prop · GJ03208 · 1996-01-01 00:00:00 — Frågan är om eleven i en sådan situation skall anses "varaktigt bosatt" på studieorten. Detta skulle i så fall innebära att något underhållsstöd inte lämnas. Med hänsyn till att uttrycket "varaktigt bor" används både i (7 kap. 2 §) och i lagen om bidragsförskott (1 § andra stycket) vill Lagrådet inte motsätta sig att bestämmelserna utformas enligt remissens lagförslag på denna punkt. Det är dock önskvärt att det närmare anges i motiven vad som avses med att "varaktigt bo" hos någon och hur innebörden av detta uttryck förhåller sig till folkbokföringslagens bestämmelser. Enligt Lagrådets mening blir lagtexten tydligare, om man avstår från att definiera begreppet boförälder i 2 § och i stället för in boförälderbegreppet i 3 §, som man anger de allmänna förutsättningarna för att underhållsstöd skall lämnas. Kvar i 2 § bör då finnas en definition av begreppet bidragsskyldig jämte - i ett andra stycke - bestämmelsen om blivande adoptivföräldrar. 2 § kan sålunda lämpligen ges följande lydelse: "I denna lag avses med bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § första stycket skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet. Med förälder likställs i lagen den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett utländskt barn för stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det." 3 § I paragrafens första stycke har tagits in vissa allmänna regler om i vilka fall underhållsstöd skall lämnas. Enligt Lagrådets mening behöver emellertid reglerna förtydligas. Bl.a. bör det anges uttryckligen att ett barn har rätt till underhållsstöd endast när föräldrarna inte bor tillsammans eller när den ena föräldern är avliden. Utöver dessa grundläggande förutsättningar bör det - i enlighet med vad som sägs i den remitterade lagtexten - ställas upp krav på att barnet varaktigt bor och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern) samt att boföräldern i sin tur dels bor här i landet, dels är vårdnadshavare för barnet eller var vårdnadshavare när barnet fyllde . Andra stycket i 3 § innehåller regler om fall då barnet har en särskilt förordnad vårdnadshavare. Även dessa regler bör enligt Lagrådets mening justeras. Till en början bör det framgå av lagtexten att det kan vara fråga om en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Vidare bör det - på motsvarande sätt som i första stycket - föreskrivas att barnet skall vara varaktigt bosatt och folkbokfört hos den eller de särskilt förordnade vårdnadshavarna och att dessa skall bo här i landet. I tredje stycket har tagits in bestämmelser om bl.a. den situationen att ett barn lämnar . Barnet skall i sådana fall fortfarande anses vara bosatt här, om "den som stödet betalas ut till" visar att utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . För att täcka in även fall då stöd inte har utgått men ansökan om stöd görs i samband med utflyttningen, bör uttrycket "den som stödet betalas ut till" ersättas med "den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till". Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 3 § utformas på följande "Ett barn har rätt till underhållsstöd, om föräldrarna inte bor tillsammans eller den ena föräldern är avliden. Det krävs dessutom att barnet varaktigt bor och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern) samt att boföräldern bor här i landet och är vårdnadshavare för barnet eller var vårdnadshavare för barnet, när det fyllde . Ett barn har också rätt till underhållsstöd, om det varaktigt bor och är folkbokfört hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare som bor här i landet eller hos någon eller några som bor här i landet och som var särskilt förordnade vårdnadshavare för barnet, när det fyllde . Vad som i lagen sägs om boförälder gäller då den eller de särskilt förordnade vårdnadshavarna. Bestämmelserna i 4 § 1 och 5 § tillämpas inte i dessa fall. Är barnet inte svensk medborgare, krävs för rätt till underhållsstöd, utöver vad som anges i första och andra styckena, att boföräldern eller barnet vistas här . Ett barn som lämnar skall fortfarande anses vara varaktigt bosatt här, om den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till visar att utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Om boföräldern sänds av en statlig arbetsgivare till ett annat land för att arbeta för arbetsgivarens räkning, skall barnet och boföräldern anses bosatta i . Vad som sägs i tredje stycket om krav på vistelse här i landet gäller inte, om något annat är särskilt föreskrivet." 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från rätten till underhållsstöd. Lagtexten bör justeras i några avseenden, bl.a. med tanke på sådana fall då den förälder som barnet inte bor hos är avliden och det sålunda inte finns någon som är bidragsskyldig. Lagrådet föreslår att paragrafen utformas enligt följande: "Ett barn har inte rätt till understöd, om 1. barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt, 2. det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder, denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet, 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll, 4. boföräldern trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs, eller 5. barnet har rätt till barnpension efter en bidragsskyldig förälder på grund av 8 kap. 2 § eller 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring." 5 § I paragrafen bör, på samma sätt som i 3 §, orden "den som stödet betalas ut till" ersättas med "den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut 7 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om förlängt underhållsstöd, motsvarar 2 § och 4 § e lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande. Avsikten är att bestämmelserna om undantag från rätten till underhållsstöd i 4 § skall tillämpas även när det är fråga om förlängt underhållsstöd. Dessutom skall rätten till förlängt underhållsstöd bortfalla, om den studerande har ingått äktenskap. För tydlighetens skull bör 7 § enligt Lagrådets mening innehålla en uttrycklig hänvisning till bestämmelserna i 4 §. Hänvisningen kan lämpligen tas in i 7 § andra stycket, tillsammans med bestämmelsen om vad som skall gälla när den studerande har ingått äktenskap. Lagtexten i 7 § bör även i övrigt justeras på några punkter. Lagrådet förordar att paragrafen får följande lydelse: "Ett barn har rätt till förlängt underhållsstöd, om barnet går i skolan när han eller hon fyller eller återupptar skolgången innan han eller hon fyller . Förlängt underhållstöd lämnas så länge barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller studiehjälp enligt 3 kap. studiestödslagen (1973:349), dock längst till och med juni det år då barnet fyller . Studier som omfattar än eller deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd. Ett barn har inte rätt till förlängt underhållsstöd i fall som avses i 4 §. Härvid skall vad som sägs om boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den studerande. Rätt till förlängt underhållsstöd föreligger inte heller, om den studerande har ingått äktenskap. Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den studerande har fyllt eller återupptagit skolgången till och med den månad under vilken rätt till stöd upphör. Förlängt underhållsstöd lämnas dock inte tillbaka än en månad före ansökningsmånaden." 8 § Paragrafen innehåller de grundläggande reglerna om underhållsstödets storlek. Enligt första stycket uppgår underhållsstödet till . Om det finns anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett underhåll till barnet som motsvarar "det belopp som skulle ha fastställt i återbetalningsskyldighet i enlighet med bestämmelserna i 24 - 28 §§", skall detta belopp avräknas från underhållsstödet. Som Lagrådet skall återkomma till i kommentaren till 21 §, kan det diskuteras, om uttrycket "återbetalningsskyldighet" bör användas när det är fråga om en bidragsskyldig förälders skyldighet att betala ett belopp till för- säkringsskassan. Lagrådet har dock stannat för att godta uttrycket. I 8 § synes man emellertid kunna undvika att tala om återbetalningsskyldighet. Rimligen bör gälla att avräkning skall ske, om underhållsbidraget motsvarar "lägst" det belopp som skulle ha fastställt. 8 § andra stycket handlar om rätten till underhållsstöd i bl.a. fall då barnet "inte bor varaktigt hos endast en förälder". Lagrådet anser att man här bör välja det tydligare uttrycket att barnet "växelvis bor varaktigt hos båda föräldrarna". I tredje stycket behandlas fall då ett barn bor hos en särskilt förordnad vårdnadshavare eller hos någon som var särskilt förordnad vårdnadshavare när barnet fyllde . I en sådan situation skall underhållsstöd lämnas "i förhållande till båda föräldrarna". Enligt Lagrådets mening bör det till en början framgå av lagtexten att det kan vara fråga om en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Vidare får det, bl.a. med tanke på att en eller båda föräldrarna kan ha avlidit, anses lämpligare att ange att det lämnas dubbla underhållsstöd än att föreskriva att underhållsstöd skall utgå i förhållande till båda föräldrarna. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 8 § ges följande lydelse: "Underhållsstöd till ett barn lämnas med . Om det finns anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett underhåll till barnet som motsvarar lägst det belopp som skulle ha fastställts enligt 24 - 28 §§, avräknas detta belopp från underhållsstödet. Om barnet växelvis bor varaktigt hos båda föräldrarna eller om sökanden i annat fall begär det, lämnas underhållsstöd med med avräkning för det belopp som skulle ha fastställts, om 24 - 28 §§ hade tillämpats på inkomsten hos den av föräldrarna som inte är boförälder. Om ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare eller hos någon eller några som var särskilt förordnade vårdnadshavare när barnet fyllde , lämnas dubbla underhållsstöd enligt första stycket." 10 § Enligt 10 § första stycket skall underhållsstödet minskas, om barnet har "inkomster". Inkomsterna skall beräknas "enligt 25 - 27 §§". I andra stycket föreskrivs att en minskning av kommande underhållsstöd skall ske, om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts "avdrag på återbetalningsskyldighet med visst belopp". 25 - 27 §§ innehåller regler om hur en bidragsskyldig förälders inkomst skall beräknas, när skall bestämma hans eller hennes återbetalningsskyldighet gentemot staten. Det följer av de angivna paragraferna att hänsyn skall tas inte bara till vad som enligt vanliga regler utgör inkomster utan också till studiemedel och skattepliktig förmögenhet m.m. Med hänsyn härtill bör i 10 § första stycket användas uttrycket att ett barn "har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25 - 27 §§". Även i övrigt bör ett par justeringar göras i 10 §. Lagrådet förordar att paragrafen utformas på följande sätt: "Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25 - 27 §§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsvarar hälften av inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 § andra stycket skall beloppet minskas med . Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin betalningsskyldighet, skall kommande underhållsstöd minskas med motsvarande belopp." 11 § Enligt 11 § lämnas underhållsstöd inte "för tid då barnet under en hel månad" får bl.a. vård på vårdinstitution eller sjukvårdsinrättning eller "annars får kost och logi som bekostas av staten". Enligt vad som har upplysts under lagrådsföredragningen avses med uttrycket "hel månad" kalendermånad. Vidare är avsikten att den vård på vårdinstitution eller sjukvårdsinrättning som det talas om skall, liksom kost och logi i övrigt, vara bekostad av staten. Att vid sidan om vårdinstitutioner särskilt nämna sjukvårdsinrättningar får anses onödigt. Detta ord bör därför utgå. Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att 11 § omformuleras enligt "Underhållsstöd lämnas inte för sådan kalendermånad då barnet under hela månaden 1. på statens bekostnad får vård på institution eller annars kost och logi, 2. bor i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller 3. vårdas i familjehem eller hem för vård eller boende inom ." 15 § I paragrafen har tagits in regler om interimistiska beslut om underhållsstöd. Reglerna motsvarar 5 § femte stycket bidragsförskottslagen, som i sin tur hänvisar till 20 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring. I 5 § femte stycket bidragsförskottslagen anges att det är fråga om för- ordnande till dess slutligt beslut kan fattas. En liknande formulering bör tas in i den nu aktuella paragrafen. Efter modell av 20 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring sägs i den nu aktuella paragrafen att det för sådant underhållsstöd som det är fråga om får föreskrivas "särskilda villkor". Något exempel på vilka särskilda villkor det kan bli fråga om har inte lämnats i remissprotokollet, och någon ledning kan inte heller hämtas i förarbetena till bestämmelsen i lagen om allmän försäkring. Lagrådet förordar därför att bestämmelsen om särskilda villkor utgår. Den nu diskuterade paragrafen innehåller vissa regler om skyldighet för den som har fått ett intermistiskt underhållsstöd att betala tillbaka stödet, om det senare bestäms att stöd inte skall lämnas eller att stöd skall lämnas med ett lägre belopp. Motsvarande regler finns i 20 kap. 2 a § och 4 § lagen om allmän försäkring. Enligt Lagrådets mening bör det i den nu aktuella paragrafen föras in en ventil, motsvarande den som finns i 4 § lagen om allmän försäkring, som innebär att återbetalningsskyldighet kan efterges helt eller delvis, om det föreligger särskilda skäl. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 15 § utformas på följande "Om det inte utan dröjsmål kan avgöras om någon har rätt till underhållsstöd men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger och underhållsstöd är av väsentlig betydelse för barnet, skall , för tiden till dess slutligt beslut kan fattas, besluta att stöd skall betalas ut med ett skäligt belopp. Om det senare bestäms att underhållsstöd inte skall lämnas eller att stöd skall lämnas med ett lägre belopp än som har betalats ut enligt första stycket, är den som stödet har betalats ut till inte skyldig att betala till- baka överskjutande belopp i andra fall än när 1. han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har förorsakat en felaktig utbetalning, eller 2. han eller hon i annat fall skäligen borde ha insett att utbetalningen var felaktig. Även i fall som avses i andra stycket kan återbetalningsskyldighet efterges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl." 16 § I paragrafen anges bl.a. när underhållsstöd skall betalas ut. Paragrafen avslutas med en bestämmelse om att underhållsstödet är förverkat, om det inte har lyfts före utgången av sjätte månaden efter den "då stödet har förfallit till betalning". Enligt Lagrådets uppfattning kan det inte utläsas av de föreslagna be- stämmelserna när ett underhållsstöd skall anses ha förfallit till betalning. Lagtexten bör därför ändras. Det kan lämpligen anges att, om det underhållsstöd som hänför sig till en viss månad inte har lyfts efter utgången av den månaden, så är underhållsstödet förverkat. Efter även andra justeringar av lagtexten bör 16 § formuleras på följande sätt: "Underhållsstöd skall betalas ut av i förskott. Om det belopp som skall betalas ut för ett barn en viss månad är lägre än , bortfaller beloppet. I övrigt avrundas belopp som slutar på öretal till närmast lägre krontal. Om en bidragsskyldig förälder, innan han eller hon enligt 14 § har delgetts beslut om återbetalningsskyldighet, har betalat underhåll till barnet för en viss månad, skall motsvarande belopp dras av från under- hållsstödet för den månaden. Om det underhållsstöd som hänför sig till en viss månad inte har lyfts efter utgången av den månaden, är underhållsstödet förverkat." 21 och 22 §§ 21 § innehåller de grundläggande bestämmelserna om skyldighet för en bidragsskyldig förälder att, när underhållsstöd har lämnats, betala tillbaka ett belopp till staten. Det belopp som den bidragsskyldige kan förpliktas betala för ett barn skall aldrig kunna överstiga vad som har utgått i underhållsstöd till barnet (se 24 § första stycket). Det kan emellertid i många fall bli fråga om ett lägre belopp. Avgörande för hur mycket den bidragsskyldige skall betala är i princip hans eller hennes inkomst och antalet barn som han eller hon är skyldig att underhålla. Dessa faktorer påverkar inte underhålls- stödets storlek. Med hänsyn bl.a. till det anförda är det inte helt träffande att, som har skett i den remitterade lagtexten, tala om "återbetalnings- skyldighet" för den bidragsskyldige föräldern. Används detta uttryck, kan också en förväxling ske med sådant återkrav från den som har uppburit underhållstöd som regleras i 20 §. Lagrådet anser dock att uttrycket "återbetalnings- skyldighet" bör kunna godtas. Lagtexten i 21 § bör emellertid justeras för att markera att det inte alltid är fråga om att betala hela kostnaden för underhållsstödet utan att det kan bli fråga om ett mindre belopp. Vidare bör rubriken närmast före 21 § lyda "Återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldi- ge". Enligt 21 § skall det i vissa fall inte beslutas om någon återbetal- ningsskyldighet för den bidragsskyldige föräldern. För att paragrafen skall bli mera överskådlig anser Lagrådet att undantagsbestämmelserna bör bilda två särskilda stycken. I det första av dessa stycken bör behandlas bl.a. fall då den bidragsskyldige föräldern "i rätt ordning" betalar ett underhåll till barnet som motsvarar lägst det återbetalningsbelopp som skulle kunna komma i fråga (8 § första stycket andra meningen) och fall då barnet växelvis bor hos båda föräldrarna (8 § andra stycket). I ett sista stycke i 21 § har tagits in en bestämmelse om rätt för en man att få tillbaka vad han har betalat, om han har friats från faderskapet till barnet. Denna bestämmelse bör lämpligen flyttas till 22 §, som bl.a. handlar om vissa andra situationer då en bidragsskyldig har rätt att få tillbaka pengar. I 22 § första stycket har tagits in bestämmelser om interimistiska beslut om återbetalningsskyldighet. Enligt Lagrådets mening kan det diskuteras i vad mån försäkringskassorna behöver fatta sådana beslut. Att räkna ut det belopp som skall omfattas av en återbetalningsskyldighet torde kunna ske utan större omgång. Det bör också beaktas att, enligt vad som föreskrivs i 38 §, försäkringskassebeslut enligt den aktuella lagen skall gälla , om inte något annat anges i beslutet. Kvar står bl.a. fall då det har fattats ett interimistiskt belut om under- hållsstöd enligt 15 §. I sådana situationer bör rimligtvis även ett beslut om återbetalningsskyldighet som avser samma barn vara interimistiskt. Ett interimistiskt beslut om återbetalning kan också vara motiverat, om faderskapet till barnet inte är fastställt men det pågår ett mål i faderskapsfrågan. Enligt den remitterade lagtexten skall, när det är fråga om ett interimiskt beslut, återbetalningsskyldighet åläggas "efter vad som är skäligt". Lagrådet vill emellertid ifrågasätta om inte även i de nu beskrivna fallen bör kunna tillämpa de allmänna bestämmelserna om beräkning av återbetalningsskyldighet (24-28 §§). En beräkning enligt dessa bestämmelser bör kunna ske utan större tidsutdräkt. Med hänsyn till det anförda bör det göras en del ändringar i 21 och 22 §§. Lagrådet föreslår att paragraferna ges följande lydelse: "21 § När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidrags- skyldig förälder, skall denne återbetala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten fastställs av i enlighet med 24 - 28 §§ som eller efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas. Beslut om återbetalningsskyldighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket tillämpas eller om under- hållsskyldighet enligt har fastställts i form av ett engångs- belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och en tillämpning av 31 § därför övervägs, behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas. Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken försäk- ringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § och aldrig tillbaka än före den dag då meddelande enligt 13 § sändes till den bidragsskyldige. 22 § Har enligt 15 § beslutat om underhållsstöd för tid till dess slutligt beslut kan fattas, fastställs återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige . Om underhållsstöd har lämnats till ett barn och det pågår ett mål om fastställande av faderskap till barnet, får den man som är instämd åläggas återbetalningsskyldighet, om det finns sannolika skäl för att han är far till barnet. Beslut om återbetalningsskyldighet får dock inte meddelas, om flera män är instämda i målet. Bestäms den slutliga återbetalningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad som har betalats enligt första eller andra stycket, skall skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms den slutliga åter- betalningsskyldigheten till ett högre belopp, skall den bidragsskyldige betala in skillnaden till . Har återbetalningsskyldighet fastställts slutligt för en man och frias han senare från faderskapet till barnet, har han rätt att få tillbaka vad han har betalat jämte ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från varje betal- 23 § Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. när belopp som omfattas av återbetalningsskyldighet skall betalas. Enligt Lagrådets mening bör be- stämmelserna förtydligas på några punkter. Paragrafen kan lämpligen ges följande "Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläg- gas till förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhållsstödet, avräknas från vad som skall erläggas till . Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig av minst fem hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första stycket . Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde." 24 § Denna paragraf anger tillsammans med 25 - 28 §§ hur den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet skall beräknas. Enligt den förevarande paragrafen skall återbetalningsskyldigheten motsvara ett visst procenttal av den bidragsskyldiges inkomst. Vilket procenttal det är fråga om skall vara beroende av hur många barn den bidragsskyldige sammanlagt är underhållsskyldig mot enligt 7 kap. 1 § . Här skall alltså även sådana barn som bor hos den bidragsskyldige räknas in. Enligt Lagrådets mening bör en del ändringar göras i paragrafen för att bl.a. tydliggöra hur procenttalet skall bestämmas. Lagrådet föreslår att paragrafen utformas på följande sätt: "Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp . Beloppet skall motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § .