prop · GJ03150 · 1996-01-01 00:00:00 — Den aktiva arbetsmarknadspolitiken stöder människor i svåra omställningsperioder och underlättar strukturomvandlingen. Syftet är att att individen skall kunna återgå till den reguljära arbetsmarknaden. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken bygger på ett ömsesidigt åtagande. Rätten till ersättning är förenad med bestämda skyldigheter. Den som aktivt söker arbete och tar alla rimliga möjligheter att stärka sina utsikter att finna arbete får också stöd av samhället. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken har aldrig varit och får inte nedgraderas till att enbart vara en väg till ytterligare en ersättningsperiod. De åtgärder som sätts in skall ingå i en individuell handlingsplan för en återgång till den reguljära arbetsmarknaden. Det finns därför skäl att tydliggöra arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring i linje med vad som anfördes i tillväxtpropositionen. Regeringen avser att återkomma i sysselsättningspropositionen med förslag om en bortre parentes i arbetslöshetsförsäkringen. Goda villkor för företag och företagande För att komma tillrätta med arbetslöshetsproblemet måste staten erbjuda goda villkor för företag och företagande. måste ha livskraftiga företag som förmår att hävda sig i både den inhemska och den internationella konkurrensen. Det är framför allt i näringslivet som sysselsättningen måste öka, inte minst i de små och medelstora företagen. Särskild uppmärksamhet måste riktas mot kvinnors företagande och dess behov av riskkapital. En expansion av det privata näringslivet innebär en förstärkning av hela ekonomi, och är därför viktig för att vi skall kunna bevara de offentliga verksamheterna. Näringspolitikens syfte är att stödja företagens möjligheter att utvecklas och att utnyttja både personalens kompetens och de möjligheter som ställs till förfogande av ny teknik. Genom en ständig strukturomvandling måste de företag som inte förmår att hävda sig i konkurrensen ersättas av nya livskraftiga företag. En ständig utveckling av ekonomin mot en successivt allt mera högförädlad produktion är nödvändig för att åter uppnå en hög sysselsättning och för att upprätthålla en hög levnadsstandard. Den närmare integration som sker mellan handels- och näringspolitiken syftar till att bredda näringspolitiken och skapa en fastare bas för en aktiv tillväxtpolitik. Möjligheterna att utveckla och förädla företagsidéer bör förbättras. Näringspolitiken måste vidare vara inriktad på att stärka konkurrens och konkurrensförmåga. En väl fungerande konkurrens är nödvändig för att upprätthålla ett tillräckligt omvandlingstryck i ekonomin och därmed en strukturomvandling som flyttar produktionsresurser från lågproduktiv verksamhet till högproduktiv. Regeringen ser , i enlighet med tillväxtpropositionen, över konkurrenslagstiftningen samt utreder konkurrensförhållandet inom livsmedelshandel och livsmedelsindustri. Inrättandet av en byggkostnadsdelegation planeras, med syfte att genom olika åtgärder främja låga byggkostnader och ökad konkurrens i byggsektorn. Även de statliga företagsstöden och deras effekter på det svenska näringslivet ses över. Utredningen om företagsstöden skall bland annat överväga alternativ till finansiella stöd och se över möjligheterna att omfördela företagsstödet till andra ändamål. Effektivisering av kampen mot den ekonomiska brottsligheten, bl.a. genom en bättre myndighetsorganisation, bidrar till att förbättra konkurrensförhållandena för det seriösa näringslivet. Tillgången till riskkapital skall förbättras med AP-fondens utökade möjligheter att förvärva aktier. En sjätte kommer att inrättas, vilken kommer att ges möjlighet att förvärva aktier i både börsnoterade och onoterade bolag för ytterligare . Särskilda regler införs som gör det möjligt för denna fondstyrelse att gå in i riskkapitalföretag. Genom skattereformen 1990-91 fick ett stabilare skattesystem. Svensk företagsbeskattning är mycket konkurrenskraftig vid en internationell jämförelse. Företagsbeskattningen skall så långt möjligt vara neutral i förhållande till olika verksamhetsinriktningar, verksamhetsformer och verksamhetsbeslut. Istället för selektiva skattelättnader bör skattesystemet karakteriseras av likformighet och stabila regler. ser nu över företagsbeskattningen i syfte att finna ett system som ytterligare stimulerar företagens nyinvesteringar och försörjning med riskkapital. Utredningsarbetet skall bedrivas så att de nya reglerna skall kunna gälla fr.o.m. . har dessutom fattat beslut om införandet av ett tillfälligt riskkapitalavdrag samt om en utvidgad kvittningsrätt för enskilda näringsidkare. Arbetsrätten behöver förändras. Arbetsrätten måste ha en ändamålsenlig utformning och spegla en rimlig avvägning mellan löntagarnas behov av skydd mot godtyckliga och diskriminerande beslut och företagens behov av att kontinuerligt kunna anpassa sin organisation och sin arbetsstyrka till förändrade förutsättningar och behov. Den skall också vara utformad så att den inte försvårar för företagen att expandera och nysatsa. , med företrädare för arbetsmarknadens parter, kommer att redovisa sina överväganden inom detta område. I kommissionens arbete ingår att se över anställningsformerna, exempelvis tiderna för visstidsanställning vid arbetsanhopning, och reglerna för återanställning. I första hand skall kommissionen söka avtalslösningar på de problem den diskuterar. Miljöpolitiken spelar en central roll i en strategi för ökad sysselsättning. Nästa tillväxtperiod i de moderna ekonomierna kan komma som ett resultat av just de krav på omställning av produktion och konsumtion som miljön ställer. Kretsloppssamhället ger nya jobb och nya företag. Miljösektorn bedöms utgöra ett av de områden som kommer att uppvisa den högsta marknadstillväxten . Det är i samspelet mellan en alltmer ambitiös miljöpolitik och ett näringsliv som är berett till omvandling, som kan förnya redan etablerade näringar och finna nya framgångsrika verksamheter, vilka ger nya arbetstillfällen. Regeringens ambition är att skall vara en pådrivande internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa ett ekologiskt hållbart samhälle. I detta perspektiv formas också jordbrukspolitiken. En fortsatt reformering av EU:s gemensamma jordbrukspolitik är därvidlag angelägen. Ett nytt energisystem skall utvecklas. Avvecklingen av kärnkraften bör inledas och därefter fortsätta i jämn takt. Den skall ske på ett sådant sätt att den elintensiva industrins konkurrensläge inte äventyras. En energiförsörjning till internationellt konkurrenskraftiga priser är en viktig förutsättning för näringslivets utveckling. På grundval av energiöverenskommelse, betänkande och remisssvaren på detta inbjuds samtliga riksdagspartier till överläggningar om energipolitiken. Regeringen eftersträvar en bred parlamentarisk majoritet kring frågan om omställningen av energisystemet. Den regionala utvecklingen blir allt viktigare. Tillväxten måste komma hela landet till del. Varje region i bär på en egen tillväxtkraft, och denna måste tas till vara för att den sammanlagda utvecklingen skall bli så positiv som möjligt. Det behövs ett aktivt statligt stöd till regional utveckling, framför allt i form av en fortsatt utbyggnad av de mindre och medelstora högskolorna. måste olika aktörer på både lokal och regional nivå själva aktivt bidra till att skapa starka och dynamiska tillväxtprocesser i sin region. Ett nytt kontrakt för samverkan Uppgiften att halvera arbetslösheten måste bli utgångspunkt för en bred nationell kraftsamling. Under de framgångsrika decennierna efter levererade arbetsmarknadens parter en stabil arbetsmarknad och lönebildning. Detta bidrog till att möjliggöra sociala reformer och ökad trygghet. står det svenska välfärdssamhället inför ett avgörande vägval. Om det ekonomiska utrymme som skapas genom en ökad tillväxt helt tas i anspråk för bättre villkor och högre köpkraft för dem som redan har arbete, så kommer det att ske på bekostnad av möjligheterna att minska arbetslösheten. Lönebildningen är av avgörande betydelse för möjligheterna att nå tillbaka till full sysselsättning. Internationaliseringen av ekonomin har medfört ökade krav på en sund och balanserad inhemsk lönebildning. möjligheter att halvera arbetslösheten är beroende av att lönebildningen fungerar väl. Ansvaret för detta ligger på arbetsmarknadens parter. De måste vilja och kunna ta ansvaret för löneutvecklingen. Parterna bör gemensamt för regeringen redovisa hur lönebildningen skall ge en kostnadsutveckling på god europeisk nivå vid en betydligt lägre arbetslöshetsnivå än dagens. Även på utbildningsområdet har arbetsmarknadens parter ett stort ansvar. Arbetsgivarna kan inte räkna med att klara sin kompetensförsörjning enbart genom att ersätta befintliga anställda med andra som har fått sin utbildning bekostad med skattemedel. Istället måste de själva, enskilt och genom sina branschsammanslutningar, ta ansvar för att vårda, underhålla och utveckla kompetensen hos sin egen arbetskraft. Regeringen kommer att inbjuda arbetsmarknadens parter till överläggningar i dessa frågor. 3.3.2 Finans- och penningpolitiken En av de mest framträdande konsekvenserna av lågkonjunkturen i början av 1990- talet var sammanbrottet i de offentliga finanserna. Ett överskott i den offentliga sektorn på av BNP 1990 förbyttes på bara till ett underskott på av BNP 1993. Underskott av den storleken hotar välfärdsstatens långsiktiga överlevnad. Ränteutgifterna växer okontrollerat och driver därmed upp skatterna och tränger ut andra utgifter. Risken för försvagad krona och ökad inflation får långivarna att kräva kompensation i form av höga räntor, vilket i sin tur riskerar att knäcka tillväxten. Dessutom blir ett land med så stora underskott mycket utsatt vid kriser på de internationella kapitalmarknaderna. Regeringen har under /95 lagt fram och fått stöd för ett budgetsaneringsprogram omfattande eller av BNP. Merparten av programmet består av utgiftsminskningar. Programmet har vägletts av tre principer. Det skall genomföras i snabbast möjliga takt för att minska landets beroende av de internationella kapitalmarknaderna, stärka förtroendet för den ekonomiska politiken och ge möjlighet till en mindre stram penningpolitik. Det skall vara uthålligt och stabilt; de offentliga finanserna måste klara en kommande lågkonjunktur. Det skall bäras rättvist; saneringsprogrammet måste ha en rimlig fördelningsprofil. Den sammantagna effekten av saneringsprogrammet och den ekonomiska återhämtningen har hejdat statsskuldens utveckling och lett till ett dramatiskt minskat budgetunderskott. Statsskulden mätt som andel av BNP stabiliseras under innevarande år och börjar minska i enlighet med de mål som har satts upp för budgetpolitiken. De offentliga finanserna förbättras i snabb takt. Underskottet i de offentliga finanserna minskade till av BNP 1995 och förutses en fortsatt minskning till av BNP. Även om utvecklingen av de offentliga finanserna försämrats jämfört med prognoserna , ligger den väl i linje med beräkningarna i kompletteringspropositionen och i det konvergensprogram som regeringen överlämnade till EU . BNP-tillväxten blev något starkare , men den torde bli svagare än vad som då beräknades. Underskottet i de offentliga finanserna blev mindre (8 i stället för av BNP), men det beräknas överensstämma med bedömningen i konvergensprogrammet (av BNP). Diagram 3.3 Finansiellt sparande i offentlig sektor Källa: . Trots de hittillsvarande framgångarna är budgetunderskottet och statsskulden fortfarande mycket stora och sårbarheten vid internationella kriser finns kvar. Utan tillkommande åtgärder kommer målen för budgetpolitiken inte att nås fullt ut. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas till av BNP av BNP 1998. Det innebär att det fattas ca 1997 och ca 1998 för att målen skall nås. Denna situation har föranlett svåra överväganden. Visserligen är finans- politiken i utgångsläget mycket stram och kalkylerna över utvecklingen av de offentliga finanserna osäkra som det saknas konjunkturpolitiska skäl för att strama åt finanspolitiken ytterligare. Det är i sig mycket restriktivt att hålla fast vid 118-miljarderspaketet, att finansiera överskridanden, att finansiera utbildningsreformen m.m. och att införa tydliga nominella utgifts- tak. Redan i det beslutade budgetsaneringsprogrammet ligger budgetförstärkningar på av BNP både 1997 och 1998. Vidare förbättras de offentliga finanserna i snabb takt och balans uppnås 1999 även utan ytterligare åtgärder. har ett av de mest ambitiösa målen i EU och den utan jämförelse bästa utvecklingen av de offentliga finanserna. Diagram 3.4 Den offentliga sektorns brutto- och nettoskuld Det stärker emellertid trovärdigheten för den ekonomiska politiken om statsmakterna håller fast vid de mål som har satts upp. Efter de senaste årens stora underskott och snabba skuldökning måste utvecklingen skyndsamt vändas och finansiell stryka åter skapas; både för att vi skall klara av att möta lågkonjunkturer och för att trygga välfärden. Därmed leder ytterligare budgetförstärkningar till ökad tillförsikt om framtiden och lägre räntor, vilket motverkar de dämpande effekterna på efterfrågan av förstärkningarna. Vidare finns det en risk att de offentliga finanserna utvecklas sämre än beräknat. Dels kan konjunkturutvecklingen bli svagare, dels kan de offentliga utgifterna ha underskattats. Budgetsaneringen måste därför fortsätta med full kraft. Målen för budgetpolitiken ligger fast: att stabilisera statsskulden som andel av BNP 1996, att begränsa underskottet i de offentliga finanserna till av BNP 1997 och att skall ha de offentliga finanserna i balans 1998. Det finns en stark uppslutning kring målet att nå balans i de offentliga finanserna 1998. En bred majoritet i har ställt sig bakom detta mål och för Socialdemokraternas del finns ett kongressbeslut från att de offentliga finanserna skall vara i balans 1998. Och målet ligger inom räckhåll. Det är med nuvarande bedömningar av den ekonomiska utvecklingen relativt måttliga förstärkningar som behövs för att nå balans 1998. En varaktigt god tillväxt och hög sysselsättning måste byggas under av sunda statsfinanser. Att hålla fast vid budgetsaneringen stärker därmed möjligheterna att halvera arbetslösheten . Med hänsyn till att de offentliga finanserna även utan ytterligare budgetförstärkningar förbättras i snabb takt och att det inte finns några konjunkturpolitiska skäl att strama åt ekonomin kan en del av åtgärderna genomföras som engångsförstärkningar i form av senareläggningar av inköp och extra inleveranser från statliga affärsverk och företag. Dessutom finns det fördelningspolitiska skäl att komplettera utgiftsneddragningarna med vissa skattehöjningar. Vidare avser regeringen att fullfölja den utförsäljning av statliga tillgångar (Nordbanken, , m.m.) på ca som aviserades i konvergensprogrammet. Det kommer att sänka statsskulden och i någon mån bidra till minskningen av underskottet i de offentliga finanserna (försäljningsintäkterna inräknas inte i budgetförstärkningarna, men däremot skillnaden mellan räntan på den minskade statsskulden och de normala inleveranserna från de aktuella tillgångarna). Det framtida utrymmet för skattehöjningar är starkt begränsat. Ett stabilt skattesystem som bygger på sunda principer är en förutsättning för att möta framtida krav. Därför måste i möjligaste mån täta förändringar i skattereglerna undvikas. På några områden är dock fortsatta reformer motiverade. Det gäller företagsbeskattningen, miljö- och energiskatterna och skatte-kontrollen. Skattereformen 1991 gav ett modernt och bra skattesystem. De svenska företagsskattereglerna blev mycket konkurrenskraftiga vid en internationell jämförelse. medförde den omläggning som beslutades ett ökat skatteuttag på företagen. Regeringen har därför tidigare uttalat att skatteuttaget på detta område skall sänkas, samt avsatt en ram för detta på . beslutades om ett tillfälligt riskkapi-talavdrag och en utvidgad kvittningsrätt för enskilda näringsidkare för att understödja nyföretagande och expansion. gavs företagsskatteutredning i uppdrag att pröva en ny modell för en generell skattelättnad på företagsnivå för att ytterligare förbättra de skattemässiga villkoren för företagens nyinvesteringar och kapitalförsörjning. Om utredningen finner avgörande hinder mot att införa en generell modell på företagsnivå skall utredningen istället presentera förslag till en selektiv lättnad med inriktning på mindre företag. Avsikten är att de nya reglerna skall kunna tillämpas från och med . gäller nya regler för redovisning och inbetalning av mervärdesskatt. Normalt skall skatten redovisas senast den 20 i den efterföljande månaden. Regeringen föreslår nu att företag med en skattepliktig omsättning skall redovisa skatten senast den 5 i andra månaden efter redovisningsperioden. Ändringen bör gälla från . Inom miljö- och energipolitiken finns skäl att utveckla användandet av skatter och avgifter för att styra om mot ett ekologiskt mer uthålligt samhälle. Ett omvandlingstryck i form av högre beskattning är viktigt för att skynda på en omställning som är nödvändig. Regeringen föreslår i anslutning till denna proposition höjda energiskatter som en del av finansieringen av utbildningssatsningarna och för att bidra till den nödvändiga omställningen av energisystemet. Skatterna på energi uppgår till ca . Energiskattehöjningarna ger en sammanlagd inkomstförstärkning på ca . Höjningen sker i två steg, och . utreds möjligheterna till en ökad miljörelatering av skattesystemet. Regeringen avser därefter att pröva möjligheterna till en sådan s.k. grön skatteväxling. Energibeskattningen förändras även i andra avseenden. Regeringen har presenterat ett förslag som innebär en fördubbling av industrins koldioxidskatt utan att den energiintensiva industrin drabbas alltför hårt. Skatten på el från äldre vattenkraftverk avses föras över till en fastighetsskatt på ett intäktsneutralt sätt. Miljöskatten på inrikes flygtrafik är utformad på ett sätt som inte är förenligt med och föreslås därför slopas. Arbete pågår med syfte att utforma en skatt med en likvärdig styreffekt. Bilförmåner beskattas f.n. med en fast schablon som bygger på fordonets anskaffningskostnad. Det finns enligt regeringens mening skäl att överväga en ändring så att en rörlig del införs utan att det samlade skatteuttaget ändras. avser att remissbehandla en promemoria om beskattningen av bilförmån. Regeringen föreslår även ett antal andra förändringar på skatteområdet med syfte att förstärka statens inkomster. Grundbeloppet i den statliga skatten på förvärvsinkomster höjs från till . Företagens rätt till avdrag för representationskostnader reduceras till hälften av nu gällande nivå från och med . i vår lämnas förslag till beslut om redan aviserade höjningar av den allmänna egenavgiften till sjukförsäkringen med en procentenhet vardera 1997 och 1998. Därmed kan sjukförsäkringsavgiften minskas för vart och ett av åren som den allmänna löneavgiften höjs lika mycket. Den särskilda löneskatten justeras i motsvarande mån och även vissa andra skatter som påverkas av socialavgifterna. I avvaktan på kommande förslag till ny förmögenhetsskatt föreslås vissa justeringar års taxering. Fribeloppet höjs till för att dämpa genomslaget av fastighetstaxering. Denna åtgärd finansieras genom att vissa marknadsnoterade aktier skall tas upp till fulla marknadsvärdet. För att stimulera byggverksamheten och motverka arbetslösheten kommer regeringen att senare i vår presentera förslag om skattereduktion för nedlagda arbetskostnader. Tilltron till skattepolitiken kräver att skatter debiteras och uppbärs på ett effektivt sätt. pågår ett brett inriktat arbete för att skärpa skattekontrollen och för att motverka skattebrott, skatteflykt och skatteundandraganden i olika avseenden. En effektiv skattekontroll leder till förbätrade offentliga finanser, bättre skattemoral och en bättre fungerande marknad genom att skattefuskets betydelse som konkurrensfördel minskar. Förslag om förbättrad kontroll av yrkesmässiga transporter av mineraloljor, alkohol och tobak har presenterats. skall utforma en obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet för reavinster och reaförluster på aktier m.m. Kontrollen av mervärdesskatten skall effektiviseras. Ett flertal utredningar arbetar med att utforma nya regler som ger skatteförvaltningen utökade befogenheter och underlättar arbetet både vid deklaration och skattekontroll. Kontrolluppgiftsskyldighet har införts för aktieutdelningar och försäljningspriset på aktier. Skatteflyktsklausulen har återinförts i avvaktan på att en ny lag har hunnit utformas. Skattebrottslagen har setts över och regeringen har lagt förslag till förbättringar som gör den lättare att tillämpa för berörda myndigheter. För såväl de skattskyldiga som för skatteförvaltningen är ytterligare förenklingar av skattereglerna önskvärda. har i anslutning till sin fördjupade anslagsframställning föreslagit ett stort antal förenklingar som skulle frigöra ytterligare resurser inom skatteförvaltningen för skattekontroll. Regeringen har inlett en analys av de olika förslagen, bl.a. deras förenlighet med andra angelägna skattepolitiska mål. Några av de förenklingar som verket förordat har förelagts . Internationaliseringen kommer att ställa nya krav på skattesystemet. Vårt medlemskap i ger möjligheter att påverka skattepolitiken i . kommer att fortsätta att driva frågan om en gemensam energi- och koldioxidskatt. Ett annat viktigt område gäller kapitalbeskattningen, där det är angeläget att gemensamma åtgärder vidtas för att säkerställa en effektiv beskattning. På företagsbeskattningens område är det angeläget att motverka förekomsten av skattegynnade zoner som snedvrider konkurrensen mellan länder. Debatten kring skattereform har varit intensiv allt tillkomst och behovet av en sammanfattande utvärdering är stort. Ett väsentligt bidrag till en sådan utvärdering har getts av en särskild kommitté som presenterade sitt betänkande. Betänkandet har remissbehandlats. Kommittén har haft en svår och omfattande uppgift. med att skattereformen genomfördes drabbades den svenska ekonomin av den djupaste konjunkturnedgången . Skattereglerna förändrades också, i flera fall genom långtgående avsteg från reformprinciperna. Den kraftiga lågkonjunkturen och turbulensen på skatteområdet efter reformen har gjort det svårt att renodla effekterna av reformen, som analysen av samspelet mellan reformen och den ekonomiska utvecklingen har blivit en central fråga. Enligt kommittén har skattereformens mål på flertalet punkter uppfyllts väl. Det nya skattesystemet är mer robust, skatteplaneringen har minskat, beteendena styrs inte lika mycket av skattereglerna och beskattningen har blivit mer samhällsekonomiskt effektiv. Kommittén noterar dock att reformen i efterhand visat sig tidsmässigt dåligt anpassad till konjunkturförloppet och till den tidigare avregleringen av kreditmarknaden. Reformen anses också ha bidragit till att fördjupa lågkonjunkturen utan att vara en primär faktor i krisförloppet. konstateras att reformen i olika avseenden var nödvändig mot bakgrund av såväl inhemska negativa erfarenheter av det gamla skattesystemet som den fortgående internationaliseringen av den svenska ekonomin. Kommittén konstaterar vidare att reformen på kort sikt inte var fullt ut finansierad. beräknas underfinansieringen ha uppgått till ca . Hänsyn har då även tagits till reformens effekter på konjunkturen. registerar kommittén tendenser till återhämtning på flera områden, bl.a. vad gäller kapital- och företagsskatteinkomsterna. Kommittén konstaterar också att reformen i fördelningspolitiskt avseende givit det avsedda resultatet för de allra flesta grupper, men att utfallet för den tiondel av hushållen som har de högsta inkomsterna har blivit något bättre än vad som var avsett. Kommittén har därvid inte kunnat beakta hur den återstående finansieringen kommer att påverka den fördelningspolitiska bilden.