prop · GJ03232 · 1996-01-01 00:00:00 — Oförtullade varor som förvarades på provianteringslager fick säljas till den som hade rätt till tullfrihet enligt 6 § första stycket lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. Enligt denna bestämmelse gällde tullfrihet för varor som förtullades för en främmande stats beskickning eller konsulat eller en beskicknings- eller konsulatsmedlem eller dennes familj enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall eller enligt föreskrifter som hade meddelats med stöd av den lagen. En diplomat kunde alltså före på provianteringslager köpa tobaksvaror och alkoholdrycker utan punktskatt. Enligt 1 § lagen (1987:1066) om frihet från skatt eller avgift medgavs diplomater m.fl. som enligt lagen om tullfrihet hade rätt att tullfritt införa varor till landet också frihet från skatt eller avgifter på sådan införsel. Återbetalning av allmän energiskatt, bensinskatt, dieseloljeskatt och koldioxidskatt på bränsle och bensin skulle ske om förvärvet gjorts av 1. utländsk beskickning eller lönat konsulat i eller sådan in- ternationell organisation, som avses i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 2. diplomatisk företrädare vid utländsk beskickning i och lönad konsul vid utländskt konsulat i . Återbetalning skulle även ske av skatt på bränsle och bensin om förvärvet gjorts av medlemsstats ombud vid internationell organisation med säte i och personal hos sådan organisation, om hade träffat överenskommelse med annan stat eller med mellanfolklig organisation om detta. prövade frågor om återbetalning av skatt och beskattningsmyndighetens beslut fick överklagas hos länsrätten. Efter inträde i EU gäller i huvudsak följande. Lagarna om allmän energiskatt, koldioxidskatt, dieseloljeskatt och bensinskatt ersattes av en gemensam ny lag som skatt på energi. I den nya lagen behölls den tidigare benämningen koldioxidskatt. Allmän energiskatt ersattes med uttrycket energiskatt. Bensinskatt och dieseloljeskatt motsvaras numera av högre nivåer av energiskatt. Rätten till återbetalning av energiskatt och koldioxidskatt vid förvärv av bränsle och bensin inom landet kvarstår, 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. Reglerna om återbetalning har utökats till att omfatta även punktskatt på alkohol- och tobaksvaror, 31 a § lagen (1994:1563) om tobaksskatt i dess lydelse enligt SFS 1995:612 och 31 a § lagen (1994:1564) om alkoholskatt i dess lydelse enligt SFS 1995:613. Reglerna om förfarandet vid återbetalning finns i förordningen (1994:224) om återbetalning av mervärdesskatt och vissa punktskatter till hjälporganisationer, utländska beskickningar m.fl. Genom en ändring i 3 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen, SFS 1995:614, gäller inte reglerna i 1 och 2 §§ i denna lag om skatt och skattefria kvantiteter för sådan införsel som sker under sådana omständigheter att förutsättningar skulle finnas att medge återbetalning av skatt enligt 31 a § lagen om tobaksskatt eller 31 a § lagen om alkoholskatt. För en diplomat som själv kommer resande till från ett annat med tobaks- eller alkoholvaror för eget bruk innebär detta att någon svensk tobaks- eller alkoholskatt inte kommer att tas ut på införseln. Reglerna beträffande tobaks- och alkoholskatten trädde i kraft och gäller retroaktivt från . Genom direktiv /74/EG infördes, som tidigare nämnts, möjlighet för diplomater m.fl. att ta emot punktskattepliktiga varor utan att punktskatt skall betalas. Varorna skall i sådana fall levereras från en upplagshavare (skattskyl- dig tillverkare eller annan lagerhavare) i ett annat . Regler om detta finns i 4 kap. 1 § lagen om skatt på energi, 9 § lagen om tobaksskatt och 8 § lagen om alkoholskatt. Skattskyldighet för sådana varor föreligger inte för varor som förs in till under sådana omständigheter att förutsättningar skulle finnas att medge återbetalning av skatten. Direktiv /74/EG innehåller även regler som ger en upplagshavare möjlighet att leverera punktskattepliktiga varor skattefritt till diplomater m.fl. som är stationerade i ett annat . De svenska reglerna om detta finns i 2 kap. 11 § lagen om skatt på energi, 21 § lagen om tobaksskatt och 20 § lagen om alkoholskatt. Samtliga regler trädde i kraft och gäller beträffande tobaks- och alkoholskatten retroaktivt från . Den som är skattskyldig för tobaks- eller alkoholskatt har fortfarande möjlighet att leverera sådana varor skattefritt till provianteringslager, 32 § lagen om tobaksskatt och 32 § lagen om alkoholskatt. Som tidigare nämnts kan diplomater numera endast köpa icke-gemenskapsvaror på ett sådant provianteringslager. Såsom även tidigare nämnts gäller numera diplomaters rätt till skattefri införsel endast för icke-gemenskapsvaror. Före var registrerad tillverkare eller registrerad importör skattskyldig för försäljningsskatten. Om fordonet var tillverkat av annan än registrerad tillverkare eller om fordonet byggts om var ägaren skattskyldig. Tidpunkten för skattskyldighetens inträde var för registrerade skattskyldiga vid leverans av fordonet till köpare eller när fordonet togs ut från rörelsen utan samband med försäljning. Vid import av fordon inträdde skattskyldigheten vid införseln av fordonet till . Vid import av fordon av någon som inte var registrerad som importör inträdde skattskyldigheten vid införsel av fordonet till . Fordonet anmäldes till förtullning på sedvanligt sätt. var beskattningsmyndighet i detta fall. När fordonet importerades av registrerade skattskyldiga inträdde dock ingen skattskyldighet vid införseln men importören skulle upprätta en förteckning över införda skattepliktiga fordon. Denna uppgift överlämnades sedan till som i sin tur överlämnade införseluppgiften till beskattningsmyndigheten, i . I samtliga övriga fall inträdde skattskyldigheten när fordonet fördes in i bilregistret eller när fordonet efter ändring togs upp i bilregistret, och i var beskattningsmyndighet. Före kunde utländska beskickningar, konsulat och internationella organisationer i samt vissa personalkategorier vid dessa köpa, eller till föra in, fordon utan att behöva betala försäljnings- skatt. Detta åstadkoms lagtekniskt genom en hänvisning i försäljningsskattelagen till reglerna i lagen (1987:1069) om tullfrihet m.m. Om en diplomat köpte fordon i gick det i praktiken till så att fordonet först exporterades till svensk frihamn varefter diplomaten pri- vatimporterade fordonet. På detta sätt kunde reglerna om tullfrihet tillämpas och någon försäljningsskatt behövde ej betalas. För att vara berättigad till försäljningsskattefrihet krävdes det ett intyg från om att diplomaten hade sådan ställning som berättigade honom till att köpa fordonet utan att behöva betala försäljningsskatt. Om en diplomat importerade ett fordon var reglerna om tullfrihet - tilllämpliga och någon försäljningsskatt behövde ej betalas. Vid import av fordonet skulle diplomaten vid införseln överlämna intyget från Utrikes- departementet till . Vid medlemskapet i EU krävdes att uttaget av försäljningsskatten inte gav upphov till några gränsformaliteter vid handeln mellan medlemsländerna. Huvuddelen av skatteuppbörden skedde enligt interna regler, men vid införsel av fordon av någon som inte var registrerad skattskyldig skulle beskattningen ske vid förtullningen. Medlemskapet i EU krävde således att beskattningstekniken lades om. ändrades försäljningsskattelagen så att försäljningsskatten numera alltid tas ut när fordonet första gången förs in i svenskt bilregister eller, om fordonet ställs av, vid avställningens upphörande. För att kunna behålla reglerna om skattefrihet för diplomater infördes regler om kompensation för diplomater. Eftersom det i de flesta fall är registrerad tillverkare eller registrerad importör och inte diplomaten själv som är skattskyldig så infördes kompensationsregler och inte återbetalningsregler. Förfarandet vid ansökan om kompensation för försäljningsskatt regleras i förordningen (1978:86) om försäljningsskatt på motorfordon. När diplomaten köper ett fordon betalar han den del av priset som utgör försäljningsskatt för försäljaren. För att få kompensation för försäljningsskatten måste diplomaten härefter lämna en ansökan om kompensation till beskattningsmyndigheten som har att pröva frågan om kompensation. Till ansökan skall diplomaten bifoga fakturan där det skall framgå hur stor försäljningsskatten är. Diplomaten skall sedan sända ansökan till beskattningsmyndigheten via som har att intyga att fordonet köpts av någon som har rätt till kompensation. När den skattskyldige, som i de flesta fall är registrerad tillverkare eller registrerad importör, betalat försäljningsskatt utges kompensationen till diplomaten. I en del fall ombesörjer försäljaren allt pappersarbete åt diplomaten. Om diplomaten själv importerar fordonet registreras bilen i bilregistret så snart gjort en registreringsbesiktning. Diplomaten får en räkning på försäljningsskatten. Efter det att skatten betalats kan diplomaten ansöka om återbetalning av försäljningsskatten på samma sätt som vid köp inom landet. Enligt uppgift från beskattningsmyndigheten är antalet kompensationsansök- ningar få, handläggs cirka trettio stycken . Handläggningen sker skyndsamt. Så snart en ansökan om kompensation kommit in till beskattningsmyndigheten prövas frågan, och om alla förutsättningar är uppfyllda sker utbetalning möjligt. Det är den diplomatiska kåren som har rätt till kompensation för erlagd försäljningsskatt. Det är således både medlemmar av den diplomatiska personalen och karriärkonsuler (tidigare benämnd lönad konsul), under förutsättning att de inte är svenska medborgare eller stadigvarande bosatta här, som har rätt till kompensation. Enligt lagtexten kan kompensation även erhållas för medlemsstats ombud vid en internationell organisation med säte i och personal hos en sådan organisation, om har träffat överenskommelse med annan stat eller med en mellanfolklig organisation om detta. Det finns inte några bestämmelser i redan träffade avtal med internationella organisationer som reglerar frågan om kompensation för försäljningsskatt. Anledningen till detta är att reglerna om befrielse från försäljningsskatt var kopplade till reglerna om tullfrihet. När den tidigare kopplingen till tullfrihetsreglerna upphörde krävdes ett tillägg i lagtexten för att knyta an försäljningsskattereglerna till ett område där avtal redan träffats. I detta fall valdes mervärdesskatteområdet. Lagtexten formulera- des så att den personkrets vid internationella organisationer som omfattades av bestämmelsen om återbetalning av ingående mervärdeskatt också erhöll kompensation för försäljningsskatt. Kretsen av personer som hade rätt till återbetalning av mervärdesskatten var emellertid mindre än den krets som tidigare hade rätt till tullfrihet. Det ansågs dock viktigt att reglerna på försäljningsskatteområdet så långt möjligt stämde överens med reglerna på mervärdesskatteområdet. 7 Uthyrning av lokaler Regeringens förslag: En fastighetsägare skall kunna vara frivilligt skattskyldig till mervärdesskatt för uthyrning av fastighet eller del därav om uthyrningen sker till en utländsk beskickning, karriärkonsulat eller en internationell organisation. Detsamma gäller uthyrning av anläggning som utgör fastighet. En fastighetsägare som vill bli frivilligt skattskyldig skall genom ett intyg kunna visa att hyresgästen har den status som förutsätts. Den mervärdesskatt som debiteras skall berättiga till återbetalning. Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att möjligheten till frivillig skattskyldighet även bör omfatta uthyrning av anläggning som utgör fastighet. Vidare föreslår att för att kunna medges frivillig skattskyldighet bör fastighetsägaren genom ett intyg kunna visa att hyresgästen tillhör den krets som är återbetalningsberättigad enligt 10 kap. 6 § ML. Intyget skall utfärdas av . Skälen för regeringens förslag: En utländsk beskickning, ett konsulat eller en internationell organisation som är stationerad i kan tillgodose sitt behov av lokaler antingen genom eget ägande (byggnad) eller genom att hyra lokaler. Oavsett vilken lösning som väljs utgår ingen mervärdesskatt på anskaffandet av lokaler, eftersom såväl omsättning av fastigheter som upplåtelser av hyresrätter avseende fastigheter är generellt undantaget från skatteplikten enligt 3 kap. 2 § ML. Enligt 10 kap. 6 § 4 ML har en utländsk beskickning etc. rätt till återbe- talning av ingående mervärdesskatt som hänför sig till tjänster på en sådan fastighet som är avsedd för förvärvaren. Denna återbetalningsrätt kan exempelvis gälla mervärdesskatt i anledning av uppförande av en ny byggnad eller renovering av en befintlig byggnad på en fastighet. Återbetalningsrätten torde främst komma till användning beträffande fastighet som ägs av beskickningen. Om verksamheten bedrivs i förhyrda lokaler är det normalt fastighetsägaren som ansvarar för renoveringsarbeten etc. Den mervärdesskatt som betalas i samband därmed kan fastighetsägaren inte göra avdrag för eftersom omsättningen av uthyr- ningstjänsten inte är skattepliktig. Han måste dock kompensera sig för skatten vid uttagande av hyra från hyresgästen. Detta innebär att det kan vara mer fördelaktigt för en beskickning att driva verksamhet i lokaler som man äger. Mervärdesskattelagen innehåller emellertid ytterligare bestämmelser som kan få betydelse för frågan hur en utländsk beskickning etc. skall tillgodose sitt behov av lokaler. En fastighetsägare har i vissa fall möjlighet att frivilligt träda in i mervärdesskattesystemet. Sådan frivillig skattskyldighet kräver att fastigheten hyrs ut till en hyresgäst som stadigvarande skall använda byggnaden eller lokalen i en verksamhet som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning av skatt. För att frivillig skattskyldighet skall inträda krävs vidare att skattemyndigheten fattar ett särskilt beslut om detta (3 kap. 3 § andra stycket och 9 kap. 1 § ML). Om fastighetsägaren genom ett sådant beslut har blivit skattskyldig för uthyrningen, har han rätt till avdrag för ingående skatt avseende t.ex. ny-, till- eller ombyggnad av fastigheten (9 kap. 3 § ML). Den frivilliga skattskyldigheten gäller endast så länge fastighetsägaren fortsätter att hyra ut byggnaden eller lokalen till en skattskyldig hyresgäst. Övergår fastighetsägaren till att hyra ut byggnaden eller lokalen till en hyresgäst som inte är skattskyldig skall han utträda ur systemet. Om så sker måste fastighetsägaren i vissa fall återföra skatt som han gjort avdrag för på grund av den frivilliga skattskyldigheten. Om skattskyldigheten upphör från utgången av det kalenderår under vilket skattskyldigheten inträtt skall hela det avdragna beloppet återföras. Om skattskyldigheten upphör senare, men , skall hälften av den avdragna skatten återföras (9 kap. 5 och 6 §§ ML). Därefter sker ingen återföring. Som nämnts ovan skall en fastighetsägare som hyr ut en fastighet till en utländsk beskickning etc. således inte betala mervärdesskatt i anledning av denna omsättning. Han har därmed inte heller rätt till avdrag för ingående skatt i denna uthyrningsverksamhet. En fastighetsägare som har inträtt i mervärdesskattesystemet och som övergår till att hyra ut fastigheten till en utländsk beskickning etc. skall utträda ur systemet. Han kan dessutom bli skyldig att återföra avdragen ingående skatt enligt de regler som redovisats. Denna omständighet kan medföra att fastig- hetsägaren väljer att inte hyra ut fastigheten till ett sådant subjekt. Om fastighetsägaren ändå väljer att hyra ut fastigheten till en beskickning etc. blir den skatt som skall återföras en kostnad för honom vilken måste beaktas vid bestämmande av hyrans storlek. En utländsk beskickning etc. som önskar hyra lokaler för sin verksamhet kan således stöta på svårigheter när det gäller att hitta en fastighetsägare som är villig att hyra ut lokaler. Några problem av detta slag uppkommer däremot inte om beskickningen i stället väljer att förvärva en egen fastighet för verksam- heten, eftersom omsättning av fastighet inte är mervärdesskattepliktig. Mervärdesskatten kan därför komma att påverka valet mellan att driva verksamheten i förhyrda lokaler eller i en ägd fastighet. För att komma tillrätta med dessa problem föreslås i promemorian att det skall införas en möjlighet för en fastighetsägare att bli frivilligt skattskyldig för uthyrning av en fastighet till någon som har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 6 § ML. Regeringen delar denna bedömning. Reglerna kan införas som ett nytt stycke i 3 kap. 3 § ML. bör i 10 kap. 6 § ML införas en rätt till återbetalning av mervärdesskatt avseende sådan uthyrning. En fastighetsägare som har inträtt i mervärdesskattesystemet kommer härigenom inte att bli skyldig att återföra tidigare avdragen mervärdesskatt, om han övergår till att hyra ut fastigheten till någon som har rätt till återbetalning av skatt enligt 10 kap. 6 § ML. föreslår att rätten till frivillig skattskyldighet även skall omfatta uthyrning av anläggning som utgör fastighet. Regeringen delar denna uppfattning. Det föreslagna nya stycket i 3 kap. 3 § ML bör kompletteras i enlighet härmed. anser vidare att en fastighetsägare för att kunna medges frivillig skattskyldighet skall kunna visa att hyresgästen tillhör den krets som avses här. Intyget skall utfärdas av . Regeringen delar även denna uppfattning. En bestämmelse härom bör införas i 9 kap. 1 § ML. 8 Förvärv av motorfordon Regeringens förslag: Rätten för utländska beskickningar m.fl. till återbetalning av mervärdesskatt avseende förvärv av motorfordon ersätts med en rätt att förvärva motorfordon utan mervärdesskatt. Bestämmelserna införs i 3 kap. ML som ett undantag från skatteplikten. När det gäller enskilda personer skall undanta- get endast gälla förvärv av fordon för personligt bruk. Vidare skall det finnas krav på minsta innehavstid för fordon som förvärvats skattefritt. Om fordonet säljs innan löpt ut uppstår en skyldighet till återbetalning. Vissa undantag från denna skyldighet föreslås. Såvitt gäller försäljningsskatt behålls nuvarande bestämmelser om rätt till kompensation. I likhet med mervärdesskattefriheten föreslås dock att vissa undantag från nuvarande krav på återbetalningsskyldighet av kompensation skall införas. Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till förslaget eller lämnar det utan erinran. avstyrker dock förslaget att införa en direkt frihet från mervärdesskatt vid förvärv av motorfordon. anser att det kan föreligga en risk för missbruk om man inför ett system med direkt skattefrihet. Om förslaget genomförs anser verket att den föreslagna bestämmelsen i 3 kap. 26 a § ML bör kompletteras med ett krav på att säljaren skall skicka kopia av intyget från till i . Två remiss-instanser, och anser att en ordning med direkt skattefrihet bör införas även beträffande försäljningsskatten på motorfordon. Skälen för regeringens förslag: I promemorian övervägs om skattefriheten för utländska beskickningar m.fl. skall tillgodoses som en rätt till återbetalning av skatt eller om det i stället bör införas en ordning med direkt skattefrihet. En sådan ordning förekommer i vissa av EU:s medlemsländer.1 Olika skäl kan anföras för och emot de olika systemen. En ordning med direkt skattefrihet kan upplevas som enklare och mera fördelaktig för den som förvärvar en vara eller en tjänst. Å andra sidan förutsätter en direkt skattefrihet att säljaren vet att köparen har rätt att förvärva varan eller tjänsten utan skatt. Den största nackdelen med ett system med direkt skattefrihet är att risken för missbruk torde öka. Olika slag av kontrollåtgärder kan behövas för att bemöta en sådan risk. En ordning med återbetalning av skatt medför en viss administration, men innebär att de myndigheter som hanterar återbetalningarna har en viss kontroll över att reglerna efterlevs. De överväganden som görs i promemorian har sammantaget lett till att det förordas att de nuvarande reglerna med rätt till återbetalning av skatt behålls. Såvitt gäller mervärdesskatt föreslås dock att en ordning med direkt skattefrihet skall införas i ett fall, nämligen vid förvärv av motorfordon. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian. Det nuvarande systemet med rätt till återbetalning av skatt bör därför behållas. När det gäller förvärv av motorfordon är dock förhållandena sådana att det finns skäl till andra överväganden. Före fanns det inte någon rätt till återbetalning av mervärdesskatt vad gäller förvärv av motorfordon. Utländska beskick-ningar m.fl. hade dock rätt att importera motorfordon utan att behöva betala mervärdesskatt. För att underlätta den praktiska hanteringen har det förekommit att motorfordon förvärvats skattefritt via leverans till frihamn. Förfarandet har i praktiken inneburit att fordonet levererades av en återförsäljare till en frihamn. Denna leverans var skattefri enligt 5 kap. 9 § första stycket 4 ML. Fordonet kunde därefter importeras tull- och skattefritt av förvärvaren. inträde i EU har i princip inte påverkat möjligheten att förvärva motorfordon skattefritt via frihamn. har dock frihamnarna ersatts av frizoner och frilager. Bestämmelsen i 5 kap. 9 § första stycket 4 ML avser således numera leverans av gemenskapsvaror till frizon eller frilager. Tillstånd att inrätta frizon eller frilager har lämnats i ett par fall. Några frizoner eller frilager synes dock ännu inte ha tagits i drift. torde det därför inte vara möjligt att förvärva motorfordon via frizon eller frilager. Som nämnts har införts en rätt till återbetalning av skatt i anledning av förvärv av motorfordon. Skillnaden gentemot det tidigare använda förfarandet med leverans via frihamn är att skatten ingår i det pris förvärvaren betalar för varan. Denne har därefter rätt att få skatten återbetald. Enligt vad regeringen erfarit upplevs detta som onödigt krångligt av den krets som omfattas av rätten till återbetalning. Det finns bland diplomater m.fl. liten förståelse för varför skatten först måste betalas, för att återfås i ett senare skede. Den gällande ordningen uppges också medföra stora likviditetsproblem. Enligt uppgift är det många beskickningar etc. som i stället för att förvärva motorfordon från en återförsäljare i , väljer att importera dessa från ett icke . Mot bakgrund av vad som anförts, inte minst de nackdelar i konkurrens- hänseende som det nuvarande systemet innebär för den svenska bilhandeln, anser regeringen att förslaget i promemorian om en direkt skattefrihet vid förvärv av motorfordon bör genomföras. De nya bestämmelserna bör införas som ett undantag från skatteplikten i 3 kap. De särskilda begränsningar som föreslås när det gäller möjligheten för den som förvärvat ett fordon att överlåta detta bör också införas. Dessa begränsningar innebär att fordonet inte kan överlåtas utan konsekvenser från förvärvet. Om så sker uppkommer en återbetal- ningsskyldighet för säljaren. I vissa fall görs dock undantag från kravet på återbetalningsskyldighet, bl.a. om ägaren avlidit eller fått förflyttning. Vid förflyttning måste dock fordonet ha innehafts . Undantag från återbetalningsskyldigheten görs också om överlåtelsen sker till någon som kan förvärva fordon mervärdesskattefritt enligt nu föreslagna bestämmelser. Motsvarande begränsningar finns såvitt gäller rätten till skattefri import av motorfordon. Något behov av att utvidga bestämmelserna till att även omfatta annan än ägaren av fordonet finns dock inte. Med hänsyn till den immunitet som de ifrågavarande subjekten åtnjuter bör inte heller den avgift som föreslås i promemorian införas. har uttryckt farhågor för att de föreslagna reglerna vid förvärv av motorfordon kan komma att leda till missbruk. För att öka kontrollen anser att förvärvaren bör vara skyldig att ge in det intyg som krävs för skattefriheten till i , samt kopia av faktura eller liknande handling.