prop · GJ0310D3 · 1996-01-01 00:00:00 — 15 Redovisning av koncern- och intresseföretag Regeringens förslag: En ny - med aktiebolagslagen och nya årsredovisningslagen gemensam - koncerndefinition införs i bankaktiebolagslagen, sparbankslagen, föreningsbankslagen, ÅRKL och lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Enligt den nya definitionen skall en koncern föreligga i följande fall. Ett företag innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i en annan juridisk person. Ett företag äger aktier eller andelar i en annan juridisk person och förfogar på grund av avtal med andra delägare i denna över mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar. Ett företag äger aktier eller andelar i en annan juridisk person och har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller motsvarande ledningsorgan. Ett företag äger aktier eller andelar i en annan juridisk person och har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över denna på grund av avtal med den juridiska personen eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning, bo- lagsavtal eller därmed jämförbara stadgar. I dessa situationer utgör företaget moderföretag och den andra juridiska personen dotterföretag. Om ett dotterföretag, eller ett moderföretag och ett eller flera dotterföretag tillsammans, eller flera dotterföretag tillsammans har sådana rättigheter som avses i 1-3 över en annan juridisk person, är även denna juridiska person dotterföretag i koncernen. Om ett dotterföretag har sådana rättigheter som avses i 4 över en annan juridisk person, i vilket det äger aktier eller andelar, skall även denna juridiska person anses som dotterföretag i koncernen. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag (se betänkandet del I s. 159-166 och 168-171 samt del II s. 348, 397 och 398). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft något att invända mot kommitténs förslag. Bl.a. har dock efterlyst vissa klargöranden. Föreningen har ansett att ett koncernförhållande inte skall kunna grundas enbart på avtal mellan företagen. har hävdat att den gällande s.k. sekundärregeln bör behållas. har ansett att den skatterättsliga koncerndefinitionen bör anpassas till den civilrättsliga. En koncern utgör en grupp om två eller flera företag, varav ett utgör moder- företag och de övriga dotterföretag. I lagstiftningen ställs krav på en särskild koncernredovisning. Skälen för det är bl.a. att det inte går att få en klar bild av koncernens ställning och resultat enbart av de olika koncernföretagens årsredovisningar. I lagstiftningen har också uppställts särskilda regler om vinstutdelning i koncerner. De allmänna reglerna om balansräkning och de därmed sammanhängande vinstutdelningsbegränsningarna utgör nämligen inte något skydd mot att ett koncernföretag delar ut den vinst som redovisas i dess balansräkning utan att därvid ta hänsyn till förlust hos annat koncernföretag. Den grundläggande koncerndefinitionen i svensk rätt finns i 1 kap. 5 § ak- tiebolagslagen (1975:1385). Denna gäller för vissa kreditinstitut och vär- depappersbolag som omfattas av lagen. En motsvarande definition finns intagen i 1 kap. 1 § lagen om årsredovisning m.m. i vissa företag (årsredovisningslag). Denna har avseende på bl.a. hypoteksinstitut. Dessutom finns motsvarande koncerndefinitioner, anpassade efter verksamhetsformerna, i 1 kap. 3 § bankaktiebolagslagen (1987:618), 1 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619), 1 kap. 8 § föreningsbankslagen (1987:620) och 1 kap. 2 § i lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag (1994:2004). Koncerndefinitionen i svensk rätt; huvudregeln I 1 kap. 5 § första stycket aktiebolagslagen föreskrivs att om ett aktiebolag äger så många aktier eller andelar i en svensk eller utländsk juridisk person att det har mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar, är aktiebolaget moderföretag och den juridiska personen dotterföretag. Det är alltså, enligt huvudregeln, röstandelens och inte kapitalandelens storlek som är avgörande för om ett moder-dotterföretagsförhållande föreligger (jfr 1 kap. 6 § första stycket bankaktiebolagslagen, 1 kap. 2 § första stycket sparbankslagen och 1 kap. 8 § första stycket föreningsbankslagen). Av 1 kap. 5 § första stycket andra meningen aktiebolagslagen framgår att indirekta dotterföretagsförhållanden likställs med direkta sådana. Detta innebär att om ett moderföretag har ett dotterföretag som i sin tur kontrollerar mer än hälften av rösterna i ett annat företag är även det sistnämnda företaget dotterföretag till moderföretaget. Detsamma gäller om moderföretaget tillsammans med ett eller flera dotterföretag eller genom flera dotterföretag innehar röstmajoriteten i ett företag (jfr 1 kap. 6 § första stycket andra meningen bankaktiebolagslagen, 1 kap. 2 § första stycket andra meningen sparbankslagen och 1 kap. 8 § första stycket andra meningen föreningsbankslagen). Koncerndefinitionen i svensk rätt; sekundärregeln Den s.k. sekundärregeln finns i 1 kap. 5 § andra stycket aktiebolagslagen (jfr 1 kap. 6 § andra stycket bankaktiebolagslagen, 1 kap. 2 § andra stycket sparbankslagen och 1 kap. 8 § andra stycket föreningsbankslagen). Enligt denna föreligger en koncern om ett företag på grund av aktie- eller andelsinnehav i ett annat företag eller på grund av avtal ensamt har såväl ett bestämmande inflytande över ett annat företag som en betydande andel i resultatet av dess verksamhet (se vidare den redogörelse för koncernbegreppet som lämnats i avsnitt 15.1 i del 2). Förhållanden som faller utanför koncernbegreppet Såsom framhållits i avsnitt 15.1 i del 2 lär ett koncernförhållande inte kunna grundas enbart på ett avtal mellan två företag. Inte heller anses något koncernförhållande normalt föreligga i fråga om s.k. 50/50-företag (se prop. 1979/80:143 s. 71-74). Med 50/50-företag avses företag som ägs av två företag till lika delar (se vidare den redogörelse som lämnats i nämnda avsnitt i del 2). Koncerndefinitionen har framför allt betydelse för redovisningsreglerna. Ett moderföretag måste sålunda upprätta en koncernredovisning. Den skall bl.a. innehålla en balansräkning och en resultaträkning avseende hela koncernen. Dessutom skall moderföretaget i sin årsredovisning lämna vissa särskilda uppgifter rörande dotterföretag. Moderföretaget skall vidare i sin förvaltningsberättelse lämna upplysningar bl.a. om viktiga förhållanden och händelser av väsentlig betydelse för koncernen. Det förhållande att ett aktiebolag utgör moderföretag i en koncern medför också att en särskild begränsning kommer att gälla i fråga om rätten till vinstutdelning. Av 12 kap. 2 § första stycket aktiebolagslagen följer nämligen att aktiebolaget inte får dela ut mer än vad som är utdelningsbar vinst enligt koncernbalansräkningen. Motsvarande bestämmelser finns för bankaktiebolag i 9 kap. 2 § första stycket bankaktiebolagslagen och för föreningsbanker i 8 kap. 2 § första stycket föreningsbankslagen. Koncernförhållandet medför också begränsningar i dotterföretags möjligheter att förvärva eller som pant motta aktier i moderföretaget (se 7 kap. 2 § aktiebolagslagen och 6 kap. 9 § bankaktiebolagslagen). Koncernreglerna påverkar dessutom tillämpningsområdet för det s.k. låne- förbudet (se 12 kap. 7 § aktiebolagslagen). Låneförbudet gäller lån till aktieägare och till vissa andra företaget närstående men omfattar inte lån till andra företag inom samma koncern. Undantagsregeln för koncernföretag innebär en viss lättnad i låneförbudet. I viss utsträckning kan dock förekomsten av ett koncernförhållande även utvidga tillämpningsområdet för låneförbudet. Kretsen av de personer till vilka lån inte får lämnas omfattar sålunda också aktieägare, styrelseledamöter eller verkställande direktör i annat företag inom samma koncern jämte dem närstående fysiska eller juridiska personer. Slutligen kan nämnas att koncernreglerna får betydelse även på andra områden, t.ex. för utformningen av emissionsprospekt från moderföretag (se 4 kap. 20 och 22 §§ aktiebolagslagen och 4 kap. 21 och 23 §§ bankaktiebolagslagen, för styrelsens och verkställande direktörens upplysningsplikt gentemot företagsstämman (se 9 kap. 12 § aktiebolagslagen, 8 kap. 11 § bankaktiebolagslagen, 4 kap. 12 § sparbankslagen och 7 kap. 11 § föreningsbankslagen), för reglerna om revisorsjäv (se 10 kap. 4 § aktie- bolagslagen och 3 kap. 5 § bankrörelselagen (1987:617), BRL) och för reglerna om inlösen av aktier i dotterföretag (se 14 kap. 31-35 §§ aktiebolagslagen, 11 kap. 10-16 §§ bankaktiebolagslagen, 7 kap. 9-13 §§ sparbankslagen och 10 kap. 10-14 föreningsbankslagen). Koncernbegreppet har ibland också betydelse för tillämpning av särskilda rörelseregler för finansiella företag. Koncernreglerna är t.ex. av betydelse för tillämpningen av reglerna om kapitaltäckning och stora exponeringar på finansiella företagsgrupper (se 6 kap. 1-10 §§ i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag), begränsningar för förvärv av dotterföretag i koncerner där bank ingår (se 3 kap. 15 a § BRL) och regler om ägarprövning m.m. (se 7 kap. 10- 14 §§ BRL och 5 kap. 11-15 §§ lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag). Direktivet: EG-rätten innehåller inte någon allmän bolagsrättslig koncern- definition. I det sjunde bolagsrättsliga direktivet (83/349/EEG) om sammanställd redovisning (det sjunde direktivet) anges emellertid ett antal situationer då ett företag skall vara skyldigt att upprätta s.k. sammanställd redovisning och sammanställt årsbokslut, dvs. vad som i svensk rätt motsvarar koncernredovisningen. Dessa bestämmelser kan därför sägas innefatta en koncerndefinition. Det bör dock understrykas att direktivet inte ger denna koncerndefinition betydelse annat än på redovisningsrättens område. I artikel 1.1 i det sjunde direktivet anges när en koncernredovisning skall upprättas. Enligt artikeln skall en medlemsstat föreskriva att varje företag som lyder under dess lagstiftning skall upprätta en sammanställd redovisning och ett sammanställt årsbokslut, om något av följande är tilllämpligt på företaget (moderföretaget): a) Det innehar en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i ett annat företag (dotterföretaget). b) Det har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags (dotterföretagets) förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan och är aktieägare eller delägare i detta företag. c) Det har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett företag (dot- terföretaget) i vilket det är aktieägare eller delägare enligt ett avtal som är slutet med det sistnämnda företaget eller enligt en bestämmelse i det företagets statuter, om den lagstiftning som dotterföretaget lyder under tillåter sådana avtal eller bestämmelser. En medlemsstat behöver inte föreskriva att moder- företaget skall vara aktieägare eller delägare i dotterföretaget. De med- lemsstater vilkas lagstiftning inte innehåller föreskrifter om sådana avtal eller bestämmelser i statuterna som här avses behöver inte tillämpa denna regel. d) Det är aktieägare eller delägare i ett företag, och aa) en majoritet av de ledamöter i företagets (dotterföretagets) förvaltnings- , lednings- eller tillsynsorgan som har utfört sitt uppdrag under räken- skapsåret, under det föregående räkenskapsåret och fram till tidpunkten för upprättandet av den sammanställda redovisningen, har utsetts enbart på grund av den nämnde aktieägarens eller delägarens sätt att utöva sin rösträtt, eller bb) till följd av avtal med andra aktieägare eller delägare i företaget (dot- terföretaget) ensam förfogar över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget; medlemsstaterna får införa mera detaljerade föreskrifter angående form och innehåll för sådana avtal. Medlemsstaterna skall enligt artikeln åtminstone införa den i bb angivna ord- ningen. De får låta tillämpningen av aa bero på ett innehav av aktier eller andelar som representerar eller mer av rösterna för aktierna eller andelarna i företaget. Bestämmelserna i aa skall dock inte tilllämpas, om något annat företag innehar sådana rättigheter i dotterföretaget som avses i a, b eller c. Enligt artikel 1.2 i samma direktiv gäller att en medlemsstat, utöver de fall som anges i punkt 1 och i avvaktan på en senare samordning, får kräva att ett företag som lyder under dess lagstiftning skall upprätta en sammanställd redovisning och ett sammanställt årsbokslut, om företaget (moderföretaget) har ett ägarintresse enligt artikel 17 i direktiv /660/EEG i ett annat företag (dotterföretaget) och a) moderföretaget faktiskt utövar ett bestämmande inflytande över dotter- företaget, eller b) moderföretaget och dotterföretaget står under moderföretagets gemensamma ledning. I artikel 2 finns bestämmelser om vilka röster som i detta avseende skall dras från eller läggas till. I artikel 2.1 föreskrivs att vid tillämpningen av artikel 1.1 a, b och d skall till moderföretagets röster läggas sådana röster som tillkommer någon som handlar i eget namn men för moderföretagets eller något av dess dotterföretags räkning. Röstinnehavet skall , enligt artikel 2.2, reduceras med sådana röster som tillkommer moderföretaget eller något av dess dotterföretag till följd av aktier eller andelar som innehas för annans räkning. Detsamma gäller om aktierna innehas som säkerhet och rösträtten skall utövas enligt mottagna instruktioner eller, om aktierna eller andelarna innehas som ett led i en löpande transaktion i en låneverksamhet, rösträtten utövas i dens intresse som har ställt säkerheten. Slutligen skall, enligt artikel 2.3, vid tillämpning av artikel 1.1 a och d, aktieägarnas eller andelsägarnas samlade rösträtt i ett dotterföretag reduceras med den rösträtt som är förenad med aktier eller andelar som innehas av dotterföretaget självt eller av ett dotterföretag till detta eller av någon som handlar i eget namn men på dessa dotterföretags vägnar. Artikel 12 behandlar vad som brukar benämnas s.k. oäkta koncerner. I artikel 12.1 sägs att en medlemsstat får, utan inskränkning i vad som gäller enligt artikel 1-10, kräva att ett företag som lyder under dess lagstiftning upprättar sammanställd redovisning och sammanställd förvaltningsberättelse, om a) detta företag och ett eller flera andra företag med vilka det förstnämnda företaget inte har något sådant samband som avses i artikel 1.1 eller artikel 1.2, står under enhetlig ledning på grund av avtal med det förstnämnda företaget eller på grund av bestämmelser i företagens statuter, eller b) förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganen i detta företag och ett eller flera andra företag med vilka det förstnämnda företaget inte har något sådant samband som avses i artikel 1.1 eller artikel 1.2, till större delen består av samma personer vilka har fullgjort sitt uppdrag under räkenskapsåret och fram till dess att den sammanställda redovisningen upprättas. Enligt artikel 12.2 skall, vid tillämpningen av punkt 1, de företag som står i ett sådant förhållande till varandra som där avses och dessa företags dotter- företag omfattas av en sammanställd redovisning enligt detta direktiv, om ett eller flera av företagen är sådana bolag som anges i artikel 4. I likhet med vad som är fallet i svensk rätt likställs enligt direktivet di- rekta och indirekta dotterföretagsförhållanden (artiklarna 2.1 och 3.2). Motsvarande bestämmelser som i det sjunde direktivet om skyldighet att upprätta koncernredovisning gäller även för kreditinstitut. Enligt artikel 42.1 i direktiv (86/635/EEG) om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (bankredovisningsdirektivet) skall nämligen kreditinstitut upprätta en sammanställd redovisning och en sammanställd förvaltningsberättelse enligt det sjunde direktivet, i den mån inte annat föreskrivs i artikel 42 eller artikel 43 i bankredovisningsdirektivet. I den mån en medlemsstat inte tillämpar artikel 5 i det sjunde direktivet - dvs. möjligheten att undanta vissa s.k. finansiella holdingföretag från krav på sammanställd redovisning - skall artikel 42.1 även gälla moderföretag som inte har annat ändamål än att förvärva och förvalta innehav i dotterföretag och att göra dem vinstbringande, såvitt dotterföretagen uteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut (artikel 42.2). Bestämmelsen reglerar alltså frågan om koncernredovisning i finansiella holdingföretag. Skälen för regeringens förslag: De skäl som anförts i avsnitt 15.1 i del 2 är av betydelse även här. Detta innebär följande. De regler om koncernredovisning som finns i aktiebolagslagen, årsredovisningslag och banklagstiftningen bör anpassas till föreskrifterna i det sjunde direktivet och bankredovisningsdirektivet. Det koncernbegrepp som genom anpassningen till introduceras i den svenska lagstiftningen bör därvid ges en mera generell tilllämpning än vad direktivet kräver. I den nuvarande lagstiftningen för kreditinstitut och värdepappersbolag åter- finns koncerndefinitionen i aktiebolagslagen, årsredovisningslag, bankaktiebolagslagen, sparbankslagen, föreningsbankslagen och lagen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Det kan anföras skäl för att den nya koncerndefinitionen bör komma till uttryck på ett enda ställe i lagstiftningen. Regeringen väljer dock att här föreslå att den nya koncerndefinitionen skall införas i var och en av de berörda lagarna utanför lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag (ÅRKL). I ÅRKL bör däremot den teknik för hänvisningar som i övrigt etablerats gälla även i fråga om bestämmelserna för när en koncern föreligger. I ÅRKL bör därför hänvisas till årsredovisningslagens koncernbegrepp. Koncernbegreppet bör i den nya lagstiftningen omfatta endast sådana fall där "moderföretaget" är ett svenskt företag. Såväl i direktivet som i gällande rätt är det först och främst röstmajoritet som kan konstituera ett koncernförhållande. En bestämmelse om detta bör givetvis införas i den nya lagstiftningen. I den nu gällande huvudregeln beaktas dock endast rösträtt som är förenad med äganderätt till aktierna eller andelarna. Regeringen föreslår att det nuvarande kravet på att aktierna eller andelarna skall innehas med äganderätt utmönstras. Denna förändring får visserligen ingen betydelse i förhållandet mellan svenska aktiebolag, eftersom rösträtten i sådana företag även i fortsättningen kan utövas enbart av aktieägare. Däremot kan det få betydelse i fråga om innehav i utländska företag i vilka äganderätt eller rösträtt kan skiljas åt genom exempelvis pantsättning. För att ett koncernförhållande skall föreligga enligt den nuvarande sekundär- regeln krävs att moderföretaget ensamt har ett bestämmande inflytande i dotterföretaget på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtal och dessutom en betydande andel i dotterföretagets resultat. Regeringen förordar att sekundärregeln i sin nuvarande form upphävs även för kreditinstitut och värdepappersbolag. En del av de situationer som brukar anses falla in under sekundärregeln reg- leras emellertid uttryckligen i direktiven. Föreskriften i artikel 1.1 b innebär sålunda att en juridisk person skall an- ses som dotterföretag till ett annat företag om detta har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i ledningsorganen samt äger aktier eller andelar i detta företag. Föreskriften bör tas in i den nya lagstiftningen. Något skäl att - såsom är fallet - uppställa ett krav på att moderföretaget även skall ha en betydande andel i dotterföretagets resultat finns inte. En annan direktivföreskrift som delvis ryms inom den svenska sekundärregeln är föreskriften i artikel 1.1 c. Den innebär att ett koncernförhållande kan uppkomma även genom att ett företag på grund av avtal med annat företag eller bestämmelser i dess bolagsordning har ett bestämmande inflytande över det sistnämnda företaget. Enligt regeringens mening är det rimligt att koncernreglerna blir tillämpliga på det förhållande som därvid uppkommer mellan det svenska och det utländska företaget. En bestämmelse motsvarande artikel 1.1 c bör därför införas i den nya lagstiftningen. En förutsättning för att regeln skall kunna tillämpas bör vara att moderföretaget är aktie- eller andelsägare i det andra företaget. har menat att en ytterligare förutsättning för att ett koncernförhållande skall föreligga i detta fall skall vara att moderföretaget har en "betydande andel i resultatet" i det andra företaget. Regeringen anser inte att det finns skäl för det. Artikel 1.1 d aa i direktivet rör s.k. praktisk majoritet. Föreskriften är inte tvingande. Flertalet länder har valt att inte införa den i sin lagstift- ning. Regeringen anser att den nya lagstiftningen inte bör innehålla någon be- stämmelse motsvarande artikel 1.1 d aa. I artikel 1.1 d bb regleras en situation som inte faller in under den svenska sekundärregeln. Av artikeln följer att ett koncernförhållande uppkommer om ett företag till följd av avtal med andra aktieägare eller delägare ensam förfogar över en majoritet av aktierna eller andelarna i företaget. Den behandlar sålunda s.k. konsortialavtal. Föreskriften är tvingande för medlemsstaterna och måste därför införlivas med svensk rätt. De nu föreslagna reglerna torde täcka in de situationer där det normalt är befogat att tillämpa koncernmässiga regler. Regeringen delar därför i princip kommitténs uppfattning att inte generellt bör utvidga koncernbegreppet på det sätt som artiklarna 1.2 och 12 i och för sig medger. Såväl direktivet som gällande rätt likställer i detta sammanhang direkta och indirekta innehav av aktier eller andra andelar. Regeringen föreslår därför att bestämmelser med denna innebörd tas in i den nya lagstiftningen. Av lagstiftningen bör alltså framgå att till koncernen räknas inte bara moder- företag och dotterföretag utan även dotterföretags dotterföretag. Detta bör gälla inte bara när moder-dotterföretagsförhållandet grundar sig på röstandel utan även när det grundar sig på andra förhållanden. Av lagstiftningen bör också framgå att koncernen även omfattar företag i vilka moderföretaget tillsammans med sina dotterföretag har röstmajoritet eller motsvarande. Där bör även tas in bestämmelser som motsvarar dem som finns i artikel 2 och behandlar de fall då aktier innehas för annans räkning. Regeringen har inte funnit anledning att föreslå någon förändring beträffande s.k. 50/50-företag. Enligt regeringens mening bör sådana inte heller i fortsättningen behandlas som koncernföretag, såvida det inte föreligger sådana särskilda förhållanden som anges i de nu föreslagna bestämmelserna. En remissinstans har menat att det skatterättsliga koncernbegreppet bör sam- ordnas med det nu aktuella koncernbegreppet. Den nu aktuella EG-anpassningen av koncernbegreppet i bl.a. aktiebolagsrätten ställer, enligt regeringens mening, inte några krav på att också det skatterättsliga begreppet förändras. Regeringen föreslår därför inte någon förändring i denna del. Frågan om skyldighet att upprätta koncernredovisning i finansiella holding- företag och i s.k. oäkta koncerner under vissa förutsättningar behandlas i ett kommande avsnitt (se avsnitt 16.1). I den lag (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar i kredit- institut och värdepappersbolag, som trätt i kraft, finns en koncern- definition som motsvarar den som finns i gällande redovisningslagstiftning. Som tidigare anförts är ett enhetligt koncernbegrepp att föredra av rättssystematiska och praktiska skäl. Koncernbegreppet bör därför även i nämnda lag anpassas efter den koncerndefinition som föreslås (se vidare förslag till följdändring i 1 kap. 2 § nämnda lag). 15.2 Intresseföretag och ägarintressen