prop · GJ03209 · 1996-01-01 00:00:00 — I avvaktan på att arbetsskadelagstiftningen reformeras kan en särregel dock accepteras under ett övergångsskede. Länsrätten i län anser att det borde föreligga en överensstämmelse mellan beräkningssätt av underlag för såväl sjukpenning, föräldrapenning och arbetsskadelivränta som arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Länsrätten avstyrker förslaget. anser att förslaget är rimligt mot bakgrund av att sjukpenningen är avsedd att utges i syfte att ersätta den försäkrade för utebliven inkomst vid sjukdom och arbetsskada. Verket anser även att övertidsersättning bör tas bort från inkomstunderlaget, eftersom sådan ersättning endast utges vid arbete utöver det normala. Statskontoret anser att kommittén redan nu borde ha prövat en förändring av beräkningen av arbetsskadelivräntan motsvarande den som föreslås för sjukpenning. () tillstyrker förslaget men anser att det även bör genomföras beträffande arbetsskadeförsäkringen. SAF anser vidare att det är viktigt att socialförsäkringarna i så stor utsträckning som möjligt bygger på försäkringsmässiga principer. Avgifter på lönedelar som inte ger någon ersättning bör inte förekomma. ställer sig bakom förslaget men anser att förslaget också bör gälla arbetsskadelivränta. LO anser att förslaget är godtagbart med beaktande av sparbetinget i direktiven till kommittén. TCO accepterar förslaget. anser att det kan vara motiverat att vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst exkludera förmåner som den enskilde ändå får behålla då sjukpenning utges och anser att detta till viss del är fallet med den extra semesterlönen. Vidare anser det vara självklart att varken arbetsgivaravgifter eller egenavgifter tas ut på semesterlön. Arbetslöshetskassornas framhåller att semesterlönefaktorn inte ingår i inkomstunderlaget inom arbetslöshetsförsäkringen. anför att när det gäller semesterersättningen kan det inte anses vara allför överkompenserande eller orättvist att en redan intjänad förmån ingår i det aktuella underlaget. Förbundet anser att kommittén överdriver sitt resonemang om överkompensation. Skälen för regeringens förslag: Enligt semesterlagen (1977:480) har en anställd rätt till semesterlön av arbetsinkomsten under intjänandeåret. Med intjänandeår avses tiden fr.o.m. t.o.m. påföljande år. Därefter löper semesteråret lika . Den lagstadgade semesterlönens procentsats ger en något högre ersättning under semestertid än . Anställda med fast månads- eller veckolön bibehåller normalt sin ordinarie lön . I stället kompenseras dessa grupper genom ett semesterlönetillägg. Den som inte längre har kvar sin anställning har rätt till semesterersättning med motsvarande belopp. Den högre kompensation som semesterlönen ger jämfört med lönen för motsvarande arbetad tid beaktas vid beräkning av årsinkomsten vid fastställande av sjukpenninggrundande inkomst. I enlighet med Försäkringsöverdomstolens praxis sker detta genom en schablonberäkning varvid månadslönen, eller inkomsten omräknad till månadslön, multipliceras med faktorn 12,20. Bl.a. Sjuk- och arbetsskadekommittén och Utredningen om ledighets- lagstiftningen (SOU 1994:41) har konstaterat att det förhållandet att semesterlön ingår i den sjukpenninggrundande inkomsten i vissa fall kan innebära att en arbetstagare blir överkompenserad vid bl.a. sjukdom. I enlighet med Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag anser regeringen att vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall semesterlön beräknas till högst det belopp som skulle ha utgjort ersättning för utfört arbete semesterlönen kan anses motsvara. Regeringens förslag innebär att månadsinkomsten skall räknas upp med faktorn 12 i stället för enligt dagens praxis med 12,20. Regeringens förslag innebär vidare att - när inte månadsinkomst är aktuell - den genomsnittliga veckolönen multipliceras med 52 eller att motsvarande anpassning får göras vid andra inkomstförhållanden. Regeringens förslag påverkar de ersättningar där den sjukpenninggrundande inkomsten används som beräkningsgrund, bl.a. sjukpenning, föräldrapenning, närståendepenning. I avvaktan på Sjuk- och arbetsskadekommitténs fortsatta förslag angående bl.a. arbetsskadeförsäkringen gör regeringen dock den bedömningen att förslaget inte skall påverka storleken av en arbetsskadelivränta. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget kommer att innebära en minskning av försäkringsutgifterna. Regeringen beräknar att denna besparing uppgår till brutto. 5.2 Skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: I den sjukpenninggrundande | |inkomsten skall inte ingå andra skattepliktiga förmåner| |än ersättning i pengar och inte heller skattepliktiga| |kostnadsersättningar. Arbetsskadelivränta skall fortfa-| |rande beräknas på sådana förmåner och kostnadsersättningar.| |Som en konsekvensändring skall den s.k. | |minskningsregeln endast gälla utbetald kontant lön. Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget vad gäller andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar och kostnadsersättningar. Enligt Kammarrätten i föranleder förslaget den erinringen att det kan vara befogat med en skyddsregel för den som har hela eller den huvudsakliga delen av sin försörjning grundad på andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar och/eller kostnadsersättningar. Länsrätten i län avstyrker för- slaget. LO tillstyrker förslaget. TCO accepterar förslaget men anser att i konsekvens därmed skall inte heller sociala avgifter tas ut. anför att skattepliktiga traktamenten och bilersättningar oftast är att anse som inkomstbortfall och att statsmakterna måste bestämma sig för om dessa ersättningar skall vara lön eller inte. Vidare anser det vara självklart att varken arbetsgivaravgifter eller egenavgifter tas ut på skattepliktiga traktamenten och bilersättningar om dessa inte skall ingå i den sjukpenninggrundande inkomsten. Arbetslöshetskassornas framför att om man vill uppnå en ökad samordning mellan reglerna i arbetslöshetsförsäkringen och ohälsoförsäkringen bör normalt förekommande kostnadsersättningar inräknas i inkomstunderlaget eftersom dessa ersättningar är något som den försäkrade går miste om vid sjukskrivning och bör kompenseras för. anser att det är möjligt att förslaget är det minst kännbara besparingsalternativet. Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) är sjukpenninggrundande inkomst den årliga inkomst i pengar eller andra skattepliktiga förmåner som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete. Om inkomsten helt eller delvis utgörs av skattepliktiga förmåner skall de tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med de regler som finns i 8 § första - fjärde och sjätte styckena uppbördslagen (1953:272). Med inkomst av anställning likställs kostnadsersättning som inte enligt 10 § uppbördslagen undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. Om den försäkrade av arbetsgivaren erhåller skattepliktiga förmåner i form av lön, bil, bostad eller helt fri kost under sjukdom som sjukpenningen avser, skall sjukpenningen under vissa förutsättningar minskas med värdet av förmånerna enligt den s.k. minskningsregel som finns inom sjukpenningförsäkringen. I förarbetena (prop. 1990/91:181) till SjLL uttalades att en löne- eller anställningsförmån som inte går förlorad på grund av sjukdomen, t.ex. förmån av fri bostad eller bil, inte skall räknas in i beräkningsunderlaget för sjuklön. Vidare angavs att ersättning som avser att täcka sådana kostnader som arbetstagaren endast har när han utför sitt arbete inte heller bör räknas in i detta. Således gavs reglerna om sjuklön en utformning som innebär ett bättre samband mellan inkomstbortfallet och sjukersättningen än vad som gällt rörande sjukpenning. har den sjukpenninggrundande inkomsten beräknats även på naturaförmåner. gällde detta naturaförmåner i form av kost, bostad eller bil, men utsträcktes regeln till att omfatta samtliga då skattepliktiga naturaförmåner. Genom skattereform kom en rad andra anställningsförmåner att bli skattepliktiga och därmed också avgifts- och förmånsgrundande i sjukpenningförsäkringen. Det gällde också de delar av kostnadsersättningar som beskattades. Förmåner som därmed blev förmånsgrundande är t.ex. lunchsubventioner, reseförmåner, fri tidning till bostaden samt värdet av de räntefria eller lågförräntade personallån som anställda i banker och andra keditinstitut har möjlighet att få. Förmånsgrundande kostnadsersättningar är t.ex. traktamentsersättningar för resa i tjänsten som inte är förenad med över- nattning (endagstraktamente). Vid traktamente för flerdygnsförrättning gäller att den del som överstiger ett schablonbelopp för dag respektive natt medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten. Även traktamente som betalas i samband med arbete på samma ort skall medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten. Förmånsgrundande är också ersättning för resa med egen bil till den del den överstiger det i anvisningarna till kommunalskattelagen angivna belop- pet, per mil. Nuvarande regelsystem innebär således att försäkrade vars sjukpenninggrundande inkomst helt eller delvis utgörs av skattepliktiga förmåner fortfarande erhåller en högre kompensation än den avsedda oavsett om förmånen bibehålles eller inte . Detta förhållande är än mer tydligt i samband med ersättning med föräldrapenning. I enlighet med vad Sjuk- och arbetsskadekommittén föreslagit gör regeringen den bedömningen att skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar inte skall medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten. Regeringens förslag påverkar de ersättningar där den sjukpenninggrundande inkomsten används som beräkningsgrund, bl.a. sjukpenning, föräldrapenning och närståendepenning. I avvaktan på Sjuk- och arbetsskadekommitténs fortsatta förslag angående bl.a. arbetsskadeförsäkringen bör dock förslaget inte påverka storleken av en arbetsskadelivränta. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslaget om att skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar inte längre skall ingå i den sjukpenninggrundande inkomsten innebär en viss minskning av försäkringsutgifterna. Regeringen beräknar att denna besparing uppgår till brutto. Förslagen innebär även i administrativt avseende en viss kostnadsbesparing. Någon sådan beräkning har dock inte varit möjlig att göra. ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: Ersättningsnivån för de dagar för| |vilka föräldrapenning utges i samband med barns födelse| |eller adoption och som inte kan överlåtas på den andra| |föräldern sänks till av den förmånsgrundande| |inkomsten. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) anfört behov av ytterligare budget- förstärkningar. Regeringen föreslog därför budgetförstärkande åtgärder till ett sammanlagt belopp av . Som ett led i de budgetförstärkande åtgärderna aviserades en sänkning av den ersättning inom föräldrapenningen som utges i samband med barns födelse eller adoption och som inte kan överlåtas. Besparingen beräknas till . Ersättningen med föräldrapenning med anledning av barns födelse eller adoptivbarns ankomst utges enligt sjukpenningnivån , 300 av dagarna ersätts av den sjukpenninggrundande inkomsten och 60 av dagarna ersätts av denna inkomst. Av de är förbehållna mamman respektive pappan (den s.k. pappa- och mammamånaden). Regeringen föreslår nu att inom föräldraförsäkringen som ersätts enligt sjukpenningnivån skall ersättas av den sjukpenninggrundande inkomsten. Av de dagar med föräldrapenning som ersätts enligt sjukpenningnivån skall även fortsättningsvis vara förbehållna pappan respektive mamman och därmed inte vara möjliga att överlåta på den andra föräldern. Förändringen föreslås gälla alla som tar ut föräldrapenning avseende tid fr.o.m. . ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: | |- Den allmänna egenavgiften i form av | |sjukförsäkringsavgift enligt lagen (1994:1744) om | |allmänna egenavgifter höjs | |fr.o.m. och | |fr.o.m. | | - En ändring i uttaget av socialavgifter enligt lagen| |(1981:691) om socialavgifter () genomförs fr.o.m. | |genom att sjukförsäkringsavgiften för| |arbetsgivare sänks . För dem som| |har inkomst av annat förvärvsarbete sänks avgiften med| |1,. En sänkning av sjukförsäkrings- | |avgifterna enligt genomförs också fr.o.m. den 1 | |. | |- Den allmänna löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om| |allmän löneavgift höjs fr.o.m.| |och | |fr.o.m. | |- Den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om| |särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den| |särskilda löneskatten enligt lagen (1991:687) om | |särskild löneskatt på pensionskostnader höjs | |1997 och med | |1,. För de olika kategorierna av | |skattskyldiga enligt lagen (1990:1427) om särskild | |premieskatt för grupplivförsäkringar m.m. höjs skatten| |fr.o.m. respektive | |2,och med 0,49 | |procentenheter respektive . Skälen för regeringens förslag: I den ekonomisk-politiska propositionen (prop. 1994/95:25) föreslogs dels en höjning av den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift för , dels en successiv höjning av avgiften med en procentenhet fram t.o.m. . Några lagförslag lämnades dock inte såvitt avser den successiva höjningen. hade inget att erinra mot dessa förslag (bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:141). har därefter beslutat om höjning av avgiften avseende (prop. 1995/96:69, bet. 1995/96 SfU2, rskr. 1995/96:87). För att fullfölja det av godkända förslaget lämnas här förslag i fråga om de återstående höjningarna för och . I samband med tidigare beslutade höjningar av den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift har förändringar också gjorts av avgifterna enligt lagen (1981:691) om socialavgifter (). Sjukförsäkringsavgifterna enligt har sänkts för att balansera det ökade uttaget av den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift. har arbetsmarknadsavgifterna enligt höjts för att förstärka finansieringen av de kontantförmåner som utges vid arbetslöshet m.m. Höjningen av den allmänna egenavgiften och ändringarna av socialavgifterna syftar till att förstärka de offentliga finanserna. Förändringarna av uttaget av bl.a. socialavgifterna som följer av höjningarna av de allmänna egenavgifterna föreslås, i enlighet med tidigare avisering (prop. 1995/96:198), bli utformade på ett något annorlunda sätt . Sänkningen av sjukförsäkringsavgifterna enligt bör ske med en höjning av den allmänna löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift i stället för med arbetsmarknadsavgiften. Den allmänna löneavgiften infördes som ett led i finansieringen av avgiften till Europeiska Unionen. Avgiften har, till skillnad från arbetsmarknadsavgiften, ingen koppling till det samlade försäkringssystemet och en höjning bidrar därför till en mer entydig förstärkning av de offentliga finanserna. Därför föreslås en höjning av den allmänna löneavgiften fr.o.m. och fr.o.m. . I denna proposition (avsnitt 4) föreslås en förlängning av sjuklöneperioden enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Arbetsgivaren bör ges ett lagstadgat ansvar för att utge ersättning till arbetstagare i form av sjuklön av ett sjukfall. Åtgärden medför ökade kostnader för arbetsgivarna. I enlighet med förslaget i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) föreslås att arbetsgivarna delvis kompenseras för de ökade utgifterna som en förlängd sjuklöneperiod medför. En sänkning av sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare med anledning av den förlängda sjuklönen föreslås därför ske . Det innebär att sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare föreslås bli sänkt med totalt fr.o.m. . För dem som har inkomst av annat förvärvsarbete föreslås sjukförsäkringsavgiften enligt bli sänkt fr.o.m. . Fr.o.m. föreslås sjukförsäkringsavgifterna enligt bli sänkta . I anslutning till föreslagna förändringar av den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift, sjukförsäkringsavgifterna enligt och den allmänna löneavgiften, aktualiseras även justeringar i de särskilda löneskatterna på vissa förvärvsinkomster och på pensionskostnader . Mot denna bakgrund föreslås att den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader höjs fr.o.m. och fr.o.m. . En justering krävs också avseende procentsatserna vad gäller den särskilda premieskatten för grupplivförsäkringar m.m. enligt lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkringar m.m. Därför föreslås en höjning av nämnda skatt för försäkringsföretag och för staten och andra skattskyldiga enligt lagen fr.o.m. . Premieskatten för grupplivförsäkringar m.m. höjs för försäkringsföretag och för övriga 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön 7 § Ändringen innebär att arbetsgivarens ansvar för att utge sjuklön har utsträckts . Sjuklöneperioden omfattar efter ändringen . 17 § De totala sammanlagda lönekostnaderna en arbetsgivare får ha för att kunna försäkra sig föreslås bli hundra basbelopp vilket innebär en ökning med tio 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 2 § Paragrafen, som definierar sjukpenninggrundande inkomst och anger huvuddragen för beräkningen, ändras i fråga om andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar, i fråga om kostnadsersättningar och i fråga om semesterlön eller motsvarande ersättning, i enlighet med vad som har behandlats i avsnitt 5. I första stycket om vad som utgör sjukpenninggrundande inkomst utgår orden "eller andra skattepliktiga förmåner" och meningen om kostnadsersättning. I andra stycket upprepas i den gällande lydelsen orden "i pengar eller andra skattepliktiga förmåner" i bestämmelsen om uppdragstagare. Av bestämningen till "ersättning" skall i enlighet med ändringen i första stycket "andra skatte- pliktiga förmåner" utgå. Eftersom det emellertid är självklart att andra stycket inte kan gälla andra ersättningar än sådana som enligt definitionen i första stycket ingår i sjukpenninggrundande inkomst, kan även uttrycket "i pengar" utgå. I tredje stycket utgår de två sista meningarna, som behandlar värderingen av förmåner. I stället tillkommer en mening om semesterlön och semesterersättning, vars innebörd är att det förhållandet att dessa ersättningar är något högre än vanlig lön inte skall höja den sjukpenninggrundande inkomsten. Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall alltså inte längre förekomma att månadslön multipliceras med någon annan faktor än 12 eller veckolön med någon annan faktor än 52. För försäkrade med semesterlön eller semesterersätt- ning som ingår i lönen får en särskild beräkning göras så att det belopp med vilket ifrågavarande ersättningar ger en kompensation överstigande den vanliga lönen inte medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten. Bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst i 3 kap. är disponerade så, att själva definitionen ges i första stycket av förevarande paragraf, varefter följer olika bestämmelser som innebär preciseringar och kompletteringar. De senare bestämmelserna ligger emellertid alla inom ramen för den givna definitionen av sjukpenninggrundande inkomst. Som en följd av den nu aktuella ändringen av denna definition kommer därför ett antal anslutande bestämmelser att - utan att deras lydelse ändras - gälla endast ersättning i pengar. Så blir fallet i fråga om regleringen i 2 a § av hur vissa ersättningar skall hänföras till endera inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete. Andra stycket i förevarande paragraf samt 2 a § tredje och fjärde styckena har, förutom sin egentliga funktion för sjukpenninggrundande inkomst, också betydelse för beräkningen av pensionsgrundande inkomst, genom en hänvisning i 11 kap. 2 § andra stycket. Sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst kommer i och med de nu aktuella ändringarna i 3 kap. att skilja sig åt på det sättet att i det senare begreppet även fortsättningsvis ingår också andra skattepliktiga förmåner än pengar. De stycken i 3 kap. 2 § och 2 a § som 11 kap. 2 § hänvisar till innehåller emellertid detaljregler och blir enligt föreliggande förslag neutralt formulerade med avseende på denna fråga. När de tillämpas på pensionsgrundande inkomst genom hänvisningen i 11 kap. kommer de därför också fortsättningsvis, utan någon ytterligare ändring, att gälla även andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar. 4 a och 16 §§ Den s.k. minskningsregeln som finns intagen i 4 a och 16 §§ anpassas till ändringen att endast ersättning i pengar ingår i den sjukpenninggrundande inkomsten. Sjukpenningen skall därför inte längre minskas om arbetsgivaren under sjukdomsfallet tillhandahåller andra förmåner än lön. Dock gäller oför- ändrat enligt 4 a § andra stycket att ersättning som utges på grund av fri gruppsjukförsäkring under de i lagrummet angivna förutsättningarna skall anses som lön under sjukdom från arbetsgivare. 4 kap. 6 § Den högre nivå på föräldrapenningen som gäller enligt nuvarande lydelse av femte stycket för den s.k. pappamånaden och därmed har tagits bort. Det innebär att samma ersättningsnivå gäller för all föräldrapenning som är kopplad till sjukpenninggrundande inkomst. Enligt 3 § är det inte heller i fortsättningen tillåtet att överlåta 30 av dagarna med föräldrapenning till den andra föräldern. 7 kap. 3 b § Ändringen i paragrafen är en rättelse i andra stycket punkt 4, där orden " 3 kap." har fallit bort vid paragrafens tillkomst. 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring 4 kap. 5 och 6 §§ Ändringarna i paragraferna avser att kompensera de ändringar som föreslås i 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, så att reglerna om beräkning av inkomstunderlaget för arbetsskadelivränta förblir i sak oförändrade. I de nya andra och tredje styckena i 5 § regleras det som omfattats av hänvisningen till 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. De i tredje stycket åsyftade föreskrifterna för värdering av skattepliktiga förmåner finns i 4 § andra stycket lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. 8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter 2 § Ändringen innebär att sjukförsäkringsavgiften höjs till av den avgiftspliktiga inkomsten som uppbärs . uttas nämnda avgift vilket framgår av punkten 2 i 8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 1 kap 2 § Ändringen medför inte något utvidgat betalningsansvar eller någon breddning av beräkningsunderlaget. Tillägget har gjorts för att underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter och egenavgifter alltjämt skall utgöras av ersättningar i form av pengar och andra skattepliktiga förmåner samt vad gäller arbetsgivaravgifterna även kostnadsersättningar som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272) undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. 2 kap. 1 § Ändringen består i att sjukförsäkringsavgiften har sänkts med 1, 24 pro- centenheter (= 1,10 + 0,14 på grund av att sjuklöneperioden förlängts) och . Av punkten 2 i övergångsbestämmelserna framgår att sjukförsäkringsavgiften för är på den avgiftspliktiga ersättningen. 3 kap. 1 § Även för den som skall betala egenavgifter föreslås en sänkning av sjuk- försäkringsavgiften. Avgiften sänks och . Av punkten 3 i övergångsbestämmelserna framgår att sjukförsäkringsavgiften för inkomster som uppbärs är . Vidare framgår att en proportionering får göras för dem som har ett beskattningsår som inte sammanfaller med ett kalenderår. 4§ Se kommentaren till 2 kap. 1 §. 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift 3 § Ändringen består i att den allmänna löneavgiften har höjts och . Av övergångsbestämmelserna framgår att den allmänna löneavgiften för uttas av underlaget.