prop · GJ03150 · 1996-01-01 00:00:00 — Denna kalkyl visar att de budgetpolitiska målen nås under förutsättning att kompletterande budgetförstärkningar beslutas i enlighet med aviserade förslag. I avsnitt 4.4 redovisas inkomst- och utgiftsutvecklingen för de socialförsäkringar som redovisas vid sidan av statsbudgeten. I avsnitt 4.5 presenteras beräkningen av taket för de offentliga utgifterna för . I underlaget för denna beräkning ingår dels taket för de statliga utgifterna, som underställs för beslut, dels en beräkning av utgifterna inom den kommunala sektorn, för vilka redogörs mer utförligt i kapitel 7. Avslutningsvis görs i avsnitt 4.6 en fördelning av de statliga utgifterna på utgiftsområden och socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten. Regeringen föreslår att godkänner denna fördelning som en riktlinje för den fortsatta budgetberedningen. 4.1 Ett tak för de offentliga utgifterna beslutade på regeringens förslag att införa ett tak för de offentliga utgifterna (prop. 1994/95:150, bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447). informerade finansministern om det fortsatta utvecklingsarbetet i kring utgiftstaket och därtill relaterade frågor. Enligt riksdagsbeslutet skall taket vara nominellt, flerårigt och omfatta hela den offentliga sektorn. Takets nominella karaktär innebär att beslut fattas om belopp i kronor vid ett visst tillfälle på basis av tillgänglig information. Informationen avser både allmänekonomiska faktorer som BNP-utveckling och mer specifika faktorer som priser och volymer på skilda områden. Alla ingående uppskattningar är behäftade med större eller mindre osäkerhet. Att taket är nominellt innebär att inflationen inte särbehandlas i osäkerhetshänseende. Regeringen anser att utgiftstaket skall vara treårigt. Det innebär att regeringen nu förelägger ett förslag om utgiftstak avseende . Detta beslut rullas . Det innebär att besluten avseende ligger fast, om inte särskilda omständigheter föranleder en ändring av tidigare beslut, som ett beslut avseende fattas. Beträffande takets omfattning delade regeringens bedömning att hela den offentliga sektorns utgifter med undantag för räntorna på statsskulden bör omfattas. ställde sig exempelvis tveksamt till att undanta konjunkturkänsliga utgifter. Som finansministern meddelade i delar regeringen denna bedömning. Det huvudsakliga skälet är att stabiliseringspolitiken verkar framför allt via budgetens inkomstsida; vid en konjunkturavmattning minskar statens inkomster mer än utgifterna ökar. Den aviserade konstruktionen av utgiftstaket ger också möjligheter till betydande anpassning på utgiftssidan. Konstruktionen av utgiftstaket lämnades i någon mån öppen i beslutet . Såväl som finansutskottet utgick i sina yttranden från att förslaget vad avser den kommunala sektorn blir förenligt med grundlagens bestämmelser om den kommunala självstyrelsen. Innebörden av denna självstyrelse är bland annat att statsmakterna inte utövar ett direkt inflytande över kommunsektorns inkomster och utgifter. Däremot sker en påverkan via de allmänna ekonomiska förutsättningarna och lagregleringen av den kommunala verksamheten. Staten fastställer också storleken på och fördelningen av de statliga bidragen till den kommunala sektorn och anger därigenom också riktlinjer för det skattefinansierade utrymmet, dvs. hur stora inkomster i form av statsbidrag och skatteinkomster sektorn beräknas förfoga över för de nästkommande åren givet ett visst skatteuttag. I kombination med ett aviserat, senare kommande förslag om ett balanskrav på kommuner och landsting kommer detta att innebära en långsiktig restriktion på utgiftsnivån. Som framgått av finansplanen har regeringen och de politiska företrädarna för och kommit överens om riktlinjer för kommunernas och landstingens ekonomi . I dessa riktlinjer ingår att det kommunala skatteuttaget inte får öka men att kommunsektorns skatteinkomster tillåts följa den samhällsekonomiska utvecklingen. För att motverka att kommunernas inkomster och därmed utgiftsutrymmet ökar till följd av ett höjt kommunalt skatteuttag aviseras ett förslag om att det generella statsbidraget minskas för de kommuner och landsting som höjer skatten åren 1997 eller 1998. Med dessa förutsättningar är ett nominellt utgiftstak för den kommunala sektorn ingen adekvat lösning. I stället bör godkänna en beräkning av de kommunala utgifterna i enlighet med de ekonomiska och regelmässiga förutsättningar som föreligger. Därmed bör även riksdagsbeslutet avseende utgifterna inom hela den offentliga sektorn relateras till en beräkning. Utgiftstaket för den statliga sektorn omfattar utgifterna på statsbudgeten exklusive utgifterna för räntor på statsskulden men inklusive utgifter för de socialförsäkringar som redovisas vid sidan av statsbudgeten. föreläggs nu ett förslag till beslut om ett statligt utgiftstak omfattande dessa båda block för . Därjämte redovisas en fördelning av statsbudgetens utgifter på utgiftsområden som riktlinje för den fortsatta budgetberedningen. har beslutat om riktlinjer för en reformering av ålderspensionssystemet (prop. 1993/94:240, bet. 1993/94:SfU24, rskr 1993/94:439) med inriktning att förmånerna i det framtida ålderspensionssystemet skall vara avgiftsbestämda och att ålderspensionen särskiljs som en fristående försäkringsgren. Förhållandet mellan ett nominellt utgiftstak och det reformerade ålderspensionssystemet behandlas ej i denna proposition, eftersom utbetalningar av ålderspension enligt reformerade regler inte skall ske under den beslutsperiod som omfattas av regeringens förslag. som utgiftstaket omfattar kan såväl den makroekonomiska utvecklingen som de ekonomiska konsekvenserna av redan fattade beslut bli annorlunda än vad som antagits. Detta aktualiserar behovet av att ha en viss marginal i utgiftstaket. Avsikten med en sådan marginal är inte att skapa utrymme för ofinansierade utgiftsökningar. Det är dock lätt att föreställa sig en makroekonomisk utveckling som leder till en högre utgiftsnivå utan att saldot för den skull försämras. En högre inflationstakt är ett sådant exempel, då både utgifter och inkomster ökar. En marginal på utgiftssidan skall inte innebära att respekten för saldorelaterade mål minskar utan tjänar i första hand till att ge flexibilitet och därmed minska risken för revideringar av utgiftstaket. Budgeteringsmarginalen ingår inte i de nedanstående beräkningarna av statsbudgetens utveck-ling. Ett ianspråkstagande av budgeteringsmarginalen utan motverkande finansieringsåtgärder försämrar därmed budgetsaldot. En beräkning av budgeteringsmarginalen görs i avsnitt 4.6.2. 4.2 Förutsättningar för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken I förutsättningarna för beräkningen av utgiftstaket ingår dels antaganden om den allmänekonomiska utvecklingen, dels redan fattade politiska beslut. De förra har presenterats i finansplanen och beskrivs mer utförligt i bilaga 1 Svensk ekonomi. De senare avser restriktioner på skuldkvoten, den offentliga sektorns finansiella sparande, skatte- och avgiftshöjningar samt krav på finansiering av överskridanden och av EU-medlemskapet. På basis av de allmänekonomiska antagandena har utgifts- och in- komstutvecklingen analyserats under förutsättningen att inga nya beslut med ekonomiska konsekvenser fattas. Denna kalkyl visar att ett av de budgetpolitiska målen - kraven på det finansiella sparandet i offentlig sektor - inte uppfylls. Det föreligger alltså ett behov av ytterligare budgetförstärkande åtgärder. Sådana presenteras i avsnitt 4.2.5. De budgetpolitiska restriktioner som regeringen ålagt sig under innevarande mandatperiod och som ställt sig bakom kan sammanfattas enligt följande: * Skuldkvoten (statsskulden i relation till BNP) skall stabiliseras (prop. 1994/95:150, bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447)). * Underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande får inte överstiga av BNP (Konvergensprogrammet ). * De offentliga finanserna skall vara 1998 (prop. 1994/95:150). * Utrymmet för ytterligare skattehöjningar är starkt begränsat (prop. 1994/95:150). * Anslagsöverskridanden under pågående budgetår skall finansieras, även när det gäller regelstyrda anslag (prop. 1994/95:150). * EU-medlemskapet skall finansieras fullt ut (prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr. 1994/95:67). De allmänna ekonomiska förutsättningarna som ingår i underlaget redo-visas i det så kallade basscenariot i bilaga 1 Svensk ekonomi och kan sammanfattas på följande sätt: * BNP-tillväxten blir för att därefter stiga till . * Den totala arbetslösheten sjunker från till . * Prisökningstakten blir och under återstoden av perioden till och med . Räntenivån för femåriga statsobligationer sjunker från år . * Investeringar, export och import återgår till mer normala nivåer från de historiskt mycket höga värdena . Regeringen har mot bakgrund av ovanstående antaganden beräknat konsekvenserna av redan fattade beslut för den offentliga sektorn och för staten. Förutsättningarna för denna konsekvenskalkyl är bland annat: * Ekonomin utvecklas enligt ovan angivna förutsättningar. * Saneringsprogrammet om fullföljs. * Anslagsöverskridanden finansieras. * Inga ofinansierade reformer eller skattesänkningar genomförs . * Statsbidragen till kommuner, organisationer m.m. jämte andra bidrag som inte är indexerade räknas inte upp . * Behållningen på reservations- och ramanslag minskar med och antas därefter vara oförändrade. Dessa kalkylförutsättningar bygger, med undantag för den sistnämnda, på en strikt tolkning av vad som är fattade beslut. Även i de fall man tidigare genom enskilda beslut har anpassat bidragsnivåer efter prisutvecklingen antas nominellt oförändrade belopp. Beträffande behållningarna på reservations- och ramanslagen gäller att dessa under innevarande och följande år påverkas av besparingar, vilket kan förväntas minska anslagsbehållningen. Uppföljningen av innevarande budgetår (avsnitt 5.2) stöder detta antagande. Slutsatsen av konsekvenskalkylen är att de budgetpolitiska målen av-seende den offentliga sektorns finansiella sparande inte nås. Enligt regeringens bedömning krävs budgetförstärkande åtgärder på och ytterligare . En fortsättning av nuvarande politik - strikt tolkad som ett fullföljande av redan fattade beslut - leder i sig till förändringar. Den offentliga sektorns utgifter sedda i relation till BNP beräknas falla från till (konsoliderade siffror). Detta är en kraftig reduktion. Huvuddelen av denna minskning () ligger på statsbudgetens utgifter exklusive statsskuldsräntor. En mindre minskning (1,) ligger på den kommunala sektorn, medan socialförsäkringarna vid sidan av statsbudgeten liksom utgifterna för statsskuldsräntor motsvarar en relativt stabil andel av BNP. Den i förhållande till staten mindre minskningen på det kommunala området kan ses som ett uttryck för viljan att prioritera kommunala verksamheter framför transfereringar. I det följande presenteras förslag till prioriterade områden för . Samtliga förslag är finansierade. De påverkar alltså inte det finansiella sparandet och därmed inte heller behovet av budgetförstärkande åtgärder. Som framgått av finansplanen avser regeringen att föreslå en större varaktig utbildningssatsning. Antalet platser framgår av nedanstående tabell. Antal Ht 1997 Ht 1998 Ht 1999 Komvux inkl. basår 86 300 85 500 87 500 Kvalificerad yrkesutbildning3 700 4 500 2 500 Folkbildning 10 000 10 000 10 000 Högskola 15 000 25 000 30 000 Summa 115 000 125 000 130 000 Regeringen presenterar i förslaget till tilläggsbudget åtgärder avseende innevarande budgetår. Regeringen avser att återkomma med förslag till utformning av utbildningssatsningen och studiefinansieringen inom vuxen-utbildningen . Kommunerna kommer att ges ett stort ansvar för att genomföra satsningen inom vuxenutbildningen. De tillfälliga insatser inom utbildningsområdet som har genomförtsunder (den s.k. A/U-ramen) och som finansierats med konjunkturrelaterade medel kommer att upphöra och ersättas med de varaktiga insatserna inom utbildningsområdet fr.o.m. . Förändringar inom social- och arbetslöshetsförsäkringen Regeringen avser att föreslå att ersättningsnivåerna inom sjuk- och för- äldraförsäkringen samt arbetslöshetsförsäkringen höjs från till . Det är av fundamental betydelse för den offentliga sektorns legitimitet att de skatter som statsmakterna beslutat om faktiskt betalas och att bidrag av olika slag når enbart dem de är avsedda för. I ett statsfinansiellt trängt läge blir dessa krav särskilt starka. Regeringen har vidtagit åtgärder på inkomstsidan bl.a. genom en särskild satsning på effektivare skattekontroll. Vidare beslutade regeringen om en strategi för samhällets samlade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. har visat att åtgärder är påkallade även på utgiftssidan (RRV 1995:32, RRV 1996:3). Kontrollresurser måste dimensioneras så att den totala kostnaden för felaktigt utbetalade bidrag och för kontroller minimeras. Särskilt intresse bör fokuseras på och , som administrerar mycket stora transfereringar, liksom på de myndigheter som svarar för merparten av betalningarna av EU-relaterade medel i . Kontrollinsatserna på central, regional och lokal nivå bör dessutom utformas så att befintlig information utnyttjas så effektivt som möjligt. Revisionen behöver stärkas. Regeringen avser att föreslå en total ram för förstärkning av kontroll- funktionen i staten om , och . Inom denna ram bör resurser avsättas även för bekämpning av ekobrotten. Kostnaden för utbildningssatsningen beräknas netto till , samt . Den avses bli finansierad genom regeländringar inom arbetsmark-nadspolitiken och höjda energiskatter . Finansieringen av åtgärder under innevarande budgetår beskrivs i kapitel 6. Inom område finansieras utbildningssatsningarna samt de höjda ersättningsnivåerna inom arbetslöshetsförsäkringen dels genom förändringar inom arbetslöshetsförsäkringen, dels genom effektivisering av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. De totala besparingarna i detta syfte beräknas netto uppgå till , samt . De höjda ersättningsnivåerna inom sjuk- och föräldraförsäkringen fin-ansieras genom regeländringar för beräkning av sjukpenninggrundande inkomst och besparingar i tandvårdsförsäkringen. Förstärkningen av kontrollfunktionen i staten finansieras gemensamt från flera departements verksamhetsområden. 4.2.5 Behov av ytterligare åtgärder Som framgått av det tidigare bedöms vidtagna åtgärder inom ramen för saneringsprogrammet vara otillräckliga för att målen avseende det finansiella sparandet i offentlig sektor skall nås. Med anledning av detta har regeringen beslutat att föreslå tillkommande budgetförstärkningar motsvarande och ytterligare . Detta ger med ränteeffekten 11 respektive . Åtgärderna utgör en kombination av utgiftsminskningar och inkomstförstärkningar med övervikt för de förstnämnda. De presenteras översiktligt i nedanstående tabell. Som nämnts i finansplanen avser regeringen att senare i vår framlägga en proposition om skattereduktion för reparation- såtgärder. Detta har avräknats från budgetförstärkningsåtgärderna. Tabell 4.1 Budgetförstärkningar , nettoeffekt Utgiftsminskningar UO1: ---- ----- ----- UO2: Samhällsekonomi och finansförvaltning----6 6 UO3: och uppbörd ---- 24 24 UO4: Rättsväsendet --- 30 30 UO5: Utrikesförvalt. samverkan250250 250 UO6: Totalförsvar --- 2 200 200 UO7: Internationellt bistånd 1 200 600 --- UO8: Invandrare och flyktingar ---- ---- ---- UO9: Hälsovård, sjukvård och social omsorg----300 400 UO10: Ekon. trygghet vid sjukdom och handikapp345400200 UO11: Ekon. trygghet vid ålderdom 740 1 UO12: Ekon. trygghet för familjer och barn530615 715 UO13: Ekon. trygghet vid arbetslöshet700 ---- ---- UO14: Arbetsmarknad och arbetsliv 100 130 130 UO15: Studiestöd 25 25 25 UO16: Utbildning och universitetsforskning320400 400 UO17: Kultur, medier, trossamfund och fritid150150 150 UO18: Samhällsplan., bostadsförsörjn. och bygg.9090 90 UO19: Regional utjämning och utveckling100 100 100 UO20: Allmän miljö- och naturvård ---- 50 50 UO21: Energi ---- ---- ---- UO22: Kommunikationer ---- 380 30 UO23: Jord- och skogsbruk, fiske med ansl. när.170170170 UO24: Näringsliv 200 300 300 Summa 4 920 7 250 4 495 Förlängd arbetsgivarperiod 1 100 1 100 1 100 Halvering barnpension i form av ATP 150 150 150 Summa utgiftsminskningar 6 170 8 500 5 745 Inkomstförstärkningar Höjd insättningsgaranti 1 000 800 800 Sänkt representationsavdrag ---- 500 500 Garantiavgifter 150 statlig skatt 600 600 600 Inleveranser och ränteeffekt av utförsäljningar 3 400 3 800 1 500 Ändrad momsperiod -30 -30 -30 Avgår t.f.a. skatteavdrag ROT1 -1 500 -2 000 ---- Summa inkomstförstärkningar 3 620 3 820 3 520 Summa budgetförstärkningar 9 790 12 320 9 265 Minskade statsskuldsräntor t.f.a. lägre lånebehov 800 1 700 2 400 Budgetförstärkningar inkl. ränteeffekter10 59014 02011 665 1 Beloppet är brutto. Skattebortfallet motverkas av skatteintäkter från ROT- verksam-heten. Förstärkningarna på utgiftssidan berörs närmare under respektive utgiftsområde. Åtgärderna på skatteområdet beskrivs utförligt i propositionen Ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet (prop.1995/96:198), som överlämnas till med denna proposition. Några inkomstförstärkningar har berörts i finansplanen. Övriga åtgärder kommenteras i det följande. Arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen förlängs . Arbetsgivarna kompenseras delvis. Till den del arbetsgivarna inte kompenseras innebär förslaget en skattehöjning. Beträffande statliga garantier är grundregeln att en avgift skall tas ut motsvarande den ekonomiska risk som staten löper. Från denna regel har gjorts vissa undantag, vilka innebär att ifrågavarande projekt subventioneras. har per uppskattat subventionselementet i sin garantiportfölj till . I detta belopp är inte medräknade bland annat subventionerna inom infrastrukturområdet till Öresundskonsortiet, och Dennis-överenskommelsen. Regeringen gör en översyn av garantiverksamheten i syfte att skapa bättre överensstämmelse mellan faktisk risk och avgift. Regeringen gör bedömningen att statens inkomster från garantiavgifter skulle kunna ökas med och återkommer i höstens budgetproposition med preciserade förslag. pågår en översyn inom av statens betalningssystem. har på regeringens uppdrag utrett vissa förändringar av betalningssystemet med anledning av den partiella avregleringen av statens betalningssystem 1994. Denna utredning inkom till regeringen . På basis av RRV:s utredning och inkomna samrådsytt-randen bedömer regeringen att det finns en potential för effektivitetsvinster inom statens betalningssystem. Hur stora dessa är kan dock inte uppskattas just . Den fortsatta översynen av statens betalningssystem kommer att inriktas på att finna en lösning för hanteringen av statens betalningar som innebär effektivitetsvinster både vad avser kostnader och informationshantering. 4.3 Statsbudgetens och statsskuldens utveckling I det följande redovisas beräkningar som inkluderar de av regeringen föreslagna budgetförstärkningarna på och . beräknas statsbudgetens inkomster till . beräknas inkomsterna till 653 respektive . Inkomsterna följer den makroekonomiska utvecklingen väl. Utvecklingen av den privata konsumtionen, lönesumman och inflationen styr i stor utsträckning inkomstutvecklingen. I relation till BNP ligger inkomsterna på en nivå strax , och sjunker därefter till . beräknas inkomsterna ligga på en nivå strax i relation till BNP. ökar inkomsterna väsentligt både nominellt och i relation till BNP. Detta förklaras av flera faktorer. En orsak är de ökningar av skatter och andra inkomster som beslutats inom ramen för saneringsprogrammet och där ytterligare åtgärder nu tillkommer. Andra orsaker är av teknisk natur. bruttoredovisas sjuk- och föräldraförsäkringen på statsbudgeten, vilket höjer både inkomsterna och utgifterna med samma belopp. lyftes även Arbetsmarknadsfondens inkomster och utgifter in på statsbudgeten. Lånebehovet påverkades inte av förändringarna, men det redovisade budgetsaldot försämrades till följd av Arbetsmarknadsfondens underskott. Dessa förändringar påverkar bara men slår igenom fullt ut . (För en närmare be- skrivning, se proposition 1994/95:100, bil. Tabell 4.2 Statsbudgetens inkomster i miljarder kronor och i relation till BNP 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Miljarder kronor465,6571,9618,5652,6670,6703,6 730,6 Procent av BNP28,534,0 35,1 35,3 34,5 34,8 34,6 Statsbudgetens utgifter exklusive statsskuldsräntor beräknas i löpande priser för till och till 565 respektive . Utgifterna är alltså i stort sett oförändrade i nominella tal. Detta innebär att utgifterna realt sett faller . I relation till BNP sjunker utgifterna kraftigt. minskar utgifterna i relation till BNP med , från till . beräknas utgifterna fortsätta att minska 2001 motsvara av BNP. Den fallande utgiftsandelen förklaras av flera faktorer. Minskningen av transfereringarna till hushållen bidrar med av BNP. Fallande utgifter för ersättning till arbetslösa, främst till följd av en successivt minskande arbetslöshet, står för en väsentlig del av minskningen. Transfereringarna till företag minskar av BNP. Nedtrappningen av räntebidragen kombinerat med gradvis fallande räntor ligger bakom större delen av denna minskning. De statliga transfereringarna till kommunerna beräknas vara nominellt oförändrade fram . Dessa utgifter minskar därför med av BNP. Besparingar inom den statliga konsumtionen bidrar också till att hålla utgifterna nere. I relation till BNP beräknas den statliga konsumtionen minska . Övriga transfereringar och statliga investeringar svarar för den resteran- de delen av minskningen. Utgifternas utveckling varierar dock kraftigt mellan budgetens olika utgiftsområden. På vissa områden ökar utgifterna betydligt. Utgifterna för exempelvis läkemedelsförmåner stiger nominellt med . Utgifterna för den svenska avgiften till EG-budgeten ökar också, med i nominella siffror. Den kraftiga utgiftsökningen kan liksom motsvarande inkomstökning till stor del förklaras av ändrade redovisningsprinciper. En annan bidragande faktor är att myndigheterna för beräknar att utnyttja delar av sina reserverade medel , medan behållningen på reservations- och ramanslag ökat. Dessa båda faktorer svarar för uppskattningsvis tre fjärdedelar av utgiftsökningen. Den kraftiga ökning av utgifterna som inträffade , (se diagrammet), förklaras till hälften av att medel avsattes för att stärka det finansiella systemet. Diagram 4.1 Statsbudgetens inkomster och utgifter i relation till BNP Anm. Kalkylen för statens inkomster bygger i huvudsak på in- komstberäkningar från . I diagrammet är inkomst- och utgiftsserierna för angivna i brutna kalenderår, dvs. 1980 avser /80. är serierna angivna på kalenderårsbasis. Tabell 4.3 Statsbudgetens utgifter exklusive statsskuldsräntor och i relation till BNP1 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Miljarder kronor513,4589,7574,9565,0570,2577,1 580,2 Procent av BNP31,435,0 32,7 30,5 29,4 28,5 27,5 1 I beloppet för ingår minskade anslagsbehållningar. Utgifterna för statsskuldsräntor var år men beräknas falla till till följd av lägre marknadsränta och realiserade valutakursvinster på . De senare uppstår då löser ett utlandslån då kronan är starkare än när lånet togs. uppvisar räntorna en högsta nivå och beräknas till ca . Den högre nivån beror på flera faktorer. Räntorna på Arbetsmarknadsfondens ackumulerade skuld, vilken uppgår till ca , räknas in i statsskuldsräntorna. Detta höjer ränteutgifterna med ca . Någon saldoförsämring uppstår dock inte, då utgifterna på utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet minskar med samma belopp. Därutöver ger valutaeffekter en försämring på . Statsskuldsräntorna kan variera kraftigt mellan enskilda år bland annat till följd av att stora lån emitteras eller förfaller till betalning . är statsskuldsräntorna relativt stabila, men över en något längre tidsperiod är statsskuldsräntorna fallande. Statens lånebehov, faller kraftigt, och statsskulden beräknas börja minska även nominellt, vilket bidrar till minskade utgifter för statsskuldsräntor.