prop · GJ0316 · 1996-01-01 00:00:00 — (c) Egendom: all egendom som inte är stadigvarande och avsiktligt fastgjord vid strandlinjen, bl.a. utestående frakt. (d) Skada på miljön: väsentlig fysisk skada på mänsklig hälsa eller på marint liv eller tillgångar i kustfarvatten eller inre farvatten eller områden i omedelbar närhet till sådana farvatten, orsakad av förorening, kontaminering, brand, explosion eller liknande allvarliga händelser. (e) Betalning: varje belöning, gottgörelse eller ersättning som skall erläggas enligt denna konvention. (f) Organisation: FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO). (g) Generalsekreterare: organisationens generalsekreterare. Denna konvention skall alltid tillämpas när domstols- eller skiljeförfarande rörande frågor som behandlas i denna konvention äger rum i en fördragsslutande stat. Denna konvention skall inte tillämpas på fast förankrade eller flytande plattformar eller på flyttbara havsborrningsenheter när sådana plattformar eller enheter finns på en plats där de används för undersökning, utvinning eller produktion avseende havsbottens mineraltillgångar. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 5 skall denna konvention inte tillämpas på krigsfartyg eller andra icke-kommersiella fartyg som ägs eller drivs av en stat och som, vid tiden för bärgningsföretaget, har rätt till immunitet enligt allmänt erkända folkrättsliga principer, om inte den staten bestämmer något annat. Om en fördragsslutande stat bestämmer att konventionen skall tillämpas på statens krigsfartyg eller andra fartyg som avses i punkt 1, skall staten underrätta generalsekreteraren om detta och ange de närmare villkoren och förutsättningarna för en sådan tillämpning. Bärgningsföretag som kontrolleras av myndigheter Denna konvention påverkar inte bestämmelser i nationell rätt eller i internationella konventioner angående bärgningsföretag som genomförs eller kontrolleras av myndigheter. Trots detta skall bärgare som utför sådana bärgningsföretag ha rätt att åtnjuta de rättigheter och den gottgörelse avseende bärgningsföretag som följer av konventionen. I vilken utsträckning en myndighet som är skyldig att utföra bärgningsföretag kan åtnjuta de rättigheter och den gottgörelse som följer av konventionen skall bestämmas enligt lagen i den stat där myndigheten finns. Denna konvention skall tillämpas på varje bärgningsföretag i den mån något annat inte uttryckligen eller underförstått följer av ett avtal. Befälhavaren skall ha behörighet att ingå avtal om bärgningsföretag på fartygsägarens vägnar. Befälhavaren eller fartygsägaren skall ha behörighet att ingå sådana avtal på vägnar av ägaren till egendom ombord på fartyget. Bestämmelserna i denna artikel skall inte påverka tillämpningen av artikel 7 och inte heller skyldigheten att hindra eller begränsa skada på miljön. Ogiltighet och jämkning av avtal Ett avtal eller villkor däri får ogiltigförklaras eller jämkas om: (a) avtalet ingicks under otillbörlig påverkan eller under inflytande av fara och avtalsvillkoren är oskäliga; eller (b) ersättningen enligt avtalet är oskäligt hög eller låg i förhållande till de tjänster som faktiskt utfördes. Kapitel II - Utförande av bärgningsföretag Bärgarens, ägarens och befälhavarens skyldigheter Bärgaren skall, gentemot ägaren av fartyget eller av någon annan egendom som är i fara, vara skyldig att: (a) utföra bärgningsföretaget med tillbörlig aktsamhet; (b) visa tillbörlig aktsamhet för att hindra eller begränsa skada på miljön när skyldigheten enligt punkt (a) fullgörs; (c) söka bistånd från andra bärgare när omständigheterna skäligen kräver det; och (d) tillåta ingripande från andra bärgare när detta av skälig anledning begärs av ägaren av eller befälhavaren på fartyget eller av ägaren av någon annan egendom som är i fara; bärgarlönen skall dock inte påverkas av detta såvida det visar sig att begäran inte framställdes av skälig anledning. Ägaren av och befälhavaren på fartyget samt ägaren av någon annan egendom som är i fara skall gentemot bärgaren vara skyldiga att: (a) helt samarbeta med denne under utförandet av bärgningsföretaget; (b) därvid visa tillbörlig aktsamhet för att hindra eller begränsa skada på miljön; och (c) återta fartyget eller annan egendom när egendomen har förts i säkerhet och bärgaren med fog begär att så skall ske. Denna konvention skall inte påverka den berörda kuststatens rätt att vidta åtgärder i enlighet med allmänt erkända folkrättsliga principer för att skydda sin kustlinje eller därmed sammanhängande intressen från förorening eller hot om förorening till följd av ett haveri eller handlingar i samband med ett haveri som skäligen kan antas medföra stora skadliga konsekvenser, bl.a. kuststatens rätt att ge direktiv i samband med bärgningsföretag. Skyldighet att lämna bistånd Varje befälhavare är skyldig att, i den mån det kan ske utan allvarlig fara för det egna fartyget och ombordvarande personer, lämna bistånd till var och en som är i fara att förolyckas till sjöss. De fördragsslutande staterna skall vidta erforderliga åtgärder för att genomdriva skyldigheten enligt punkt 1. Ägaren till fartyget skall inte ådra sig något ansvar om befälhavaren åsidosätter sin skyldighet enligt punkt 1. När en fördragsslutande stat reglerar eller fattar beslut i frågor som har anknytning till bärgningsföretag, såsom tillträde till hamnar för fartyg i sjönöd eller tillhandahållande av utrustning till bärgare, skall den ta hänsyn till behovet av samarbete mellan bärgare, andra berörda intressenter och myndigheter för att säkerställa ett effektivt och framgångsrikt utförande av bärgningsföretag i syfte att rädda liv och egendom i fara samt att hindra skada på miljön i allmänhet. Kapitel III - Bärgarnas rättigheter Bärgningsföretag som har fått ett nyttigt resultat ger rätt till bärgarlön. Om inte något annat föreskrivs, skall någon betalning inte erläggas enligt denna konvention, om bärgningsföretaget inte har fått ett nyttigt resultat. Detta kapitel skall tillämpas även om det bärgade fartyget och det fartyg som utför bärgningsföretaget har samma ägare. Kriterier för att bestämma bärgarlönen Bärgarlönen skall bestämmas med sikte på att uppmuntra bärgningsföretag och under hänsynstagande till följande omständigheter oberoende av den ordning i vilken de anges här: (a) det bärgade värdet av fartyget och annan egendom; (b) bärgarnas skicklighet och ansträngningar i fråga om att hindra eller begränsa skada på miljön; (c) graden av framgång som bärgaren hade; (d) farans art och grad; (e) bärgarnas skicklighet och ansträngningar i fråga om att bärga fartyget och annan egendom samt att rädda liv; (f) den tid som användes och de kostnader och förluster som bärgarna ådrog sig; (g) den fara att bli ersättningsskyldig och de andra faror som bärgarna och deras utrustning utsattes för; (h) den snabbhet med vilken tjänsterna utfördes; (i) tillgängligheten och användbarheten hos fartyg eller annan utrustning avsedd för bärgningsföretag; (j) graden av beredskap och effektivitet vad avser bärgarens utrustning samt utrustningens värde. Betalning av bärgarlön bestämd enligt punkt 1 skall erläggas av alla intressenter i fartyget och annan egendom i förhållande till deras respektive bärgade värde. En fördragsslutande stat kan emellertid i sin nationella lagstiftning föreskriva att betalningen av bärgarlönen skall erläggas av en av intressenterna, såvida denne regressvis får kräva övriga intressenter på vad som belöper på deras respektive andelar. Denna artikel hindrar inte att det kan finnas rätt till invändningar mot betalningsskyldigheten. Bärgarlönerna, exklusive rättegångskostnader som kan återkrävas och ränta, skall inte överstiga det bärgade värdet av fartyget och annan egendom. Om bärgaren har utfört ett bärgningsföretag avseende ett fartyg som självt eller genom sin last hotade att orsaka skada på miljön och om bärgaren inte har blivit berättigad till bärgarlön enligt artikel 13 av åtminstone samma storlek som den särskilda ersättning som kan utgå enligt denna artikel, skall han ha rätt till särskild ersättning av ägaren till det fartyget motsvarande sina kostnader såsom de definieras här. Om bärgaren, under sådana förhållanden som avses i punkt 1, genom sitt bärgningsföretag har hindrat eller begränsat skada på miljön, kan den särskilda ersättning som ägaren skall betala till bärgaren enligt punkt 1 höjas med högst av de kostnader som bärgaren har ådragit sig. Den instans som prövar saken kan emellertid, om den finner detta skäligt och med hänsyn tagen till de relevanta omständigheter som anges i artikel 13 punkt 1, ytterligare höja den särskilda ersättningen, men den totala höjningen får inte vara högre än av de kostnader som bärgaren har ådragit sig. Med bärgarens kostnader i punkt 1 och 2 avses de skäliga utlägg som bärgaren gjorde för bärgningsföretaget samt ett skäligt belopp för utrustning och personal som faktiskt och med fog användes under bärgningsföretaget, varvid hänsyn skall tas till de omständigheter som anges i artikel 13, punkt 1 (h), (i) och (j). Den sammanlagda särskilda ersättningen enligt denna artikel skall erläggas endast om och i den utsträckning som denna ersättning är större än den eventuella bärgarlön som bärgaren har rätt till enligt artikel 13. Om bärgaren har varit vårdslös och därigenom har underlåtit att hindra eller begränsa skada på miljön, kan han gå miste om hela eller del av den särskilda ersättning som utgår enligt denna artikel. Denna artikel skall inte påverka den regressrätt som ägaren till fartyget kan ha. Fördelningen mellan bärgare av en bärgarlön enligt artikel 13 skall ske på grundval av de omständigheter som anges i den artikeln. Fördelningen mellan ägaren, befälhavaren och andra personer som tjänstgör på varje bärgningsfartyg skall ske enligt lagen i den stat där fartyget är registrerat. Om bärgningen inte har utförts från ett fartyg, skall fördelningen ske enligt den lag som är tillämplig på avtalet mellan bärgaren och hans anställda. Ingen ersättning skall erläggas av de människor vars liv har räddats, men denna artikel skall inte påverka reglerna i nationell rätt rörande denna fråga. En bärgare, som har räddat människoliv och som har tagit del i de tjänster som har utförts i samband med den händelse som föranledde bärgningen, har rätt till en skälig andel av den betalning som tillkommer den bärgare som har bärgat fartyget eller annan egendom eller som har hindrat eller begränsat skada på miljön. Tjänster utförda enligt befintliga avtal Ingen betalning skall erläggas enligt bestämmelserna i denna konvention om inte de tjänster som utfördes går utöver vad som skäligen kan anses vara fullgörelsen av ett avtal som ingicks innan faran uppstod. Följden av bärgarens felaktiga förfarande En bärgare kan gå miste om hela eller del av den betalning som skall erläggas enligt denna konvention i den mån bärgningsföretaget föranleddes eller försvårades av fel eller försummelse från hans sida eller om bärgaren har gjort sig skyldig till bedrägeri eller någon annan ohederlig gärning. Tjänster som har utförts trots uttryckligt och befogat förbud av ägaren av eller befälhavaren på fartyget eller ägaren av sådan annan egendom i fara som inte är eller har varit ombord på fartyget skall inte medföra betalning enligt denna konvention. Kapitel IV - Fordringar och rättsliga åtgärder Denna konvention skall inte påverka bärgarens sjöpanträtt enligt internationella konventioner eller nationell rätt. Bägaren får inte genomdriva sin sjöpanträtt när tillfredsställande säkerhet för hans fordran, inklusive ränta och kostnader, har erbjudits eller ställts i behörig ordning. Skyldighet att ställa säkerhet På begäran av bärgaren skall den som är skyldig att erlägga betalning enligt denna konvention ställa tillfredsställande säkerhet för bärgarens fordran, inklusive ränta och kostnader. Utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 1 skall ägaren till det bärgade fartyget efter bästa förmåga verka för att ägarna till lasten, innan denna friges, ställer tillfredsställande säkerhet för fordringarna mot dem, inklusive ränta och kostnader. Det bärgade fartyget och annan egendom får inte utan bärgarens samtycke flyttas från den hamn eller plats till vilken egendomen först fördes sedan bärgningsföretaget hade avslutats om inte tillfredsställande säkerhet har ställts för bärgarens fordran mot fartyget eller egendomen. Den instans som har jurisdiktion över bärgarens fordran får genom interimistiskt beslut förordna att bärgaren skall ha rätt till en a conto-betalning med skäligt belopp på de villkor, bl.a. ställande av säkerhet när det är lämpligt, som är skäliga med hänsyn till omständigheterna. Om en interimistisk betalning enligt denna artikel görs, skall säkerheten enligt artikel 21 reduceras på motsvarande sätt. Krav på betalning enligt denna konvention preskriberas om domstols- eller skiljeförfarande inte har inletts . Preskriptionstiden börjar löpa den dag då bärgningsföretaget avslutades. Den part mot vilken en fordran görs gällande får när som helst förlänga genom en förklaring till den som gör fordringen gällande. Tiden kan på samma sätt ytterligare förlängas. Ett regresskrav från en ansvarig part kan anhängiggöras även efter utgången av preskriptionstiden enligt punkt 1 och 2, om det anhängiggörs inom den tid som är föreskriven enligt lagen i den stat där förfarandet äger rum. Bärgarens rätt till ränta på betalning enligt denna konvention skall avgöras enligt lagen i den stat där den instans som handlägger målet finns. Om inte den statliga ägaren samtycker därtill, får ingen bestämmelse i denna konvention användas som grund för ett rättsligt förfarande avseende beslag, kvarstad, kvarhållande eller åtgärder in rem i fråga om icke-kommersiella laster som ägs av en stat och som vid tiden för bärgningsföretaget är berättigade till immunitet enligt allmänt erkända folkrättsliga principer. Ingen bestämmelse i denna konvention får användas som grund för beslag, kvarstad eller kvarhållande i fråga om humanitära laster som skänkts av en stat, om staten har åtagit sig att betala för bärgningstjänster utförda avseende sådana humanitära laster. De fördragsslutande staterna skall, i största möjliga utsträckning och med parternas samtycke, uppmuntra publiceringen av skiljedomar i bärgningstvister. Kapitel V - Slutbestämmelser Undertecknande, ratifikation, antagande, godkännande och anslutning Denna konvention är öppen för undertecknande vid organisationens högkvarter från till och förblir därefter öppen för anslutning. Staterna kan uttrycka sitt samtycke till att vara bundna av denna konvention genom: (a) undertecknande utan förbehåll för ratifikation, antagande eller godkännande; eller (b) undertecknande med förbehåll för ratifikation, antagande eller godkännande, följt av ratifikation, antagande eller godkännande; eller (c) anslutning. Ratifikation, antagande, godkännande eller anslutning sker genom deponering av ett instrument med denna innebörd hos generalsekreteraren. Denna konvention träder i kraft efter den dag då 15 stater har uttryckt sitt samtycke till att vara bundna av den. För en stat som uttrycker sitt samtycke till att vara bunden av denna konvention efter det att villkoren för dess ikraftträdande har uppfyllts får samtycket verkan efter det att staten har uttryckt sitt samtycke. Varje stat får, för undertecknandet, ratifikationen, antagandet, godkännandet eller anslutningen, förbehålla sig rätten att inte tillämpa konventionens bestämmelser: (a) när bärgningsföretaget äger rum på inre farvatten och samtliga inblandade fartyg är icke havsgående; (b) när bärgningsföretaget äger rum på inre farvatten och inget fartyg är inblandat; (c) när alla inblandade parter är medborgare i den staten; (d) när den egendom som berörs är sjöfartskulturell egendom av förhistoriskt, arkeologiskt eller historiskt intresse och finns på havsbotten. Förbehåll som görs för undertecknande skall för att bli giltiga bekräftas vid ratifikation, antagande eller godkännande. Varje stat som har gjort en reservation enligt konventionen kan när som helst återkalla den genom en underrättelse ställd till generalsekreteraren. En sådan återkallelse får verkan den dag som underrättelsen tas emot. Om det i underrättelsen anges att återkallelsen av en reservation skall få verkan en angiven dag, och denna dag infaller senare än den dag då underrättelsen tas emot av generalsekreteraren, får återkallelsen verkan denna senare dag. Denna konvention får sägas upp av varje fördragsslutande stat när som helst efter utgången av från den dag då konventionen träder i kraft för den staten. Uppsägning skall ske genom deponering av ett uppsägningsinstrument hos generalsekreteraren. En uppsägning får verkan efter det att generalsekreteraren har mottagit uppsägningsinstrumentet eller vid den senare tidpunkt som angetts i detta. En konferens i syfte att revidera eller ändra denna konvention får sammankallas av organisationen. Generalsekreteraren skall, på begäran av åtta fördragsslutande stater eller, om detta innebär ett större antal stater, en fjärdedel av de fördragsslutande staterna, sammankalla en konferens bestående av de fördragsslutande staterna för att revidera eller ändra denna konvention. Ett samtycke att vara bunden av denna konvention avgivet efter det att en ändring av konventionen har trätt i kraft skall anses avse konventionen i dess ändrade lydelse. Denna konvention skall deponeras hos generalsekreteraren. Generalsekreteraren skall (a) underrätta alla stater som har undertecknat eller anslutit sig till denna konvention och alla medlemmar i organisationen om: (i) varje nytt undertecknande eller ny deponering av ett instrument avseende ratifiktion, antagande, godkännande eller anslutning samt dagen därför; (ii) dagen för konventionens ikraftträdande; (iii) deponeringen av varje uppsägningsinstrument avseende konventionen, dagen för dess mottagande och dagen då uppsägningen får verkan; (iv) varje ändring antagen enligt bestämmelsena i artikel 32; (v) mottagandet av varje reservation, förklaring eller underrättelse som avges i enlighet med konventionen; (b) överlämna bestyrkta avskrifter av konventionen till alla stater som har undertecknat eller anslutit sig till den. Så snart denna konvention träder i kraft skall depositarien överlämna en bestyrkt avskrift av den till generalsekreterare för registering och publicering i enlighet med artikel 102 i Stadga. Denna konvention är upprättad i ett enda original på de arabiska, kinesiska, engelska, franska, ryska och spanska språken, vilka texter äger lika vitsord. TILL BEKRÄFTELSE HÄRAV har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade av respektive regeringar, undertecknat denna konvention. (Översättning) -------------------------------------------------- York-Antwerp Rules, 1974 York-Antwerpenreg-lerna as amended 1990 1974 enligt ändringar Salvage Regel VI. (a) Expenditure incurred (a) Utgifter som by the parties to the haveriintressenterna har adventure in the nature haft för åtgärder av of salvage, whether bärgningskaraktär på grund under contract or av kontrakt eller på otherwise, shall be annan grund skall allowed in general ersättas i gemensamt average provided that haveri såvida the salvage operations bärgningsåtgärderna utfördes were carried out for the för att bevara värden som purpose of preserving gemensamt var utsatta för from peril the property fara på sjön. involved in the common Utgifter som skall adventure. ersättas i gemensamt Expenditure allowed in haveri innefattar general average shall bärgningsersättning som include any salvage har bestämts med hänsyn remuneration in which tagen till bärgarnas the skill and efforts of skicklighet och the salvors in ansträngningar i fråga om preventing or minimizing att hindra eller begränsa damage to the skada på miljön som avses environment such as is i artikel 13 första referred to in article stycket (b) 13, paragraph 1 (b) of internationella the International konvention om bärgning. Convention on Salvage, (b) Särskild ersättning 1989 have been taken som skall betalas till into account. en bärgare av (b) Special fartygsägaren enligt compensation payable to artikel 14 i nämnda a salvor by the konvention i den shipowner under article utsträckning som anges i 14 of the said fjärde stycket i den Convention to the extent artikeln eller enligt specified in paragraph 4 någon annan bestämmelse av of that article or under liknande innehåll skall any other provision inte ersättas i gemensamt similar in substance haveri. shall not be allowed in general average. 16 kap. sjölagen finns det regler om bärgning av fartyg och av gods ombord på fartyg. Kapitlet bygger internationella konvention med vissa gemensamma bestämmelser om assistans och bärgning, den s.k. Brysselkonventionen. Reglerna har det övergripande syftet att uppmuntra till bärgning av fartyg och last eller med andra ord att hindra värdeförstöring. Detta gäller bl.a. reglerna om bärgarlön. Sjölagen och Brysselkonventionen innebär att bärgarlön skall betalas bara då bärgningsföretaget har lyckats helt eller delvis. Därigenom ansluter regelverket till en sjörättslig princip som på engelska brukar sammanfattas med uttrycket "no cure - no pay". Både sjölagen och Brysselkonventionen innehåller dessutom regler om vem som har rätt till bärgarlön, om hur beloppet skall bestämmas och om jämkning av bärgningsavtal. I sjölagen finns det också bestämmelser om fördelningen av bärgarlön och om inskränkningar i rätten att flytta ett bärgat fartyg innan bärgarlönen är betald eller säkerhet för bärgarlönen har ställts. Vid en diplomatkonferens i antogs en ny konvention om bärgning. Konventionen utgår från de erfarenheter som har vunnits inom sjöfarten . Den viktigaste nyheten är att skyddet för den miljön lyfts fram som en central omständighet vid utformningen av bärgningsreglerna. Principen om no cure - no pay har fört med sig att bärgaren saknat rätt till bärgarlön om han visserligen har begränsat de negativa verkningarna för miljön vid en fartygsolycka men inte kunnat rädda fartyg eller last; bärgningen anses inte ge ett lyckat resultat när egendomen går förlorad. Detta kan minska bärgarnas benägenhet att försöka rädda t.ex. oljefartyg som är svårt skadade eller över huvud att rikta in bärgningsarbetet på att förebygga miljöskador, trots att sådana insatser från allmän synpunkt är mycket angelägna. I den nya konventionen sägs därför att bärgaren skall ha rätt till en särskild ersättning av fartygsägaren, om han hindrar eller begränsar en miljöskada men inte lyckas rädda fartyg eller last. Om bärgaren dessutom lyckas rädda egendom, utgår bärgarlön. Även då skall skyddet för miljön vägas in. Enligt en ny föreskrift i konventionen bestäms bärgarlönen med hänsyn till bl.a. bärgarens skicklighet och ansträngningar i fråga om att hindra eller begränsa skada på miljön. Vid sidan av miljöfrågorna innehåller den nya konventionen ett antal ändringar av saklig eller redaktionell natur. Det finns t.ex. föreskrifter om bärgningsavtal, om utförandet av bärgningsföretag, om bärgarnas rättigheter samt om fordringar och rättsliga åtgärder. Flera regler syftar till att stärka bärgarnas ställning och då i synnerhet de bärgare som arbetar yrkesmässigt med specialutrustade fartyg. har undertecknat den nya konventionen med förbehåll för ratifikation. I denna promemoria föreslås det att skall ratificera den nya konventionen och säga upp Brysselkonventionen. Det lämnas förslag till ett nytt 16 kap. sjölagen som är anpassat till den nya konventionens föreskrifter. föreslås ytterligare några ändringar i sjölagens regler om bärgning och en följdändring i luftfartslagen. Ändringen i luftfartslagen innebär att de sjörättsliga reglerna skall gälla när ett luftfartyg har havererat i ett farvatten. Lagförslagen har kommit till i nära samarbete med , och . Enligt den bedömning som sker i promemorian bör reglerna om särskild ersättning vid begränsning av miljöskador träda i kraft , och det föreslås att reglerna skall gälla .