prop · GJ03231 · 1996-01-01 00:00:00 — Anvisningarna till 31 § 1.2 Med pension förstås dels belopp, som annorledes än i följd av försäkring utgår på grund av föregående tjänsteförhållande, dels belopp, som på grund av lagen (1962:381) om allmän försäkring utgår i form av folkpension eller tilläggspension, dels belopp som utgår på grund av pensionsförsäkring, dels belopp som utbetalas från pensionssparkonto till pensionsspararen, till förmånstagare på grund av förmånstagarförordnande, till den som erhållit rätten till pension genom bodelning, till make eller bröstarvinge på grund av jämkning av förmånstagarförordnande samt vid återbetalning enligt 13 kap. 4 § , dels kapital hänförligt till pensionsförsäkring vilken antingen överlåts till försäkringsgivare som inte meddelar pensionsförsäkring enligt denna lag eller överförs till sådan del av försäkringsgivarens verksamhet som inte avser pensionsförsäkring enligt denna lag. ------------------------------------------------------- Med pensionsförsäkring Med pensionsförsäkring förstås försäkring, som inte förstås försäkring, som inte medför rätt till andra medför rätt till andra försäkringsbelopp än ålders- försäkringsbelopp än ålders- pension, sjukpension eller pension, sjukpension eller efterlevandepension. För att efterlevandepension. För en försäkring skall anses somatt en försäkring skall pensionsförsäkring fordras anses som pensionsförsäkring vidare, om inte annat följer fordras vidare, om inte av förklaring enligt annat följer av sjuttonde sjuttonde stycket, att stycket, att försäkringen försäkringen meddelats i en meddelats i en här i landet här i landet bedriven bedriven försäkringsrörelse försäkringsrörelse för vilkenför vilken skattskyldighet skattskyldighet föreligger föreligger enligt lagen enligt lagen (1990:661) om (1990:661) om avkastnings- avkastningsskatt på skatt på pensionsmedel pensionsmedel respektive respektive lagen lagen (1947:576) om statlig (1947:576) om statlig inkomstskatt. Med försäkrad inkomstskatt. Med försäkrad avses den på vars liv avses den på vars liv försäkringen tagits eller, i försäkringen tagits eller, i fråga om sjukpension, den fråga om sjukpension, den vars arbetsoförmåga vars arbetsoförmåga försäk- försäkringen avser. Med ringen avser. Med tjänstepensionsförsäkring tjänstepensionsförsäkring förstås pensionsförsäkring, somförstås pensionsförsäkring, har samband med tjänst och som har samband med tjänst för vilken den försäkrades och för vilken den arbetsgivare åtagit sig att försäkrades arbetsgivare ansvara för betalning av åtagit sig att ansvara för hela avgiften. Med tjänste- betalning av hela pensionsförsäkring förstås ocksåavgiften. Med pensionsförsäkring, som - om tjänstepensionsförsäkring en anställd avlidit - tagits förstås också av den anställdes pensionsförsäkring, som - om arbetsgivare till förmån för en anställd avlidit - den anställdes efterlevande tagits av den anställdes och för vilken försäkring arbetsgivare till förmån för arbetsgivaren åtagit sig att den anställdes efterlevande ansvara för betalning av och för vilken försäkring hela avgiften. arbetsgivaren åtagit sig att ansvara för betalning av hela avgiften. I fråga om annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring skall försäkringstagaren vara den försäkrade. Har försäkringstagaren eller hans make eller person med vilken han sammanbor under äktenskapsliknande förhållanden barn , får han ta försäkring avseende efterlevandepension på sin makes eller den sammanboendes liv, om barnet insätts som förmånstagare. Om särskilda skäl föreligger kan skattemyndigheten medge att dödsboet efter skattskyldig som bedrivit närings-verksamhet i får ta försäkring avseende efterlevandepension. Som förutsättning för att medgivande skall lämnas gäller att den efterlevande saknar betryggande pensionsskydd och att försäkringen tas i samband med att boet upphör med driften i förvärvskällan. Motsvarande gäller om den avlidne drivit verksamheten genom förmedling av juridisk person. Ålderspension får inte börja utgå vid lägre ålder än . Utbetalning får dock ske till den som fått rätt till förtidspension enligt lagen om allmän försäkring. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten besluta att pension får börja utgå vid lägre ålder. Ålderspension får utgå högst så länge den försäkrade lever, men under den försäkrades livstid lägst eller, om försäkringen skall upphöra när den försäkrade fyller , lägst . Pensionen får under vilken den utbetalas inte utgå med annat än samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande pensionsbelopp. För ålderspension som utgår enligt allmän pensionsplan gäller, om den skall upphöra innan den försäkrade avlider, vad därom utfästs enligt planen. Vad som enligt denna lag avses med allmän pensionsplan framgår av punkt 20 av anvisningarna till 23 §. Förmånstagare får inte insättas till annan ålderspensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring. Till tjänstepensionsförsäkring avseende ålderspension skall anställd, som då försäkringsavtalet ingicks var den försäkrade, vara förmånstagare. Med sjukpension förstås pension som utgår till den försäkrade högst så länge denne är arbetsoförmögen eller har nedsatt arbetsförmåga. Sjukpension får upphöra tidigast efter det försäkringsavtalet träffades. I fråga om förmånstagare gäller föreskrifterna i föregående stycke. Med efterlevandepension förstås pension 1. som efter den försäkrades död utgår till den försäkrades make, varmed i detta sammanhang förstås person med vilken den försäkrade varit gift eller sammanbott under äktenskapsliknande förhållanden, 2. som efter den försäkrades död utgår till barn till den försäkrade eller barn till person som angivits under 1, 3. som utgår till efterlevande på grund av försäkring som tagits av dödsbo efter medgivande enligt tredje stycket, varvid pension får utgå som om den avlidne varit försäkrad, eller 4. som utgår på grund av försäkring som tagits av arbetsgivare till förmån för anställds efterlevande med stöd av andra stycket sista meningen, varvid pension får utgå som om den avlidne varit försäkrad. Efterlevandepension får utgå högst så länge den efterlevande lever och får under vilken den utbetalas inte utgå med annat än samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande pensionsbelopp. Efterlevandepension får under den efterlevandes livstid inte upphöra förrän förflutit efter den försäkrades död med följande undantag: 1. Efterlevandepension till person som avses i föregående stycke 1, får upphöra när denne ingår nytt äktenskap. Har den försäkrade avlidit mindre än före den tidpunkt då försäkringen annars skulle ha upphört, får efterlevandepension upphöra vid sist nämnda tidpunkt. Om utbetalning av efterlevandepension till barn påbörjats, får pensionen upphöra när barnet fyller . Har försäkring avseende efterlevandepension till barn tagits på sådan persons liv som avses i föregående stycke 1, skall pensionen upphöra senast när barnet fyller . Som förmånstagare till försäkring avseende efterlevandepension får endast insättas person till vilken efterlevandepension kan utgå enligt nionde och tionde styckena. Försäkringsvillkor, som med hänsyn till bestämmelserna i denna lag är avgörande för frågan huruvida försäkringen är att anse som pensionsförsäkring, skall tas in i försäkringsavtalet. Detta skall dessutom innehålla villkor att försäkringen inte får pantsättas eller belånas och inte heller ändras på sådant sätt att den inte längre uppfyller de föreskrifter, som anges för pensionsförsäkring i denna lag, eller i andra fall än nedan föreskrivs överlåtas eller återköpas. Avtalet får inte innehålla villkor som är oförenligt med bestämmelserna om pensionsförsäkring i denna lag. Under den försäkrades livstid får pensionsförsäkring endast överlåtas 1. till följd av anställningsförhållande, därvid försäkringen före eller efter överlåtelsen skall ha karaktär av tjänstepensionsförsäkring, 2. på grund av utmätning liksom vid ackord eller konkurs eller 3. genom bodelning. Ny ägare till pensionsförsäkring skall underrätta försäk- ringsgivaren om förvärvet av försäkringen. Återköp av pensionsförsäkring får utan hinder av bestämmelserna i denna lag ske, 1. om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett basbelopp enligt lagen om allmän försäkring och försäkringen inte är förenad med ett oåterkalleligt förmånstagarförordnande samt för försäkringen inte har betalats senare än före återköpet, eller 2. om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst av ett basbelopp enligt lagen om allmän försäkring. Om det i annat fall än som avses i föregående stycke finns synnerliga skäl för återköp och sådant får ske enligt försäkringstekniska grunder, får återköp medges av skattemyndigheten. Bestämmelserna i förevarande lag hindrar inte heller återbetalning enligt 13 kap. 4 § av försäkringstagarens tillgodohavande. ------------------------------------------------------- Om särskilda skäl Försäkring som föreligger, kan huvudsakligen avser ålders- skattemyndigheten efter , sjuk- eller efterle- ansökan förklara att försäkringvandepension och som har som har meddelats i meddelats i utomlands bedriven försäk- försäkringsrörelse vilken ringsrörelse skall anses som inte bedrivs från fast pensionsförsäkring. Sådan driftställe i skall förklaring får meddelas anses som pensionsförsäk- endast under förutsättning ring, om den försäkrade var att villkoren för försäkringenbosatt utomlands när i huvudsak står i över- avtalet ingicks och där ensstämmelse med medgavs avdrag, skattere- bestämmelserna i denna duktion eller liknande anvisningspunkt om pen- skattelättnad för inbetalda sionsförsäkring. Detsamma gäller förklaring som här avses försäkring av nämnda slag som meddelats kan försäkringen arbetsgivare betalt premi- inte övergå till kapitalför- er för under den försäkrades säkring. bosättning eller förvärvs- arbete i utlandet utan att betalningen räknats som in- komst för den försäkrade vid beskattningen i detta land. Ett sådant förvärvsar- bete skall vara den för- säkrades huvudsakliga förvärvsverksamhet. Skatte- myndigheten får, om särskil- da skäl finns i annat fall än som avses i detta stycke, medge att försäkring meddelad i försäkringsrörelse vilken inte bedrivs från fast driftställe i skall anses som pensions- försäkring. Om en försäkring beskattats som pen- sionsförsäkring med stöd av detta stycke, kan försäkringen inte övergå till kapitalförsäkring. Med kapitalförsäkring förstås annan livförsäkring än pensionsförsäkring. Till kapitalförsäkring hänförs mot statens grupplivförsäkring svarande förmån från kommun, även om förmånen inte utgår på grund av försäkring. Försäkring som enligt denna lag är att hänföra till pensionsförsäkring får anses såsom kapitalförsäkring, om förbehåll härom intagits i avtalet vid dess ingående. Premiebefrielseförsäkring skall anses tillhöra samma slag av försäkring som huvudförsäkringen. För att sjuk- eller olycksfallsförsäkring skall anses ha tagits i samband med tjänst fordras, att för försäkringen skall betalas av arbetsgivaren. Vidare fordras att anmälan görs till försäkringsanstalten om att försäkringen har tagits i samband med tjänst. Till livränta räknas även höjning av livräntan och sådant tillägg till denna som skall utgå under livräntans fortsatta bestånd. Såvitt gäller kraven enligt denna anvisningspunkt, att en ålders- eller efterlevandepension inte utgår med annat än samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp, bortses i fråga om försäkring enligt lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder från sådana förändringar av beloppen som föranleds av kursutvecklingen på fondandelarna. ------------------------------------------------------- Beslut som Beslut som skattemyndighet meddelat skattemyndighet meddelat med stöd av tredje, fjärde, avseende medgivande enligt sextonde eller sjuttonde tredje, fjärde, sextonde stycket av denna anvis- eller sjuttonde stycket av ningspunkt får överklagas hosdenna anvisningspunkt får . Riksskat- överklagas hos Riks- teverkets beslut får inte skatteverket. teverkets beslut får inte överklagas. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Om en försäkring enligt äldre bestämmelser har förklarats likställd med pensionsförsäkring, skall detta gälla även vid 1998 och senare års taxeringar. I fråga om andra försäkringar som tecknats i en utomlands bedriven försäkringsrörelse före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser, om inte den skattskyldige yrkar att de nya bestämmelserna skall tillämpas. 1Senaste lydelse 1995:1625. 2Senaste lydelse 1995:853. 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 2 § 6 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § 6 mom.2 avses 1. livförsäkringsbolag enligt 1 kap. 4 § försäkringsrörelselagen (1982:713), samt 2. utländska försäkringsföretag som driver livförsäkringsrörelse här i landet med stöd av lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i eller lagen (1993:1302) om EES-försäkringsgivares verksamhet i . ------------------------------------------------------- förstås annat försäkringsföretagförstås annat än livförsäkringsföretag. försäkringsföretag än ,livförsäkringsföretag. som drivit försäkringsrörelseUtländskt försäkringsföretag, i , bedöms med hänsyn som drivit försäkringsrörelse endast till den rörelse som i , bedöms med hänsyn företaget drivit här genom endast till den rörelse som etablering. företaget drivit här från fast driftställe. Livförsäkringsföretag frikallas från skattskyldighet enligt denna lag för dels den del av nettointäkten som är hänförlig till tillgångar och skulder som förvaltas för försäkringstagarnas räkning, dels influtna . Undantaget från skattskyldighet gäller dock inte den del av nettointäkten eller premierna som är hänförlig till försäkringar som i redovisningshänseende tas upp som grupplivförsäkringar eller sjuk- och olycksfallsförsäkringar som avses i 2 kap. 3 a § första stycket 1 och 2 samt 3 b § första stycket 1 b och 4 försäkringsrörelselagen. Avdrag får inte göras för kostnader som är hänförliga till intäkter som är fria från skatt enligt detta moment. Att särskilda bestämmelser gäller vid beskattning av livförsäkringsföretag följer av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Såsom nettointäkt av försäkringsrörelse, som drivits av inländskt skadeförsäkringsföretag, anses överskottet av försäkringsrörelsen. Detsamma gäller för livförsäkringsföretag till den del nettointäkten är hänförlig till försäkringar som i redovisningshänseende tas upp som grupplivförsäkringar eller sjuk- och olycksfallsförsäkringar som avses i 2 kap. 3 a § första stycket 1 och 2 samt 3 b § första stycket 1 b och 4 försäkringsrörelselagen. Vid beräkning av överskottet av försäkringsrörelse, som avses i föregående stycke, får från bruttointäkten avdrag göras förutom för driftkostnader, som avses i 23 § kommunalskattelagen, för avgifter och bidrag, som utgivits till kommun, förening eller sammanslutning och som avser att understödja verksamhet med syfte att förebygga skador, vilka faller inom ramen för den av företaget bedrivna rörelsen, för ökning av försäkringstekniska avsättningar för egen räkning, för ökning av säkerhetsreserv samt för utbetald återbäring och verkställd premieåterbetalning. Med försäkringstekniska avsättningar för egen räkning förstås sådana skulder enligt 7 kap. 1 § första stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) (premiereserv, ersättning fär oreglerade skador, tilldelad återbäring och utjämningsreserv för kreditförsäkring) minskade med värdet av åter- försäkringsgivares ansvarighet. Med säkerhetsreserv förstås den reserv skadeförsäkringsföretag får redovisa enligt en av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av fastställd normalplan. Minskning av försäkringstekniska avsättningar för egen räkning, av säkerhetsreserv, av regleringsfond för trafikförsäkring och minskning av utjämningsfond skall anses som intäkt. Utöver vad ovan stadgas får avdrag inte ske för avsättning till omedelbar eller framtida vinstutdelning till försäkringstagare. Bestämmelserna i detta moment om inländskt livförsäkringsföretag har motsvarande tillämpning på försäkringsrörelse som utländskt livförsäk- ringsföretag drivit här i riket. Beträffande försäkringsrörelse, som här drivits av utländskt skadeför- säkringsföretag, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp motsvarande av företagets premieinkomst av här bedriven försäkringsrörelse. Med premieinkomst förstås bruttobeloppet av årets försäkringspremier, dvs. utan avdrag för återförsäkringspremier. Blir det på grund av bestämmelserna i detta moment nödvändigt att dela upp intäkt eller avdrag mellan olika delar av ett försäkringsföretags verksamhet, skall fördelningen av intäkten eller avdraget göras på skäligt sätt. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. 2Senaste lydelse 1995:1614. 2.8 Förslag till lag om upphävande av lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar Härigenom förskrivs att lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar skall upphöra att gälla vid utgången av . Den upphävda lagen tillämpas alltjämt i fråga om betalningar före . 3 Ärendet och dess beredning I samband med justeringar i vissa beskattningsregler för pensionsförsäkringar aviserade regeringen att den avsåg att återkomma i beskattningsfrågor rörande försäkringssparande i utlandet (prop. 1994/95:187 s.19). lämnade regeringen en skrivelse till med meddelande om kommande förslag om beskattningen av utländska kapitalförsäkringar med verkan fr.o.m. (skr. 1995/96:7). Den aviserade retroaktiva tillämpningen avsåg beskattningen av betalningar vid förvärv av s.k. begagnade utländska kapitalförsäkringar. Skrivelsen innehöll även besked om en allmän översyn av beskattningsreglerna för utländska kapitalförsäkringar. Det framhölls att regeringen avsåg att föreslå förmögenhetskatteplikt och kontroll- uppgiftsskyldighet på området. lämnade regeringen som ett första steg i nämnda översyn propositionen Vissa frågor om beskattningen av utländska kapitalförsäkringar (prop. 1995/96:97). I propositionen föreslogs förmögenhetsskatteplikt och kontrolluppgiftsskyldighet för utländska försäkringar års taxering. Dessa nya regler gäller enligt övergångsbestämmelserna dock i huvudsak endast försäkringsavtal som ingåtts . Dessutom föreslogs en justering i reglerna för punktskatt på för utländska försäkringar som tog sikte på "begagnade" kapitalförsäkringar. antog förslagen (bet. 1995/96:SkU16, SFS 1995:1540-1543). I propositionen aviserades en fortsatt översyn av punktskattesystemet (premieskatten) för utländska försäkringar med sikte på en enhetlig inkomstbeskattning för svenska och utländska försäkringar (prop. Inom har genomförts en översyn av inkomstbeskattningen av utländska kapitalförsäkringar. Översynen har resulterat i ett förslag om att premieskatten skall slopas och att beskattningen av de utländska försäkringarna skall inlemmas i avkastningsskattesystemet. I promemorian fanns också vissa förslag om utländska försäkringar av pensionskaraktär. Förslagen redovisades i departementspromemorian Beskattningen av utländska kapitalförsäkringar (Ds 1996:27). Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Remissyttrandena finns i en sammanställning tillgänglig i (dnr Fi96/2252). I det följande behandlas de frågor som tagits upp i promemorian. Den statsfinansiella betydelsen av förslagen är svårberäknad. Det kan dock antas att den sammantagna effekten av förslagen innebär en viss ökning av statens inkomster. I sammanhanget bör påpekas att beskattningsreglerna på ett annat försäkringsområde är föremål för översyn inom . En genomgång av reglerna för företagens avdragsrätt för tjänstepensionskostnader har påbörjats. Översynen syftar till neutralitet mellan olika former av pensionsanordningar, såväl sådana som är avgifts- som förmånsrelaterade. Skattemässig neutralitet skall även råda mellan de skilda tryggandeformerna. En sådan likformig ordning leder till betydande förenklingar och en flexibilitet i förhållande till nya pensionslösningar. Arbetet skall bedrivas skyndsamt. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. I förhållande till lagrådsremissen har också gjorts vissa andra ändringar av redaktionell karaktär. 4 Syftet med omläggningen En övergång från premieskatt till avkastningsskatt på området för försäkringssparande i utländska livförsäkringar syftar till en enhetlig beskattning av försäkringssparande i inhemska och utländska institut. Vid utformningen av det nya systemet har en robust och administrativt hanterbar ordning eftersträvats. De skillnader i beskattningsteknik mellan olika sparalternativ som är nödvändiga för att nå ett hanterbart system medför inte att den faktiska skattebelastningen varierar på grund av sparinstitutets verksamhetsland. En målsättning för arbetet med nyordningen har varit att finna regler som inte leder till en faktisk internationell dubbelbeskattning av sparandet. Översynen av reglerna har inte syftat till en omläggning av nuvarande schablonmässigt bestämda avkastningsskatt. Livförsäkringar delas upp i två grupper vid inkomstbeskattningen. För den ena gruppen medges inte avdrag för de till försäkringsföretagen inbetalda premierna. I sådana fall beskattas inte de belopp som utfaller på försäkringen. Denna metod gäller för kapitalförsäkring (K-försäkring). för försäkringar i den andra gruppen är avdragsgilla. Mot detta svarar skatteplikt för den utfallande ersättningen. Den senare principen gäller för pensionsförsäkring (P-försäkring). De regler som karaktäriserar och avgränsar de olika försäkringsslagen finns i punkt 1 av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, och kallas kvalitativa villkor. Livförsäkringar som inte uppfyller villkoren för det långsiktiga pensionssparandet i P-försäkring hänförs till gruppen K- försäkringar. Ett av villkoren för att en livförsäkring skall vara P-försäkring är att den meddelats i en försäkringsverksamhet med fast driftställe i . Bekattningen av avkastningen på det sparkapital som hör till försäkringarna sker enligt särskilda regler i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Som huvudregel beskattas all avkastning hos försäkringsgivaren på kapital i både svensk P- och K-försäkring med avkastningsskatt. är skattesatsen för avkastningsskatt på P- försäkringar . Motsvarande skattesats för inhemska K-försäkringar är av nio tiondelar av ett schablonmässigt bestämt underlag, vilket medför ett skatteuttag som motsvarar den generella skatten på kapitalinkomster. För att upprätthålla neutralitet i beskattningen infördes i samband med skattereform en skatt på betalda av den som är bosatt i för K-försäkringar och andra personförsäkringar som meddelats i en försäkringsverksamhet i utlandet. Premieskatten har i regeltekniskt hänseende utformats som en punktskatt. Bestämmelserna om skatten finns i lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar. Skatten uppgår till av premiebeloppet. Premieskatten är avsedd att balansera avsaknaden av inkomstskatt på utländska K- försäkringar. Om en utländsk K-försäkring belastas av en skatt i utlandet som är jämförlig med den beskattning som gäller i får beskattningsmyndigheten (i ) medge undantag helt eller till hälften från premieskatten. Som nämnts i det föregående har förmögenhetsskatteplikten för K-försäkring fr.o.m. utgången av utvidgats till att gälla även utländsk försäkring. Försäkringsbolaget är skattskyldigt för avkastningsskatt på kapital hänförligt till P- resp. K-försäkring. Skatt utgår oavsett om försäkringstagaren är bosatt i eller utlandet. Taxeringslagen reglerar förfarandet.