prop · GJ03120 · 1996-01-01 00:00:00 — Det gäller det kraftigt ökade antalet begränsade oljeutsläpp från fartyg vilka bl.a. har lett till en kraftig ökning av antalet oljeskadade fåglar framför allt vid . Oljeutsläppen härrör framförallt från fartyg som olagligen släpper ut ballastvatten och sköljvatten direkt i havet. För att minska detta problem har en av HELCOM:s arbetsgrupper tagit fram ett förslag om mottagningsanordningar för avfall från fartyg. I förslaget ingår utbyggnad och förbättring av sådana mottagningsanordningar samt införandet av en enhetlig hamnavgift. I hamnavgifterna ingår att fartygen får lämna sådant avfall vid mottagningsanordningar utan extra kostnad. Även problem med närsaltsutsläpp från jordbruket uppmärksammas. På grund av omstruktureringen av jordbruket i öst har utsläppen av närsalter från dessa länder minskat . Belastningen kan dock förväntas öka i takt med den ekonomiska återhämtningen, om inte effektiva åtgärder vidtas för att förebygga och begränsa miljöpåverkan. Målet om att halvera utsläppen av kväve i kommer inte att nås. har i uppgift att till inventera situationen och ta fram förslag på åtgärder för hur detta mål skall kunna uppnås . Beslut om sådana åtgärder bör tas . EU:s östeuropautvidgning Vissa länder i har tecknat associationsavtal med EU. Avtalen innebär ett närmande till EU och därmed till de miljöregler som finns inom EU. En anpassning till för dessa länder kommer att vara ett stort steg mot en bättre miljö i och kring . En diskussion har förts om huruvida undantag från bör vara möjliga för dessa länder när/om de blir medlemmar i . bör som utgångspunkt i sitt EU-arbete verka för att de skall uppfylla alla EG-regler på miljöområdet. Så korta övergångstider som möjligt skall eftersträvas. För att detta skall vara möjligt stödjer redan genom sitt bilaterala miljösamarbete dessa länders successiva närmande till . bör också driva att EG-stöd, framförallt inom ramen för EU:s östbiståndsprogram Phare respektive Tacis, i större utsträckning används till detta ändamål. bör också driva frågan att EU:s finansiella stöd till i ökad utsträckning används till investeringar som kan förbättra miljön. har också medverkat till att miljön blivit ett av de prioriterade områdena i Tacis-programmet när reglerna för hur detta program skall kunna användas reviderades. Bistånd Vid många av de identifierade 132 föroreningskällorna, i Östersjöprogrammet, kan investeringar svårligen finansieras enbart genom nationella medel. Multilateralt eller bilateralt stöd är ofta en förutsättning för att investeringen skall kunna komma till stånd. deltar genom Sida i direkta investeringar i ett tiotal olika projekt vid reningsverk. För /96 har avsatts för miljöåtgärder i Central-och med tyngdpunkt på Östersjöprogrammet. Därtill kommer för kärnsäkerhet och strålskydd och till NUTEKs energieffektiviseringsprogram. På initiativ av de nordiska miljö- och finansministrarna har en nordisk ad-hoc grupp utarbetat en rapport om miljöinsatser i närområde. Rapporten har diskuterats vid ett flertal tillfällen i den nordiska kretsen och togs ett beslut om att på försöksbasis inrätta en nordisk facilitet för "mjuk" finansiering av miljöinsatser i Östersjö- och främst i form av gåvomedel. Faciliteten kommer att knytas till det nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) och tillföras ett kapital på . kommer att bidra med till faciliteten vilken skall användas för finansiering av projekt som bidrar till genomförandet av Östersjö- och Barentsprogram-men. Därutöver har även tagits beslut om att fördubbla NEFCO:s grundkapital till 80 miljoner ecu. Det fortsatta arbetet för miljön i och kring stödja en miljömässigt hållbar utveckling i Central-och , särskilt i och kring , samt att återställa den ekologiska balansen i är centrala frågor i regeringens politik. För att kunna driva dessa frågor vidare har såsom tidigare nämnts inbjudan gjorts till en regeringschefskonferens i . Miljöarbetet runt kommer vara ett centralt inslag vid denna konferens. För att förbereda konferensen kommer även ett informellt möte för miljöministrarna runt att hållas . kommer att verka för att centrala inslag vid dessa möten blir EU:s östeuropautvidgning, minskade utsläpp från trafikområdet inklusive sjöfart samt minskade utsläpp från jordbruket. Vad gäller östeuropautvidgningen är det viktigt att inträdet i EU kan ske . För att detta skall vara möjligt krävs omfattande insatser för bl.a. tillnärmning av (se tidigare avsnitt i detta kapitel om EU:s östeuropautvidgning). En anpassning till och implementering av för dessa länder kommer att innebära ett stort steg framåt för miljön i östeuroparegionen. Vad gäller trafikområdet är det viktigt att ta fram ett aktionsprogram för en hållbar utveckling av transportsektorn, inklusive sjöfart i . Överenkommelse bör träffas om att färjor som trafikerar kraftigt skall minska sina utsläpp av kväveoxider m.m., t.ex. genom installation av katalysatorer samt genom att använda lågsvavligt bränsle. En omfattande studie om oljehanteringens miljöpåverkan på skall göras. Åtgärdsprogram skall presenteras. Vid omstruktureringen av jordbruken i öst är det viktigt att denna sker så att man får ett miljövänligare och mer hållbart jordbruk. I väst måste ytterligare åtgärder vidtas för att begränsa föroreningarna till från jordbruket. och konvention om skydd av miljö (, HELCOM), är den grundläggande konventionen för miljöarbetet i och kring . Konventionen omfattar alla former av havsföroreningar, såsom utsläpp från landbaserade källor, utsläpp från fartyg, atmosfäriskt nedfall, dumpning samt föroreningar som orsakas av att havsbotten utforskas eller exploateras. kommer att verka för att konvention ratificeras av alla kontrakterade länder. , , samt är de länder som kvarstår. Vidare kommer att verka för att ett bindande annex till konventionen utarbetas vad gäller miljövänligare jordbruk. kommer också att verka för att den strategi för att förbättra mottagningsanordningar för fartygsavfall som har tagits fram inom ramen för HELCOM genomförs snabbt. Finansiellt stöd kan eventuellt behöva lämnas till de baltiska länderna, och för att strategin skall bli framgångsrik. kommer även fortsättningsvis att ha en hög profil och vara drivande vad gäller HELCOM:s arbete och även stödja , och möjligheter att följa konventionens intentioner. , samt har ett ansvar för att inom sina områden driva frågor vad gäller HELCOM:s arbete. Vad gäller Östersjöprogrammets olika inslag pågår en diskussion om att eventuellt komplettera Östersjöprogrammet med nya sk. hot spots. Anledningen till detta är att vissa föroreningskällor inte identifierades då det ursprungliga programmet togs fram . Som exempel på detta kan nämnas mottagningsanordningar för fartygsavfall. Vidare har investeringar vid flera av de stora föroreningskällorna och då speciellt i påbörjats och det finns nu ett behov av att gå vidare och identifiera nya föroreningskällor. Båda dessa frågeställningar kommer att diskuteras på såväl Visbymötet som miljöministermötet. Grundinställningen från vad gäller Östersjöprogrammet är att det har varit framgångsrikt och att det är viktigt att få ett fortsatt politiskt åtagande vad gäller genomförandet av programmet. 3.2 Fisket i och har inom EU och FN spelat en aktiv roll för att om gränsöverskridande fiskbestånd skall leda fram till en rättsligt bindande global konvention om bevarande och hållbart nyttjande av fiskbestånd i det fria havet. har inom Food and , FAO arbetat för att få till stånd en uppförandekod för ansvarsfullt fiske. Som ett led i detta arbete arrangerade ett expertmöte i om försiktighetsprincipens tillämpning. I EU:s strukturfondsprogram ingår åtgärder för att nå en långsiktig balans mellan uttag av fisk och de tillgängliga resurserna. Detta sker exempelvis i form av att selektiva redskap utvecklas, vilket även har främjats genom de medel regeringen särskilt beviljat. Inom ramen för förhandlingarna inom International Baltic Sea Fisheries Commission (IBSFC) har verkat för att få till stånd ett bättre skydd av beståndet av vild lax i . Resultatet av förhandlingarna blev bl.a. att Östersjöstaternas fångstkvot minskade . Vidare antogs en resolution om fiskestopp i vildlaxälvar. avser att aktivt driva skyddet av vildlax även fortsättningsvis. har till regeringen redovisat en aktionsplan för biologisk mångfald avseende fisket. Planen innehåller åtgärder som syftar till att både bevara den biologiska mångfalden och att hållbart nyttja de biologiska fiskeresurserna. a. föreslås att arbetar för att metoden med fördröjd utsättning utvecklas och genomförs internationellt. 3.3 Hur mår ? Problembilden i är mångfacetterad, till stor del beroende på att området är tättbefolkat, starkt industrialiserat, på sina håll har ett intensivt jordbruk, är exploaterat med avseende på utvinning av olja och gas samt utgör ett av världens tätast sjötrafikerade hav. utgör det fortfarande ett hav med en mycket rik fiskeresurs. Konflikterna är således påtagliga. tillstånd påverkas av utsläpp från industriers och tätorters avloppsvatten innehållande både näringsämnen och miljögifter. Vidare påverkas tillståndet av deposition av framförallt kväve och vissa tungmetaller från atmosfären, läckage av näringsämnen och bekämpningsmedelsrester från jordbruket, spill av olja och kemikalier vid oljeutvinning samt spill av olja och avloppsvatten från sjöfart. Effekterna av påverkan är svåröverskådliga. Havsströmmarna transporterar föroreningarna långa sträckor vilket innebär att effekterna av påverkan från många olika källor integreras. Halterna av tungmetaller och organiska miljögifter har ökat i flera områden. Den ökade tillförseln av näringsämnen har framförallt lett till att sammansättningen av växtplanktonsamhällena har förändrats. Detta har medfört algblomningar, även med inslag av toxinbildande alger, med stora effekter på odlingar av både fisk och skaldjur. I de svenska kustnära områdena har framförallt eutrofierings-problemet uppmärksammats. I vissa delar av och i vissa inre delar av förekommer syrebrist i bottenvattnet. I dessa områden är den svenska andelen av påverkan betydande. De kustnära områdena utgör viktiga lek- och uppväxtområden för den fisk som senare fiskas i det öppna havet. Miljömål för har arbetat aktivt inom flera internationella konventioner som berör miljö. De s.k. Nordsjökonferenserna utgör en viktig del i detta arbete. undertecknade Nordsjöländernas miljöministrar den fjärde Nordsjödeklarationen. I deklarationen anges gemensamma mål som syftar till att väsentligen förbättra miljö inom flera olika områden. Målen skall uppnås genom nationella åtgärder i respektive land. De fastställda målen omfattar bl. a. följande områden: - Skydd av arter och habitat, både inom respektive lands territorialvatten och i övriga delar av - Fiske, både vad gäller riktlinjer för ett hållbart utnyttjande av fiskeresursen och riktlinjer för vattenbruk - Minskning av tillförseln av miljögifter till halter motsvarande naturlig bakgrund för naturligt förekommande miljögifter och till halter nära noll för antropogena miljögifter, av . Ett delmål utgörs av en minskning för vissa ämnen och för andra ämnen . Minskningarna skall uppnås genom successiv utfasning av vissa ämnen samt tillämpning av principerna om respektive Best Environmental Practice inom olika sektorer. - Minskning av tillförseln av kväve och fosfor , genom åtgärder både inom industri, avloppsrening och jordbruk - Minskning av föroreningar från sjötrafik, genom bl. a. bättre kontrollverksamhet, bättre mottagningsförhållanden i hamnar och renare bränslen - Minskad miljöpåverkan från offshore-verksamhet genom minskad kemikalieanvändning, minskad användning av olje-baserat borrslam och bättre omhändertagande av uttjänta offshore-installationer - Minskad påverkan av radioaktiva ämnen genom restriktioner för hantering av radioaktiva ämnen och avfall samt tillämpning av principen för utsläpp av dessa ämnen. För att uppnå många av de mål som beslutades i kommer att krävas både nationella åtgärder och ett samfällt agerande i flera olika regionala och internationella organ, såsom; FAO, EU, IMO och MARPOL. Oslo- och (OSPAR) har dessutom ett särskilt ansvar i detta avseende för att konkretisera många av de övergripande mål som beslutades på konferensen. Både EU och OSPAR kommer dessutom att utgöra de organ som kan erbjuda det organisatoriska ramverk som krävs för effektivt genomförande av åtgärderna. Hur uppfylls målen? Generellt gäller för de flesta av Nordsjöländerna att de uppsatta målen inte uppnåtts inom de angivna tidsramarna. Vad gäller metaller har många länder framförallt haft problem med minskningar av kvicksilver, kadmium och bly. har dock lyckats minska utsläppen av metaller i minst föreskriven omfattning för samtliga metaller utom arsenik. De minskningar som har ägt rum kan framförallt tillskrivas hårdare krav på utsläpp från punktkällor. De diffusa utsläppen inklusive luftdeposition har inte minskat i samma omfattning. Vad gäller organiska miljögifter är minskningen av belastningarna varierande. Vissa ämnen skulle minskas med . De flesta länder har lyckats med detta, så även . Bekämpningsmedel skulle också minskas med och de flesta länder har lyckats med denna minskning för merparten av substanser. har genomfört mer omfattande minskningar än föreskrivet. Tillförseln av dioxiner skulle minskas och några länder har ännu inte uppnått detta mål. minskning uppgår till . Minskningarna av tillförseln av organiska miljögifter kan framförallt tillskrivas en successiv utfasning av enskilda substanser eller grupper av ämnen, tillämpning av BAT inom vissa industribranscher och slutligen ett aktivt arbete för att minska användnigen av pesticider inom jordbruket. Tillförseln av näringsämnen beskrivs i avsnitt 5.4 om övergödning. gav det brittiska miljöministeriet tillstånd till oljebolaget att dumpa en uttjänt oljeplattform i Nordostatlanten. Beslutet upprörde de omkringliggande länderna och den svenska miljöministern tog initiativ för att förmå britterna att ändra beslutet. Händelsen ledde till att de kontrakterade parterna till , på svenskt initiativ, beslutade införa ett moratorium för dumpning av oljeplattformar i konventionsområdet. Beslutet är dock inte bindande för och eftersom dessa länder reserverade sig mot beslutet. driver frågan vidare. Flera länder har genomfört hårdare restriktioner för utvinning av olja, inkluderande minskning av eller förbud mot oljebaserat borrslam. I flera internationella fora har arbetat för att förbättra möjligheterna för fartyg och färjor att deponera avfall i hamnarna kring . Flera länder genomför också utbyggnad av mottagningsanordningar men eftersom dessa ofta är belagda med avgifter används de inte i tillräcklig omfattning. I är användningen kostnadsfri. De enorma mängder avfall som skräpar ner våra kuster skulle förmodligen kunna minskas om fler tillämpade detta system. Fortsatt arbete för Det svenska arbetet med att förbättra den miljön i fokuseras på åtgärder för att minska utsläppen av miljögifter. I det regionala Nordsjöarbetet, inom ramen för den s.k. , har man formulerat målet att få ner utsläppen till oskadliga nivåer eller nollnivåer. En viktig del av miljögifterna är metallerna, särskilt kvicksilver, kadmium och bly. I har vi kommit långt med att minska utsläppen av bly. Utsläppen av kvicksilver är ofta diffusa och svåra att identifiera, undantaget är krematorierna som står för en stor del av utsläppen. Dessutom innehåller många produkter kvicksilver och när dessa är uttjänta hamnar metallen i miljön. Flera åtgärder har vidtagits i vårt land för att minska kvicksilvertillförseln till miljön men det tar innan effekterna syns i miljön. Kadmium förekommer främst i batterier och i gödsel. Vi har i förbjudit kadmium i handelsgödsel och infört krav på att batterierna ska återvinnas. I det regionala arbetet driver vi dessa frågor för att motsvarande krav ska införas i övriga Nordsjöstater. Stabila organiska miljögifter (persistent organic pollutants, s.k. POPs) har stor betydelse för miljö och hälsa eftersom de är både toxiska, persistenta och bioackumuleras i ekosystemet och i födoämnena. POPs återfinns i miljön på alla håll i världen; de tycks kunna transporteras mycket långa vägar både via havet och luften. Därför har man identifierat POPs som ett globalt problem som kräver globala åtgärder. Detta var också en huvudpunkt vid den s.k. då man fastställde ett globalt handlingsprogram för bl.a. I har konstaterats att det kan uppstå synergieffekter med POPs- utsläppen. Därför måste man försöka komma åt de utsläpp som kommer från komplexa blandningar vilket vi drivit i Nordsjökonferen-sen. Dessutom måste man fortsätta med att fasa ut PCB och andra redan kända POPs. har i uppdrag att till regeringen redovisa kostnadseffektiva åtgärder får att uppnå de tidigare uppsatta målen. ska förslå ytterligare åtgärder mot utsläpp av miljögifter. Alla Nordsjöstater har planer för att fasa ut identifierade PCBs (polyklorerade bifenyler) . Dock kvarstår problemet med att identifiera och samla in kvarvarande artiklar och utrustning som innehåller PCB. EG har antagit skärpta regler för PCB. Samtliga Nordsjöstater har identifierat övergödningsproblem (undantaget) och har upprättat nationella aktionsplaner för att åtgärda problemen. av fosforintaget har minskat för Nordsjöländernas problemområden. Däremot har man inte uppnått 50 procent-målet för kväve. Att man har misslyckats på kvävesidan beror till stor del på jordbrukets utsläpp. (Se avsnitt om övergödning i 5.4). 1990 beslöt sig Nordsjöstaterna för att arbeta fram ett gemensamt program för att bevara den biologiska mångfalden i . Särskilt sälar, havs- och kustfåglar skulle skyddas. saknas dock ett gemensamt program för skydd av arter. verkar också för att ekologiska mål upprättas för och dess kuster. Det fortsatta Nordsjöarbetet kommer att ske inom ramen för en speciell , vars sekretariat handhas av . Nästa , som beräknas äga rum år 2000-2002 , kommer att äga rum i med norskt värdskap. I det svenska arbetet kommer åtgärder för att minska utsläppen av miljögifter att prioriteras, för vissa ämnen ner till oskadliga nivåer och för andra ämnen ner till nollnivå. har i uppdrag att redovisa kostnadseffektiva åtgärder för att uppnå de tidigare uppställda målen i en rapport till regeringen . I detta uppdrag ligger även preciseringar av ytterligare åtgärder mot utsläpp av miljögifter. och miljöarbetet i EU 4.1 Utgångspunkter Det svenska miljöpolitiska arbetet i EU grundar sig på den strategi som regeringen redovisade för (skr. 1994/95:167). Huvuduppgiften är att arbeta för en långsiktigt hållbar utveckling i i linje med slutsatserna från . Regeringen redovisar i skrivelsen fyra prioriterade sakområden som ligger till grund för det svenska miljöarbetet i EU: - Kampen mot försurning och klimatförändringar - Arbetet för kretsloppsanpassning - En höjd ambitionsnivå när det gäller kemikaliekontroll och minskad användning av bekämpningsmedel - Bevarande av biologisk mångfald. I det följande ges en kortfattad redogörelse för deltagande i miljöarbetet i EU med betoning på de prioriterade områdena. 4.2 Miljöarbetet i EU Försurning och klimatpåverkan Någon samlad politik för att komma till rätta med problemen med försurning av mark och vatten har tidigare inte funnits inom EU. begärde därför vid miljörådsmötet att kommissionen skulle ta fram en särskild strategi mot försurning. Begäran mottogs positivt och kommissionen har påbörjat detta arbete, som sker med bistånd från svensk expertis. En första redogörelse från kommissionen lades fram vid miljörådsmötet . Rådet beslöt att kommissionen skall ta fram en genomarbetad strategi, , för att få ner utsläppen till vad naturen tål. EU har fattat flera viktiga beslut som rör begränsningen av luftföroreningar. Vid miljörådsmötet i fattades beslut om en gemensam ståndpunkt om det s.k. luftkvalitetsdirektivet. Avsikten med direktivet är att skapa en sammanhållen strategi byggd på gemensamma principer för utarbetandet av luftkvalitetsnormer för olika luftföroreningar. Direktivet innehåller en tidtabell för kommissionens arbete med de olika föroreningarna. Förslag till gränsvärden för en första grupp av ämnen ska läggas fram . Efter förslag från beslöts vid ministermötet om en snabbare tidtabell än som ursprungligen planerades när det gäller gränsvärden för bensen och koloxid. Vid mötet beslutade miljöministrarna också om en gemensam ståndpunkt om ett direktiv om tillståndsprövning av industrianläggningar (det s.k. IPPC- direktivet, Integrated Pollution Prevention and Control). Direktivet innebär krav på en integrerad prövning av utsläpp till luft, mark och vatten från miljöfarliga verksamheter, i huvudsak liknande den som görs i enligt miljöskyddslagen (1969:387). Direktivet är en viktig utveckling av de gemensamma miljöreglerna, som inriktats på separata regelsystem för förorening av luft, mark och vatten. Det får inga stora konsekvenser för men medför att nya prövningssystem måste byggas upp i flera medlemsstater. bidrog till en utveckling av direktivtexten bl.a. avseende den hänsyn som skall tas till avfallsfrågor vid tillståndsprövningen och vikten av att beakta gränsöverskridande utsläpp. Vid miljöministermötet beslutades om en gemensam ståndpunkt om ändring av direktiv /77/EEG om utsläpp av avgaser från tunga fordon. Ändringen innebär en lindring av det tidigare beslutade gränsvärdet för partikelutsläpp från vissa av fordonen i denna kategori. motsatte sig ändringen och åberopade att det finns tillgänglig teknik för att uppfylla det strängare gränsvärdet. Ändringen enligt den gemensamma ståndpunkten blev dock mer begränsad än vad som från början hade föreslagits av kommissionen. Vid ministermötet beslutades en gemensam ståndpunkt om nya avgaskrav för lätta lastbilar och bussar med ikraftträdande . Ett omfattande arbete pågår nu i kommissionen med att ta fram förslag till en ny generation avgaskrav, som skall börja tillämpas . har aktivt deltagit i detta arbete och har bl.a. bidragit med underlag för utvecklingen av ett gemensamt system enligt svensk modell för ett tillverkaransvar för avgasreningens hållbarhet. Vidare pågår ett arbete med att väsentligt skärpa EU:s krav på drivmedlens miljöegenskaper. Detta är ett område där erfarenheter i med miljöklassad diesel och bensin gett värdefulla bidrag till kommissionens arbete. När det gäller klimatfrågan har kommissionen presenterat ett nytt förslag om en gemensam energi- och koldioxidskatt. Arbetet med detta förslag pågår i rådet. har en pådrivande roll, men det har inte varit möjligt att nå en gemensam ståndpunkt om en obligatorisk, enhetlig, energibeskattning. Kemikalier och bekämpningsmedel fick i medlemskapsförhandlingarna fyraåriga övergångslösningar för de EG-direktiv som rör bl.a. klassificering och märkning av farliga ämnen och preparat samt begränsning av saluförande och användning av farliga ämnen. Vid miljörådsmötet lovade kommissionen att påbörja den översyn av EG- lagstiftningen på dessa områden som skall ske enligt anslutningsfördraget. Enligt kommissionen är en utgångspunkt för översynen att inget medlemsland skall behöva sänka sina krav. Arbetet har påbörjats i expertgrupper under kommissionen. Vid miljörådsmötet beslutades om en gemensam ståndpunkt om det direktiv som skall ersätta det tidigare s.k. Seveso-direktivet (82/501/EEG). Det nya direktivet kommer att innebära en mer långtgående harmonisering av åtgärderna för att förebygga allvarliga olyckor i verksamheter som hanterar farliga ämnen. Direktivet ställer krav på åtgärder för att begränsa följderna för människor, miljö och egendom av en eventuell olycka och omfattar hela hanteringen inom industrin, inte bara tillverkning och lagring som . fick i slutbehandlingen gehör för att myndigheternas information skall hållas tillgänglig för allmänheten i syfte att uppnå största möjlig öppenhet och att kommissionen ges i uppdrag att genomföra en grundlig översyn av vilka tröskelvärden för miljöfarliga ämnen som bör tillämpas.