prop · GJ03109 · 1996-01-01 00:00:00 — Av andra stycket framgår att den skattskyldige har viss valfrihet att välja vilket år han eller hon vill ha skattereduktionen. Om aktierna har betalats och ansökan ges in skall anges om skattereduktionen skall tillgodoräknas vid 1997 eller taxering eller fördelas mellan åren. Ges ansökan in senare eller avser ansökan aktier som betalats skall skattereduktionen tillgodoräknas vid taxering. I tredje stycket anges vilka uppgifter ansökan skall innehålla. Sökanden skall bl.a. avge en försäkran att han eller hon avser att behålla aktierna till utgången av femte året då aktierna köptes. Av fjärde stycket framgår att ett intyg från det bolag som emitterade aktierna skall bifogas ansökningen. I detta intyg skall bolaget bl.a. försäkra att det inte föreligger något sådant hinder som avses i 3-5 §§. I intyget skall bolaget också ange hur betalningen för aktierna har investerats eller förbrukats. Villkoret enligt 3 § första stycket 2 skall i princip vara uppfyllt redan vid ansökningstillfället. Avser investeringen uppförande av t.ex. en ny fabriksbyggnad bör det dock kunna räcka med att byggnadsarbetena kommit igång. Om investeringen avbryts eller pengarna används till annat än vad som sagts i intyget är bolaget skyldigt att underrätta därom (jfr 12 §). Av bestämmelsen framgår att beslutanderätten i ärenden om skattereduktion kan komma att tilldelas viss eller vissa skattemyndigheter. I bestämmelsen anges när ett beslut om skattereduktion skall omprövas. Det skall enligt punkt 1 ske om den skattskyldige lämnat oriktig uppgift. Omprövning skall enligt punkt 2 ske om det efter det att sökanden eller bolaget lämnat sina uppgifter inträffat någon omständighet som enligt någon av bestämmelserna i 1-5 §§ medför att skattereduktion inte skall medges eller skall medges med lägre belopp. Det kan t.ex. vara fråga om avyttring av aktier (2 §), nedlagd eller utflyttad verksamhet (3 §), nedsättning av aktiekapital eller reservfond (4 §), marknadsnotering, ändrad verksamhetsinriktning eller placering av likvida tillgångar (5 §). Omprövning kan slutligen enligt punkt 3 föranledas av ett annat beslut av skattemyndighet eller förvaltningsdomstol som rör skattereduktion enligt lagen. Det kan här röra sig om några ovanliga situationer. Anta t.ex. att länsrätten bifaller den skattskyldiges överklagande avseende skattereduktion vid taxering. Beslutet medför att skattemyndigheten skall ompröva ett beslut om att medge skattereduktion vid taxering för ett annat aktieköp eftersom takbeloppet på uppnås redan genom det förvärv som länsrätten medgett skattereduktion för. I lagrummet anges den tid inom vilken ett beslut om skattereduktion kan omprövas. Av bestämmelsen framgår att ett särskilt tillägg skall betalas vid sådan omprövning som grundas på 9 § 1 eller 2. Tillägget påförs av skattemyndigheten och uppgår till av det belopp varmed skattereduk-tionen sätts ned. Tillägget är inte avdragsgillt vid taxeringen. Om det finns särskilda skäl skall tillägg inte påföras. Exempel på vad som kan anses vara särskilda skäl har redovisats i avsnitt 4.6. I första stycket anges den uppgiftsskyldighet som åligger bolag med avseende på ändrade förhållanden. Bolag som utfärdat intyg som legat till grund för ansökan om skattereduktion skall underrätta om sådana ändrade förhållanden som enligt någon av bestämmelserna i 3-5 §§ utgör hinder för skattereduktion inträffat eller om aktierna registrerats på annan ägare. Av andra stycket framgår att om aktierna förvaltarregistreras skall bolaget till förvaltaren anmäla att det är fråga om aktier för vilka intyg enligt 7 § fjärde stycket utfärdats. Anmälningsskyldigheten för eventuell avyttring som sker efter förvaltarregistreringen övergår därefter på förvaltaren. I tredje stycket regleras den skattskyldiges anmälningsplikt. I fråga om ändrade förhållanden hos bolaget räcker det inte att som aktieägare förlita sig på att bolagets underrättelse kommit till skattemyndighetens kännedom. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om överklagande av beslut, har utformats med utgångspunkt från de förslag till ändringar i förvaltningsprocessen som ges i prop. 1995/96:22. Den skattskyldige skall överklaga ett beslut räknat från den dag han eller hon får del av beslutet. Även för är besvärstiden men räknas för beslutet. I paragrafen regleras straffansvaret vid lämnande av oriktig uppgift. Bestämmelsen har getts en konstruktion som ansluter till skattebrottslagens motsvarande bestämmelser. Den omfattar även underlåtenhet att göra ändringsanmälan enligt 14 §. Straffansvaret gäller såväl den skattskyldige som hans eller hennes biträde och de som företräder det bolag eller den förvaltare som lämnat den oriktiga uppgiften resp. underlåtit att lämna underrättelse eller göra ändringsanmälan. I första stycket hänvisas till vad som gäller för skattereduktion enligt 2 § 4 mom. uppbördslagen. Hänvisningen innebär bl.a. att skattereduktionen görs från statlig och inkomstskatt samt statlig fastighetsskatt. Beslut om skattereduktion tillämpas vid debitering av slutlig och tillkommande skatt. Ett beslut om skattereduktion kan även tillämpas vid debitering av preliminär F- skatt och särskild A-skatt samt vid beslut om beräkning i enskilt fall av preliminär A-skatt. I andra stycket görs i fråga om särskilt tillägg hänvisningar till vad som gäller om särskild avgift enligt taxeringslagen. Hänvisningen till 5 kap. 13 § avser debitering och uppbörd. Hänvisningen till 6 kap. 24 § avser frågan om muntlig förhandling i mål om tillägg. Bestämmelsen har tillkommit efter lagrådsremissen. skall ha rätt att kontrollera uppgifter som lämnats i intyg, underrättelse eller anmälan enligt 7 § resp. 12 §. I lagrummet hänvisas därför i tillämpliga delar till 3 kap. TL och lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet. Hänvisningen innebär att myndigheten har rätt att utfärda förelägganden, göra besök och revision m.m. hos den skattskyldige, riskkapitalbolaget, annat företag i samma koncern som detta samt sådana ägarföretag som omfattas av bestämmelsen i 5 § tredje stycket. I lagrummet finns en bestämmelse om åtalsanmälan som till sin utformning ansluter till 17 § skattebrottslagen. I bestämmelsen görs en hänvisning till KL och SIL med avseende på betydelsen av beteckningar som används i lagen. I bestämmelsen görs en hänvisning till skatteregisterlagen. Lagen träder i kraft . Av 1 § och 7 § framgår att lagen gäller aktieköp samt att skattereduktion tillgodoräknas vid debitering av skatt på grund av 1997 eller taxeringar. 10.2 Kommunalskattelagen (1928:370) 46 § 1 mom. En begränsad kvittningsrätt för inkomst av aktiv näringsverksamhet mot förvärvsinkomster införs. Bestämmelserna har motiverats i avsnitt 6. 10.3 Lagen (1995:651) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 32 § 1 mom. Ändringen i första stycket h är en konsekvens av att det i 24 § 7 mom. SIL har införts en bestämmelse som innebär att del av vinst vid avyttring av andel i handelsbolag i vissa fall skall tas upp som intäkt av tjänst. Det bör också påpekas att ändringen i 3 § 12 mom. SIL att dödsbo kan äga aktier i sådant fåmansföretag som avses där, innebär att utdelning och reavinst på sådana aktier under vissa förutsättningar skall hänföras till intäkt av tjänst. Anvisningarna till 20 § I tredje stycket begränsas avdragsramen för måltidsutgifter i form av lunch, middag eller supé i samband med representation till av basbeloppet. slopas bestämmelsen om att utgifter för spritdrycker och vin inte får räknas med i avdragsramen. Avdragsramen gäller per person och måltid. 10.4 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 2 § 8 mom. Genom det nya andra stycket ges kooperativ förening åter rätt till avdrag för utdelning som lämnas i förhållande till inbetalda insatser. I fråga om insatsutdelning gäller avdragsrätten inte den del av utdelningen som tillfaller någon som är skattebefriad enligt bestämmelserna i 7 § 8 mom. Avser sådan skattebefriad utdelning högst av insatsutdelningen är dock hela utdelningen avdragsgill. Av tredje stycket framgår att avdragsrätten även gäller för centralorgani- sation som själv inte är kooperativ i lagens mening. Det är tillräckligt att de föreningar för vilka den utgör centralorganisation är kooperativa. i egenskap av förvaltningsföretag frikallat från skattskyldighet för utdelning skall avdraget minskas med den del av utdelningen som föranlett frikallelsen. 3 § 1 mom. I tredje stycket har tillagts en hänvisning till 24 § 7 mom. 3 § 8 mom. Ändringen i tredje stycket är en följd av att 3 § 12 mom. har uppdelats i moment. 3 § 12 mom. Det förutvarande 12 mom. har tillsammans med 12 a mom. delats upp i fem moment, 12 a-12 e. Av första stycket framgår principerna för beskattning av utdelning på aktier i fåmansföretag. Under vissa förutsättningar skall utdelning tas upp som intäkt av tjänst - med motsvarande minskning av det utdelningsbelopp som skall tas upp som intäkt av kapital. Samma princip gäller för reavinst vid avyttring av sådana aktier. Bestämmelserna tillämpas på vad som betecknas som kvalificerade aktier. Andra stycket beskriver innehållet i momenten 12 a-12 e. I tredje stycket (som motsvaras av nuvarande 12 mom. tionde stycket första och andra meningarna) anges att med aktie likställs andel. Med aktier och andelar likställs även vissa andra finansiella instrument men för dessa gäller i vissa fall särskilda regler, bl.a. får bestämmelserna i 12 c och 12 d mom. inte tillämpas. 3 § 12 a mom. I momentet anges under vilka förutsättningar en aktie skall anses kvalificerad. Enligt första stycket 1 anses en aktie kvalificerad om den skattskyldige eller någon honom närstående i betydande omfattning är eller har varit verksam i före- taget (jfr nuvarande 12 mom. femte stycket första meningen). En aktie kan också anses kvalificerad om den skattskyldige eller närstående tidigare varit verksam i ett annat fåmansföretag som bedriver samma eller likartad verksamhet. Bestämmelsen - som har sitt ursprung i nuvarande 12 mom. femte stycket sista meningen - slopades i promemorieförslaget eftersom den ansågs obehövlig. Den har ändrats och innebär att aktier i ett företag kan anses kvalificerade beroende på att verksamhet har bedrivits i ett annat företag. Bestämmelsen kan exempelvis ha betydelse för att undanröja oklarheter i ett inledningsskede när verksamhet påbörjas i ett nytt bolag. I enlighet med Lagrådets förslag har bestämmelsen kompletterats med villkoret att det även här skall vara fråga om verksamhet i betydande omfattning. Första stycket 2 omfattar de situationer då en aktie anses kvalificerad på grund av att aktieägaren är verksam i annat företag. I nuvarande 12 mom. åttonde stycket - som har slopats - anges att med verksamhet eller innehav i ett fåmansföretag likställs verksamhet eller aktieinnehav i ett annat företag inom samma koncern. Den nya bestämmelsen har fått en annorlunda utformning och innebär att en aktie anses kvalificerad om företaget direkt eller indirekt äger aktier i ett annat fåmansföretag i vilket den skattskyldige eller någon honom närstående är verksam i betydande omfattning. Bestämmelserna i andra stycket har hämtats från nuvarande 12 mom. fjärde stycket första meningen och innebär att en aktie under vissa förutsättningar kan anses kvalificerad även om ett företag inte längre utgör ett fåmansföretag. Eftersom en aktie kan anses kvalificerad beroende på att aktieägaren är verksam dels i företaget, dels i ett företag i vilket vederbörande har ett indirekt innehav, har ordalydelsen i stycket ändrats. I tredje stycket hänvisas till definitionen av fåmansföretag, ägare och när- stående i punkt 14 av anvisningarna till 32 § KL (jfr nuvarande 12 mom. nionde stycket). Hänvisningen till vad som avses med "ägare" är ny. Den får bl.a. betydelse vid bedömningen av om ett fåmansföretag föreligger beroende på ett indirekt innehav. Även andra meningen i stycket är ny och innebär att även ut- ländska juridiska personer beaktas vid bedömningen av om ett fåmansföretag föreligger enligt definitionen i KL. Skall inkomst från en utländsk juridisk person enligt punkt 10 av anvisningarna till 53 § KL beskattas hos delägaren beskattas inte utdelning från den utländska juridiska personen (jfr 10 mom.). Bestämmelserna om utdelning i 12 mom. är således inte heller tillämpliga. Däremot beaktas en sådan utländsk juridisk person vid bedömningen av om ett fåmansföretag föreligger. Vidare kan bestämmelserna i 12 mom. bli tillämpliga på reavinst vid avyttring av andel i sådan utländsk juridisk person. Fjärde stycket är nytt och innebär att om en fysisk person har ägt en kvalificerad aktie skall denna även för dödsboet efter en sådan person anses vara kvalificerad. För dödsboet tillämpas bestämmelserna som om aktien fort- farande hade ägts av den fysiska personen. Definitionen av närstående i punkt 14 av anvisningarna till 32 § KL innebär att ett dödsbo kan vara närstående. Däremot finns inte någon bestämmelse som innebär att ett dödsbo kan ha närstående. I sista meningen finns därför en regel om att delägare i dödsbo jämställs med närstående. 3 § 12 b mom. I momentet finns bestämmelser om hur utdelning och reavinst på kvalificerade aktier skall beskattas. Eftersom momentet behandlar utdelning och reavinst som tillfaller fysiska personer och dödsbon avses med beskattningsår alltid kalenderåret. I första stycket (motsvaras av nuvarande 12 mom. första stycket) finns bestämmelser för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet, dvs. hur stor del av det utdelade beloppet som får tas upp som intäkt av kapital. Någon materiell ändring har inte gjorts i bestämmelsen. Däremot har begreppet gräns- belopp introducerats i lagtexten. Med gränsbelopp avses det högsta utdelningsbelopp som aktieägaren för beskattningsåret får ta upp som intäkt av kapital. Gränsbeloppet beräknas som anskaffningskostnaden för aktien multi- plicerad med statslåneräntan plus . Enligt tredje meningen - nuvarande 12 mom. tionde stycket andra meningen - gäller en särskild regel för beräkning av gränsbelopp i fråga om andra finansiella instrument än aktier och andelar. I sista meningen i stycket finns en ny bestämmelse som gäller vid avyttring av aktie inom närståendekretsen. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Den nye ägaren får beräkna ett gränsbelopp endast om den förre ägaren inte erhållit någon utdelning och alltså inte beräknat något gränsbelopp. Bestämmelsen blir tillämplig i de fall företaget lämnar utdelning eller utdelning lämnas varefter utbetalning sker i samband med nedsättning av aktiekapitalet. Vid benefika överlåtelser gäller kontinuitet och den nye ägaren övertar i alla hänseenden överlåtarens situation. Någon möjlighet att beräkna ytterligare ett gränsbelopp för året finns alltså inte efter en benefik överlåtelse. Konsekvensen av att ett gränsbelopp inte får beräknas är att hela det utdelade beloppet skall tas upp som intäkt av tjänst. I klargörande syfte anges i andra stycket uttryckligen att med anskaff- ningskostnad avses det anskaffningsvärde som skulle ha använts vid en reavinstberäkning om aktien sålts vid utdelningstillfället, dvs. en direkt koppling görs till genomsnittsmetoden. Eftersom ovillkorliga aktieägartillskott ingår i underlaget för beräkning av det genomsnittliga anskaffningsvärdet är den nuvarande bestämmelsen att sådana tillskott får läggas till anskaffnings- kostnaden obehövlig. Anknytningen till reavinstreglerna och genomsnittsmetoden innebär vidare att om den skattskyldige har sålt vissa aktier i företaget skall gränsbeloppet för resterande aktier beräknas med utgångspunkt i återstående genomsnittligt anskaffningsvärde. Den allmänna bestämmelsen om kontinuitet vid benefika förvärv kommer också att gälla, dvs. överlåtarens anskaffningsvärde övertas. Någon särskild bestämmelse om detta behövs inte (jfr nuvarande 12 mom. första stycket andra meningen). Andra meningen i stycket behandlar vinst vid nedsättning av aktiekapitalet i bolaget, dvs. när nedsättning skett genom inlösen av aktier. Inlösen av aktier kan inte förekomma när reservfonden sätts ned och den bestämmelsen har därför slopats. - Att utbetalning i samband med minskning av aktiernas nominella belopp eller vid nedsättning av reservfonden utgör utdelning framgår av 3 § 7 mom. sista stycket SIL. Även sådana utbetalningar omfattas således av bestämmelserna i 12 mom. Tredje stycket motsvarar nuvarande 12 mom. andra stycket. Här finns be- stämmelser om sparad utdelning. Bestämmelserna har redaktionellt anpassats till det nya begreppet gränsbelopp. Sparad utdelning uppkommer om utdelning på aktien understiger det beräknade gränsbeloppet. Skillnaden sparas och ökar det gränsbelopp som beräknas då. Sparad utdelning läggs även till anskaffningskostnaden för aktien vid beräkning av detta gränsbelopp vilket innebär att det sparade beloppet kommer att ränteuppräknas. Gränsbeloppet är avgörande för hur stor del av ett utdelat belopp som skall kapitalinkomstbeskattas och det beräknas således då bolaget lämnar utdelning. Eftersom gränsbeloppet också ligger till grund för sparad utdelning beräknas även det . Av detta följer också att sparad utdelning skall tillgodoföras den som äger aktien . Den nuvarande bestämmelsen kan innebära att viss tvekan uppkommer på denna punkt och den har därför slopats. Bestämmelsen att sparad utdelning skall beräknas vid beskattningsårets utgång om företaget inte lämnat utdelning har i konsekvens med första stycket kompletterats med att sådan beräkning även gäller gränsbeloppet. I promemorieförslaget hade i förtydligande syfte införts ett tillägg som innebar att om aktie erhållits genom ett benefikt förvärv skulle den förre ägarens sparade utdelning övertas. Detta följer emellertid av kontinuitetsprincipen och en sådan bestämmelse behövs alltså inte. Den uttryckliga anknytningen till genomsnittsmetoden innebär att ett kapitalinkomstbehandlat utrymme får beräknas för samtliga aktier som den skattskyldige äger då bolaget lämnar utdelning, eller om sådan inte lämnas, vid beskattningsårets utgång. Det saknar betydelse att det kan vara fråga om aktier som vid det aktuella utdelningstillfället inte är berättigade till utdelning, exempelvis nyemitterade aktier. Fjärde stycket motsvarar med vissa redaktionella ändringar nuvarande 12 mom. tredje stycket. Den s.k. takregeln i andra meningen har hämtas från nuvarande 12 mom. sjätte stycket fjärde meningen. Det föreslagna femte stycket motsvarar med redaktionella ändringar nuvarande 12 mom. sjunde stycket. I stycket föreskrivs att om makar och barn tar ut utdelning skall skatten på den del av det utdelade beloppet som överstiger gränsbeloppet beräknas som om den tagits ut av den person som varit verksam i företaget i betydande omfattning och som har den högsta beskattnings- bara inkomsten. Motsvarande gäller för reavinst. I den nuvarande lydelsen av 3 § 12 mom. finns i åttonde stycket en bestämmelse som innebär att med verksamhet eller innehav av aktier i ett fåmansföretag likställs verksamhet eller aktieinnehav i ett annat koncernföretag. Den bestämmelsen har slopats beroende på att även andra indirekta aktieinnehav än innehav i koncernföretag omfattas. En konsekvens av detta är begreppet "företag" i första meningen har utvidgats till att även omfatta företag i vilket aktieägaren har ett indirekt innehav. 3 § 12 c mom. Innehållet i momentet har sin huvudsakliga motsvarighet i nuvarande 12 mom. fjärde stycket. I första stycket anges att beräkning av gränsbelopp och reavinst i vissa fall får göras med utgångspunkt i en alternativ anskaffningskostnad, antingen en uppräknad anskaffningskostnad eller ett värde beräknat med utgångspunkt i kapitalunderlaget. Av hänvisningen i 12 mom. tredje stycket framgår att bestämmelserna omfattar aktier och andelar. Om den alternativa anskaffningskostnaden används för beräkning av den reavinst som skall fördelas enligt 12 b mom. fjärde stycket uppkommer en skillnad mellan denna reavinst och den som beräknas enligt allmänna regler. Skillnadsbeloppet beskattas som reavinst enligt allmänna regler. Eftersom den alternativa anskaffningskostnaden används i stället för den faktiska anskaffningskostnaden gäller den koppling till genomsnittsmetoden som som följer av allmänna reavinstregler. Det genomsnittliga anskaffningsvärdet beräknas alltså med utgångspunkt i den alternativa anskaffningskostnaden för aktierna. Det innebär också att om aktier- na eller andelarna har överlåtits genom arv, gåva eller på liknande sätt skall förutsättningarna för att använda något av de alternativa värdena prövas med utgångspunkt i de förhållanden som gällde för överlåtaren. I andra stycket finns bestämmelser om uppräkning av anskaffningskostnaden. För aktie som har förvärvats före ingången av får anskaffningskostnaden räknas upp med index från och med förvärvsåret, dock tidigast , fram . Uppräkning får även göras av ovillkorliga kapitaltillskott som lämnats . I underlaget för beräkning av det genomsnittliga anskaffningsvärdet ingår alltså den uppräknade faktiska anskaffningskostnaden och eventuella uppräknade ovillkorliga kapitaltillskott. I tredje stycket anges att om en aktie har förvärvats före ingången av får som anskaffningskostnad användas kapitalunderlaget i företaget fördelat på samtliga aktier. Vid beräkning av kapitalunderlaget kommer kapitaltillskott som gjorts fram till tidpunkten för beräkningen att ingå. Det innebär att endast kapitaltillskott som lämnats därefter får beaktas särskilt. Om den uppräknade anskaffningskostnaden skulle användas för vissa aktier och värdet beräknat enligt kapitalunderlaget för andra skulle kapitaltillskott som lämnats kunna räknas dubbelt. Som en förutsättning för tillämpning av kapital- underlagsmetoden har därför angetts att denna måste användas för samtliga aktier i företaget som aktieägaren har förvärvat före ingången av . Värdet får inte räknas upp enligt andra stycket. Eftersom kapitalunderlaget beräknas som skillnaden mellan skattemässiga värden på tillgångar och skulder i företaget är det inte praktiskt möjligt att tillämpa metoden på utländska företag. Möjlig- heten att använda kapitalunderlaget har därför begränsats till aktier i svenska aktiebolag och andelar i svenska ekonomiska föreningar. 3 § 12 d mom. I momentet finns bestämmelser om löneunderlaget som kan användas vid beräkning av gränsbeloppet (jfr prop. 1993/94:234, s. 91). Bestämmelserna har hämtas från nuvarande 12 a mom. Löneunderlaget beräknas per aktie i företaget och får läggas till anskaff- ningskostnaden för aktien vid beräkning av gränsbeloppet. Förutsättningen är att kapitalunderlaget inte har utnyttjats. Av 12 mom. tredje stycket framgår att löneunderlaget också får läggas till anskaffningskostnaden för andelar i ekonomiska föreningar och även ifråga om andelar i utländska juridiska personer i den mån dessa betalat ut sådan ersättning som ingår i underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. 3 § lagen om socialavgifter. I stycket har endast gjorts redaktionella ändringar till följd av att momentet har flyttats. 3 § 12 e mom. I momentet finns vissa undantagsbestämmelser. I första stycket - nuvarande 12 mom. sjätte stycket - anges att bestämmelserna om fördelning av utdelning och reavinst i 12 b mom. inte tillämpas om utomstående i betydande omfattning äger del i bolaget och har rätt till utdelning. I sådant fall anses risken för omvandling av arbetsinkomst till kapitalinkomst vara mindre eftersom utdelning och reavinst också tillfaller dessa delägare (prop. 1989/90:110 s.468). Vad som avses med "företagutomstående" anges i andra stycket. Definitionerna har ändrats i förhållande till den nuvarande lydelsen och ansluter till definitionen av vilka aktier som skall anses vara kvalificerade enligt 12 a mom. Den utomstående skall alltså äga del i det företag i vilket aktieägaren eller närstående varit verksam i betydande omfattning.