prop · GJ0397 · 1996-01-01 00:00:00 — I promemorian föreslogs att förmögenhetsskatteplikt skulle införas för utländska K-försäkringar för att åstadkomma neutralitet och likformighet. Försäkringsbranschens företrädare avstyrkte förslaget vid remissbehandlingen och begärde i stället att förmögenhetsskatteplikten för svenska K-försäkringar skulle slopas. Skillnaden i förmögenhetsbeskattningen mellan svenska och utländska K- försäkringar har framstått som i längden ohållbar mot bakgrund bl.a. av att hindren för gränsöverskridande verksamhet på området i stor utsträckning slopats. Särskilt sparandet i utländska fondförsäkringar har ökat kraftigt. Dessa försäkringsavtal är ofta så utformade att de i allt väsentligt innefattar ett sparande i värdepappersfonder och endast till en mycket begränsad del ett försäkringsinslag. Det uppkommer därför även en svårförståelig skillnad i förmögenhetsbeskattningen gentemot vanligt fondsparande. Regeringen har i den ekonomisk-politiska propositionen 1994/95:25 förklarat att förmögenhetsbeskattningen bör behållas. Regeringen har därefter i skrivelsen 1995/96:7 som lämnades till förklarat att förmögenhetsskatteplikten redan vid taxering bör utsträckas till att gälla även utländska K-försäkringar. Den nuvarande uppenbart snedvridande skillnaden i beskattning bör åtgärdas redan innan en allmän reformering av förmögenhetsskatten beslutas. Under beredningen av de aktuella skattefrågorna har synpunkter inhämtats under hand angående bl.a. förmögenhetsbeskattningen. En utvidgning av förmögenhetsbeskattningen till utländska livförsäkringar synes därvid i sig inte ha ifrågasatts. har dock understrukit vikten av enhetliga värderingsregler för utländska resp. inhemska försäkringar. Värderingsreglerna för K-försäkring är nu utformade så att den rätt till återbäring som uppkommer om avkastningen på försäkringskapitalet är högre än kalkylräntan inte träffas av skatt. Detta innebär normalt att skatteunderlaget blir lägre än det faktiska värdet. I den nyssnämnda promemorian om förmögenhetsskatt föreslogs att denna ordning skulle kvarstå och att det skattepliktiga värdet av utländska K-försäkringar skulle bestämmas till summan av betalda uppräknade med en årlig ränta på . Denna räntesats motsvarade den kalkylränta som allmänt tillämpades för svenska livförsäkringar. Om den skattskyldige på ett tillfredsställande sätt kunde visa att det faktiska värdet är lägre skulle detta värde godtas. trädde nya regler i kraft om avskattning vid viss överlåtelse av bestånd av P-försäkring (prop. 1994/95:187, bet. 1994/95:SkU31, SFS 1995:853). Den värdering som skall göras i sådana fall innefattar dels det tekniska återköpsvärdet, dels den del i livbolagets överskott (återbäring eller annan bonus) som skäligen kan anses belöpa på försäkringen. På motsvarande sätt förmögenhetsbeskattas i såväl inhemska som utländska K-försäkringar med hela kapitalvärdet som underlag. Flera skäl talar enligt regeringens mening för att en ackumulerad avkastning på försäkringskapitalet utöver kalkylräntan skall ingå i beskattningsunderlaget. Denna fråga bör slutligt avgöras först i samband med den allmänna översynen av beskattningen av utländska livförsäkringar som pågår inom . Tills vidare bör den värdering som sker av svenska K-försäkringar tillämpas även för de utländska försäkringarna. Det sagda innebär att s.k. fondförsäkring tas upp till ett värde som motsvarar marknadsvärdet vid utgången av kalenderåret för de till försäkringen kopplade fondandelarna. Traditionell livförsäkring tas upp till det tekniska återköpsvärdet. Detta värde skall gälla även om rätt till återköp saknas. Om värdeuppgifter inte lämnats från försäkringsgivaren eller försäk- ringstagaren får värdet uppskattas med ledning av i försäkringen insatta belopp. Regeringen offentliggjorde, som nämnts, i en skrivelse till sin avsikt att bl.a. föreslå att utländska K-försäkringar års taxering skall utgöra skattepliktiga tillgångar. Förmögenhetsskatteplikten bör, med vissa undantag, inskränkas till att gälla försäkringsavtal som ingåtts och således efter den dag då beskattningen aktualiserades i skrivelsen till . Övergångsreglerna behandlas närmare i författningskommentaren (avsnitt 9). Det bör i sammanhanget påpekas att regeringens förslag föranleder ytterligare överväganden i fråga om nuvarande dispensregel för att som P-försäkring godkänna vissa utländska försäkringar som har en faktisk karaktär av pensionsordning. Övervägandena bör bl.a. avse frågan om dispensmöjligheten kan utvidgas eller ersättas med en generell regel med ett vidare tillämpningsområde. Dessa frågor bör behandlas i samband med översynen av premieskattesystemet. Regeringens förslag föranleder ett tillägg till lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. har noterats en dramatisk tillväxt i betalda för utländska K-försäkringar med bl.a betalningar på ca . Utvecklingen får i allt väsentligt anses vara beroende av den förmånliga skattebehandlingen. I frånvaro av de regler som föreslås i denna proposition skulle denna utveckling ha fortsatt, även om de tillväxttakter som kan registeras mellan enstaka år skulle ha dämpats. Ett sparande i utländska K-försäkringar får i stor utsträckning förutsättas ske genom substitution från sparande i , i svenska K-försäkringar och i annat likvärdigt beskattat sparande i . Varje bedömning av budgeteffekten av att förmögenhetsskatt tas ut på sådana försäkringar som tecknas fr.o.m. blir förknippad med stor osäkerhet. Baserat på månadstatistik från för kan den reala årliga tillväxten i premiebetalningar i frånvaro av förmögenhetsskatt långsiktigt beräknas uppgå till . Vid denna tillväxttakt, med en beräknad nivå 1995 på ca och med hänsyn tagen till tillväxten i försäkringskapitalet kan en förmögenhetsskattebas beräknas och framåt. Efter en viss nedjustering på grund av att en del av försäkringskapitalet ligger under grundavdraget för förmögenhetsskatt kan förmögenhetsskatteeffekten beräknas till ca 0,15, 0,32 resp. . Som redan noterats är bedömningen osäker men indikerar storleksordningen av det skattebortfall som skulle ha uppkommit i frånvaro av åtgärder på området. Skälen för regeringens förslag: Nuvarande regler för premieskatten på försäkringssparande i utlandet föreskriver inte någon kontrolluppgifts- skyldighet. Detsamma gäller förfarandelagen för punktskatter, lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Frånvaron av en sådan reglering står i tydlig kontrast till de bestämmelser i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK, som införts rörande andra former av hushållssparande i utlandet. Utländska företag som erbjuder möjligheter till sparande för personer bosatta i utan att bedriva verksamheten från filial eller annat fast driftställe här i bedriver normalt s.k. gränsöverskridande verksamhet. Denna verksamhet omfattas i princip inte av bestämmelserna i . I samband med upphävandet av lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet (betalningslagen) infördes dock viss uppgiftsskyldighet i LSK som ersättning för slopade kontrollregler. Fysiska personer och dödsbon som öppnar inlåningskonto i utlandet skall enligt 3 kap. 22 a § LSK lämna medgivande till insyn i kontot och dessutom en förbindelse från det utländska institutet att fortlöpande lämna kontrolluppgifter till beträffande avkastning och behållning. Fysiska personer och dödsbon som innehar utländska fondpapper eller derivatinstrument är enligt 3 kap. 27 a § LSK skyldiga att förvara dem i depå hos valutahandlare, värdepappersinstitut eller motsvarande utländskt institut om det inte är fråga om fondpapper i ett kontobaserat system. Deponeras eller kontoförs fondpappren i utlandet skall den skattskyldige lämna ett medgivande till insyn i depån eller kontot samt ge in en skriftlig förbindelse från det utländska institutet att fortlöpande lämna kontrolluppgift till om avkastningen och innehavet vid årets utgång. Ett institut i , hos vilket utländska värdepapper förvaras i depå eller kontoförs, är skyldigt att lämna kontrolluppgift om utbetalning av avkastning (3 kap. 22 och 27 §§ LSK). Vid försäljning av utländska värdepapper genom värdepappersinstitut i föreligger kontrolluppgiftsskyldighet om nettolikvid enligt avräkningsnota (3 kap. 32 c § LSK).Mot bakgrund av de krav som det förenklade deklarationsförfarandet ställer på ett ökat kontrollupp- giftslämnande infördes en skyldighet för utländska bankföretag och andra liknande företag inom EES-området som bedriver gränsöverskridande verksamhet att till lämna en skriftlig förbindelse att lämna årlig kontrolluppgift om innehav, löpande avkastning, utgiftsränta och nettolikvid vid försäljning av värdepapper m.m. till (3 kap. 32 b § LSK, prop. 1994/95:50). Sistnämnda uppgiftsskyldighet kompletteras med bestämmelser som innebär att preliminärskatt inte skall betalas för avkastning som avses i kontrolluppgiften från det utländska företaget [10 § femte stycket uppbördslagen (1953:272)]. Försäkringsbranschen är kritisk till ett uppgiftslämnande om värde på utländska försäkringar från andra än försäkringstagaren och anser att det kan gynna oseriösa aktörer på marknaden. har dessutom anfört att ett krav på fullmaktslämnande, efter mönster från vad som gäller på banksidan, är diskriminerande för utländska försäkringar och därför stridande mot EG-rätten. Förbundet har också ifrågasatt om inte förslaget i denna del är oförenligt med artikel 8 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Även har under hand uttryckt tvekan i fråga om möjligheterna att ålägga utländska försäkringsgivare kontrolluppgiftsskyldighet. har föreslagit att kontrolluppgiftsskyldigheten införs först vid taxering. Regeringen kan inledningsvis konstatera att EG-rättens regler om fria kapitalrörelser inte inverkar på medlemsstaternas rätt till skattekontroll o.d. under förutsättning att åtgärderna inte är ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt restriktion i rörligheten (art. 73d 1 b i ). EG:s tredje livförsäkringsdirektiv reglerar således inte skattekontrollen vare sig självständigt eller genom införlivandet i svensk försäkringsrörelselagstiftning. Det sagda innebär självfallet inte att svensk skattekontroll kan utformas på ett sätt som sätter försäkringsrörelsereglerna ur spel. Av beskrivningen av gällande regler för uppgiftslämnande på banksidan framgår att det finns en etablerad ordning för hushållssparande i utlandet som även avser fullmaktslämnande. Denna ordning kan inte anses utgöra ett dis- kriminerande hinder för den fria rörligheten för kapital och tjänster. Det förtjänar därvid att påpekas att dessa regler granskats av Lagrådet. Denna granskning har inte föranlett anmärkningar i fråga om diskriminering. Några sådana invändningar har inte heller rests av tjänstemän vid som har getts tillfälle till en genomgång av nuvarande svenska kontrolluppgiftsregler för sparande i utlandet. De på den svenska försäkringsmarknaden vanligast förekommande utländska K- försäkringarna är fondförsäkringar med ett mycket begränsat riskinslag. Försäkringsinslaget är ofta begränsat till på så sätt att dödsfall under avtalets löptid resulterar i att försäkringen faller ut av de sparade fondandelarnas värde. Det kan enligt regeringens mening inte vara rimligt att denna sparform som i princip endast omfattar placeringar i skilda värdepappersfonder skall vara undantagen från kontrolluppgiftsskyldighet. Det finns inte heller motiv för att i kontrollhänseende behandla andra utländska K- försäkringar och utländska försäkringsföretag annorlunda än utländska banker och värdepappersföretag. I har uppgiftsskyldighet förelegat om kapitalvärde för såväl inhemsk som utländsk K-försäkring. Såvitt gäller utländska försäkringar har denna skyldighet grundats på ett obligatoriskt medgivande från försäkrings- tagaren till insyn i sparandet och en förbindelse från livbolaget att lämna uppgifter. En kontrolluppgiftsskyldighet om värde vid årets utgång kan inte anses som anmärkningsvärt betungande. Detta gäller i synnerhet de på marknaden normalt förekommande fondförsäkringarna där uppgiften endast avser de sparade fondande- larnas värde för vilket daglig notering finns. Vid utformningen av reglerna bör det beaktas att det svenska kravet på kontrolluppgifter, utan medgivande av försäkringens innehavare, kan kollidera med sekretesslagstiftningen i försäkringsrörelsereglerna i vissa utländska länder. En sådan kollision bör, om möjligt, undvikas. För de fall ett medgivande från försäkringstagaren inte undanröjer lagkollisionen får detta beaktas i en särskild dispensprövning. En ytterligare omständighet att ta hänsyn till är att utrymmet för en aktiv försäljning genom det egna företaget av försäkringar från verksamhet utanför EES-området utan att etablering uppkommer torde vara begränsat [jfr Regeringsrättens avgörande i Alpha Insurance-fallet (RÅ 1992 ref. 29) och regeringens beslut och ]. Det förtjänar också att påpekas att en diskussion förs inom ramen för EG rörande skiljelinjen mellan etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster. Diskussionen avser bl.a. frågan hur långt en försäkringsförmedlare får gå när det gäller att medverka i ett utländskt EES-försäkringsföretags gränsöverskridande verksamhet utan att verksamheten blir att anse som en etablering. Bedömningen i denna fråga kan även antas ha relevans för förmedlarnas medverkan i försäljning av försäkringar från länder utanför EES. Gränsdragningsfrågan avser också försäljningsverksamhet genom försäkringsföre- tagets egen koncernpersonal i värdlandet. Bestämmelser om uppgiftslämnandet från utländska företag bör tills vidare utformas dels som en utvidgning av tillämpningsområdet för bestämmelserna i 3 kap. 32 b § LSK om skyldighet för utländska företag inom EES-området som bedriver gränsöverskridande verksamhet i att i anslutning till anmälan om verksamheten lämna skriftlig förbindelse till om kontrolluppgiftslämnande till , dels som ett krav på fullmakt, och i vissa fall förbindelse om uppgiftslämnande, från försäkringstagaren. bör bistå och utforma blanketter o.d. för förbindelsen med lämpligt utformad information om kontrol- luppgiftsbestämmelserna. bör förses med kopia av såväl anmälningar om gränsöverskridande verksamhet som förbindelser och tillsammans med bevaka att förbindelser lämnas. måste självfallet också följa upp åtagandena i de lämnade förbindelserna. För att uppnå tillräcklig stadga i uppgiftslämnandet bör regler införas om en skyldighet för den som i förmedlar ett försäkringsavtal meddelat i livförsäkringsverksamhet i utlandet att lämna kontrolluppgift om försäkrings- givare, försäkringstagare och dennes personnummer. Förmedlaren skall också vidarebefordra sådan fullmakt och förbindelse som skall lämnas av försäkringstagaren. I artikel 8 i den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna finns föreskrifter till skydd för privat- och familjeliv, hem och korrespondens. De nu föreslagna reglerna medför inte något otillåtet intrång i den sfär konventionen skyddar. Förslaget om fullmaktslämnande och de gällande reglerna som utgör förebild till förslaget syftar endast till kontrolluppgifter av samma slag som inhemska sparinstitut lämnar. Dessa kontrolluppgifter kan inte i något avseende anses kränka grundläggande fri- och rättigheter. Ett särskilt uppskov föreslås för utländska försäkringsgivare som inlett gränsöverskridande verksamhet mot före i fråga om lämnande av förbindelse att redovisa kontrolluppgifter. Ett motsvarande uppskov föreslås för det fall försäkringstagaren skall lämna förbindelsen. Tecknandet av nya utländska försäkringar har under detta år minskat kraftigt. Detta förhållande i kombination med den föreslagna övergångsregleringen för äldre försäkringsavtal torde medföra att mängden uppgifter vid taxering blir måttlig och således godtagbar. Skälen för regeringens förslag: Det har uppmärksammats att s.k. begagnade utländska K-försäkringar i ökad grad förmedlas på den svenska marknaden. Verksamheten rör försäljningar av försäkringar efter byte av försäkringstagare och bygger bl.a. på uppfattningen att den ersättning den nya försäkringstagaren betalar för den förvärvade försäkringen inte skall likställas med en premiebetalning. Förfarandet har på vissa håll satts i system på ett sådant sätt att den nya innehavaren av försäkringen erbjuds en försäkring som i realiteten motsvarar en nytecknad försäkring. I vissa fall torde det röra sig om rena skentransaktioner. Förvärven redovisas därför inte till beskattnings- myndigheten för premieskatt. Denna form av kringgående av bestämmelserna om premieskatt kan, om den får bestå, antas leda till ett betydande skattebortfall. Förfarandet riskerar också att leda till påtagliga snedvridningar i konkurrensen på den svenska försäkringsmarknaden till nackdel för de svenska försäkrings- bolagen. Reglerna på denna punkt bör därför ändras så att det klart framgår att ersättningen från den nya försäkringstagaren för försäkringen jämställs med en premiebetalning och utlöser skattskyldighet för honom enligt lagen om skatt på vissa premiebetalningar. Skattskyldigheten omfattar den utbetalda ersättningen i sin helhet, dvs. även den del som utgör provision o.d. Med hänsyn till att de aktuella förvärven utnyttjas som ett uttalat instrument för skatteflykt och till vikten av att undanröja otillbörliga hinder för en konkurrens på lika villkor på livförsäkringsområdet bör dessa nya regler gälla . Det finns därför särskilda skäl för att med stöd av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen låta de nya reglerna om premieskatteplikt gälla i fråga om betalningar efter utgången av juni månad , med stöd av vad regeringen aviserade i sin skrivelse till (skr. 1995/96:7). Skälen för regeringens förslag: Förmögenhetsskattelagen upphävdes under föregående mandatperiod. Enligt upphävandelagen skall de upphävda reglerna, med vissa justeringar, tillämpas övergångsvis års taxering. Ett reforme- rat förmögenhetsskattesystem övervägs inom . Ett förslag om ett nytt sådant system kommer att redovisas . I avvaktan på ett nytt system bör nuvarande övergångsreglering förlängas . Förslaget föranleder ändringar i lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt och lagen (1991:1851) om upphävande av lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall. Regeringen vill slutligen ta upp en fråga som rör utdelning på utländska värdepapper. har ett dussintal utländska bolag kommit att noteras på svensk börs. kommer ytterligare en utländsk aktie att börsintroduceras som en följd av den kommande sammanslagningen av och det amerikanska företaget . Antalet svenska aktieägare enbart i detta bolag kan antas överstiga 300 000. Utdelning kommer i enlighet med amerikansk praxis att lämnas kvartalsvis. Enligt nuvarande bestämmelser i 3 kap. 27 § LSK skall kontrolluppgift om utdelning lämnas bl.a. för fysisk eller juridisk person som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället. Kontrolluppgiften skall ta upp utbetald utdelning till den del den är skattepliktig och avdragen preliminär skatt. Mot bakgrund av att ett stort antal svenska skattskyldiga mottar utdelning från utländska aktiebolag genom , svenska banker etc., och då antalet kan antas stiga ytterligare, är det önskvärt att kontrolluppgiften i sådana fall även tar upp utländsk källskatt som belöper på utdelningen för att ge underlag för skatteavräkning enligt lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt. Kontrolluppgiften möjliggör avräkning även utan särskilt yrkande från den skattskyldige. Regeringen föreslår därför att ett tillägg görs i 3 kap. 27 § LSK, innebärande att kontrolluppgiften skall omfatta även sådan innehållen utländsk källskatt som avses i 3 § lagen om avräkning av utländsk skatt, i de fall den är känd för utbetalaren. 9.1 Lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar I första stycket har ett tillägg gjorts som likställer en ersättning för förvärv av försäkring som inte nytecknas, utan övertas från annan, med en engångspremie vid nytecknande. Om den ursprungliga försäkringstagarens rätt överlåtits, vilket ofta sker i flera led, och ersättning lämnas för detta uppkommer således skatteplikt för den nye ägaren. Om försäkringen tidigare varit föremål för premieskatt uppkommer dock ingen ny skatteplikt. Med ersättning avses även provision o.d. som tas ut av det organ som handhar överlåtelsen. I enlighet med vad Lagrådet anfört bör det anmärkas att premieskatt inte skall påföras om det för försäkringen tidigare meddelats ett dispensbeslut som innebär att premieskatt inte skall betalas. Den nya regeln tillämpas för betalningar fr.o.m. . 9.2 Lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt Upphävandelagen och punkten 3 i övergångsbestämmelserna har justerats så att tillämpningen av nuvarande bestämmelser för förmögenhetsbeskattningen i stället för att upphöra taxering utsträcks till att gälla även vid taxering. En ny övergångsbestämmelse, punkt 6, har införts i upphävandelagen. Bestämmelsen innebär att nuvarande regler om förmögenhetsskatt för inhemska livförsäkringar som inte är rena riskförsäkringar även skall gälla utländska försäkringar. Den nya regeln utvidgar den skatteplikt som anges i 3 § 1 mom. h den upphävda lagen. I likhet med vad som gäller för inhemska försäkringar tas värdet upp till det tekniska återköpsvärdet. Det tekniska återköpsvärdet motsvarar det värde försäkringsgivaren minst är skyldig att betala till försäkringstagaren. För s.k. fondförsäkring finns inte ett garanterat minsta värde. I stället tas försäkringen upp till ett belopp som motsvarar de sparade fondandelarnas värde vid utgången av kalenderåret. Försäkringens ägare är skattskyldig. Förmånstagare är normalt inte skattskyldiga. I vissa fall har de dock en sådan förfoganderätt över försäkringen att skattskyldighet uppkommer enligt 7 § tredje stycket den upphävda lagen (jfr prop. 1986/87:61 s. 32 f.). Övergångsreglerna har i huvudsak utformats efter mönster års lagstiftning om förmögenhetsbeskattning av livförsäkringar. Dessa regler bestämdes i sin tur efter förebild års lagstiftning om ändrade regler för beskattning av P-försäkringar. Äldre ordning gäller för försäkringsavtal som ingåtts före om inte premieförpliktelserna därefter ökats totalt sett eller tidigareläggning skett av premiebetalning. Mot bakgrund av möjligheterna att utan avtalsändring öka insättningarna i en fondförsäkring bör dessutom ett särskilt krav gälla i fråga om premiebetalningarnas storlek. En premie som betalas efter med belopp som överstiger den premie som enligt avtalet lägst skall betalas för den aktuella betalningsterminen medför att avtalet skall anses som nytecknat. I ett sådant fall blir försäkringens värde förmögenhetsskattepliktigt. Även en onerös överlåtelse av försäkringen efter innebär att ett nytt försäkringsavtal anses uppkomma i förmögenhetsskattehänseende. Det bör påpekas att en överlåtelse av försäkring som är tillgång i näringsverksamhet till annan sådan verksamhet inte medför förmögenhetsbeskattning. Den nya punkten i övergångsbestämmelserna tillämpas första gången vid taxering. 9.3 Lagen (1991:1851) om upphävande av lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall Den s.k. begränsningsregeln är en del av nuvarande system för förmögen- hetsbeskattningen. Tillämpningen av spärreglerna för begränsning av det sammanlagda uttaget av förmögenhetsskatt och inkomstskatt har förlängts till att gälla även taxering. 9.4 Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll- uppgifter Bestämmelsen har byggts ut med tillägg i första stycket och tre nya stycken. De två sista styckena i paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet anfört. I första stycket åberopas de nya materiella bestämmelserna om förmögenhetsskatteplikt för utländska livförsäkringar.