före paragrafen en rubrik av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse -------------------------------------------------------------------- Spåranläggningar eller spårtrafikSpåranläggningar eller spårtrafik eller särskild eller särskild trafikledningsverksamhet får trafikledningsverksamhet får drivas endast av den som har drivas endast av den som har tillstånd till verksamheten. För tillstånd till verksamheten. För verksamhet som drivs av statens verksamhet som drivs av och behövs intejärnvägar och behövs inte något tillstånd. För behövs dock tillstånd för att utom utföra sådana internationella transporter som avses i rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag. Tillstånd får beviljas den som med hänsyn till yrkeskunnande, laglydnad samt ekonomiska och andra förhållanden av betydelse kan anses uppfylla kraven i denna lag och i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. -------------------------------------------------------------------- får anpassa kraven med hänsyn till verksamhetens art och omfattning. I fråga om drift utom landet av internationell järnvägstrafik som avses i rådets direktiv /18/EG skall de krav som uppställs i artiklarna 6--9 i direktivet vara uppfyllda. Ett tillstånd kan meddelas eller tills vidare. Ett tillstånd att driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet får återkallas, om förutsättningarna för tillstånd enligt 4 § inte längre uppfylls eller om tillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 §. -------------------------------------------------------------------- Om konkursförfarande eller ackordsförfarande har inletts mot en tillståndshavare, skall tillståndet återkallas om det kan hållas för visst att företagets ekonomiska svårigheter kommer att bli bestående. Internationella sammanslutningar av järnvägsföretag och järnvägsföretag med säte i annan EES-stat som ämnar utföra sådana internationella transporter som avses i rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag skall ha tillstånd som anges i direktivet. Vidare skall företagen uppfylla de krav som uppställs i 10--13 §§ och i 18 § denna lag. För järnvägsföretag som uppfyller de krav som avses i första stycket andra meningen, skall utfärda säkerhetsintyg som avses i artikel 11 i rådets direktiv /19/EG om tilldelning av järnvägsinfrastrukturkapacitet och uttag av infrastrukturavgifter. Denna lag träder i kraft . Deltagare vid hearing m.m. Förteckning över de myndigheter, företag och sammanslutningar som inbjudits till hearingen och lämnats tillfälle att lämna skriftliga synpunkter på delbetänkandet (SOU 1996:9). , , , , , , , , , , , , (), Akademikers (), , , , , Föreningen , , , (), , Facket för Service och Kommunikation (), Shortline Väst i , , (), Länstrafiken i , , , Tågåkeriet i , Vid hearingen medverkade företrädare för: , , , , , , , , (), Akademikers (), , , , , Föreningen , , , Facket för Service och Kommunikation (), (), Länstrafiken i , , Tågåkeriet i , och (K 1995:03) De till Lagrådet remitterade lagförslagen Regeringen har följande förslag till lagtext. Lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) Härigenom föreskrivs i fråga om järnvägssäkerhetslagen (1990:1157)4 dels att 6 § skall upphöra att gälla, dels att i 1, 5, 7, 9, 17-22, 34 och 35 §§5 ordet "" skall bytas ut mot "vid ", dels att 4 och 8 §§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 19 a §, och närmast före paragrafen en ny rubrik av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § -------------------------------------------------------------------- Spåranläggningar eller spårtrafik Spåranläggningar eller spårtrafik eller särskild eller särskild trafikledningsverksamhet får trafikledningsverksamhet får drivas endast av den som har drivas endast av den som har tillstånd till verksamheten. För tillstånd till verksamheten. För verksamhet som drivs av statens verksamhet som drivs av och behövs intejärnvägar och behövs inte något tillstånd. För behövs dock tillstånd för sådan trafik som avses i 19 a §. Tillstånd får beviljas den som med hänsyn till yrkeskunnande, laglydnad samt ekonomiska och andra förhållanden av betydelse kan anses uppfylla kraven i denna lag och i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. -------------------------------------------------------------------- får anpassa kraven med hänsyn till verksamhetens art och omfattning. I fråga om drift utom landet av internationell järnvägstrafik skall dock alltid kraven i 4 § andra stycket och 10-15 §§ gälla. Järnvägsföretag som meddelas tillstånd enligt 4 § eller särskilt tillstånd enligt 19 a § skall genom försäkring eller på annat likvärdigt sätt ha täckt sin ansvarighet för eventuella skadeståndskrav till följd av järnvägstrafiken. Ett tillstånd kan meddelas eller tills vidare. Ett tillstånd att driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet får återkallas, om förutsättningarna för tillstånd enligt 4 § inte längre uppfylls eller om tillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 §. Om konkursförfarande eller ackordsförfarande har inletts mot en tillståndshavare, skall tillståndet återkallas om det är uppenbart att företagets ekonomiska svårigheter kommer att bli bestående. -------------------------------------------------------------------- Vissa internationella transporter Internationella sammanslutningar av järnvägsföretag inom EES som vill utföra transittrafik i eller mellan de EES-länder där järnvägsföretagen har sitt säte och järnvägsföretag i EES-land som vill utföra internationella kombinerade godstransporter skall ha särskilt tillstånd, licens, som utfärdas av behörigt organ i det land där företaget har sitt säte. För företag med säte i som uppfyller villkoren för tillstånd till spårtrafik enligt denna lag utfärdar vid sådan licens. För järnvägsföretag med licens utfärdad i annat EES-land krävs för att få driva järnvägstrafik i därutöver ett säkerhetsintyg som utfärdas av vid efter kontroll att företaget uppfyller kraven i 10-14, 16 och 18 §§ i denna lag. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 4 Jfr rådets direktiv /18/EG av om tillstånd för järnvägsföretag, EGT L143, , s. 70 (Celex 395L0018) och rådets direktiv /19/EG av om tilldelning av järnvägsinfrastrukturkapacitet och uttag av infrastrukturavgifter, EGT L143, , s. 75 (Celex 395L0019). 5 Senaste lydelse av 35 § 1195:79. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Beslut som meddelats av Trafikledningen vid i fråga om tilldelning av tåglägen, banfördelning och trafikledningsbeslut av principiell betydelse överklagas till . Med tågläge avses ett tågs planerade läge i tidtabellen. Med banfördelning avses fördelning av tåglägen. 2 § består av fem ledamöter, varav en är ordförande och en vice ordförande. Ordföranden och vice ordföranden skall vara eller ha varit ordinarie domare. Övriga ledamöter skall ha erfarenhet av järnvägsverksamhet. Ledamöterna utses av regeringen . Regeringen får utse ersättare för ledamöterna i den omfattning som behövs. 3 § är beslutsför med ordföranden eller vice ordföranden jämte två ledamöter. Ordföranden får ensam fatta beslut som inte innefattar slutligt avgörande samt beslut om avskrivning av ärenden. 4 § I fråga om förfarandet hos tillämpas förvaltningsprocesslagen (1971:291) utom 15, 26 och 33 §§. Det som sägs om länsrätt skall därvid gälla . 5 § skall avgöra ärendet efter det att beredningen av ärendet har avslutats. Om saken brådskar får fatta ett interimistiskt beslut. 6 § Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning, tillämpas 16 kap. . 7 § beslut gäller om inte annat beslutas. 8 § beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet , f.d. presidenten i , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen (1990:1157), 2. lag om . Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättschefen . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i järnvägssäkerhetslagen Enligt lagen i dess nuvarande lydelse har en rad uppgifter på järnvägssäkerhetsområdet. Det ankommer sålunda på att bl.a. pröva frågor om tillstånd att driva spåranläggningar eller spårtrafik. I praktiken är det en särskild enhet inom , , som självständigt fattar beslut enligt lagen (jfr. 5 och 12 §§ förordningen, 1988:707, med instruktion för ). I lagrådsremissen föreslås att det skall anges direkt i lagen att de beslut som det är fråga om fattas av . Ordet "" ersätts sålunda av "vid " i en rad paragrafer. Att på det angivna sättet i lag peka ut en viss del av en myndighet som beslutsfattare torde vara mindre vanligt. Mot en sådan ordning kan bl.a. invändas att den försvårar framtida ändringar av myndighetens organisation. Lagrådet vill för sin del ifrågasätta om skälen för att nämna i lagtexten är tillräckligt starka. Om en sådan lösning väljs, bör emellertid lagens inledande paragraf byggas ut med en bestämmelse där och uppgifter på säkerhetsområdet kortfattat presenteras. I bestämmelsen kan lämpligen anges att har ett samlat ansvar för järnvägssäkerhetsfrågorna och att vissa frågor handhas självständigt inom verket av . Till de uppgifter som enligt lagrådsremissen skall åvila hör att bestämma om en spåranläggning är järnväg, tunnelbana eller spårväg. Föreskriften härom bör enligt Lagrådets mening flyttas från 1 § till en ny 1 a §. Lagrådet föreslår sålunda att lagen inleds med följande bestämmelser: "1 § Denna lag gäller säkerheten vid järnväg, tunnelbana och spårväg. har ett samlat ansvar för säkerheten. Inom handhas vissa säkerhetsfrågor självständigt av . 1 a § bestämmer om en spåranläggning är järnväg, tunnelbana eller spårväg." 8 §, som handlar om återkallelse av tillstånd att driva spåranläggningar m.m., skall enligt lagrådsremissen byggas ut, så att den också gäller återkallelse av sådana säkerhetsintyg som regleras i den nya 19 a §. I ett nytt andra stycke har en bestämmelse om återkallelse vid tillståndshavarens konkurs m.m. tagits in. Förslaget i den delen bygger på artikel 11.7 i EG:s direktiv /18. Enligt Lagrådets mening bör andra stycket ändras så att man får en bättre överensstämmelse med den angivna artikeln. I övrigt bör paragraftexten förtydligas på ett par punkter. Lagrådet föreslår att 8 § ges följande lydelse: "Ett tillstånd att driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet eller ett säkerhetsintyg enligt 19 a § får återkallas, om förutsättningarna för tillståndet eller intyget inte längre uppfylls eller om tillståndshavaren eller innehavaren av intyget inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 §. Om konkursförfarande eller ackordsförfarande har inletts mot en tillståndshavare eller en innehavare av säkerhetsintyg, skall tillståndet eller intyget återkallas, om det finns grundad anledning anta att en tillfredsställande finansiell omstrukturering inte kan åstadkommas inom rimlig tid." Utöver de paragrafer som har föreslagits ändrade i lagrådsremissen bör även 29 § justeras. Punkten 1 i paragrafens första stycke, som straffbelägger fall då någon utan tillstånd driver tillståndspliktig verksamhet enligt lagen, bör sålunda byggas ut, så att den täcker också fall då någon driver verksamhet i strid med 19 a §. Förslaget till lag om Såvitt framgår av remissprotokollet och av vad som upplysts vid föredragningen i Lagrådet är avsikten att, såsom är fallet , det i en förordning skall finnas bestämmelser om statens spåranläggningar och att det i en ny lag skall meddelas bestämmelser om enskilda spåranläggningar. En självständig enhet inom , Trafikledningen vid , skall inrättas och meddela beslut i frågor om banfördelning m.m. I den föreslagna lagen om finns bestämmelser om att beslut som meddelas av Trafikledningen vid överklagas till den järnvägsnämnd som enligt förslaget skall inrättas och att nämndens beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Vidare finns i lagen bestämmelser om bl.a. nämndens sammansättning och beslutsförhet och om förfarandet hos nämnden. Den föreslagna lagen kan enligt Lagrådets mening kritiseras i flera avseenden. Det kan till en början konstateras att de beslut som vid enligt förslaget till ändring i järnvägssäkerhetslagen meddelar skall kunna överklagas direkt till förvaltningsdomstol, under det att beslut som meddelas av Trafikledningen vid skall kunna överklagas till och först därefter till förvaltningsdomstol. Av remissprotokollet framgår inte att det skulle föreligga någon skillnad i kompetens mellan och Trafikledningen. Det anges (avsnitt 4.2.1) som skäl för inrättandet av att behovet av snabba avgöranden är av största betydelse och att det inte går att avbryta arbetet med tidtabelläggning för att avvakta ett avgörande av allmän förvaltningsdomstol. föreskrivs dock i 5 § att nämnden skall avgöra ett ärende efter det att beredningen av ärendet har avslutats, vilket kan antas i många fall stå i strid med kravet på snabbhet. Det kan också påpekas att det är möjligt att låta de beslut som Trafikledningen vid fattar i brådskande ärenden gälla , såsom föreslagits i 7 § beträffande beslut. På grund av vad som anförts ifrågasätter Lagrådet om inte även de beslut som meddelas av Trafikledningen vid skulle kunna överklagas direkt till allmän förvaltningsdomstol, vilket skulle göra den föreslagna nämnden överflödig. Vidare kan mot den föreslagna lagen invändas följande. Några bestämmelser om Trafikledningen vid och de beslut som Trafikledningen skall meddela finns ännu inte och något förslag till sådana bestämmelser har inte presenterats. Det kan inte anses lämpligt att, innan ens något förslag till de grundläggande bestämmelserna föreligger, införa regler om prövningen i högre instans. Som tidigare nämnts är avsikten att de grundläggande reglerna om statens spåranläggningar skall finnas i en förordning, medan enskilda spåranläggningar skall regleras i en lag. Enligt Lagrådets mening kan det ifrågasättas om inte alla typer av spåranläggningar bör bli föremål för lagreglering. Bestämmelsen om såväl statliga som enskilda spåranläggningar skulle i så fall kunna tas in i en och samma lag. Det kan i varje fall hävdas att, så länge reglerna om prövning i första instans av frågor beträffande statens spåranläggningar finns i en förordning, det saknas skäl att i lag ha regler om prövningen av samma frågor i högre instans. Såvitt kan utläsas av förarbetena till det nu framlagda lagförslaget synes avsikten vara att skall syssla med frågor om såväl statliga som enskilda spåranläggningar. Även om får ett sådant verksamhetsområde, synes det ändå inte finnas bärande skäl för att reglera dess verksamhet i lag. Det bör i sammanhanget beaktas att avses få ställning som förvaltningsmyndighet och inte som domstol. Med hänsyn till det anförda avstyrker Lagrådet att lagförslaget genomförs. Om en järnvägsnämnd, trots vad Lagrådet anfört, anses böra inrättas, bör följande beaktas. Synpunkterna har betydelse oavsett om nämndens verksamhet regleras i en lag eller i en förordning. De materiella bestämmelserna om vilka beslut som skall kunna överklagas bör tas in i den eller de grundläggande författningar som reglerar frågorna om tilldelning av tåglägen, banfördelning och trafikledning. Den särskilda författningen om bör renodlas och innehålla i första hand sådana bestämmelser som rör nämndens sammansättning, beslutförhet och handläggningsförfarande. Enligt Lagrådets mening bör därför bestämmelserna i 1 § i det remitterade förslaget utgå och ersättas med en erinran om att har till uppgift att pröva de överklaganden som anges i de grundläggande författningarna. Den i 7 § intagna bestämmelsen om att nämndens beslut gäller , om inte annat bestäms, och den i 8 § intagna bestämmelsen om överklagande av nämndens beslut bör likaledes utgå och i stället överföras till samma författningar. Förslaget att skall handlägga ärendena i enlighet med förvaltningsprocesslagen (med vissa smärre undantag) kan Lagrådet inte tillstyrka. Förvaltningsprocesslagen gäller rättskipning i allmän förvaltningsdomstol. Den föreslagna kommer, som tidigare nämnts, inte att vara en domstol utan en förvaltningsmyndighet. För handläggning av ärenden i en förvaltningsmyndighet gäller i princip förvaltningslagen. Det är således bestämmelserna i den lagen som skall tillämpas på förfarandet i . Detta behöver inte särskilt anges i författningen om . Om kompletterande föreskrifter behövs, kan sådana däremot tas in i författningen. Det kan t.ex. gälla frågor om omröstning eller hållande av muntlig förhandling. Lagrådet saknar underlag för att närmare bedöma i vilken omfattning sådana kompletterande bestämmelser kan vara motiverade. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:192 Tillstånd för internationell järnvägstrafik. -------------------------------------------------------------------- Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för ändrar, upphäver eller bakomliggande EG- upprepar ett regler normgivnings- bemyndigande -------------------------------------------------------------------- Lag om ändring i 395L0018 järnvägssäkerhetslagen 395L0019 (1990:1157)