prop · GJ0350 · 1996-01-01 00:00:00 — Av 7 § framgår emellertid att endast vissa företag och institut kan delta i clearingverksamheten för annans räkning. I avsnitt 5.3 har investeringstjänstedirektivet behandlats. Enligt detta direktiv skall utländska företag, som har säte inom EES och som i hemlandet har tillstånd att bedriva sådan verksamhet som anges i 1 kap. 3 § 1, 2 eller 3 i lagen om värdepappersrörelse, om de är börsmedlemmar eller deltar i handeln på en auktoriserad marknadsplats, ha möjlighet att bli clearingmedlemmar i en clearingorganisation som anordnar clearingverksamhet för de på börsen eller marknadsplatsen handlade finansiella instrumenten. För sådana företag får i ett värdland endast ställas upp ytterligare krav på kapital i fråga om sådant som inte regleras i kapitalkravsdirektivet. Det innebär att en clearingorganisation beträffande dessa företag inte kan ställa upp strängare kapitalkrav än kapitalkravsdirektivets regler. Något särskild bestämmelse av denna innebörd har inte ansetts nödvändig, bl.a. med hänsyn till att en clearingorganisations regler för medlemskap skall bedömas av . Som har behandlats i avsnitt 5.4 kan ytterligare krav på kapital för clearingmedlemmar ställas i hänseenden som inte omfattas av kapitalkravsdirektivet. I detta avsnitt har också lämnats exempel på sådana andra hänseenden. Som framgår av artikel 15 i investeringstjänstedirektivet kan tillträdet till clearing- och avveck- lingssystem villkoras av att den sökanden efterlever de regler och förfaranden som gäller för sådana system. Vad som anförts med anledning av investeringstjänstedirektivet gäller endast en organisation som driver clearingverksamhet avseende finansiella instrument. I avsnitt 5.2 har behandlats vikten av att en clearingorganisation har säkra arrangemang och rutiner för avvecklingen av betalningsledet. För säkerheten vid clearingverksamhet krävs därför att en clearingmedlem har nödvändiga ekonomiska resurser och arrangemang för att kunna uppfylla clearingorganisationens krav i detta avseende. Det sagda gäller givetvis såväl svenska som utländska medlemmar. Kraven på ändamålsenligt organisation av verksamheten, nödvändiga risk- hanteringsrutiner och säkra tekniska system utgör grundläggande förutsättningar för tillträde eller medlemskap. 8 kap. 7 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) Bestämmelsen har utförligt behandlats i avsnitt 5.3. Innebörden är att endast vissa institut, nämligen svenska och utländska clearingorganisationer eller centrala värdepappersförvarare samt de i 3 kap. 1 § första stycket 1-4 uppräknade instituten värdepappersinstitut samt utländska banker och värdepappersföretag får delta i clearingverksamheten förutom för egna affärer även som ombud för andra, t.ex. slutkunder och andra finansiella eller icke- finansiella företag som inte är clearingmedlemmar. Eftersom behov skulle kunna uppkomma för att delta i clearingverksamhet för annans räkning, i första hand som ombud för andra centralbanker, har tagits med i uppräkningen. Begreppet utländska clearingorganisationer omfattar givetvis s.k. internationella clearingorganisationer som t.ex. Euroclear och Cedel. I be- stämmelsen har valts att utnyttja begreppet central värdepappersförvarare såsom beteckning på ett centralt institut som är ansvarig för ett kontosystem där de finansiella instrumenten är registrerade på konton i dematerialiserad eller immobiliserad form. Skälet härtill är att begreppet kontohållare i detta sammanhang är för vidsträckt. De institut som här kan komma i fråga är sådana som ibland brukar betecknas central värdepappersförvarare efter den engelska termen central securities depository (CSD). Exempel på sådana centrala värdepappersförvarare är Värdepapperscentralerna i och , Kassenverein i och Sicovam i . De institut som i övrigt brukar förekomma som kontohållare är som regel banker och värdepappersbolag. Vilka krav som ställs upp på clearingmedlemmar framgår av 6 §. 8 kap. 9 § (Andra stycket: Bestämmelsens andra stycke saknar motsvarighet i utredningens förslag) Första och tredje styckena har flyttats från 8 kap. 6 § i dess lydelse enligt SFS 1994:2017. I första stycket hänvisas numera till 6 §. Andra stycket har tillagts i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen innebär att en clearingorganisation, i likhet med motsvarande regel i 3 kap. 5 § aktiekontolagen, får en uttrycklig rätt att vidta åtgärder mot en clearingmedlem som underlåter att fullgöra sin uppgiftsskyldighet enligt 8 §. I tredje stycket har till följd av den nya regeln i andra stycket komp- letterats med en hänvisning till beslut enligt andra stycket. 8 kap. 10 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) En clearingorganisation får som framgår av 6 och 7 §§ som clearingmedlem anta ett företag eller ett institut som inte står under tillsyn. Med tillsyn avses därvid tillsyn eller, beträffande utländska aktörer, motsvarande tillsyn i hemlandet. Även om inspektionen utan problem bör kunna få in nödvändiga uppgifter om ett företag som inte står under tillsyn, t.ex. genom clearingorganisationen eller direkt från företaget, är det tänkbart att problem kan uppstå. Paragrafens innebär att företagen i fråga är skyldiga att lämna inspektionen de uppgifter den begär som rör verksamheten som clearingmedlem. Av 11 kap. 10 § framgår att ett föreläggande kan förenas med vite. 9 kap. 1 § (Jfr 9 kap. 1 § i utredningens förslag) I bestämmelsens första och andra stycke har begreppet "clearing" ersatts med uttrycket "clearingverksamhet". 9 kap. 2 § (Jfr 9 kap. 2 § i utredningens förslag) I paragrafens första stycke har gjorts två ändringar. Den första är betingad av den utvidgade definitionen av clearingverksamhet. Som motiverats i avsnitt 5.2 behålls det stränga säkerhetskravet för en clearingorganisation som inträder som part i handeln eller garanterar förpliktelserna vid denna handel. Den andra ändringen tar sikte på andra former av clearingverksamhet än sådan som innebär att clearingorganisationen inträder som part eller garant. Beträffande övriga former av clearingverksamhet kan, med hänsyn till de skilda former av sådan verksamhet som kan förekomma, en lika kategorisk regel inte gälla. Det föreskrivs därför att en clearingorganisation vid sådan verksamhet skall se till att det ställs säkerhet för gjorda åtaganden i den utsträckning som behövs. Behovet av säkerhet får därvid prövas med hänsyn till vilka risker som föreligger vid clearingverksamheten och hur dessa hanteras (riskhanteringssystemet). Av 4 § framgår att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela närmare föreskrifter om säkerhetskravet. 9 kap. 6 § (Andra stycket: Jfr 9 kap. 6 § i utredningens förslag) Det nya, andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Sido- verksamheter för clearingorganisationer har behandlats i avsnitt 5.2. Det framgår av förarbetena till lagen om börs- och clearingverksamhet att börs- och clearingverksamhet får bedrivas i samma företag (prop. 1992/93 s. 76 och 77). Därutöver får en clearingorganisation bedriva kontohållning av finansiella instrument och annan verksamhet som har nära samband med clearingverksamheten. Sådan annan verksamhet kan t.ex. vara s.k. förvaringstjänster. När en clearingorganisation uppträder som förvaltare vid en länk mellan organisationen och en svensk eller utländsk clearingorganisation eller central värdepappersförvarare föreligger också ett sådant nära samband. Däremot saknar s.k. portföljförvaltning sådant nära samband med clearingverksamhet. innefattar uppdrag att mot betalning efter vissa riktlinjer förvalta annans finansiella instrument och kan innebära att förvaltaren med stöd av allmänt hållna riktlinjer gör de omplaceringar marknadsförhållandena kan motivera eller endast de köp eller försäljningar som kunden särskilt anger. Sådan förvaltning är tillståndspliktig enligt lagen om värdepappersrörelse. Det fordras således särskilt tillstånd för att en clearing- organisation skall få bedriva sådan förvaltning. En clearingorganisation får för att underlätta clearingen och avvecklingen förmedla lån av finansiella instrument till clearingmedlemmarna för att exempelvis lösa leveransproblem. Vidare får en clearingorganisation lämna clearingmedlemmarna kredit mot säkerhet eller förmedla kredit. nämnda verksamheter har visserligen nära samband med clearing och avveckling men kan medföra icke obetydliga risker för en clearingorganisation och kräver därför särskilt tillstånd från . Verksamhet av annat slag får bedrivas om det finns särskilda skäl och efter tillstånd av . I avsnitt 5.2 har förordats en restriktiv inställning till sådan verksamhet för en clearingorganisation, framför allt med hänsyn till vikten av att slå vakt om möjligheterna att kontinuerligt övervaka och kontrollera organisationens finansiella ställning. Om det dessutom handlar om en riskfylld sidoverksamhet eller en verksamhet som kan medföra att organisationens integritet kan komma att ifrågasättas bör det föreligga mycket speciella omständigheter för att en sådan verksamhet skall tillåtas. 11 kap. 8 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) Av 1 kap. 1 § framgår att clearingverksamhet kan bedrivas utan tillstånd enligt denna lag. Bestämmelsen har ändrats på så sätt att det är endast sådan clearingverksamhet som omfattas av denna lag som kan ingripa mot med stöd av nu aktuell bestämmelse. Av 11 kap. 10 § framgår att kan förena ett föreläggande med vite. 11 kap. 9 § (Jfr 11 kap. 9 § i utredningens förslag) rätt att för bedömningen av viss fråga anlita någon med särskild fackkunskap har utvidgats till att omfatta även sådan fråga vid den löpande tillsynen. Kostnaderna för den anlitade sakkunskapen skall betalas av det företag tillsynen avser. bör i sådana fall beredas tillfälle att yttra sig och även ta del av offert eller liknande för att skaffa sig en upp- fattning om den förväntade kostnaden. 11 kap. 10 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) Bestämmelsen har ändrats på så sätt att kan tillgripa ett vitesförläggande för att få in uppgifter från clearingmedlem som inte står under tillsyn. Enligt 8 kap. 10 § är nämligen clearingmedlem som inte står under tillsyn skyldig att lämna de uppgifter inspektionen begär om verksamheten som clearingmedlem. Punkten 2 i övergångsbestämmelserna har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Punkten 2 har kommenterats i avsnitt 5.1. 9.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder (Jfr 31 § i utredningens förslag) Som anförts i avsnitt 7.1 har aktiekontolagen gjorts tillämplig på värde- pappersfonder. På samma sätt som gäller för aktiebok i ett aktiebolag ankommer det på VPC att föra registret. För att någon oklarhet inte skall finnas i förhållande till bestämmelserna i 9 kap. aktiekontolagen om insyn i skuldboken ger bestämmelsen i andra stycket en uttrycklig rätt för fondbolaget till insyn i innehavarregister som förs av VPC. Fjärde stycket, som är nytt, har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelserna tar i första hand sikte på fall då aktiekontolagen inte har gjorts tillämplig på en värdepapperfond, men omfattar i tillämpliga delar även fall där en fond registreras enligt nämnda lag. Förvaltarregistrering kan enligt stycket förekomma enligt de principer som gäller enligt aktiekontolagen. Vilka krav som bör uppfyllas för att någon skall få tillstånd att registreras i egenskap av förvaltare har utförligt berörts i avsnitt 7.1. Om inte något annat överenskommits mellan fondandelsägaren och förvaltaren ankommer det på förvaltaren att tillställa fondandelsägarna information från fondbolaget. Förvaltaren är också uppgiftsskyldig gentemot fondbolaget eller annan som fått bolagets uppdrag att föra registret. De uppgifter som förvaltaren kan vara skyldig att lämna är andelsägarnas namn, personnummer eller annat registrerings- nummer samt postadress. Som framgår av bestämmelsen är förvaltaren också skyldig att uppge det antal fondandelar som varje delägare innehar. I lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter finns ytterligare bestämmelser om förvaltares skyldighet att lämna uppgifter till fondbolag. När det gäller frågan om förvaltarens eventuella uppgiftsskyldighet till beror denna av vilka villkor inspektionen har uppställt vid tillståndsprövningen enligt 8 kap. 1 § aktiekontolagen. Några övergångsbestämmelser för det fall att aktiekontolagen görs tillämplig på en värdepappersfond har inte ansetts nödvändiga med hänsyn till att innehavare av andelar i en värdepappersfond enligt första stycket skall finnas registrerade. som utfärdat fondandelsbevis har ikraftträdandet av skyldigheten att föra register över innehavarna uppskjutits i omgångar, senast till . Regeringen har i prop. 1995/96:73 föreslagit att slutdatumet flyttas fram till i avvaktan på att bestämmelsen om förvaltarregistrering införs. (Det får förutsättas att ändrar datumet till med tanke på att bestämmelsen om förvaltarregistrering skall träda i kraft då.) (Jfr 32 a § i utredningens förslag) Paragrafen, som är ny, har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. När aktiekontolagen är tillämplig på fondandelar i en värdepappersfond följer det av den lagen vilka sakrättsliga regler som gäller vid överlåtelse och pantsättning. I annat fall skall de principer som gäller för enkla skuldebrev tillämpas. Detta framgår av hänvisningen i till 31 § skuldebrevslagen. Av aktiekontolagen framgår att pantsättning av ett finansiellt instrument som registreras enligt den lagen är fullbordad när förvaltaren underrättas (se avsnitt 6.4 om kommissionslagen). Motsvarande gäller enligt paragrafens andra mening om förvaltarregistrering föreligger utan att aktiekontolagen gäller för värdepappersfonden. 9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 3 kap. 22 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) Femte stycket, som är nytt, har behandlats i avsnitt 6.1 och 7.3. 3 kap. 27 § (Jfr 3 kap. 27 § i utredningens förslag) Den nya punkten 2 i första stycket ersätter punkterna 2 och 3 enligt nuvarande lydelse. Genom ändringen klarläggs att det ankommer på den som har gjort ut- betalningen att lämna kontrolluppgift. Detta innebär att det inte bara som ankommer på fondbolaget eller förvaringsinstitutet utan också på VPC eller förvaltare att lämna kontrolluppgift. Femte stycket, som är nytt, har behandlats i avsnitt 6.1 och 7.3. 3 kap. 28 § (Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag) Ändringen är en följdändring till 3 kap. 27 §. 3 kap. 32 a § (Någon motsvarande bestämmelse finns inte i utredningens förslag.) Enligt 31 § andra stycket lagen om värdepappersfonder är en förvaltare skyldig att lämna vissa uppgifter om ägaren av de fondandelar han förvaltar. Av tillägget till första stycket i förevarande paragraf följer att förvaltaren därutöver är skyldig att till fondbolaget lämna alla uppgifter av betydelse för beräkning av reavinst resp. reaförlust vid avyttring av fondandelar. 9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande (Jfr 10 § i utredningens förslag) Av paragrafens nya tredje stycke följer att andelar i allemansfond till skillnad från värdepappersfonder i övrigt inte kan registreras enligt aktie- kontolagen. 9.6 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 3 kap. 10 § (Jfr 3 kap. 10 § i utredningens förslag) Bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har kommenterats i avsnitt 6.1 och innebär i fråga om registrering av förvaltare för aktier som förvaltas utomlands att rekvisitet handel på utländsk fondbörs utgår, att kravet på att aktieägaren skall vara bosatt utomlands slopas samt att det endast krävs ett tillstånd, nämligen det för den utländske förvaltaren. Ett sådant tillstånd skall kunna vara generellt och behöver alltså inte knytas till visst aktiebolags aktier. Vidare har i paragrafen gjorts vissa redaktionella ändringar. 9.7 Förslaget till lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618) 3 kap. 11 § (Jfr 3 kap. 11 § i utredningens förslag) Se kommentaren till ändringen i 3 kap. 10 § aktiebolagslagen. 9.8 Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) 3 kap. 10 § (Jfr 3 kap. 10 § i utredningens förslag) Se kommentaren till ändringen i 3 kap. 10 § aktiebolagslagen. 9.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1914:45) om kommission (Jfr 31 § kommissionslagen i utredningens förslag) I paragrafens andra stycke har lagts till en tredje mening som innebär att registrering enligt aktiekontolagen inte behövs för att kommissionspant skall kunna gälla i förvaltarregistrerade finansiella instrument. Enligt 8 kap. 3 § aktiekontolagen kan nämligen inte registrering av panträtt ske i fråga om förvaltarregistrerade instrument. Kommissionspanträtt uppkommer i stället genom denuntiation till förvaltaren för det fall denne inte själv är kommissionären (8 kap. 5 § tredje stycket aktiekontolagen). Är förvaltaren också kommissionären vilket vanligen är förhållandet uppkommer panträtten utan någon särskild åtgärd. Självfallet skall dock förvaltaren notera förekommande panträtter i sin bokföring av det förvaltarregistrerade kontot (jfr prop. 1988/89:152 s. 120). 9.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:829) om (Bestämmelserna saknar motsvarighet i utredningens förslag) I paragrafen har tillagts ett nytt tredje stycke. För bedömning av viss fråga, t.ex. beträffande data- eller kommunikationssystem, kan behöva utnyttja särskild sakkunskap. Den kostnad som därvid uppstår skall betalas av VPC. Beträffande förfarandet kan hänvisas till vad som anförts i kommentaren till 11 kap. 9 § lagen (1992:453) om börs och clearingverksamhet. Efter bemyndigande från regeringen förordnade statsrådet justitierådet som särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av clearing samt betalning och leverans på värdpappersmarknaden. Experter från värdepappersmarknaden har biträtt utredningen som har antagit namnet clearingutredningen. Bakgrunden till utredningens tillkomst var att de avslutande funktionerna vid handel på värdepappersmarknaden, clearing och avveckling, inte hade varit föremål för någon samlad översyn. I utredningens uppdrag har ingått att kartlägga vilka former av clearing och avveckling som bedrivs i och även att studera utländska sådana samt att överväga vilket eller vilka system som förmår att hantera riskerna inom clearing och avveckling på ett säkert och effektivt sätt. I uppdraget har också ingått att göra en översyn av gällande lagar och regler för clearing och avveckling samt därvid överväga om behov föreligger av en enhetlig och generell lagstiftning. Utredningens uppdrag har även omfattat aktiekontolagens regler för kontoföring av aktier och andra fondpapper. I direktiven betonades att det var viktigt att de svenska reglerna för clearing och avveckling samt kontobaserade system blir internationellt anpassade och att de överensstämmer med internationell praxis och internationella rekommendationer. För de finansiella marknaderna har inneburit en period av enorma förändringar världen över. Välkända kännetecken för denna utveckling är internationaliseringen och avregleringen av de finansiella marknaderna och den tekniska utvecklingen, t.ex. av data- och kommunikationssystem. Information om de finansiella marknaderna sprids numera till mottagare världen över. Den ständiga strömmen av nya instrument är ett annat kännetecken. Viktiga förändringar har också skett av handelstekniken och nya aktörer har tillkommit t.ex. institutionella investerare på marknader som varit förbehållna banker och värdepappersbolag. En väsentlig utvecklingstendens, inte minst från clearing- och avvecklingssynpunkt, är att kopplingarna mellan marknaderna har blivit starkare och även att gränserna mellan marknaderna har blivit mindre skarpa . Många aktörer är också aktiva på skilda marknader både inom landet och utomlands. Den nu i all korthet beskrivna utvecklingen har åtföljs av en påtaglig ökning av omsättningen på dessa marknader och värdet av de tillgångar som omsätts. De nu berörda faktorerna och de förändringar som dessa medfört har tillsammans med vissa händelser, bl.a. det kraftiga börsfallet världen över , kommit att påverka förutsättningarna för clearing och avveckling. Man kan något förenklat säga att utvecklingen medfört att clearing- och avvecklingsverksamhet, från att ha varit en föga uppmärksammad verksamhet för vissa specialiserade organisationer och back-office inom banker och värdepappersbolag, har kommit att stå i fokus för diskussionerna om nödvändiga förändringar på de finansiella marknaderna. Detta hänger samman med insikten om att det är i detta led de allvarligaste kvarstående riskerna vid värdepappershandel förekommer och med den ökade riskmedvetenhet som utvecklingen fört med sig. En av de risker som föreligger på de finansiella marknaderna är att en störning, t.ex. en deltagares bristande förmåga att fullfölja gjorda åtaganden att leverera eller betala, sprider sig till övriga deltagare i clearingverksamhet och till andra marknader (s.k. dominoeffekt). I värsta fall kan en sådan störning hota hela det finansiella systemets stabilitet. Denna risk brukar kallas systemrisk. Clearing och avveckling i och i andra länder Utredningen har gjort en relativt utförlig kartläggning av clearing- och av- vecklingssystemen i och riskhanteringen i dessa system. Därvid har särskilt vikt lagts på hur clearing och avveckling går till på aktie- och penningmarknaden. Utredningen har också studerat hur clearing och avveckling går till i några av de viktigaste länderna och regionerna. Förhållandena i , och har bedömts vara av särskilt intresse. Även och rekommendationer av betydelse för clearing och avveckling har studerats. Därvid konstaterar utredningen att de båda antagna direktiven om investeringstjänster och kapitalkrav med all sannolikhet kommer att få stor betydelse för den framtida handeln med värdepapper inom EES och också påverka regleringen av clearingverksamhet i . I direktiven regleras nämligen rätten till tillträde till clearing- och avvecklingssystem och de krav som kan ställas på en aktör för att denne skall få tillgång till ett sådant system. Utredningen behandlar också det arbete som utförts beträffande clearing och avveckling av andra internationella organisationer, bl.a. Trettio-gruppen och centralbankerna inom G 10-länderna. Dessutom tar utredningen upp den diskussion som förs om riskerna vid valutahandeln och OTC-handeln med derivatinstrument. På nämnda marknader omsätts världen över mycket stora belopp. En uppskattning är att den dagliga omsättningen på spotmarknaden för valuta ligger runt 1 000 miljarder USD och det har beräknats att vid utgången av det nominella värdet på utestående derivatinstrument som handlas OTC var nästan 4 500 miljarder USD. Om även sådana derivatinstrument som handlas på börs medräknas uppgick det sammanlagda beloppet till knappt 8 000 miljarder USD. För aktiemarknaden och obligationsmarknaden var motsvarande belopp 10 000 resp. 15 000 miljarder USD. Utredningen behandlar relativt utförligt de olika riskerna vid clearing och avveckling samt redovisar åtgärder som kan vidtas för riskbegränsning. Bland åtgärderna kan nämnas följande; system som garanterar leverans mot likvid, krav på clearingorganisationers och clearingmedlemmars finansiella och operationella styrka, övervakning av medlemmarnas positioner i handeln, förkortning av avvecklingstiden, dvs. tiden mellan avslut och avveckling, väl fungerande system för s.k. nettning (se om denna term i det följande) och krav på säkerheter för gjorda åtaganden. För att värdepappersmarknaden skall kunna fullgöra sin uppgift på ett från alla synpunkter tillfredsställande sätt och tillgodose kravet på att marknaden har allmänhetens och aktörernas förtroende krävs säkra och effektiva clearing- och avvecklingssystem. Sådana system skall på ett godtagbart sätt kunna hantera riskerna vid clearing och avveckling såsom kredit- och likviditetsrisker samt operationella risker.