prop · GJ0310D5 · 1996-01-01 00:00:00 — Beslut om en sådan ändring av ett försäkringsaktiebolags bolagsordning som innebär att 1. det antal aktier, för vilka aktieägare kan rösta på bolagsstämman be- gränsas, 2. en ökad andel av nettovinsten för räkenskapsåret, efter avdrag för vad som går åt för att täcka balanserad förlust och för avsättning till fond för orealiserade vinster, skall hållas inne, eller 3. användningen av bolagets vinst eller bolagets behållna tillgångar vid dess upplösning regleras på något annat sätt än som avses i första stycket 1 eller detta stycke 2, är giltigt, om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av de avgivna rösterna och nio tiondelar av de på stämman företrädda aktierna. Beslut om sådan ändring av bolagsordningen som avses i första eller andra stycket är, utan hinder av vad i dessa stycken sägs, giltigt, om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de på stämman företrädda aktierna, om 1. ändringen endast försämrar viss eller vissa aktiers rätt och samtliga de vid stämman närvarande ägarna av dessa aktier företrädande nio tiondelar av alla de aktier som på detta sätt berörs samtycker till ändringen, eller 2. ändringen endast försämrar ett helt aktieslags rätt och ägarna till hälften av alla aktier av detta slag och nio tiondelar av de på stämman företrädda aktierna av detta slag samtycker till ändringen. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) Ändringen är föranledd av att värdering får ske till verkligt värde enligt 4 kap. 5 § ÅRFL. Det är obligatoriskt att orealiserade vinster som ingår i nettovinsten skall sättas av till en fond för orealiserade vinster. En sådan avsättning skall inte betraktas som ett ökat innehållande av nettovinsten som skall omfattas av detta styckes särskilda krav på majoritetsbeslut. 9 kap. 20 § Om ett bolagsstämmobeslut inte har tillkommit i behörig ordning eller i övrigt strider mot denna lag, lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag, bolagsordningen eller grunderna, kan talan mot försäkringsbolaget om att beslutet skall upphävas eller ändras föras av aktieägare, av delägare eller röstberättigade som inte är delägare eller av styrelsen, en styrelseledamot eller verkställande direktören. Mot ett försäkringsaktiebolag kan en sådan talan föras även av den som styrelsen obehörigen har vägrat att föra in som aktieägare i aktieboken. Talan skall väckas för beslutet. Om talan inte väcks är rätten till talan förlorad. Talan får väckas senare än vad som sägs i andra stycket när 1. beslutet är sådant att det inte lagligen kan fattas ens med samtycke av alla aktieägare respektive av alla delägare eller röstberättigade som inte är delägare, 2. samtycke till beslutet krävs av alla eller vissa aktieägare respektive av alla eller vissa delägare eller röstberättigade som inte är delägare och sådant samtycke inte har givits, eller 3. kallelse till stämman inte har skett eller de för bolaget gällande bestäm- melserna om kallelse har väsentligen eftersatts. Dom, varigenom bolagsstämmans beslut upphävs eller ändras, gäller även för aktieägare, delägare och röstberättigade som inte har instämt talan. Rätten kan ändra bolagsstämmans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. Är bolagsstämmans beslut sådant att det skall anmälas för registrering enligt denna lag och har det upphävts eller ändrats genom en dom som vunnit laga kraft eller har det genom beslut under rättegången förordnats att bolagsstämmans beslut inte får verkställas, skall rätten underrätta för registrering. (Jfr 9 kap. 20 § i kommitténs förslag) Ändringen är föranledd av att 11 kap. upphävs och ersätts av ÅRFL. 10 kap. 4 § Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor, om 1. försäkringsbolagets verksamhetsområde omfattar hela riket, eller 2. tillgångarnas bruttovärde (balansomslutningen) enligt fastställda balans- räkningar överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 100 gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under av respektive räkenskapsår. Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad revisor, om balansomslutningen enligt fastställda balansräkningar överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 1 000 gånger det angivna basbeloppet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan i fråga om bolag som avses i andra stycket förordna att en viss godkänd revisor får utses i stället för en auktoriserad revisor. Sådana beslut är giltiga i högst . Första-tredje styckena gäller även för ett moderbolag i en koncern, om 1. koncernens verksamhetsområde omfattar hela riket, 2. balansomslutningen enligt fastställda koncernbalansräkningar överstiger det gränsbelopp som anges i första eller andra stycket, eller 3. moderbolaget inte upprättar koncernredovisning och den sammanlagda balansomslutningen enligt fastställda balansräkningar för koncernföretagens två senaste räkenskapsår på moderbolagets balansdag överstiger det gränsbelopp som anges i första eller andra stycket. Vad som i 8 kap. 17 § föreskrivs om registrering av styrelseledamöter gäller även för de auktoriserade och godkända revisorer som avses i denna paragraf. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) I bestämmelsen har vissa ändringar skett för att ange när kvalificerad revisor skall utses i fall när moderföretaget är befriat från skyldighet att upprätta koncernredovisning (jfr författningskommentaren till 10 kap. 3 § aktie- bolagslagen). Balansomslutningen - som varierar beroende på tillämpad värderingsprincip - är enligt bestämmelserna avgörande för kravet på kvalificerad revisor. Det finns inget lagstadgat krav på att balansomslutningen värderad både efter tillgångarnas anskaffningsvärde och verkligt värde skall anges i årsredovisningen. Främst praktiska skäl talar för att låta den redovisade balansomslutningen även fortsättningsvis vara avgörande för när krav på kvalificerad revisor skall finnas. Något förslag till ändring av paragrafen i detta avseende görs inte. 10 kap. 11 § Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till bolags- stämman. Berättelsen skall överlämnas till bolagets styrelse senast före den ordinarie bolagsstämman. Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande, huruvida årsredovisningen upprättats i överensstämmelse med lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag. Innehåller inte årsredovisningen sådana upplysningar som skall lämnas enligt nämnda lag, skall revisorerna ange detta och, om det kan ske, lämna behövliga upplysningar i sin berättelse. Har revisorerna vid sin granskning funnit att någon åtgärd eller försummelse, som kan föranleda ersättningsskyldighet, ligger en styrelseledamot eller verkställande direktören till last eller att en styrelseledamot eller verkställande direktören på annat sätt handlat i strid med denna lag, lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag eller bolagsordningen, skall det anmärkas i berättelsen. Revisionsberättelsen skall även innehålla ett uttalande i fråga om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna och verkställande direktören. Revisorerna kan även i övrigt i berättelsen anteckna de upplysningar som de önskar meddela aktieägarna respektive delägarna, de delegerade och garanterna. Revisionsberättelsen skall innehålla särskilda uttalanden om fastställande av balansräkningen och resultaträkningen samt om det i förvaltningsberättelsen framställda förslaget till dispositioner beträffande bolagets vinst eller förlust. I moderbolaget skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse be- träffande koncernen. Härvid skall första-fjärde styckena tillämpas. (Jfr 10 kap. 11 § i kommitténs förslag) Ändringen är föranledd av att 11 kap. upphävs för att ersättas av ÅRFL. 12 kap. 1 § Försäkringsbolagets medel får betalas ut till aktieägare eller till garanter endast enligt bestämmelserna i denna lag om vinstutdelning, återbetalning av garantikapital, utbetalning vid nedsättning av aktiekapitalet, reservfonden eller överkursfonden och utskiftning vid bolagets likvidation. Om verksamheten i ett skadeförsäkringsbolag helt eller delvis skall ha ett annat syfte än att bereda vinst åt aktieägarna, skall bolagsordningen innehålla bestämmelser om hur vinsten och de behållna tillgångarna vid bolagets likvidation skall användas. (Jfr 12 kap. 1 § i kommitténs förslag) Ändringen är föranledd av att överkursfond tillkommit. Ändringen är av motsvarande slag som föreslås i 12 kap. 1 § aktiebolagslagen (se kommentaren till denna paragraf). 12 kap. 2 § Vinstutdelning till aktieägare eller garanter får inte ske i livförsäkrings- bolag. I skadeförsäkringsbolag får vinstutdelningen inte överstiga vad som i den fastställda balansräkningen och, i fråga om moderbolag som skall upprätta koncernredovisning, i den fastställda koncernbalansräkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som bolagets respektive koncernens skadebolagsgrupps nettovinst för året, balanserade vinst och fria fonder sedan avdrag gjorts för 1. den redovisade förlusten, 2. det belopp som enligt lag eller bolagsordning skall avsättas till bundet eget kapital eller, i fråga om moderbolag, det belopp som av det fria egna kapitalet i skadebolagsgruppen enligt årsredovisningarna för företag inom denna skall föras över till det bundna egna kapitalet och 3. det belopp som enligt bolagsordningen på annat sätt skall användas för något annat ändamål än vinstutdelning. Vinstutdelningen får inte ske med så stort belopp att utdelningen med hänsyn till bolagets eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed. Förbud mot vinstutdelning i vissa fall föreskrivs i 6 kap. 5 §. Bestämmelserna om vinstutdelning i andra stycket skall tillämpas vid betalning av ränta enligt garantiavtal i ömsesidiga försäkringsbolag. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) En ändring föranleds av att moderföretag i vissa s.k. underkoncerner inte behöver upprätta koncernredovisning. Ändringen är av motsvarande slag som den som föreslås i 12 kap. 2 § aktiebolagslagen (se kommentaren till denna bestämmelse). 12 kap. 5 § Livförsäkringsbolag skall sätta av årsvinsten på livförsäkringsrörelsen till en återbäringsfond i den mån inte vinsten tas i anspråk för betalning av ränta enligt garantiavtal eller annat följer av denna lag eller lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag. Livförsäkringsbolag får avsätta årsvinsten på annan försäkringsrörelse än livförsäkringsrörelse till en återbäringsfond för sådan annan rörelse. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) Bestämmelsen har kompletterats med ett tillägg att avsättningen till åter- bäringsfonden inte heller behöver ske om annat följer av ÅRFL. Ändringen är främst föranledd av förslaget att en fond för orealiserade vinster i vissa fall skall redovisas. Enligt förslaget skall sådana vinster ingå i årets resultat men avsättning ske enligt ÅRFL till fond för orealiserade vinster. 12 kap. 9 § Skadeförsäkringsbolag skall inrätta en reservfond för avsättning av belopp som 1. betalats till bolaget av någon som fått en aktie förverkad, 2. enligt 4 kap. 19 § skall tillfalla bolaget, 3. enligt bolagsordningen skall avsättas till reservfonden eller 4. enligt beslut av bolagsstämman i övrigt skall överföras från det i balans- räkningen redovisade fria egna kapitalet till reservfonden. Skadeförsäkringsaktiebolag skall inrätta en överkursfond för avsättning av belopp som bolaget på grund av aktieteckning har fått som betalning för aktierna utöver det nominella beloppet. Reservfonden och överkursfonden får enligt beslut av bolagsstämman endast sättas ned 1. för att täcka sådana förluster enligt den fastställda balansräkningen, som inte kan täckas av fritt eget kapital, 2. i försäkringsaktiebolag för fondemission, eller 3. i försäkringsaktiebolag för andra ändamål, om rätten med motsvarande tillämpning av 6 kap. 6 § ger tillstånd till nedsättningen. (Jfr 12 kap. 9 § i kommitténs förslag) Det föreslagna andra stycket innebär att överkurs vid aktieteckning skall sättas av till en särskild överkursfond i likhet med vad som föreslås för aktiebolag (se 2 kap. 12 a § och 4 kap. 13 a § förslaget till aktiebolagslagen). Ändringen överensstämmer delvis med kommitténs förslag till 2 kap. 2 a § och 4 kap. 14 a § FRL, som av redaktionella skäl sammanförts i 12 kap. 9 §. Förslaget innebär emellertid också den ändringen i förhållande till kommitténs förslag, att avsättning till överkursfond inte skall kunna ske i traditionella livförsäkringsaktiebolag (till skillnad från s.k fondförsäkringsaktiebolag). Skälet till detta är att det enda egna kapitalet som definitionsmässigt kan förekomma i traditionella livförsäkringsaktiebolag är aktiekapitalet. Det framgår inte klart av gällande rätt var eventuell överkurs vid aktieteck- ning skall föras i traditionella livförsäkringsaktiebolag. I praxis har före- kommit att beloppet förs till återbäringsfonden för rörelsen. Genom förslag till ändring i lagen (1987:1079) om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder skall dock avsättning till överkursfond i fond- försäkringsaktiebolag ske enligt reglerna för skadeförsäkringsaktiebolag. I tredje stycket anges att nedsättningsregler även får avse överkursfonden. 12 kap. 9 a § Skadeförsäkringsbolag som meddelar försäkring enligt 2 kap. 3 a § första stycket klass 14 (kreditförsäkring) skall göra en utjämningsavsättning för för- lusttäckning inom denna försäkringsklass. Avsättningar till utjämnings- avsättningen skall göras till dess den uppgår till ett belopp som motsvarar av den högsta årliga premieintäkten för egen räkning under de fem föregående räkenskapsåren. Avsättningarna skall för varje räkenskapsår motsvara av det tekniska överskottet i kreditförsäkringsrörelsen. Avsättningarna får dock inte överstiga av premieintäkten för egen räkning. Återföring av utjämningsavsättningen får göras bara för att täcka ett tekniskt underskott i kreditförsäkringsrörelsen. Första stycket gäller inte bolag vilkas årliga premieinkomst av kredit- försäkring understiger av bolagets totala premieinkomst och ett belopp motsvarande 2 500 000 ecu. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) Ändringen är en anpassning till förslaget till ÅRFL där utjämningsreserven får beteckningen utjämningsavsättning. Det bör observeras att tekniskt överskott eller underskott i detta sammanhang utgörs av saldot av premieintäkt, försäkringsersättningar och driftskostnader på affärer för egen räkning och att begreppet således skiljer sig från tekniskt resultat i ÅRFL:s mening. 13 kap. 1 § Om det i ett ömsesidigt försäkringsbolag uppkommer förlust på sådan för- säkringsrörelse som inte avser livförsäkring, sjuk- och olycksfallsförsäkring som avses i 2 kap. 3 a § första stycket klasserna 1 och 2, avgångs- bidragsförsäkring eller återförsäkring, skall den del av förlusten som inte kan täckas genom användning av obeskattade reserver, fritt eget kapital och reservfonden, med tillägg av högst en tiondel uttaxeras på dem som varit delägare i bolaget under någon del av det räkenskapsår under vilket förlusten har uppkommit. Innehåller bolagsordningen bestämmelser om att delägarnas personliga ansvarighet är begränsad till ett visst belopp eller om att uttaxeringen i första hand skall ske inom en bestämd grupp av delägare eller i övrigt på annat sätt än som föreskrivs i denna paragraf, skall uttaxeringen ske enligt dessa bestämmelser. Täcks inte förlusten genom uttaxering på det sätt som föreskrivs i första stycket, skall den kvarstående förlusten utjämnas genom nedsättning av delägarnas andel i den del av premiereserven som inte avser sjuk- eller livränta enligt 1 kap. 5 § fjärde stycket. Därvid skall nedsättning också ske av försäkringsbeloppen liksom av ersättningsbelopp som belöper på delägarna och svarar mot de försäkringsfall som inträffat under det räkenskapsår då förlusten har uppkommit. Om det finns garantikapital skall täckande av förlust genom uttaxering endast gälla det belopp varmed förlusten överstiger garantikapitalet. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i kommitténs förslag) Ändringen i andra stycket är en konsekvensändring med anledning av att 1 kap. 5 § FRL delas in i fyra stycken genom ändringar som trätt i kraft (SFS 1995:779). 14 kap. 2 § Det åligger styrelsen i ett försäkringsaktiebolag att ofördröjligen upprätta en särskild balansräkning så snart det finns skäl att anta att bolagets eget ka- pital understiger en tredjedel av det registrerade aktiekapitalet. Visar balans- räkningen att så är fallet, skall styrelsen möjligt till bolagsstämman hänskjuta frågan om bolaget skall träda i likvidation. Godkänns inte på den ordinarie bolagsstämman under det nästföljande räkenskapsåret en balansräkning avseende ställningen vid tiden för stämman som utvisar att det egna kapitalet uppgår till hälften av det registrerade aktiekapitalet, skall styrelsen, om inte bolagsstämman beslutar att bolaget skall träda i likvidation, hos rätten ansöka att bolaget försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en styrelseledamot, verkställande direktören, en revisor eller av en aktieägare. Anmälan till rätten om samma förhållanden kan göras av . Om en ansökan eller en anmälan enligt första stycket görs, förordnar rätten att bolaget skall träda i likvidation, om det inte under ärendets handläggning i tingsrätten styrks att en balansräkning, som utvisar att bolagets eget kapital uppgår till hälften av det registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman. Vid beräkningen av det egna kapitalets storlek skall inom linjen en post tilläggas som utvisar den ökning av tillgångarnas sammanlagda värde som skulle följa, om de redovisades till försäljningsvärdet med avdrag för de förväntade försäljningskostnaderna. Beträffande sådana tillgångar som anges i 4 kap. 2 § 4 och 5 lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag gäller att de tas upp till anskaffningsvärdet minskat med erforderliga avskrivningar och nedskrivningar, om ett högre värde erhålls genom detta. Värdehandlingar som används för skuldtäckning enligt 7 kap. 10 § första stycket 1-4, 8-10, 14 och 15, får tas upp till högre värde än vad som följer av lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag. Detta gäller endast om värdehandlingarna kan avyttras till detta högre värde, att tillfredsställande förutsättningar kan anses föreligga att infria de försäkringsutfästelser som värdehandlingarna säkerställer. Andra värdehandlingar än de som avses i fjärde stycket och som utgörs av reversfordringar som förfaller eller kan sägas upp till betalning av försäk- ringsbolaget först än , får, om det finns särskilda skäl till det, tas upp över det verkliga värdet, dock högst till anskaffningsvärdet. Om styrelseledamöterna underlåter att fullgöra vad som åligger dem enligt första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet handlar på bolagets vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkommer för bolaget. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåtenheten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de förpliktelser som uppkommer för bolaget inträder även för de aktieägare som, när likvidationsplikt föreligger enligt första stycket tredje meningen, med vetskap om likvidationsplikten deltar i beslut att fortsätta bolagets verksamhet. Ansvarighet enligt detta stycke gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan likvidationsfrågan hänskjutits till rättens prövning eller sedan en balansräkning, som utvisar att bolagets eget kapital uppgår till hälften av det registrerade aktiekapitalet, har blivit granskad av revisorerna och godkänd av bolagsstämman. (Jfr 14 kap. 2 § i kommitténs förslag) Ett bolag skall inte tvingas i likvidation när det har dolda reserver av sådan storlek att grund för tvångslikvidation saknas. Enligt paragrafen medges att vissa tillgångar och skulder värderas i den s.k. kontrollbalansräkningen på ett från redovisningen avvikande bättre sätt (inom linjen). Enligt gällande rätt medför i detta avseende nuvarande bestämmelser en möjlighet till omvärdering enligt de särskilda värderingsbestämmelserna i 11 kap. 7 § FRL. Enligt kommitténs förslag skulle den nuvarande möjligheten behållas vid tillämpningen av reglerna för kontrollbalansräkning. Gällande rätt skulle därmed tills vidare bestå trots de föreslagna ändringarna i redovisningsbestämmelserna. Efter det att kommittén avgivit sitt delbetänkande har dock väsentliga änd- ringar gjorts i 7 kap. FRL som trätt i kraft (SFS 1995:779). De särskilda värderingsregler i 11 kap. 7 § FRL som fjärde och femte stycket återger omfattar t.ex inte längre endast livförsäkring. I stället gäller dessa stycken för vissa värdehandlingar som får används för skuldtäckning enligt 7 kap. 10 §, som i sin tur gäller för både livförsäkrings- och skadeförsäkringsrörelse. Dessa ändringar bör emellertid inte innebära att man nu behöver föreskriva några från kommitténs förslag avvikande värderingsregler för beräkningen av det egna kapitalets storlek i samband med upprättandet av kontrollbalansräkningen. I paragrafen har därför intagits en särskild bestämmelse för ifrågavarande tillgångar som möjliggör en omvärdering inom linjen. I sitt remissyttrande har Föreningen påpekat att begränsningen i kommitténs förslag till fjärde stycket, dvs. att värdehandlingen "högst" får tas upp till samma värde som i närmast föregående balansräkning, leder till att ett bolag som tillämpar en värdering till verkligt värde kan redovisa ett högre värde i kontrollbalansräkningen än ett bolag som tillämpar en värdering med utgångspunkt i anskaffningsvärdet. Det finns enligt regeringen skäl för att bestämmelserna i detta avseende bör utformas neutralt med hänsyn till tillämpad värderingsprincip i årsredovisningen. Den avgörande begränsningen vid kontrollbalansräkningens upprättande bör vara att värdehandlingen inte tas upp till ett värde som är att betrakta som för högt. Detta undviks om bestäm- melsen utformas på det sätt som följer av det föreslagna fjärde styckets sista mening. 14 kap. 13 § Likvidatorerna skall för varje räkenskapsår avge en årsredovisning, som skall läggas fram på den ordinarie bolagsstämman för godkännande. I fråga om stämman och redovisningen skall 9 kap. 5 § andra stycket 1 och 2 denna lag inte tillämpas. Bestämmelserna i 5 kap. 17-23 §§ och 6 kap 2 § årsredovisningslagen (1995:00) samt 5 kap. 2 § 7-8 och 6 kap. 2 och 3 §§ lagen (1995:00) om årsredovisning i försäkringsföretag behöver inte heller tillämpas. I balansräkningen tas det egna kapitalet upp i en post. I försäkrings- aktiebolag tas aktiekapitalet upp inom linjen, i förekommande fall fördelat på olika aktieslag. Tillgångarna får inte tas upp till ett högre värde än de beräknas inbringa efter avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett väsentligt högre belopp än det i balansräkningen upptagna värdet eller om för en skuld och en likvidationskostnad kan beräknas åtgå ett belopp som väsentligt avviker från den redovisade avsättningen eller skulden, skall vid tillgångs-, avsättnings- eller skuldposten det beräknade beloppet anges inom linjen. (Jfr 14 kap. 13 § i kommitténs förslag) Ändringen i första stycket är föranledd av att 11 kap. FRL föreslås upphävt för att ersättas av ÅRFL. I lagförslaget hänvisas till de nya bestämmelser som inte behöver tillämpas i likvidation. I tredje stycket har gjorts en redaktionell ändring efter lagrådets hörande. Ändringen är av motsvarande slag som ändringen i 13 kap. 12 § tredje stycket aktiebolagslagen. Se kommentaren till denna paragraf. 14 kap. 18 § Om ett försäkringsbolag har trätt i likvidation på grund av bolagsstämmans beslut eller, i fall som avses i 2 §, på grund av rättens beslut, kan stämman sedan revisorerna avgivit yttrande besluta att likvidationen skall upphöra och bolagets verksamhet återupptas.