prop · GJ0363 · 1996-01-01 00:00:00 — För fonden skulle därigenom skapas en typ av "ficka" för placeringar i utländska aktier, om än begränsad till aktier i ett visst utländskt företag. Affärer av denna typ bör enligt regeringens mening dock inte vara tillåtna. Flera skäl talar för detta, bl.a. skulle det bli svårt att kontrollera att fonden håller sig inom tillåten ram. Det kan vidare ifrågasättas varför vissa fonder på detta sätt skulle få en vilande rättighet att inneha utländska värdepapper som inte andra fonder har. Att fonden inte får göra några nyinvesteringar i det utländska företaget bör inte hindra att den får delta i fondemissioner, splittar eller liknande förfaranden som innebär att fondens ägarandel i företaget inte ökar. Regeringen har övervägt att införa en maximigräns för en allemansfonds sammanlagda innehav av utländska värdepapper förvärvade i sådant fall som här behandlats men ansett det inte vara nödvändigt. Skulle det emellertid visa sig att förvärven blir mer frekventa - och fonderna därigenom får mer betydande innehav av utländska tillgångar - får frågan tas under nytt övervägande. Bakgrund: De företagsanknutna allemansfonderna regleras av lagen (1983:890) om allemanssparande. I lagen finns vissa specialregler för dessa fonder, bl.a. avseende fondens placeringar. Sparande i företagsanknutna allemansfonder är återigen skattegynnat. Bestämmelser om företagsanknutna fonder infördes /81 genom en ändring i den dåvarande lagen om aktiesparfonder. En specialbestämmelse i lagen öppnade möjlighet för anställda i börsnoterade företag att spara i särskilt inrättade aktiesparfonder. Dessa fonder skulle placera sina medel till i det egna företagets aktier. I samband med att allemanssparandet introducerades sänktes dock detta krav, eftersom det ansågs alltför stelbent. Placeringsreglerna ändrades på så sätt att av fondförmögenheten skall placeras i sådana värdepapper som har utfärdats av det bolag i vilket spararen (fondandelsägaren) är anställd eller - om bolaget ingår som moderbolag i en koncern - i vars dotterbolag spararen är anställd. I en skrivelse till har det fondbolag som förvaltar den företagsanknutna allemansfonden hemställt om att lagen om allemanssparande ändras så att det blir möjligt för företagsanknutna allemans- fonder att förvärva aktier i utländska bolag. Till följd av det samgående som skedde mellan det nederländska bolaget . (Akzo) och har de aktier som fonden hade i bytts ut mot aktier i . Skälen för regeringens förslag: Genom de företagsanknutna fonderna har anställda getts möjlighet till ett skattesubventionerat sparande i det egna företaget (eller dess moderbolag) för att öka sin delaktighet i verksamheten och bidra till företagets behov av riskkapital. Den upp- mjukning av kravet på att fondtillgångarna skall vara placerade i det egna företaget som skedde medförde att anknytningen mellan fonden och företaget kom att minska. finns det ett knappt tjugotal företagsanknutna fonder. Fonderna uppvisar stora variationer både vad gäller storleken på fondförmögenhet och den andel av denna som är placerad i det egna företaget. De företagsanknutna fondernas sammanlagda fondförmögenhet uppgår till . Några fonder har hela fondförmögenheten placerad i det egna företaget, medan andra kan ha problem att uppfylla lagens krav på . Dessa variationer kan främst förklaras med att fonder i framgångsrika företag väljer att placera hela eller en stor del av fondförmögenheten i det egna företaget, medan fonder anknutna till företag som är mindre framgångsrika strävar efter att placera så litet som möjligt i det företag som spararna är anställda i. Den situation som den företagsanknutna allemansfonden hamnat i genom att det svenska bolag som fonden varit knuten till gått samman med ett utländskt företag aktualiserar i princip samma problemställning som den som behandlats i avsnitt 5.2. En skillnad är dock att situationen för en företagsanknuten fond blir något mer prekär, eftersom den rör det företag som fonden måste placera en stor del av sina tillgångar i. Lagen kräver ju, som nämnts, att fonden skall ha av fondtillgångarna placerade i det svenska företag som den är knuten till. Det är också denna koncentration av placeringarna som i grunden särskiljer de företagsanknutna fonderna från de vanliga allemansfonderna. De skäl som ligger bakom tillskapandet av möjligheten att spara i företagsanknutna fonder äger enligt regeringens mening alltjämt aktualitet. Den omständigheten att ett bolag genom exempelvis ett uppköp blir ett helägt dotterbolag till ett utländskt företag förändrar inte synen på att det är värde- fullt att anställda genom sparande i en företagsanknuten fond investerar i ett företag som de genom anställningen har anknytning till. Den framtida utvecklingen torde också gå i riktning mot ett ökat antal internationella företagsaffärer, varför en sådan situation som uppstått för Akzo Nobels allemansfond mycket väl kan komma att inträffa för någon annan före- tagsanknuten fond. Det bör enligt regeringens mening skapas utrymme för företagsanknutna fonder att kunna leva vidare även om det svenska företag som den är knuten till övergår i utländsk ägo. Det alternativ som annars står till buds för dessa fonder - om man inte vill avveckla verksamheten eller anpassa sig till de allmänna regler som gäller för allemansfonder - är att fonden ombildas till en s.k. nationell fond enligt de regler som finns i 3 § i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder. De företagsanknutna allemansfondernas koncentration av placeringarna i det företag som fonden är knuten till gör att det, av hänsyn till andelsägarnas intressen, finns anledning att vara särskilt försiktig. Det kan därför inte anses tillfyllest med en lösning helt likt den som föreslagits för de vanliga allemansfonderna. En företagsanknuten fonds förvärv av aktier och andra värdepapper i ett utländskt företag bör prövas av i samband med att uppköpet genomförs. Det innebär alltså att förvärvet kommer att kräva en dispens. Dispensprövningen bör göras med utgångspunkt i att fondandelsägarnas intressen inte får åsidosättas om fonden placerar en betydande del av, eller kanske t.o.m. hela, fondförmögenheten i ett utländskt företag. En viktig aspekt i sammanhanget är att de utländska värdepapperen är tillräckligt likvida. Allra helst bör värdepapperen vara noterade eller avses bli noterade vid en börs eller någon annan reglerad marknad. En fondandelsägare skall ju ha möjlighet att i princip omgående få sina andelar i fonden inlösta. En bedömning av likviditeten i de utländska värdepapperen bör därför ingå som ett viktigt moment i den prövning som skall göra. En företagsanknuten fond bör, till skillnad från de vanliga allemansfonderna, inte hindras från att göra nyinvesteringar i det utländska företaget efter ett uppköp. För sådana ytterligare förvärv bör inte krävas någon ny dispens eftersom en företagsanknuten fond enligt gällande regler har möjlighet att placera av sina tillgångar i ett enda företag. 5.4 Kretsen av allemanssparare Utredningen behandlar inte frågan i sitt betänkande. Skälen för regeringens förslag: Huvudmotivet för att det i lagen togs in ett krav på att den som vill ansluta sig till allemanssparandet måste vara folkbokförd i var att detta medförde att alla sparare hade ett personnummer (prop. 1983/84:30 s. 24). Personnumret har gjort det lättare för , som är den myndighet som sköter administration och kontroll av sparformen, att kontrollera att spararna iakttar de begränsningar som gäller bl.a. beträffande antal konton och storleken av insättningarna. Lagen anger bl.a. att en sparare endast får lov att spara på ett allemanssparkonto och i högst två allemansfonder. I den nämnda propositionen betonades att syftet med det nya sparsystemet "allemanssparande" var att så breda grupper av befolkningen som möjligt skulle få tillfälle att ansluta sig. I specialmotiveringen till lagbestämmelsen (s. 52) angavs att något särskilt bevis om kyrkobokföring (sedermera ändrat till folkbokföring) inte skulle avkrävas den som ville gå med i allemanssparandet. Vidare anfördes "Om spararen uppger att han är bosatt här i landet bör detta regelmässigt vara tillräckligt för att låta honom gå med i allemanssparandet. Kravet på kyrkobokföring innebär endast att spararen skall vara kyrkobokförd här i landet vid det tillfälle då han ansluter sig till allemanssparandet". Regeringen gör nu den bedömningen att kravet på att en sparare måste vara folkbokförd här i landet för att få lov att ansluta sig till allemanssparandet bör kunna tas bort. Kravet framstår nämligen inte som nödvändigt för att upprätthålla erforderlig kontroll av anslutna sparare. 5.5 Förmedlare av allemansspar Utredningens förslag innebär att sådana utländska banker som är etablerade här i landet genom filial bör få förmedla sparformen. Remissinstanserna yttrar sig inte i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Regeringen ser ingen anledning att ha kvar den begränsning som innebär att endast svenska banker får vara förmedlare av allemansspar, särskilt som det kan ifrågasättas om en sådan restriktion är förenlig med om fritt marknadstillträde. Möjlighet bör därför öppnas för utländska banker, oberoende av om de har filial i , att förmedla allemansspar. Även utländska förmedlare skall givetvis vidarebefordra medel som sätts in på ett allemanssparkonto till . 5.6 Överlåtelse och pantsättning av allemanskonton Utredningen föreslår att förbudet slopas även beträffande sparande i allemansfond. Remissinstanserna: Endast () kommenterar förslaget och tillstyrker därvid att förbudet tas bort. Skälen för regeringens förslag: Förbudet mot att överlåta eller pantsätta allemanssparkonton har sin grund i att sparformen har varit - och delvis är - förenad med skattelättnader. Från början var sparformen helt skattefri. Det ansågs inte vara godtagbart att ett sparkapital som byggts upp på detta sätt skulle kunna överlåtas eller pantsättas (prop. 1983/84:30 s. 55). är det endast sparande i allemansfond som är skattemässigt gynnat. Förbudet att överlåta eller pantsätta dessa konton bör därför finnas kvar. Däremot finns inte tillräckliga skäl att behålla förbudet såvitt avser sparande i allemansspar. 6 Ändringar i lagen om värdepappersfonder Skälen för regeringens förslag: I 43 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder anges i vilka fall skall återkalla ett tillstånd för ett fondbolag att driva fondverksamhet. I 1 § samma lag definieras värdepappersfond som en fond bestående av fond- papper och andra finansiella instrument, som bildats genom kapitaltillskott från allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital. Där definieras också begreppen fondverksamhet och fondbolag. Med fondverksamhet avses den förvaltning av en värdepappersfond och den försäljning och inlösen av andelar i fonden som utövas av ett fondbolag. Fondbolag är ett svenskt aktiebolag som fått tillstånd att utöva fondverksamhet. Av 2 § framgår att lagen endast omfattar värdepappersfonder vars andelar kan lösas in på begäran av andelsägare. Med detta menas att fonderna skall vara öppna. I 3 § öppnas en möjlighet för såväl ett fondbolag som för annan som står under tillsyn av att få tillstånd att bedriva annan näringsverksamhet som inte är fondverksamhet och där allmänheten erbjuds att för gemensam räkning delta i förvärv och förvaltning av fondpapper och andra finansiella instrument. Den angivna verksamheten brukar benämnas förvaltning av nationell fond. Av motiven till lagbestämmelsen (prop. 1989/90:153 s. 37) framgår bl.a. att dessa fonders placeringsbestämmelser skall skilja sig markant från de som gäller för vanliga värdepappersfonder. De nationella fonderna kan till skillnad från vanliga värdepappersfonder även vara slutna. För nationella fonder gäller i övrigt samma bestämmelser som för vanliga värdepappersfonder i den mån undantag inte medgetts av i det särskilda fallet. Ett tillstånd för ett fondbolag att utöva fondverksamhet kan, som nämnts, återkallas enligt 43 § lagen om värdepappersfonder. Däremot omfattas inte tillstånd att förvalta en nationell fond, dvs. sådan verksamhet som avses i 3 § samma lag, av bestämmelsen om återkallelse. Denna ordning är inte avsiktlig och det finns inte några sakliga motiv för en sådan skillnad. Lagen bör därför kompletteras med bestämmelser som gör det möjligt för att återkalla ett tillstånd som meddelats enligt 3 §, om den som fått tillståndet visar sig olämplig att utföra verksamheten i fråga. 7 Ekonomiska effekter av förslagen De föreslagna lagändringarna förväntas inte leda till några statsfinansiella kostnader. erhåller genom de nya bestämmelserna en ytterligare arbetsuppgift som innebär att inspektionen skall pröva frågor om dispens för företagsanknutna allemansfonder att inneha utländska värdepapper. Arbetet kan dock inte förväntas bli av sådan omfattning att inspektionen behöver tillföras ytterligare resurser. Inspektionens arbete med att godkänna nya fondbestämmelser för de fonder som behöver vidta förändringar i dessa på grund av den föreslagna möjligheten till förvärv av utländska värdepapper kan i ett inledningsskede medföra visst merarbete för inspektionen. Regeringen gör emellertid den bedömningen att inte heller detta arbete kan motivera ytterligare resurser. 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande I första stycket har gjorts en redaktionell ändring i anledning av att lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande har upphört att gälla och ersatts av lagen (1994:1851) om skattelättnader för sparande i allemansfond. Ändringen i första stycket innebär att även utländska banker ges möjlighet att förmedla allemansspar, dvs. inlåning på konto. På utländska förmedlare skall ställas samma krav som på inhemska förmedlare av sparformen vad beträffar leverans av sparmedel och kontrollmaterial till . har föreskriftsrätt i frågor som gäller administration och kontroll av allemanssparandet. De föreskrifter som meddelar med stöd av sitt bemyndigande skall även gälla utländska förmedlare. De villkor som i övrigt skall gälla mellan och en utländsk förmedlare av sparformen får regeleras i de avtal som kontoret sluter med sina resp. förmedlare. Ändringen i första stycket har sin grund i att förbudet att överlåta eller pantsätta sparmedel som finns innestående på ett allemanssparkonto, dvs. på ett inlåningskonto, skall upphöra att gälla. Förbudet att överlåta eller pantsätta tillgångar som finns på fondkonto kvarstår alltjämt. I första stycket har gjorts en redaktionell ändring i anledning av att lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande har upphört att gälla och ersatts av lagen (1994:1851) om skattelättnader för sparande i allemansfond. Paragrafen är ny. De nya bestämmelserna innebär att det blir möjligt för en allemansfond som innehar svenska aktier eller andra värdepapper som räknas upp i 15 § första stycket 1-3 och 5 att byta ut dessa mot utländska värdepapper i de fall då ett utländskt företag gör ett offentligt erbjudande om att förvärva samtliga aktier i ett svenskt bolag. Skulle ett sådant erbjudande, efter det att en allemansfond har godtagit och blivit bunden av ett byte till aktier m.m. i det utländska företaget, komma att ändras så att det omfattar mindre än samtliga aktier i det svenska bolaget får fonden ändå göra förvärvet. Den rätt att förvärva utländska aktier som paragrafen ger innefattar även depåbevis. Med depåbevis avses ett värdepapper som representerar den rätt som en aktieägare har gentemot en bank eller värdepappersföretag som för hans räkning förvarar aktier i ett utländskt bolag (se bl.a. prop. 1990/91:142 s. 141). Ett innehav av aktier i ett utländskt företag som har förvärvats med stöd av bestämmelserna i den nya paragrafen kan ändras bara i en riktning, nämligen mot ett minskat ägande. Vid ett sådant förvärv av utländska värdepapper som behandlas i paragrafen kan fondbestämmelserna för allemansfonden behöva ändras. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.2. Paragrafen motsvarar nuvarande 15 a §. Ändringen i paragrafen är en följdändring föranledd av den nya 15 a §. 22 § Paragrafen har lagts in ett nytt andra stycke. Tillägget i paragrafen ger en företagsanknuten allemansfond möjlighet att, efter dispens av , förvärva aktier m.m. i ett utländskt företag som erbjudit sig att förvärva samtliga aktier i det svenska bolag som fonden är knuten till. Skulle ett sådant erbjudande, efter det att fonden har godtagit och blivit bunden av ett byte till aktier m.m. i det utländska företaget, komma att ändras så att det omfattar mindre än samtliga aktier i det svenska bolaget får fonden ändå göra förvärvet. För förvärv som fonden efter uppköpserbjudandet gör av värdepapper utgivna av det utländska företaget krävs ingen ny dispens. Vid ett sådant förvärv av utländska värdepapper som behandlas i det nya andra stycket kan fondbestämmelserna för den företagsanknutna fonden behöva ändras. 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:846) om ungdomsbosparande En redaktionell ändring har gjorts i anledning av att lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande har upphört att gälla. 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder Ändringarna har kommenterats i avsnitt 6. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , Hjelm- , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:63 Ändringar i lagen om allemanssparande, m.m. Utgångspunkten för utredningen var dels att reglerna för allemanssfond helt skulle integreras med dem som gäller för vanliga värdepappersfonder, dels att förändringarna i allemansspar inte skulle framkalla ett stort utflöde av sparmedel. Beträffande allemansfond konstaterar utredningen att nuvarande placeringsregler ger allemansfonderna ett sämre utgångsläge vad gäller möjligheterna att erhålla en hög avkastning och att sprida riskerna jämfört med de regler som gäller för vanliga värdepappersfonder. Utredningen bedömer att de invändningar som tidigare rests mot förslaget att likställa allemansfondernas regler med dem som gäller för vanliga värdepappersfonder inte längre äger någon bärighet. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att allemansfonderna ombildas till vanliga värdepappersfonder. För att de anpassningar i allemansfondernas placeringar som blir nödvändiga genom ändrade regler inte skall leda till några förluster för spararna, föreslås en anpassningsperiod . I lagen om allemanssparande garanteras fondspararna ett visst inflytande genom att andelsägarna har rätt att välja delar av fondens styrelse. Utredningen anser att det finns nackdelar med att slopa fondandelsägarnas inflytande utan att några andra ändringar genomförs. Ett sådant förfarande kan leda till ökad maktkoncentration i näringslivet. Utredningen anser därför att denna fråga bör bli föremål för särskild utredning och bli belyst ur ett vidare perspektiv nämligen om fondernas ägaransvar i allmänhet. Utredningen konstaterar att en lagreglering inte är nödvändig . som utredningen i enlighet med detta föreslår att lagregleringen upphör, finns det ur statens synvinkel ingen anledning att avveckla allemansspar. Därför bör i avsaknad av en framtida lagstiftning, upprätta långsiktiga samarbetsavtal med bankerna. I avvaktan på att sådana avtal föreligger bör allemansspar regleras genom lag. anser utredningen att ett slutdatum för lagstiftningen bör fastställas. Detta bland annat för att klargöra vad som gäller om det skulle visa sig att det saknas grund för ett långsiktigt samarbete mellan och bankerna. Utredningen föreslår att lagen om allemanssparande upphävs vid utgången av 1997. Detta innebär att om Riks- gäldskontoret och bankerna inte kommer överens om en fortsättning -och om inte fortsätter i egen regi eller med någon annan samarbetspartner - så avslutas allemansspar enligt utredningens förslag 1997/98. De medel som kvarstår på allemanssparkonton föreslås då bli utbetalda till spararna. Förslag till Lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemanssparande2 dels att 8 a, 26-28 §§ skall upphävas dels att 1, 3, 8, 9 och 25 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §3 ------------------------------------------------------- I denna lag behandlas den I denna lag behandlas den särskilda sparform särskilda sparformen al- (allemanssparande) som är lemanssparande. Lagen förenad med skattelättnader gäller, med de undantag som enligt 2 § lagen (1988:847) anges i andra stycket, även om skattelättnader för al- för sådant sparande som sker lemanssparande. Lagen gälle- i andelar i allemansfond r, med de undantag som enligt lagen anges i andra stycket, även (1993:931) om individuellt för sådant sparande som sker pensionssparande. i andelar i allemansfond enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. ------------------------------------------------------- Bestämmelserna i 3 § andra Bestämmelserna i 3 § andra - fjärde styckena, 4, 6, 8, - fjärde styckena, 4, 6, 8, 8 a, 9 9 och och 19-28 §§ skall inte 19-25 §§ skall inte tillämpas tillämpas i fråga om sådant sparande i i fråga om sådant sparande i allemansfond som sker allemansfond som sker enligt lagen om in- enligt lagen om in- dividuellt pensionspa- dividuellt pensionsspa- rande. 3 §4 ------------------------------------------------------- Sparmedlen skall sättas in i Sparmedlen skall sättas in en svensk bank som enligt i en bank som enligt överenskommelse med Riksgäl- överenskommelse med dskontoret förmedlar al- förmedlar lemanssparande. En sparare allemanssparande. En får inte spara på mer än ett sparare får inte spara på allemanssparkonto och i mer än ett allemansspar- fler än två allemansfonder. konto och i fler än två Han får flytta sina allemansfonder. Han får sparmedel inom allemansspa- inte flytta sina sparmedel randet. mellan allemansspar och allemansfond. Om en bank upphör att förmedla al- lemanssparande får en sparare överföra sin behållning på allemans- sparkonto till sådant konto i annan bank. ------------------------------------------------------- Den bank eller det Den bank eller det fondbolag som ombesörjer en fondbolag som ombesörjer en överföring är berättigad tillöverföring är berättigad till ersättning med högst 150 ersättning med högst av spararen för sina kronor av spararen för sina kostnader för överföringen. kostnader för överföringen. Någon uttagsavgift enligt 6 §Vid en överföring enligt skall inte betalas. första stycket sista mening skall dock ingen överfö- ringsavgift utgå. Någon uttagsavgift enligt 6 § skall inte betalas. ------------------------------------------------------- Vad som föreskrivs i förstaVad som föreskrivs i första stycket och annars i denna stycket och annars i denna lag i fråga om bank gäller, lag i fråga om bank gäller med undantag för också i fråga om sparkassa. bestämmelserna om lån för förvärv av bostad och för bosättning i övrigt (bosparlån) i 8 a § och 26 - 28 §§, också i fråga om sparkassa. För visst sparande på sparkonot hos HSB:s Riksförbunds Sparkassa (HSB:s Sparkassa) samt för visst sparande som är anordnat av ekonomisk förening gäller särskilda bestämmelser enligt 24 och 25 §§. 8 § ------------------------------------------------------- Om rätten till sparmedel genom överlåtelse eller på annat sätt övergår till någon annan eller om spararen pantsätter sin fordran, ska- ll innestående medel betalas ut. Om en sparare överskrider de begränsningar som gäller enligt 3 § första stycket eller 4 §, skall de oriktigt insatta sparmedlen betalas ut till honom. Någon ränta eller värdeökning på dessa medel skall ej gottskrivas spararen. Om det för sparmedlen har förvärvats andelar i en allemansfond och om andelsvärdet därefter har sjunkit, skall beloppet jämkas i motsvarande mån. ------------------------------------------------------- Vid utbetalning enligt första stycket skall ut- tagsavgift enligt 6 § erläg- gas.