prop · GJ03227 · 1996-01-01 00:00:00 — Sjömansskatt betalas enligt olika tabeller beroende på om den inkomst som skall beskattas kommer från anställning ombord på fartyg som går i närfart (N) eller fjärrfart (F). avgör vilken tabell som skall tillämpas på fartyget. får medge att på fartyg som huvudsakligen går i inre fart får betala sjömansskatt om fartyget har certifikat för stor kustfart och om det används i sådan fart. Nämnden får också i vissa fall medge att fartyg som går i närfart beskattas enligt tabell F. Redare för handelsfartyg med en bruttodräktighet om minst 100, som nyttjas i när- eller fjärrfart, skall för nämndens klassificering av fartyget i när- eller fjärrfart före lämna uppgifter om fartyget till Sjömansskattekontoret, s.k. redaruppgift. Sjömansskatt betalas för inkomst ombord på fartyg. Med inkomst ombord förstås inkomst enligt lagen om sjömansskatt eller annan gottgörelse som erhåller på grund av sin anställning ombord och som skulle ha varit skattepliktig om den utgjort intäkt av tjänst enligt kommunalskattelagen. Till inkomst ombord räknas förutom lön även bl.a. lön under vederlagsledighet, semesterlön, lön under sjukdom, retroaktiv lön, semesterersättning och skadeståndslön. Till inkomst ombord räknas också bilersättning som överstiger per mil och traktamenten som överstiger de avdragsgilla beloppen enligt reglerna i kommunalskattelagen. Även om ersättningen utbetalas av annan än arbetsgivaren, såsom drickspengar av passagerare, är den skattepliktig enligt sjömansskattelagen.Skattetabellerna baseras på en skatt om , statlig inkomstskatt på inkomster över brytpunkten samt den statliga 100-kronan (på inkomster över brytpunkten tas vidare ut värnskatt ). Den genomsnittliga kommunala skattesatsen i landet är . I sjömansskattetabellernas konstruktion har hänsyn tagits till grundavdraget och även till allmänna egenavgifter. I tabellerna har hänsyn vidare tagits till värdet av fri kost som beräknats till . Slutligen har omkostnadsavdrag gjorts i fjärrfart med samt i närfart med . Skattebeloppet minskas därefter med en särskild skattereduktion för sjömän, eller i fjärrfart och eller i närfart. Engångsbelopp beskattas med samma procentsats som månadslönen inkl. kostförmånen. Sjöinkomster från olika fartyg och arbetsgivare beskattas för sig. Sjöinkomsterna sammanläggs inte heller med landinkomster vid beskattningen. Sjömansskatten är sålunda sammantaget lägre än skatten på förvärvsinkomster i land. Sjömansskatten är som tidigare nämnts en definitiv källskatt. Sjömansskatten kan dock jämkas t.ex. vid underskott i inkomstslaget kapital och för vissa pensionsförsäkringar. Antalet slutliga jämkningarna uppgick till ca 4 000. Ärenden om sjömansskatt handläggs av , som är en nämnd inom . Sjömansskattekontoret har hand om såväl uppbörden av sjömansskatten som arbetsgivaravgifterna för sjömännen. Sjömansskattekontorets uppgifter fullgörs numera av i (se SFS 1991:1870). Sjömansskatten tillfaller staten. Staten ersätter kommuner och landstingskommunerna för mistade skatteintäkter. Statens intäkter av sjömansskatten var ca 650 milj. kronor. Till detta kommer socialavgifter om ca 700 milj. kronor. Sjömän som inte har landinkomster behöver inte lämna självdeklaration. Har sjömannen även haft landinkomster måste han emellertid deklarera. Grundavdraget reduceras därvid med 1/12 för varje 30-dagarsperiod som sjömansskatt erlagts eftersom grundavdrag redan tillgodoförts honom genom sjömansskattesystemet. 5 Beskattningen av sjöinkomster 5.1 Inkomster och utgifter i allmänhet Regeringens förslag: Sjömansskattelagen upphävs. Sjömän som är bosatta i och som tjänstgör ombord på svenska handelsfartyg beskattas för sina sjöinkomster enligt kommunalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Alla kontanta ersättningar och naturaförmåner, förutom förmån av fritt logi på fartyget och vissa fria resor till och från tjänstgöringsfartyg, blir skattepliktiga i enlighet med reglerna i kommunalskattelagen. Förmån av fritt logi ombord skall bestämmas till . Förmån av fria resor till och från tjänstgöringsfartyget, om detta inte utgörs av ett passagerarfartyg som går i närfart med fastställd tidtabell, är skattefri. Alla kostnader för fullgörande av tjänsten blir i princip avdragsgilla. Sjömannens tjänsteställe skall vara det fartyg som han tjänstgör på. Sjömannen omfattas inte vid vistelse ombord på fartyget av reglerna om avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning och tillfällig anställning eller om reglerna för hemresor. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har i princip tillstyrkt promemorians förslag att sjömännen skall föras över till landskattesystemet. , och föredrar dock ett system med total skattefrihet för sjömän i fjärrfart. förordar en omläggning endast om rederiernas kostnader för ombordarbetskraften inte ökar, om de ombordanställdas nettoförmåner av anställningen inte påtagligt försämras och om möjligheten att tjänstgöra enligt s.k. internationaliseringsavtal med skattebefrielse kvarstår. Skälen för regeringens förslag: En av grundtankarna bakom skattereformen var principen om likformighet och neutralitet vid beskattningen av olika slag av inkomster. Den nuvarande beskattningen av sjömän innebär en mängd särregler i såväl materiellt som administrativt hänseende. Sjömansskatten är generellt lägre än skatten för anställda på land. Vidare behandlas förmånsbelopp och kostersättning förmånligare än motsvarande inkomster på land. Eftersom land- och sjöinkomster inte sammanläggs kommer det sammanlagda skatteuttaget att bli lägre än om motsvarande belopp uppburits på land. Till detta kommer att vissa ersättningar är skattefria enligt gällande sjömansskatteregler.Likformigheten vid beskattningen av arbetsinkomster utgör ett starkt skäl för att nu avskaffa sjömansskatten. Sjömännen vistas numera i regel inte ett eller i taget på sjön. De har således större möjligheter att utnyttja samhällets service. De skäl som tidigare motiverade sjömansskattens införande är därför inte längre bärkraftiga. Allt fler sjömän har även landinkomster och måste lämna självdeklaration. Sjömansskatten har därför i princip spelat ut sin roll som definitiv källskatt. Till den slutsatsen bidrar även det stora antalet jämkningsfall . Eftersom de övriga nordiska länderna har avskaffat sjömansskattesystemet finns inte heller skäl att i den nordiska gemenskapens intresse behålla sjömansskatten. Regeringen föreslår därför att sjömansskattelagen upphävs och att beskattningen av sjöinkomster förs över till landskattesystemet. Inkomsten från anställningen ombord skall beskattas enligt reglerna om tjänst 31 - 34 §§ i kommunalskattelagen (1928:370, KL) och enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Alla inkomster såsom lön, sjuklön, semesterlön och vederlagslön som sjömannen får på grund av anställningen, utgör skattepliktig sjöinkomst. Regeringen föreslår att undantaget i 19 § KL från skatteplikt för inkomster som beskattas enligt sjömansskattelagen upphävs. Naturaförmåner har endast i begränsad omfattning beskattats i sjömansskattesystemet. I sjömansskattetabellerna har, såsom tidigare nämnts, inräknats skatt för värdet på den fria kosten ombord som beräknats till . Till inkomst ombord räknas inte värdet av fritt logi ombord. I landskattesystemet beskattas i princip alla naturaförmåner enligt 32 § KL. Förmånerna skall med vissa undantag enligt 42 § KL vid beskattningen värderas till marknadsvärdet. En övergång till landskattesystemet medför att naturaförmåner, såsom förmån av fri offentligt finansierad sjukvård som följer av anställningen ombord vid beskattningen skall upptas till marknadsvärdet. Sjukvård utomlands är dock skattefri. Av punkt 3 av anvisningarna till 42 § KL följer att förmånsvärdet av helt fri kost skall beräknas till av genomsnittspriset i riket för en normallunch. Förmån av fri lunch respektive middag värderas till och fri frukost till av förmånsvärdet för fri kost. Genomsnittspriset för en normallunch har vid taxering bestämts till (RSFS 1995:12). Förmånsvärdet får jämkas uppåt eller nedåt om det föreligger synnerliga skäl. Förmånsvärdet av fritt logi ombord har inte beskattats i sjömansskattesystemet. Skattebefrielsen har motiverats med hänvisning till att sjömannen normalt även har en bostad i land. Den fria kojplatsen saknar sålunda ett reellt värde för sjömannen. Enligt reglerna i kommunalskattelagen skall värdet av fritt logi tas upp till beskattning. En förmånsbeskattning i landskattesystemet av värdet av den fria login ombord skulle medföra rätt till avdrag för kostnader för dubbel bosättning och tillfälligt arbete för sjömannen. En sådan ordning skulle innebära onödigt administrativt arbete för såväl arbetsgivarna som för arbetstagarna. Regeringen anser mot bakgrund härav att förmån av fritt logi ombord skall bestämmas till . En särskild bestämmelse om detta bör införas i 42 § KL. Förslaget föranleder också en ändring av 8 § uppbördslagen (1953:272). I sjömansskattesystemet räknas kontant ersättning för kost vid vederlagsledighet eller sjukdom, ersättning för kojutrustning, ersättning för förlust av effekter vid fartygs förolyckande och ersättning som varit avsedd att täcka särskilda kostnader som är förenade med anställningen ombord inte som inkomst. Ersättningarna är undantagna beskattning på grund av att det är svårt att beskatta dem på ett riktigt sätt i sjömansskattesystemet. I landskattesystemet beskattas alla kostnadsersättningar enligt punkt 4 av anvisningarna till 32 § KL såsom inkomst av tjänst. De kostnader som ersättningen avser att täcka dras av som kostnader för tjänsten. Om ersättningen avser personliga levnadskostnader medges emellertid inte avdrag för den kostnad ersättningen avser att täcka. Efter övergången till landskattesystemet skall alla kontanta ersättningar som sjömännen uppbär från redaren tas upp till beskattning. Avdrag medges endast för kostnader som betingats av tjänsten. Kostersättning när sjömannen inte tjänstgör ombord på fartyget blir därför i fortsättningen skattepliktig utan att avdrag medges för mot ersättningen svarande kostnad. Motsvarande gäller för sjukvårdskostnader som redaren betalar för sjukvård i . Kostnaden för kojutrustning samt ersättning i övrigt som utgått för att bestrida kostnader på grund av anställningen ombord är sådana kostnader som enligt kommunalskattelagens regler är nödvändiga för tjänsten och därför avdragsgilla om de överstiger . Ersättning för effekter vid fartygs förolyckande är enligt sjömansskattelagens regler skattefria. Regeringen anser att sådana ersättningar även i fortsättningen bör vara undantagna beskattning. Förslaget föranleder en ny bestämmelse i 19 § KL. Enligt Sjömansskattenämndens anvisningar om sjömansskatt 1996 har sjömän rätt till avdrag för ökade levnadskostnader vid resa om resan inte omfattar än med för hel dag och med för halvdag plus motsvarande värdet av fri kost i skattetabellen. Avdrag för logi medges med styrkta kostnader eller med belopp motsvarande nattraktamentet, dock högst . Har arbetsgivaren betalat kostnaden för logi medges sjömannen inget avdrag. Vid utlandsresor skall varje resa beräknas för sig. Avdrag medges antingen med belopp motsvarande den kostnadsersättning som arbetsgivaren utbetalat eller med styrkta merkostnader. Avdragen får inte överstiga de normalbelopp som fastställs av . Huruvida en vid beskattning i landskattesystemet är på tjänsteresa eller inom sin ordinarie verksamhetsort beror på var han skall anses ha sitt tjänsteställe. Enligt första stycket punkt 3 av anvisningarna till 33 § KL förstås med tjänsteresa som berättigar till avdrag för ökade levnadskostnader en resa i arbetet utanför den vanliga verksamhetsorten som varit förenad med övernattning. Verksamhetsorten utgörs av ett område kring den skattskyldiges tjänsteställe eller bostad. Enligt andra stycket nämnda anvisningspunkt är tjänstestället den plats där en arbetstagare fullgör huvuddelen av sitt arbete. Om arbetet sker under förflyttning eller på arbetsplatser som växlar anses som tjänsteställe i regel den plats där arbetstagaren fullgör en del av sitt arbete, såsom att hämta och lämna arbetsredskap eller att utföra förberedande eller avslutande arbetsuppgifter. Om arbetet på varje arbetsplats pågår en begränsad tid enligt de villkor som gäller för byggnads- och anläggningsbranschen eller därmed jämförliga branscher skall arbetstagaren anses ha sitt tjänsteställe i bostaden. För sjömän gäller särskilda villkor. Eftersom sjömännen fullgör huvuddelen av sina arbetsuppgifter på fartyget bör fartyget vara sjömannens tjänsteställe när han är anställd för arbetsuppgifter ombord. I landskattesystemet bör sjömannens tjänsteställe således vara det fartyg som han tjänstgör på. Vistelsen på fartyget utgör därför inte en tjänsteresa. Någon rätt till avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa under vistelsen på fartyget följer därför inte av kommunalskattelagens regler. Avdrag skulle kunna aktualiseras enligt reglerna för tillfällig anställning och dubbel bosättning. Sjömännens situation avviker från de situationer som motiverar avdrag för ökade levnadskostnader vid tillfällig anställning och dubbel bosättning för anställda på land. Såsom tidigare framgått har sjömännen inga kostnader för logi ombord. Denna förmån skall inte heller åsättas något värde vid beskattningen. Sjömännen har också fri kost ombord på fartyget. Sjömännen har emellertid merkostnader, t.ex. kostnader för telefonkontakter med familjen. I avsnitt 5.3 föreslår dock regeringen att sjömännen skall få särskilda sjöinkomstavdrag och skattereduktioner. De särskilda avdraget och skattereduktionen som sjömannen får täcker mer än väl de merkostnader som sjömannen har på grund av vistelsen ombord. Mot bakgrund härav och av förenklingsskäl bör sjömännen vid tjänstgöring ombord inte omfattas av reglerna om avdrag för kostnader vid dubbel bosättning och vid tillfällig anställning. En får inte inte heller göra avdrag för kostnaden om han betalar för logi ombord. Avdrag medges inte för privata levnadskostnader enligt reglerna i kommunalskattelagen. Enligt regeringens mening bör det av lagen framgå att tjänstestället för en skall vara det fartyg som han tjänstgör på. Sjömännen skall inte omfattas av reglerna om avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning och vid tillfälligt arbete och inte heller av reglerna om avdrag för hemresor. Förslagen föranleder en ny punkt, 3 e, i anvisningarna till 33 § KL. Resor till och från fartyget Eftersom sjömannen skall anses ha sitt tjänsteställe på fartyget är resorna till och från fartyget vid på- och avmönstring att betrakta som resor till och från arbetet. Om resorna betalas av arbetsgivaren skall enligt nuvarande regler i kommunalskattelagen ersättningen eller värdet av resan tas upp till beskattning och arbetsgivaren skall göra avdrag för preliminär skatt. Avdrag får göras i deklarationen för kostnaden till den del den sammanlagt överstiger . Arbetsgivaravgifter utgår på värdet av resan. Om en måste inställa sig på ett fartyg i ett annat land eller en annan kontinent blir det fråga om mycket dyrbara resor. Vissa inställelseresor är skattefria enligt kommunalskattelagen. Förmån av fria resor till eller från anställningsintervju eller kostnadsersättning för sådan resa är enligt 19 § KL skattefri. Kostnader för inställelseresor vid tillträdande eller frånträdande av tjänst eller uppdrag inom riket är enligt punkt 4 av anvisningarna till 33 § KL avdragsgilla. Om ersättning utges för sådan resa skall den tas upp till beskattning. Avdraget prövas såsom för egna utgifter. 1995/96:152 Beskattning av förmån av fri utbildning och andra åtgärder vid personalavveckling m.m. föreslås att reglerna om skattefrihet och avdragsrätt skall gälla även vid resor inom eller mellan Europeiska unionens medlemsländer eller EES-länder. Resorna för en till och från sitt fartyg vid mönstring på och av fartyget är en form av inställelseresor. Förenklingsskäl talar enligt regeringens mening först och främst för att dessa resor bör behandlas på samma sätt som intervjuresorna. Resorna till och från fartyget bör därför vara skattefria. Skattefriheten bör gälla även om resan görs till eller från en ort i utlandet även om landet inte är medlem av Europeiska unionen eller är ett EES- land. Vad nu sagts om resor till och från fartyget gäller inte för sjömän som tjänstgör på passagerarfartyg med fastställd tidtabell. Med passagerarfartyg som går i närfart med fastställd tidtabell avses främst sådana fartyg som går i linjetrafik såsom mellan och eller mellan och . Passagerarfartygens huvudsakliga ändamål skall vara att transportera passagerare. Lastfärjor omfattas således inte av undantaget. För anställda ombord på de passagerarfartyg som avses här skiljer sig normalt inte resorna till och från arbetet från landanställdas resor. Sjömannen mönstrar på och av i en viss hamn i t.ex. eller . Han kan ofta ta sig till hamnen med allmänna färdmedel. Av rättviseskäl bör därför hans resor behandlas på samma sätt som resorna för de landanställda. Regeringen anser sammanfattningsvis att förmån av fria resor till och från fartyget, dock inte resor till och från passagerarfartyg som går i närfart med fastställd tidtabell, skall vara skattefria. Om ersättning utgår för sådana resor skall den inte tas upp till beskattning. Avdrag medges inte för kostnaden för resan. Detta bör framgå av en ny anvisningspunkt, 7, till 32 § KL. Ombordanställda får enligt gällande ordning omkostnadsavdrag vilket beaktas vid upprättandet av skattetabellerna. Landanställda hade tidigare rätt till schablonavdrag i inkomstslaget tjänst. Schablonavdraget slopades års taxering. infördes en begränsning av rätten till avdrag för resor mellan bostaden och arbetsplatsen. Avdrag medgavs endast för kostnader som översteg . års taxering har gränsen höjts till . Avdrag medges för övriga kostnader som är i fråga till den del de sammanlagt överstiger . Vid övergång till landskattesystemet bör ombordanställda i princip ha rätt till avdrag för kostnader som är förenade med tjänsten på motsvarande sätt som anställda i land. Regeringen har ovan föreslagit att ombordanställda vid vistelse ombord inte skall omfattas av reglerna om avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa, dubbel bosättning och vid tillfällig anställning och inte heller av reglerna om avdrag för hemresor. Övriga regler om avdrag bör däremot även gälla anställda ombord. 5.2 Sexmånadersregeln för sjömän Regeringens bedömning: Någon ändring i den nu gällande sexmånadersregeln för sjömän bör inte göras. Skälen för regeringens bedömning: Inkomster som åtnjutits under vistelse utomlands och som getts ut av arbetsgivare som bedrivit verksamhet från fast driftställe i det land arbetet utförts var års taxering skattefria om inkomsten belastat driftstället som omkostnad. års taxering beskattas inte inkomster som intjänats under vistelse utomlands om anställningen och vistelsen utomlands varat och inkomsten beskattats i verksamhetslandet. Sådan skattefrihet gällde normalt inte vid anställning på utländskt fartyg. Från denna huvudregel har gällt ett undantag för anställda hos inländska arbetsgivare ombord på utländska fartyg i oceanfart, den s.k. sexmånadersregeln för sjömän i punkt 3 av anvisningarna till 54 § KL. Regeln tillkom mot bakgrund av det s.k. internationaliseringsavtalet som syftade till att stärka svensk sjöfarts konkurrenskraft. Reglerna, som varit tidsbegränsade till taxeringsåren 1986 - 1988 och därefter förlängts till att omfatta tiden fram års taxering, gäller års taxering varaktigt. Enligt uttalande i prop. 1992/93:217 om ändring i den s.k. sexmånadersregeln för sjömän bör bestämmelsen på nytt ses över när ett förslag till ny sjöfartspolitik och därmed sammanhängande frågor om sjömännens beskattning föreligger. Enligt regeringens mening finns inte skäl att nu ändra gällande regler i detta avseende. 5.3 Sjöinkomstavdrag och skattereduktion Regeringens förslag: med anställning på svenskt handelsfartyg skall få dels särskilt sjöinkomstavdrag som uppgår till i närfart och till i fjärrfart , dels skattereduktion med i närfart och i fjärrfart . Om en inte arbetat på sjön medges avdrag och skattereduktion med en trehundasextiofemtedel för som sjöinkomst uppburits. Promemorians förslag överensstämmer i princip med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. , Länsrätten i , , , och anser att kravet på en sammanhängande period som sjöinkomst uppburits för att erhålla sjöinkomstavdrag och skattereduktion måste slopas. , , och föreslår att avdraget och skattereduktionen i stället delas upp i 360-delar. anser att alla sjödagar skall rendera sjöinkomstavdrag och skattereduktion. Länsrätten i föreslår att avdrag respektive reduktion bör medges för varje hel 30 dagarsperiod . Vissa remissinstanser, såsom och , anser att sjöinkomstavdragen och skattereduktionerna i fråga måste indexeras för att inte värdet skall urholkas. Kammarrätten i anser att det strider mot skattereformen att föra in ett ekonomiskt stöd till en särskild bransch i skattesystemet. Skäl för regeringens förslag: En inte obetydlig del av världsflottan seglar under flaggor som medger skattefrihet för rederierna. Detta påverkar naturligtvis bemanningskostnaderna. Av konkurrensskäl har flertalet av sjönationerna infört olika lättnader för sjöfartsnäringen. Sjöfartsnäringen i har varit föremål för översyn. Sjöfartspolitiska utredningen föreslår i sitt betänkande, Svensk sjöfart - Näring för framtiden (SOU 1995:112), att rederistödet bibehålls i nuvarande storleksordning. Rederistödet är konstruerat så att det direkt sänker bemanningskostnaderna på de fartyg som är stödberättigade genom att den inbetalda sjömansskatten och delvis de sociala avgifterna, ett bidrag på per kalenderår och årsanställd , återbetalas. Rederistödet uppgår till totalt ca . Därutöver har den lägre sjömansskatten i jämförelse med landskatten bidragit till att hålla nere lönenivåerna. Vid en övergång till landskattesystemet skulle sjömännens disponibla inkomster komma att minska avsevärt till följd av att skatteuttaget blir högre. För att inte skatteskärpningen skall bli alltför kraftig föreslog departementschefen i prop. 1990/91:54 att särskilda sjöinkomstavdrag skulle införas i samband med övergången. Regeringen föreslår därför att ett sjöinkomstavdrag införs. Den taxerade förvärvsinkomsten skall minskas med allmänna egenavgifter och därefter i första hand med grundavdrag och sedan med ett sjöinkomstavdrag. Avdraget föreslås i närfart uppgå till högst och i fjärrfart till högst . Om sjömannen inte arbetat på sjön medges avdrag för som sjömannen uppbär sjöinkomst. Såsom tidigare nämnts är i princip alla ersättningar och förmåner som den skattskyldige får på grund av anställningen ombord skattepliktiga sjöinkomster. Enligt sjömansskattelagen räknas även ersättning från arbetslöshetskassa som sjöinkomst. Ersättning från arbetslöshetskassan betalas inte av arbetsgivaren och bör därför inte anses utgöra sådan sjöinkomst som medför rätt till sjöinkomstavdrag. Sjöinkomstavdrag medges sålunda för de dagar som sjömannen uppburit lön, vederlagslön, semesterlön eller sjuklön. I sjömansskattelagen finns regler om fartområdena inre fart, närfart och fjärrfart och klassificeringen av fartyg. Klassificeringen görs av . Definitionerna är väl inarbetade och bör föras över till kommunalskattelagen. uppgift att klassificera fartygen bör emellertid föras över till . Förslaget föranleder ändring av 50 § KL och 9 § lagen om statlig inkomstskatt samt införandet av en ny paragraf, 49 § KL, med anvisningar samt en ny paragraf, 8 a §, i lagen om statlig inkomstskatt. Inom gjorda beräkningar har visat att en kombination av avdrag och skattereduktion ger den bästa fördelningspolitiska profilen. Det föreslagna sjöinkomstavdraget kompenserar inte sjömännen tillräckligt för den skatteskärpning som uppkommer vid en övergång till landskattesystemet.