prop · GJ0354 · 1996-01-01 00:00:00 — I RÅ 1987 ref. 158 ansågs en bestämmelse motsvarande denna medföra att realisationsvinstbeskattning enligt bestämmelserna i dåvarande 2 § 4 mom. nionde stycket SIL skulle underlåtas vid koncernintern överlåtelse av organisationsaktier mellan två svenska aktiebolag trots att det gemensamma moderbolaget var ett utländskt bolag. Regeringsrätten har i två förhandsbesked (RÅ 1993 ref. 91) behandlat diskrimineringsförbudets omfattning såvitt avser koncernbidrag mellan svenska aktiebolag som ingår i internationella koncerner. I det ena fallet ägde X AB samtliga andelar i det amerikanska bolaget Y Inc. som i sin tur ägde samtliga aktier i Z AB. Frågan gällde om - mot bakgrund av innehållet i 2 § 3 mom. SIL - den omständigheten att det mellanliggande bolaget var amerikanskt hindrade att X AB med skattemässig verkan gav Z AB koncernbidrag. ansåg i sitt beslut att diskrimineringsregelns förbud mot beskattning eller därmed sammanhängande krav som är "av annat slag" medförde rätt att i denna situation få bidraget behandlat enligt reglerna i 2 § 3 mom. Regeringsrätten delade uppfattning och fastställde nämndens förhandsbesked. Det andra fallet gällde möjligheten att tillämpa dis- krimineringsreglerna i olika dubbelbeskattningsavtal. Det tyska bolaget X AG ägde samtliga andelar i det schweiziska bolaget A AG och av andelarna i det tyska bolaget B AG. Dessa båda bolag ägde samtliga aktier i Z AB respektive Y AB. Frågan gällde om Z AB och Y AB med tillämpning av diskrimine- ringsreglerna i avtal med resp. kunde ge varandra koncernbidrag med skattemässig verkan. Frågan besvarades nekande av eftersom bestämmelserna i varje dubbelbeskattningsavtal är avsedda att tillämpas enbart mellan de avtalsslutande staterna och inte i förhållande till en stat som inte är avtalspart. Regeringsrätten delade uppfattning och fastställde förhandsbeskedet. Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i art. 24 och bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i art. 25. Båda artiklarna överensstämmer i sak med motsvarande bestämmelser i modellavtal. 6.6 Regler mot offshoreverksamhet m.m. Bestämmelsen i art. 26 punkt 1 är avsedd att utgöra avtalets mekanism för att förhindra att avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres, captive insurancebolag, huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag som bedriver näringsverksamhet i egentlig mening i en avtalsslutande stat, utan av bolag vars inkomster uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Sådana bolag är formellt upprättade enligt en stats lagstiftning men registreras i allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas av särskilda regler. får endast personer hemmahörande i utlandet vara delägare i sådant bolag. Bolagen får normalt inte bedriva verksamhet på den interna marknaden i den stat där de är upprättade. Avsikten är att bolagen endast skall bedriva sin verksamhet och konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt utgår i form av en fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats ofta på en helt schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom tillhandahållandet av sådana speciella register och lagstiftning är att attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten i utlandet att upprätta formella bolagsetableringar i den egna staten. De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå beskattning i de stater där de är hemmahörande. De typer av "verksamhet" som är vanligast förekommande i detta sammanhang är internationell sjöfart, försäkrings- och finansverksamhet och annan liknande verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksamhetens bedrivande. Staternas intresse av att få dessa utländska verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna dels också att bolagen för att erhålla registrering ofta tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten. Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att motverka är verksamhet i form av "operational headquarters" (finns i bl.a. och ) och "coordination centres" (finns i bl.a. och ) och liknande. Den verksamhet som bedrivs av dessa enheter är att mot ersättning tillhandahålla finansiella, administrativa eller andra tjänster till en grupp av närstående bolag som bedriver verksamhet utanför staten i fråga. Den ersättning för utförda tjänster som därvid uppbärs är avsedd att vara avdragsgill i ut- betalarstaten och beskattas inte alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som väsentligt syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga verksamhetsstaten till låg- eller icke beskattad inkomst i den stat där offshorebolaget är beläget. Dubbelbeskattningsavtal syftar till att eliminera eller minska de skattehinder som finns för ett fritt utbyte personer, kapital, varor och tjänster. Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög beskattning av betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty) samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänter mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma total skattefrihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som rätteligen bör ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den avtalsslutande stat där investeraren är hemmahörande. Flera medlemsstater i har genom intern lagstiftning infört bestämmelser som tar udden av sådan verksamhet som redovisats i det föregående. Majoriteten av med- lemsländerna är liksom inte beredda att medge bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom dubbelbeskattningsavtal. Någon särskild offshorelagstiftning finns inte i . Det finns inte heller något som tyder på att avser att införa sådan lagstiftning. Vid ingåendet av nya dubbelbeskattningsavtal är det emellertid svensk policy att införa särskilda spärregler på detta område som en gardering för eventuella framtida ändringar i intern lagstiftnig i den andra avtalsslutande staten. Detta är särskilt angeläget eftersom ett dubbelbeskattningsavtal ofta är tillämpligt . Punkt 2 i artikel 26 innehåller ytterligare en bestämmelse enligt vilken de förmåner som följer av avtalet under vissa förutsättningar kan begränsas. För del tar bestämmelsen sikte på det fall då en person uppbär inkomst från källa i en annan stat än och rätt att beskatta sådan inkomst är begränsad enligt bestämmelserna i art. 6-21 i detta avtal. får i sådant fall - om inkomsten är undantagen från sydafrikansk skatt därför att den är att anse som inkomst från utländsk källa - ändå beskatta inkomsten enligt sin interna lagstiftning utan hinder av detta avtal. Bestämmelsen kan belysas med följande exempel. En person uppbär inkomst (annan inkomst enligt art. 21) från försäljning av en fastighet i en tredje stat. Personen anses vid tillämpningen av detta avtal enligt reglerna i art. 4 ha sin hemvist i . Eftersom inkomsten inte härrör från beskattas den inte i . Enligt reglerna i art. 21 punkt 1 skall i detta fall inkomsten beskattas endast i , men enligt bestämmelsen i art. 26 får denna inkomst vid tillämpningen av detta avtal ändå beskattas i om personen enligt svenska regler är skattskyldig i . I artikel 27 finns vissa föreskrifter beträffande diplomatiska företrädare och konsulära tjänstemän. Art. 28 och 29 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande och upphörande. Enligt art. 28 träder avtalet i kraft efter den dag då den sista underrättelsen gjorts om att de åtgärder vidtagits som enligt resp. stats lagstiftning krävs för att avtalet skall kunna träda ikraft. Avtalet tillämpas i princip på beskattningsår som börjar det år som följer närmast då avtalet träder i kraft eller . Avtalet kan enligt art. 29 sägas upp först förflutit sedan ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , Hjelm- , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:54 Dubbelbeskattningsavtal mellan och .