prop · GJ0349 · 1996-01-01 00:00:00 — Är det fråga om användning av tvångsmedel, är läget däremot ett annat. har i fråga om rättshjälpskonventionen förklarat, att framställningar till om rättshjälp enligt konventionen skall göras på diplomatisk väg. Framställningen skickas därefter till . I brådskande fall kan en framställning göras direkt till . Framställningen vidarebefordras av departementet till behörig svensk domstol. Enligt internationella verkställighetslagen (8 §) gäller också att en framställning om verkställighet skall göras hos . Även enligt tvångsmedelslagen (5 §) skall en framställning från ett icke nordiskt land förmedlas av , om inte i förhållande till den främmande staten har kommit överens om en annan ordning. Enligt båda lagarna gäller att en prövning i vissa hänseenden skall göras innan framställningen lämnas vidare till den behöriga myndigheten. Sålunda gäller att regeringen skall avslå ansökningen, om det är uppenbart att den inte skall bifallas (8 resp. 6 §). I fråga om internationella verkställighetslagen gäller dessutom att prövningen också av vissa andra frågor är förbehållen regeringen, bl.a. huruvida ansökningen skall avslås med hänsyn till att det är fråga om ett politiskt eller militärt brott. Främst mot bakgrund av att det är regeringen som har att pröva de frågor som kan uppkomma finns det, enligt regeringens mening, i vart fall inte skäl att frångå principen om att ensamt skall utgöra centralmyndighet för mottagande av framställningar av aktuellt slag. För flertalet fall är nuvarande svenska regler om skriftväxling i överens- stämmelse med förverkandekonventionen. Däremot ger varken internationella verkställighetslagen eller tvångsmedelslagen möjlighet till direkt skriftväxling mellan berörda myndigheter ens i de undantagsfall som avses i konventionen. Frågan om att öppna möjligheter till en sådan direkt skriftväxling kompliceras av den prövning som det enligt de gällande reglerna ankommer på regeringen att göra. Någon möjlighet till förbehåll ger inte förverkandekonventionen. Möjligheten till direktkontakt är emellertid avsedd endast för undantags- situationer och myndigheten i fråga kan aldrig fatta några beslut som enligt svensk lag skall prövas av regeringen. Genom att en kopia skall tillställas den utsedda centralmyndigheten då möjligheten till direktkommunikation utnyttjas får information om ärendet. Handläggningen kan därför följa den ordning som förutsätts i den svenska regleringen. Att fungerar som förmedlande instans bör för övrigt inte behöva medföra någon särskild tidsutdräkt med hänsyn till möjligheten att utnyttja moderna teleförbindelser som telefax och liknande. Formkrav samt tillämpliga språk (artikel 25) -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: I enlighet med artikel 25, punkt 3 bör | | avge en förklaring om att en framställning ställd till | | enligt konventionen skall vara avfattad på svenska, | | danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en | | översättning till något av dessa språk. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: En framställning skall enligt artikel 25 alltid göras skriftligen. Vid anslutning till konventionen kan en förklaring avges om att en framställning och till den hörande handlingar skall inges i översättning till den anmodade statens språk eller till något av officiella språk, engelska och franska. Det står också en stat fritt att godta andra språk än de nu nämnda. Tillämpliga språk enligt internationella verkställighetslagen är svenska, danska, norska och engelska (4 och 15 §§ förordningen 1977:178 med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom). Det är lämpligt att motsvarande gäller i fråga om förverkandekonventionen. Övriga procedurregler (artiklarna 26-35) Enligt artikel 26 skall ingivna handlingar vara undantagna från legalisering. Artikel 27 gäller de formella kraven på innehållet i en framställning om samarbete och artikel 28 avser komplettering av ofullständiga framställningar. Bestämmelserna behöver inte kommenteras närmare. Om en stat har mottagit mer än en framställning som avser säkerhetsåtgärder eller verkställighet av förverkande, gäller enligt artikel 29 att detta inte får hindra att interimistiska åtgärder vidtas. Den stat till vilken framställningarna gjorts bör innan ytterligare åtgärder sker ta upp förhandlingar med de ansökande staterna. Det får ankomma på att i dessa fall ta kontakt med de berörda staterna. Några särskilda regler därom bör inte behövas. Enligt artikel 30 föreliggger skyldighet att lämna beslutsmotivering, om framställningen avslås. Artikel 31 gäller information som parterna är skyldiga att lämna varandra. Bestämmelsen har delvis berörts i det föregående och behöver inte några ytterligare kommentarer. Artikel 32 innehåller ett s.k. specialitetsförbehåll. En part kan som villkor för att bevilja en framställning om bistånd föreskriva att information eller bevis som lämnas ut inte får användas för något annat ändamål än det som uttryckligen har angetts i framställningen. I samband med ratificering kan en part förklara att ett sådant förbehåll alltid skall gälla i fråga om information som lämnas av den parten. För det fall upplysningar eller bevismaterial överlämnats till en svensk myndighet för att användas vid utredning eller i ett annat rättsligt förfarande med anledning av brott, gäller enligt 1 § lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet att myndigheten skall följa de begränsningar om möjligheterna att använda materialet som har ställts upp av den främmande staten. Genom denna bestämmelse kan således ett förbehåll som ställs av en främmande stat vid samarbete enligt förverkandekonventionen iakttas. Artikel 33 innehåller föreskrifter om sekretess. Den anmodade staten skall hålla innehållet i en framställning från en annan stat sekretessbelagd i den utsträckning annat inte krävs för att verkställa framställningen. Kan kravet på sekretess inte upprätthållas, skall den ansökande parten underrättas (punkt 1). Vidare skall den ansökande staten hålla information som den fått från en annan stat under sekretess i den utsträckning det begärs och inte strider mot grundläggande nationella rättsprinciper. Sekretessen får hävas till den del det är nödvändigt för att kunna fullfölja det rättsliga förfarandet (punkt 2). I enlighet med föreskrifterna i den nationella lagstiftningen skall en stat som med stöd av artikel 10 fått spontan information hålla denna sekretessbelagd. I annat fall skall den part som lämnat informationen underrättas (punkt 3). I 5 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) finns bestämmelser om s.k. förundersökningssekretess. Sekretess gäller bl.a. för uppgift som hänför sig till en förundersökning i brottmål eller till ett ärende om användning av tvångsmedel i sådant mål, om uppgiftens röjande skulle kunna innebära att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller att den framtida verksamheten skadas. Bestämmelsen om förundersökningssekretess i sekretesslagen kan i viss utsträckning också tillämpas när det gäller motsvarande åtgärder på begäran av en främmande stat. kan också den s.k. utrikessekretessen enligt 2 kap. 1 § sekretesslagen vara tillämplig, dvs. sekretess föreligger om ett röjande av uppgiften i fråga skulle störa förbindelser med en annan stat. Det bör dock noteras att den aktuella föreskriften i punkt 1 inte ställer upp något absolut krav på sekretess. Däremot torde punkterna 2 och 3 täckas direkt av reglerna om förundersökningssekretess. Det är här fråga om sekretess hos den stat som har fått informationen. Sammanfattningsvis torde genom det ovannämnda uppfylla de krav på möjlighet till sekretess som anges i artikel 33 i konventionen. Enligt artikel 34 skall kostnaderna för förfarandet i regel bäras av den anmodade staten. Regeln överensstämmer med vad som gäller enligt svensk lag. Artikel 35 behandlar underrättelseskyldighet i de fall då skadeståndsanspråk görs gällande. 5.4 Konventionens slutbestämmelser (artiklarna 36-44) Artiklarna 36-44 innehåller konventionens slutbestämmelser, dvs. bestämmelser om undertecknande, ikraftträdande, territoriell tillämpning och reservationer. I dessa frågor hänvisas till konventionstexten. 6 Behovet av tillämpningsföreskrifter Jämförelsen mellan de svenska lagreglerna och föreskrifterna i förverkande- konventionen visar att de svenska bestämmelserna om internationell rättshjälp m.m. i brottmål har täckning i konventionen och att några särskilda lagstiftningsåtgärder inte är nödvändiga för att kunna tillträda konventionen. Däremot måste bestämmelserna i internationella verkställighetslagen göras tillämpliga i förhållande till förverkandekonventionen. Det gäller bl.a. de ovillkorliga verkställighetshindren i 5 §, vissa av de fakultativa verkställighetshindren enligt 6 § samt regeln i 29 § om verkställighetsförbud i om en framställning om verkställighet har gjorts till en annan stat. Detsamma gäller reglerna för handläggningen m.m. Dessutom bör det införas en regel om att en framställning till en annan stat om verkställighet av förverkande alltid skall vara åtföljd av ett förbehåll mot frihetsberövande på grund av bristande fullgörelse (jfr artikel 17). Som har framgått av det föregående är internationella verkställighetslagen direkt tillämplig i fråga om ärenden enligt brottmålsdomskonventionen och överförandekonventionen (2 § första och andra styckena). För brottmålsdomskonventionen gäller bestämmelserna i 4-24, 26 och 28-41 §§ och för överförandekonventionen gäller 25 a, 25 b, 34 a, 35 och 37-41 §§. Det har dock förutsatts att lagen skall kunna göras tillämplig även i fråga om andra internationella överenskommelser som ingår. För sådana fall har regeringen fått befogenhet att meddela de bestämmelser som behövs (2 § tredje stycket). Bestämmelserna i 25-34 §§ skall dock alltid gälla i tillämpliga delar. Som också har redovisats har lagen gjorts tillämplig på en överenskommelse med om överförande av dömda, på en överenskommelse med om förverkande av utbyte av brott samt på . Detta har skett genom att tillämpningsföreskrifter intagits i 21-21 b §§ förordningen (1977:178) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. På motsvarande sätt bör internationella verkställighetslagen göras tillämplig på förverkandekonventionen. Regeringen har för avsikt att återkomma med sådana tillämpningsföreskrifter. Ett svenskt tillträde till förverkandekonventionen medför en förbättring av internationella samarbete på brottmålsområdet. I den utsträckning framställningar enligt förverkandekonventionen kommer att göras till innebär tillträdet till konventionen en ökad belastning på rättsväsendet. Det torde dock röra sig om en endast försumbar förändring av den totala belastningen. Vidare måste även beaktas de effektivitetsvinster som ligger i att kan få bistånd i förverkandefrågor av andra länder enligt förverkandekonventionen. Sammanfattning - departementspromemorian tillträde till förverkandekonvention (Ds 1993:17) I promemorian behandlas frågan om tillträde till en inom utarbetad konvention om förverkande m.m. Konventionen innehåller regler om ett vidgat internationellt samarbete vid brottsutredningar och vid förverkande av brottsligt förvärvade tillgångar och av brottsverktyg. Enligt konventionen åläggs parterna bl.a. att straffbelägga penningtvätt, dvs. förfaranden som innebär hjälp att dölja eller omsätta vinsterna från brottslig verksamhet. Syftet med konventionen är att stärka det internationella samarbetet för att bekämpa allvarliga brott. I promemorian föreslås att , som har undertecknat konventionen, ratificerar denna. Promemorian innehåller också förslag till lagändringar i syfte att öka möjligheterna att lämna en annan stat bistånd i form av förhör under förundersökning. Förslaget kan underlätta för åklagare att få motsvarande bistånd av andra stater. Förteckning över de remissinstanser som yttrat sig över promemorian Remissyttranden har avgetts av ombudsmän (), , Hovrätten för Nedre , , , , , , Riksåklagaren, , , , vid , vid , , , , i (LO), (), Centralorganisationen /SR och . Riksåklagaren har bifogat yttranden från överåklagaren vid Stats- åklagarmyndigheten för speciella mål och överåklagarna vid Region- åklagarmyndigheterna i , och . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , Hjelm- , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:49 tillträde till förverkandekonvention. CONVENTION ON LAUNDERING, SEARCH, SEIZURE AND CONFISCATION OF THE PROCEEDS FROM CRIME KONVENTION OM PENNINGTVÄTT, EFTERFORSKNING, BESLAG OCH FÖRVERKANDE AV The member States of other States signatory hereto, medlemsstater och övriga som undertecknat denna konvention, Considering that the aim of is to achieve a greater unity between its members; som beaktar att ändamål är att uppnå en större enighet bland sina medlemmar, Convinced of the need to pursue a common criminal policy aimed at the protection of society; som är övertygade om behovet av att vidta gemensamma brottsbekämpande åtgärder för att skydda samhället, Considering that the fight against serious crime, which has become an increasingly international problem, calls for the use of modern and effective methods on an international scale; som anser att kampen mot allvarliga brott, som har blivit ett allt större internationellt problem, kräver ett utnyttjande av moderna och effektiva metoder på internationell nivå; Believing that one of these methods consists in depriving criminals of the proceeds from crime; som anser att en av dessa metoder består i att beröva brottslingar vinningen av deras brott; Considering that for the attainment of this aim a well-functioning system of international co-operation also must be established, som anser att även ett väl fungerande system för internationellt samarbete måste upprättas för att upppnå detta mål; agreed as follows: har kommit överens om följande: CHAPTER I KAPITEL I Article 1 Artikel 1 Use of terms Definitioner For the purpose of this Convention: a. proceeds means any economic advantage from criminal offences. It may consist of any property as defined in subparagraph b of this article; I denna konvention avses med a. varje ekonomisk fördel av brottsliga gärningar. Den kan bestå av all sådan egendom som anges i b i denna artikel; b. property includes property of any description, whether corporeal or incorporeal, movable or immovable, and legal documents or instruments evidencing title to, or interest in such property; b. egendom all slags egendom, materiell eller immateriell, lös eller fast egendom, samt juridiska handlingar eller urkunder som styrker äganderätt eller annan rätt till sådan egendom; c. instrumentalities means any property used or intended to be used, in any , or in part, to commit a criminal offence or criminal offences. c. hjälpmedel all slags egendom som på något sätt, helt eller delvis, använts eller varit avsedd att användas för att begå brottslig gärning eller brottsliga gärningar; d. confiscation means a penalty or a measure, ordered by a court following proceedings in relation to a criminal offence or criminal offences resulting in the final deprivation of property; d. förverkande sådant straff eller annan åtgärd beslutad av domstol efter rättegång på grund av brottslig gärning eller brottsliga gärningar som innebär slutgiltigt berövande av egendom. e. predicate offence means any criminal offence as a result of which proceeds were generated that may become the subject of an offence as defined in Article 6 of this Convention. e. förbrott varje brottslig gärning som resulterat i sådan som kan vara föremål för brott enligt artikel 6 i denna konvention. CHAPTER II KAPITEL II MEASURES TO BE TAKEN AT NATIONAL LEVEL ÅTGÄRDER SOM SKALL VIDTAS PÅ NATIONELL NIVÅ Each Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to enable it to confiscate instrumentalities and proceeds or property the value of which corresponds to such proceeds. Varje part skall vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som kan vara nödvändiga för att kunna förverka hjälpmedel och eller egendom vars värde motsvarar sådan . Each Party may, at the time of signature or when depositing its instrument of ratification, acceptance, approval or accession, by a declaration addressed to the Secretary General of , declare that paragraph 1 of this article applies only to offences or categories of offences specified in such declaration. Varje part kan för undertecknandet eller när den deponerar sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument genom en förklaring, ställd till generalsekreterare, förklara att punkt 1 i denna artikel är tillämplig endast på de brott eller kategorier av brott som anges i förklaringen. Article 3 Artikel 3 Investigative and provisional measures Åtgärder för att efterspana egendom och säkerhetsåtgärder Each party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to enable it to identify and trace property which is liable to confiscation pursuant to Article 2, paragraph 1, and to prevent any dealing in, transfer or disposal of such property. Varje part skall vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som är nödvändiga för att kunna identifiera och spåra egendom som kan förverkas enligt artikel 2, punkt 1, och för att förhindra handel med, överlåtelse eller undanskaffande av sådan egendom. Article 4 Artikel 4 Special investigative powers and techniques Särskilda åtgärder och metoder för efterspaning Each Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to empower its courts or other competent authorities to order that bank, financial or commercial records be made available or be seized in order to carry out the actions referred to in Articles 2 and 3. A Party shall not decline to act under the provisions of this article on grounds of bank secrecy. Varje part skall vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som är nödvändiga för att domstolar eller andra behöriga myndigheter skall kunna förordna att bank- eller affärshandlingar eller andra handlingar rörande ekono- miska förhållanden skall göras tillgängliga eller beslagtas för att möjliggöra åtgärder som avses i artikel 2 och 3. En part skall inte vägra att vidta åtgärder enligt bestämmelserna i denna artikel under hänvisning till banksekretess. Each Party shall consider adopting such legislative and other measures as may be necessary to enable it to use special investigative techniques facilitating the identification and tracing of proceeds and the gathering of evidence related thereto. Such techniques may include monitoring orders, observation, interception of telecommunications, access to computer systems and orders to produce specific documents. Varje part skall överväga att vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som är nödvändiga för att kunna använda sådana särskilda metoder för efterspaning som underlättar identifiering och spårande av och insamlande av bevis som har anknytning därtill. Sådana metoder kan innefatta beslut om rapporteringsskyldighet, övervakning, teleavlyssning, tillträde till datasystem och beslut om editionsföreläggande. Article 5 Artikel 5 Each party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to ensure that interested parties affected by measures under Articles 2 and 3 shall have effective legal remedies in order to preserve their rights. Varje part skall vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att den som berörs av åtgärder enligt artikel 2 och 3 har tillgång till effektiva rättsmedel för att kunna bevaka sina rättigheter. Each Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as offences under its domestic law, when committed intentionally: Varje part skall vidta sådana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som är nödvändiga för att enligt sin nationella lagstiftning belägga följande handlingar med straff när de begås uppsåtligen: a. the conversion or transfer of property, knowing that such property is proceeds, for the purpose of concealing or disguising the illicit origin of the property or of assisting any person who is involved in the commission of the predicate offence to evade the legal consequences of his actions; a. omsättning eller överlåtelse av egendom med vetskap om att egendomen utgör , om det sker för att dölja eller maskera egendomens olagliga ursprung eller för att bistå en person som är delaktig i förbrottet att undandra sig de rättsliga följderna av sina handlingar; b. the concealment or disguise of the true nature, source, location, disposition, movement, rights with respect to, or ownership of, property, knowing that such property is proceeds; and, subject to its constitutional principles and the basic concepts of its legal system: b. döljande eller maskering av egendomens rätta art eller ursprung, av dess belägenhet eller förfogandet över den eller dess förflyttning eller av äganderätten eller andra rättigheter till den med vetskap om att egendomen utgör ; och, med reservation för sina konstitutionella principer och grundbegreppen i sin rättsordning: c. the aquisition, possession or use of property, knowing, at the time of receipt, that such property was proceeds; c. förvärv, innehav eller användning av egendom om gärningsmannen vid mottagandet kände till att egendomen utgjorde ; d. participation in, association or conspiracy to commit, attempts to commit and aiding, abetting, facilitating and counselling the commission of any of the offences established in accordance with this article. d. delaktighet i brott som anges i denna artikel, samverkan eller sammansvärjning i avsikt att begå sådana brott, försök att begå eller medhjälp eller bistånd till, främjande av eller råd för genomförandet av sådant brott. For the purpose of implementing or applying paragraph 1 of this article: a. it shall not matter whether the predicate offence was subject to the criminal jurisdiction of the Party; För att genomföra eller tillämpa punkt 1 i denna artikel a. skall det inte tillmätas någon betydelse huruvida förbrottet var föremål för partens straffrättsliga domsrätt eller inte; b. it may be provided that the offences set forth in that paragraph do not apply to the persons who committed the predicate offence; b. kan föreskrivas, att gärning som anges i den punkten inte skall föreligga i fråga om den som har begått förbrottet. c. knowledge, intent or purpose required as en element of an offence set forth in that paragraph may be inferred from objective, factual circumstances. c. får vetskap, uppsåt eller avsikt som erfordras för att gärning som anges i den punkten skall föreligga härledas från yttre faktiska omständigheter. Each Party may adopt such measures as it considers necessary to establish also as offences under its domestic law all or some of the acts referred to in paragraph 1 of this article, in any or all of the following cases where the offender: a. ought to have assumed that the property was proceeds: b. acted for the purpose of making profit; 3. Varje part kan vidta sådana åtgärder som den anser nödvändiga för att enligt sin nationella lagstiftning också straffbelägga alla eller vissa av de gärningar som avses i punkt 1 i denna artikel i något eller samtliga av följande fall då gärningsmannen a. borde ha insett att egendomen var ; b. handlat i vinstsyfte; c. acted for the purpose of promoting the carrying on of further criminal activity. c. handlat i syfte att främja fortsatt brottslig verksamhet.