prop · GJ03120 · 1996-01-01 00:00:00 — (M 1993:04) har genom tilläggsdirektiv (dir. 1994:134) fått i uppdrag att lämna förslag på en miljöbalk som innebär en närmare integrering av olika delar av miljölagstiftningen. Uppdraget innebär att utredningen särskilt bör överväga att -smälta samman miljö- och hälsokyddsreglerna på ett ändamålsenligt sätt, -införa regler som särskilt rör jord- och skogsbruket, -infoga vattenlagen helt eller delvis, -se över straff- och andra sanktionsbetämmelser i och i miljöanknutna lagar utanför balken -föreslå en tydligare ansvarsordning för äldre miljöskador m.m. -stärka miljöorganisationernas processuella ställning, -se över instansordningen i miljölagstiftningen, -se över de organisationsförändringar som behövs med anledning av förslaget till miljöbalk. har att redovisa sitt arbete i ett huvudbetänkande. Därefter vidtar arbete i med sikte på att, i enlighet med önskemål (. 1994/95:JoU16, rskr. 1994/95:306), tidigt lägga fram en proposition med ikraftträdande . 11.2 Markanvändningspolitik För en långsiktigt hållbar utveckling krävs en utvecklad markanvändningspolitik där beslut om användningen av mark och vatten, planering inom olika samhällssektorer och insatser för regional utveckling m.m. samordnas bättre. Detta bör ske inom ramen för en utvecklad sektorsintegrerad planering med utökad samverkan mellan den lokala, regionala och centrala nivån. För ett förverkligande av denna politik behövs såväl förändrad lagstiftning som utvecklade metoder för planering och beslutsfattande. Lagen (1987:12) om hushållning med naturresruser m.m., NRL, innehåller hushållningsbestämmelser för mark- och vattenanvändningen som ska iakttas vid beslut enligt ett flertal av de lagar som rör vår miljö. Införandet av NRL i innebär en starkare koppling mellan markanvändnings- och miljöfrågorna och stärker möjligheterna att få till stånd samordnade och sektorsövergripande bedömningar. har fattat beslut om ändringar i (1987:10) i enlighet med regeringens förslag (prop. 1994/95:230, bet 1995/96:BoU1, rskr. 1995/96:30). Den kommunala översiktplaneringen som har stor betydelse för tillämpningen av NRL, stärks genom tydligare och utvidgade krav. Den nya lagen om järnvägsplanering som träder i kraftden innebär att järnvägsbyggandet infogas i det gemensamma avvägnings- och beslutssystem som omfattas av de lagar som är knutna till NRL. I - förslag till vision, behandlas frågor om hur en långsiktigt hållbar utveckling kan främjas. I visionen diskuteras bl.a. förändrade planeringsformer, möjligheterna att stärka tätortsregionerna genom samverkan och utbyggnad av kollektivtrafiken mellan dem, förutsättningarna för en hållbar utveckling av orter med olika storlek, samspelet mellan städer och omgivande landskap samt upprätthållandet av den biologiska mångfalden. På regeringens uppdrag remitterades rapporten . genomförde ett omfattande samråd i landet med olika aktörer och har redovisat resultatet av arbetet med visionen. En bättre samordning mellan planeringen för bostads- och arbetsområden, kommunikationsanläggningar och trafikeringsystem skulle bl.a. underlätta samverkan mellan olika trafikslag och en minskning av transportbehoven. I den kommunala översiktsplaneringen kan sådana transportfrågor ges en mer samlad behandling. Dessa frågor behandlas bl.a. i redovisning av regeringens uppdrag till länsstyrelserna om regional samhällsplanering för ett miljöanpassat transportsystem (RES-uppdraget). Frågorna berörs också i 2009 och i Trafik- och klimatkommitténs betänkande (SOU 1995:64). Dessa rapporter utgör i sin tur underlag för (K 1995:01) arbete med frågor om planeringen för ett miljöanpassat transportsystem samt förbättrad politisk förankring på regional nivå. har en viktig regionalt samordnande funktion och regeringen avser utreda roll inom områdena fordon, trafik och infrastruktur. har till regeringen redovisat sitt uppdrag Att utveckla metoder och arbetssätt för planering av järnvägar genom och i anslutning till tätorter (1995:2, jmf dnr, M95/3034/7). Det fortsatta arbetet kommer att redovisas i samband med revideringen av . Särskilda utredningsinsatser har riktats mot fjällen och skärgårdarna. Länsstyrelserna i , Göteborgs-och län och har redovisat uppdraget om sambanden mellan planerad markanvändning och miljömål. Skånedelegationen har i sitt betänkande Ett renat (SOU 1995:62) lämnat förslag om en miljöinriktad utveckling i . Arbetet med att genomföra ett regionalt miljöprogram för enligt avtalet mellan och avses inledningsvis bedrivas inom ramen för EU:s Interreg II-program för . i och yttrande över redovisning enligt 6 kap 2 § NRL från kommuner i beträffande områden berörda av den s.k. Göteborgsöverenskommelsen har remitterats. Redovisningen utgör bl.a. underlag för regeringens framtida ställningstagande till ytterligare lånegarantier för investeringar i infrastrukturen i . För att miljöbelastningen av fordonstrafiken i städerna ska kunna minskas avser regeringen att lägga förslag till en lag om vägtullar. deltar i EU-samarbetet om att ta fram en gemensam policy för utvecklingsfrågor i ett geografiskt och rumsligt perspektiv - European Spatial Development Perspective (ESDP). Det handlar om att gemensamt utveckla övergripande mål som skall främjas i planering och beslut, att utarbeta strategier för utveckling av det systemet, infrastruktur och landsbygdens natur- och kulturlandskap samt att anta handlingsprogram som främjar samverkan mellan länder, regioner och över gränser. driver frågor om långsiktigt hållbar utveckling och kommunernas roll. Arbetet får bl.a. betydelse i samband med fördelningen av EU:s olika fonder. Planministrarna i Östersjövisionsarbetet beslutade i att bilda in the Baltic Sea Region (CSD/BSR) för att fortsätta arbetet i enlighet med rapporten 2010. Slutsatserna i rapporten har förts ut till planeringsaktörer i de deltagande länderna och arbetet med åtgärdsplanen drivs nu vidare under svenskt ordförandeskap i nära samarbete med ESDP-arbetet. Regeringen avser att redovisa det fortsatta arbetet med en markanvändningspolitik för en hållbar utveckling för . 11.3 Miljökonsekvensbeskrivningar Användningen av miljökonsekvensbeskrivningar, MKB, i ett tidigt skede av beslutsprocessen möjliggör för beslutsfattarna att på ett bättre sätt ta till vara miljöintressena. Det ger också allmänheten större möjlighet att påverka besluten från miljösynpunkt genom att utgöra ett viktigt beslutsunderlag som kan användas i en öppen demokratisk debatt. MKB är vidare ett viktigt instrument i arbetet med att öka det internationella samarbetet när det gäller att bedöma miljöpåverkan, särskilt i ett gränsöverskridande sammanhang. I enlighet med beslut om genomförande av besluten vid om miljö och utveckling - UNCED (prop. 1993/94:111 bet. 1993/94 JoK19, rskr. 1993/94:256)) pågår ett arbete för att beskrivningar av miljökonsekvenser systematiskt skall komma in i ett tidigt skede av den politiska processen. Som ett exempel kan därvid nämnas förslaget i regeringens proposition översiktsplanering enligt , m.m. (prop. 1994/95:230) om konsekvensbeskrivningar i kommunala översiktsplaner med ett utökat krav på samråd i syfte att stärka medborgarinflytandet. Vidare deltar svenska experter i EU:s arbete med att ta fram ett direktiv om miljökonsekvensbeskrivningar för beslut av mera strategisk karaktär. Det är enligt regeringens uppfattning viktigt att utvecklingen på detta område fortgår. Vad gäller MKB för projekt, har beslutat om en gemensam ståndpunkt i fråga om ett förslag till ändring av rådets direktiv /337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. Ändringarna syftar bl.a. till att stärka direktivet och att uppnå en anpassning till den s.k. Esbokonventionen om MKB i fråga om gränsöverskridande miljöstörningar. fick bl.a. igenom krav på redovisning av flera alternativ. Regeringen har föreslagit nya nationella regler om MKB för bl.a. detaljplaner (prop. 1994/95:230) och för järnvägar (prop. 1995/96:2). har redovisat sitt regeringsuppdrag att lämna förslag till föreskrifter om MKB inom jordbrukslagstiftningen. finns i skogsvårdslagen bestämmelser om MKB i skogsbruket. (dir. 1994:134) skall undersöka om det behövs lagstiftningsåtgärder rörande skogsbruket och miljökonsekvensbedömningarna. Till stöd för genomförandet och tillämpningen av gällande bestämmelser om MKB har tillsammans med och givit ut en remissutgåva av en handbok om MKB. har utfärdat allmänna råd; MKB i miljöskydds- och naturvårdslagen. I samband med ett förslag till en ny miljöbalk, anser regeringen att det finns anledning att ta upp vissa frågor i syfte att ytterligare öka betydelsen av MKB, såsom ett utökat krav på alternativredovisning och en förstärkning av allmänhetens inflytande vid utformningen av en miljökonsekvensbeskrivning. 11.4 Ekonomiska styrmedel Ekonomiska styrmedel introducerades i miljöpolitiken . har användningen av miljöskatter och -avgifter gradvis ökat och ligger långt framme när det gäller användningen av ekonomiska styrmedel. Den svenska erfarenheten av ekonomiska styrmedel är till stor del positiv; låga administrationskostnader, betydande styreffekter. Tanken bakom de ekonomiska styrmedlen är att producenter och konsumenter ska betala för de skador som uppstår på miljön vid olika verksamheter. Genom att kostnaden för miljöskadlig verksamhet höjs, blir verksamheten mindre lockande, och minskar därför i omfång. Det kan t.ex. ske genom att konsumenterna övergår till mer miljövänliga varor. Eftersom det blir dyrare att förorena miljön, ökar incitamenten för företagen att uppfinna och investera i miljöskyddande och resursbesparande teknik, och på så sätt minskar miljöbelastningen ytterligare. genomförde 1990-1991 som första land ett första steg i en grön skatteväxling då ett antal miljöskatter infördes och skatten på arbete sänktes. Utrymmet för en ökad miljörelatering av det svenska skattesystemet undersöks av (Fi 1994:11). Avsikten är att analysera energi- och miljöskatternas samhällsekonomiska effekter samt undersöka möjligheterna att höja intäkterna från miljörelaterade skatter och sänka dem från andra skatter, som t.ex. skatt på arbete, för att om möjligt förbättra förutsättningarna för tillväxt och sysselsättning. Förutom effekter på miljön och sysselsättningen ska bl.a effekterna på den internationella konkurrenskraften och inkomstfördelningen behandlas. Utredningen skall presentera sitt slutbetänkande . har många exempel på ekonomiska styrmedel jämfört med de flesta andra länder, och strävar efter att öka användningen av sådana styrmedel samt att informera andra länder om våra erfarenheter på området. har en rad miljöskatter höjts. Miljöskatten på kväve i handelsgödsel höjdes till /kg kväve. I samband med finansieringen av medlemskap i höjdes CO2-skatten. höjdes skatten på el från vattenkraft och kärnkraftverk samt försäljningsskatten på fordon. har vidare beslutat att en skatt på naturgrus skall införas (prop. 1995/96:87, bet. 1995/96: SkU18, rskr. 1995/96:26). Frågan om en eventuell avfallsskatt utreds . Regeringen avser vidare att göra en översyn av vägtrafikens samlade beskattning i syfte att förbättra den samlade styreffekten med avseende på miljö och trafiksäkerhet. På regeringens förslag har beslutat (prop. 1995/96:25, FiU1, rskr. 131-134) att den tidigare beslutade höjningen av försäljningsskatten på vissa motorfordon ersätts med en höjning av fordonsskatten. En lägre nivå på försäljningsskatten stimulerar förnyelse av bilparken vilket har positiva effekter för miljön. För att bättre åskådliggöra kopplingen mellan ekonomi och miljö arbetar , , med att ta fram fysiska miljöräkenskaper, som skall beskriva flödet av olika miljöstörande ämnen i ekonomin och utvecklingen av naturresurserna. , , har i uppdrag att utveckla monetära miljöräkenskaper som ska komplettera de nationella miljöräkenskaperna. har i COM(94)670 föreslagit att gemensamma riktlinjer skall utarbetas för gröna räkenskaper och miljöindex. Parlamentet har i en resolution svarat att man är positiv till de lagda förslagen, och påpekar att utvecklandet av gröna räkenskaper och miljöindex är av väsentlig betydelse för möjligheterna att fatta effektiva politiska beslut. 11.5 Miljöövervakning Miljöövervakningverksamheten i syftar främst till att beskriva miljötillståndet för att ge underlag och på så sätt förekomma eller avhjälpa miljöproblem. Detta sker bl.a. genom inventering av olika naturtypers förekomst och utbredning, övervakning av miljötillståndet och dess förändring riktade mot miljömål och miljöhot. Resultaten används dels för att ta fram bedömningsgrunder och formulera miljökvalitetsmål dels för att jämföra miljötillståndet i med uppsatta mål. som gått har miljöövervakningsverksamheten bl.a. genomfört riksomfattande inventeringar av metaller i mark och gröda (främst kadmium), inventering av sjöar och vattendrag (försurning och eutrofiering samt tungmetaller i humus och mossa). Sjöinventeringen är ett nordiskt samarbete för att bl.a. ta fram försurningsläget i vatten som underlag till internationellt förhandlingsarbete. Även mossinventeringen, som speglar metalldeposition, är ett underlag till sådant arbete. leder arbetet där mer än 30 länder i deltar. Detta gäller främst olika uppföljnings- och rapporteringskrav till EU:s olika direktiv, till olika internationella konventioner samt hur de av tidigare fastlagda målen för miljöövervakningen kan realiseras. , som har det övergripande ansvaret för miljöövervakningsverksamheten i landet, har fått i uppdrag av regeringen att till redovisa ett samlat program för den fortsatta miljöövervakningens omfattning och inriktning. I uppdraget ingår att precisera under vilka förutsättningar tidigare för miljöövervakningsverksamheten fastlagda mål kan uppnås mest effektivt. Mycket av de data och den information som tas fram inom ramen för den svenska miljöövervakningen rapporteras till olika internationella konventioner och organisationer. Bland dessa kommer , (), att få en allt mer framträdande roll. Miljödatacenter i (MDC) som arbetar med satellitdata för miljöövervakning blev utsett till ett Eurpeiskt temacenter (European Topic Center) för landtäckning. MDC ingår också som en del i det som fått stöd från EU:s strukturfondspengar och som planeras förläggas till . 11.6 Forskning Svensk miljöforskning genomgår många förändringar framför allt vad gäller organisation och struktur. överfördes till och har kommit igång med sitt arbete. kommer nästa forskningspolitiska proposition att läggas fram till och Regeringen kommer där bl.a. att redovisa riktlinjer för den framtida miljöforskningen. står de globala och gränsöverskridande miljöhoten i fokus för miljöarbetet och därmed ökar vikten av forskningssamarbete inom de olika internationella konventionerna och organisationerna. Medlemskapet i EU har möjliggjort ett ökat forskningsamarbete inom ramen för programmet Environment and Climate. Svenska forskare har varit aktiva såväl som utvärderare av projektförslag som deltagare i forskningsprojekt. Svenska forskare deltar i ca en fjärdedel (400 st) av samtliga projektansökningar till Environment and Climate. Av dessa har en femtedel godkänts. De svenska forskarna har framför allt varit framgångsrika inom områden som globala förändringar, yttre miljö och hälsa samt samhällsvetenskaplig miljövårdsforskning. Miljöforskningen blir alltmer tvärvetenskaplig och mer resurser satsas på åtgärdsstyrande forskning. Det kommer därför fortsättningsvis behövas underlag på vetenskaplig grund kring miljöproblemens inriktning och omfattning. Detta gäller speciellt då omfattande och samhälliga förändringar behövs. Det kommer därför att bli viktigt att styra den svenska forskningen i tvärvetenskaplig riktning och i högre grand koncentrera insaterserna, även inom den långsiktiga forskningen. Icke naturvetenskapliga forskningsområden kommer att spela en allt större roll inom miljöforskningen och likaså ägnar sig andra samhällsektorer mer åt miljöforskning. Inom miljöekonomin blir t.ex. inte bara nationalekonomiska utan även företagsekonomiska frågor allt mer aktuella. Ett annat mycket intressant område är forskning kring beteenden och livsstilar kopplat till miljö. Det lokala och regionala miljöarbetet 12.1 Vid om miljö och utveckling i antogs , ett program för hållbar utveckling. Den av regeringen tillkallade kommittén (M1995:02) påbörjade sitt arbetet . Kommitténs uppgift är att medverka i arbetet med att utveckla, fördjupa och förankra och för att medverka i utarbetandet av till FN:s extra generalförsamling om hållbar utveckling . skall inför detta tillfälle lämna underlag till ett svenskt förslag till handlingsprogram för miljö och utveckling inför nästa århundrade. Kommitténs uppgift är också att hålla sig informerad om Agenda 21- arbetet på lokal, regional och nationell nivå inom föreningar, näringsliv och myndigheter. Kommittén har påbörjat sitt arbete med att anordna möten med representanter från samhällets olika sektorer såsom försäkringsbolagen, fackföreningarna, utbildningsväsendet, turistbranschen och bostadsföretagen. Arbetet inom ramen för på regional och lokal nivå har engagerat såväl länsstyrelser och kommuner som näringsliv och föreningar och enskilda organisationer. Regeringen har bl.a. i propositionen 1993/94:111 Med sikte på en hållbar utveckling, framhållit att varje län bör ha en regional miljöstrategi och att denna bör genomföras i bred samverkan mellan , kommunerna, landsting å ena sidan och de areella näringarna, transportsektorn och näringslivet å den andra. Länsstyrelserna satsar stora resurser på arbetet med sina regionala miljöstrategier. har 10 län fått strategierna antagna av sina styrelser som riktlinjer för fortsatt arbete såväl inom som hos de andra aktörerna. har , i samverkan med bl.a. , och representanter för Länsstyrelserna, inlett en utvärdering av länsstyrelsernas arbete med miljöstrategierna. Skogsstyreslen har regeringens uppdrag att ansvara för den nationella uppföljningen av skogsfrågorna i . De flesta kommuner i har i någon form påbörjat arbetet med lokala . Många kommuner har Agenda 21-samordnare och i kommunalförvaltningarnas regi anordnas seminarier, kurser och praktisk rådgivning för allmänheten. Samverkan sker också med näringslivet och de frivilliga organisationerna liksom med olika projekt såsom kampanjer, visionsarbeten, miljörevisioner, gröna räkenskaper, miljövänlig upphandling m.m. De sakområden som engagerat kommunerna mest är avfallsfrågor, VA-frågor och konsumtion. har inte frågor rörande trafik, energi, naturvård, byggande och kemikalier uppmärksammats tillräckligt. Även för innevarande budgetår har regeringen avsatt medel (10,) som stöd för det lokala arbetet. har genom beslut fördelat dessa medel i form av bidrag till kommuner och ideella organisationer. Bidrag lämnas för utvecklingsarbete av innovativ karaktär och för att stimulera lokal kreativitet. Verket har också fått i uppdrag att före utvärdera och redovisa resultaten av de projekt som under /95 fick s.k. 12.2 Samverkan för en hållbar tätortsutveckling är ett glest befolkat land med stora transportavstånd. Tätorts- strukturen består av många små och medelstora orter och har endast få, i internationell jämförelse, stora städer. Nästan alla städer och tätorter är präglade av ett nära förhållande till landsbygden och tätortsregioner har inte på samma sätt som på många håll i utvecklats till täta stadslandskap. Glesheten skapar både problem och möjligheter. Problemen ligger främst i att skapa den nödvändiga närheten utan att det leder till ett växande transportbehov. Möjligheterna finns i utrymmet, de omfattande natur- och grönområdena och de nära kontakterna mellan stad och land. Typiskt för de svenska städerna är, förutom att de är små, att de är relativt unga, att de vuxit i långsam takt och att grönområden i och i anslutning till städerna i allmänhet har behållits. De gröna natur- och parkområdena har såväl estetiska värden som natur- och kulturvärden. De är värdefulla för bl.a. rekreation, klimat och biologiska lösningar för va-system. Glesheten och grönområdena ger möjligheter att skapa hållbara städer exempelvis genom att tillgodose tekniska försörjningsbehov lokalt och i kretslopp. Dessa omständigheter ger goda förutsättningar för en hållbar tätortsutveckling. Dagens problem, framför allt när det gäller större och medelstora städer, består i risken för fortsatt utglesning av stadslandskapet, ökat trafikbehov med åtföljande krav på trafikleder och anläggningar som tar bl.a. parker och grönområden i anspråk, utglesning av service och ökad segregation. Sambanden är komplexa men det är enligt regeringens uppfattning uppenbart att det behövs nya ideér och ett samtal om 2000-talets stadsbyggande. Utformningen av den byggda miljön är en gemensam angelägenhet för alla; stat, kommun, företag och enskilda. Målen för en hållbar tätortsutveckling är enligt regeringens miljöstrategi (regeringens skrivelse 1994/95:120) att *främja en långsiktigt bärkraftig bebyggelsestruktur, -skapa en rik och levande vardagsmiljö, -anpassa den tekniska infrastrukturen till naturens kretslopp och -förbättra det lokala inflytandet. Regeringen beslutade att överlämna rapporten till FN:s sekretariat för som års om boende och bebyggelsefrågor (Habitat II). I rapporten redovisas åtta politikområden som är avgörande för hållbar utveckling av städer och boplatser i . När det gäller internationellt samarbete framhålls att bistånd med sikte på hållbar utveckling av städer och boplatser bör prioritera fattigdomsbekämpning, förbättring av den lokala miljön och därmed miljön i stort, ekonomisk utveckling och en demokratisk kultur i städernas förvaltning. Bl.a. understryks ländernas ansvar för att arbetet med lokal fullföljs inom Habitat-området. Åtgärder har på förslag av regeringen beslutat om ändringar i (1987:10) (prop. 1994/95:230, . 1995/96:BoU1, rskr. 1995/96:30). Regeringens utgångspunkt är att den fysiska planeringen skall ses som en integrerad del i en samlad miljöpolitik. Beslutet innebär att målet om en bärkraftig bebyggelsestruktur förs in i , att den kommunala översiktsplaneringen stärks genom tydligare och utvidgade krav bl.a. på översiktsplanens innehåll och att instrumenten för att skydda parker och grönområden samt kulturmiljövärden utvecklas. Medborgarinflytandet utvidgas i såväl översikts- som detaljplaneringen. I - förslag till vision, som på regeringens uppdrag utarbetats av m.fl., behandlas bl.a. frågor om hur en långsiktigt hållbar tätortsutveckling kan främjas. medverkar också i EU:s arbete med European Spatial Developement Perspective, ESDP, som bl.a. behandlar det systemet. Som framgår av avsnitt 11.2 avser regeringen att återkomma till i dessa frågor . Fortsatt arbete Regeringen lägger framför allt i ovan nämnda proposition grunden för en strategi som syftar till att ta till vara och utveckla natur- och kulturvärden i stadsbygden. En särskild utredare (1995:04) har som nämnts fått i uppdrag att överväga behovet av ytterligare nationalstadsparker. Vidare har regeringen i tilläggsdirektiv (dir. 1995:90) gett Plan- och byggutredningen (M 1992:03) i uppdrag att ytterligare bl.a. undersöka möjligheterna att stärka sambanden mellan den kommunala översiktliga planeringen och detaljplaneringen, särskilt med hänsyn till ökade miljökrav. I sammanhanget skall Plan- och byggutredningen också se över va-lagen och därvid bl.a. undersöka möjligheterna att i ökad omfattning få till stånd ett bättre resursutnyttjande och kretsloppsanpassade lösningar. Utredningen skall redovisa resultatet av sitt arbete . Ytterligare insatser krävs emellertid för att öka kunskapen om och förståelsen för vardagsnaturen i den byggda miljön, natur- och kulturvärden samt om hur städer och tätorter kan utvecklas i en hållbar riktning och anpassas till ett samhälle som står i samklang med naturens kretslopp. Regeringens avsikt är därför att ta initiativ till en bred diskussion om den goda stadsmiljön inför och under .