prop · GJ03150D2 · 1996-01-01 00:00:00 — Uppgången förklaras av en förskjutning av inköp av försvarsmateriel . Frånräknat denna faktor minskar i stället den offentliga konsumtionen med . Tillkommande budgetförstärkningar och en relativt god ekonomisk tillväxt leder till en successiv förstärkning av de offentliga finanserna . Konsolideringsprogrammet för de offentliga finanserna omfattar, före de nu föreslagna åtgärderna, budgetförstärkningar motsvarande av BNP , varav faller på 1995, på 1996 och vardera . Förbättringen av de offentliga finanserna går utöver de budgetförstärkande åtgärderna. Det beror på att skatteinkomsterna i stort sett följer BNP-utvecklingen medan utgifterna minskar i reala termer i avsaknad av ofinansierade skattesänkningar resp. utgiftsökningar. För har beaktats att den s.k. värnskatten upphör 1999 samt att nedtrappningen av räntebidragen till bostäder för såväl beståndet som tillkommande årgångar fortsätter. Förbättringen av den offentliga sektorns finansiella sparande på av BNP ligger helt på utgiftssidan. Utgiftskvoten, den offentliga sektorns utgifter som andel av BNP, faller med . I reala termer beräknas de offentliga utgifterna vara lägre än . Diagram 10.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter, procent av BNP Källor: , och . Tabell 10.3 Den offentliga sektorns utgifter priser Miljarder Årlig procentuell volymförändring Kronor 1995 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Summa utgifter 1 005 0,8 -0,8 -1,4 -1,8 -0,9 -0,1 -2,2 Hushållstransfereringar 354 -0,9 -2,7 -1,5 -0,9 -0,2 0,6 0,7 Pensioner 183 0,4 0,0 -0,7 0,0 0,9 1,5 1,3 Sjukförsäkring m.m. 39 -5,0 -6,0 1,0 2,4 2,6 1,9 2,3 Arbetsmarknadsstöd 49 -8,1 -5,5 -10,5 -9,6 -9,4 -4,6 -1,7 Övrigt 84 2,8 -5,3 0,8 0,0 0,3 0,0-0,6 Övriga transfereringar 116 11,1 -5,2 -1,8 -4,8 -2,8 -2,4 -2,4 Transfereringar till utlandet25110,219,5 2,7 2,1 -1,2 0,5 0,9 Räntebidrag till bostäder29 -3,4-14,0 -14,0 -28,7 -21,9 -28,3-41,0 Övrigt 62 -0,7 -11,0 1,3 0,5 1,5 1,41,4 Ränteutgifter 103 8,9 7,4 -1,0 -3,6 -2,7 0,3-19,4 Konsumtion 384 -2,3 0,9 -1,1 -1,2 -0,8 -0,3 -0,1 Investeringar 47 0,1 -7,1 -4,0 -1,2 0,4 0,8 -1,4 Anm.: Deflatering med implicitprisindex för offentlig konsumtion resp. investeringar. Övriga delar deflaterade med KPI. Källor: , och . Av nedgången i utgiftskvoten svarar transfereringarna till hushållen för . Åtgärderna inom konsolideringsprogrammet och den lägre arbetslösheten är de viktigaste bakomliggande förklaringarna. Den reducerade uppräkningen av basbeloppet, som styr pensioner m.m., är en viktig del av konsolideringsprogrammet. I kalylerna har antagits att basbeloppet räknats upp av prisökningarna t.o.m. fastställandet av basbeloppet och av prisökningen basbelopp. Därefter har antagits att basbeloppet fullt ut räknas upp i takt med inflationen. Nettoeffekten av de minskade transfereringarna till hushållen för den offentliga sektorns sparande är emellertid lägre eftersom dessa transfereringar till övervägande delen är skattepliktiga. Sänkta ersättningsnivåer medför därmed även sänkta skatteinkomster. Den offentliga sektorns utgifter för konsumtion och investeringar minskar som andel av BNP med . En del av denna nedgång är inräknat i konsolideringsprogrammet. Därtill kommer en forsatt svag utveckling av den kommunala konsumtionen. I fasta (priser) minskar den offentliga konsumtionens andel av BNP . Priset på den offentliga konsumtionen i förhållande till det allmänna prisläget (BNP- deflatorn) stiger dock vilket gör att nedgången i löpande priser begränsas till . Det omfattande och dyra bostadsbyggandet bidrog till att räntebidragen fördubblades till . Lägre bostadsbyggande, lägre räntor och regelförändringar medför att utgiftena för räntebidragen sjunker med ca . En effekt av den offentliga sektorns förbättrade finanser i kombination med antagandet om fallande räntor är att ränteutgifterna successivt minskar. Dessa står för ca 1/4 av nedgången i utgiftskvoten . Utvecklingen av skatteinkomster och utgifter medför att underskottet i det finansiella sparandet reduceras till av BNP 1997 och till av BNP 1998 (exkl. tillkommande åtgärder). Därefter uppkommer ett överskott i det finansiella sparandet, som växer till av BNP. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt Maastrichtkriterierna, stabiliseras som andel av BNP 1996 och sjunker sedan till vid kalkylperiodens slut. Den offentliga sektorns nettoskuld, dvs. skulder minus finansiella tillgångar, förbättras inte lika mycket som bruttoskulden beroende på att tillgångarna inte ökar i samma takt som skulden minskar. Diagram 10.3 Den offentliga sektorns brutto- och nettoskuld, procent av BNP Anm.: Bruttoskulden är definierad enligt EU:s konvergenskriterier (). Den streckade linjen inkluderar tillkommande åtgärder. 10.2 Den statliga sektorn Den statliga sektorn omfattar, förutom den del av statens verksamhet som ingår i statsbudgeten, även fonder m.m. utom budgeten. Statliga affärsverk och bolag ingår däremot inte. hade staten ett underskott i det finansiella sparandet på ca 144 mil- jarder kronor. Budgetunderskottet uppgick till ca och statens lånebehov till ca . Det finansiella sparandet visar den förändring av statens finansiella förmögenhet som sker genom transaktioner. Värdeförändringar på tillgångar och skulder påverkar däremot inte det finansiella sparandet. Detsamma gäller försäljning av aktier och andra finansiella tillgångar, eftersom den finansiella förmögenhetsställningen inte förändras av sådana transaktioner. Statens lånebehov visar den kassamässiga förändringen av statsskulden inkl. realiserade värdeförändringar på lån i utländsk valuta. Statsbudgeten omfattar inte alla delar av den statliga verk- samheten och vad som ingår kan ändras mellan åren. Som exempel kan nämnas att arbetsmarknadsfondens underskott ingår i budgeten först från och med andra halv- . Den förbättring av det offentliga sparandet som beskrivs ovan motsvaras av en ännu snabbare förstärkning av statens finanser. beräknas budgetunderskottet till ca , medan underskottet i det finansiella sparandet väntas uppgå till ca och statens lånebehov till ca . Skillnaderna förklaras bl.a. av att den del av influtna ATP-avgifter som sätts av till det framtida premiereservsystem för ålderspension inte ingår i budgeten men tillgodoräknas statens finansiella sparande och minskar lånebehovet. Lånebehovet reduceras därutöver med genom att kärnavfallsfondens tillgångar förts över från konto i till . Statens finanser förbättras snabbt och 1999 beräknas inkomsterna komma att överstiga utgifterna. har inga ännu icke beslutade försäljningar av aktier m.m. lagts in i kalkylerna. Det innebär att statens lånebehov ligger nära det finansiella sparandet. Statsskuldens utveckling bestäms, förutom av lånebehovet, även av att skulderna i utländsk valuta påverkas av valutakursförändringar. Den mindre appreciering av kronan , som ligger i prognosförutsättningarna, gör att statsskulden under dessa år skrivs ned med sammanlagt . Det kan jämföras med att kronans förstärkning medförde en nedskrivning av statsskulden med nära . Som andel av BNP beräknas statsskulden uppgå till vid utgången av 1996, för att sedan minska till vid utgången av 1997. Det finansiella överskottet och framåt innebär att statsskulden successivt kan amorteras. Diagram 10.4 Statsskulden, procent av BNP Anm.: Diagrammet visar utvecklingen före tillkommande åtgärder. Källor: , och . Med anledning av den planerade ålderspensionsreformen avsätts en del () av influtna inkomster från ATP-avgiften, ca , till ett räntebärande konto hos . Dessa medel är avsedda att motsvara den pensionsrätt som tjänas in i ett framtida premiereservsystem. Detta bidrar till statens finansiella sparande och reducerar statens lånebehov, medan AP-fondens sparande reduceras med motsvarande belopp. I kalkylerna har antagits att nuvarande ordning bibehålls . Det bör dock påpekas att vid utbetalning till individuella premiereserver reduceras det offentliga sparandet med det utbetalda beloppet, om utbetalning sker utan särskild finansiering. AP-fondens sparande har minskat kontinuerligt . Denna utveckling fortsätter . Pensionsutbetalningarna överstiger avgiftsinkomsterna. En allt större del av pensionerna finansieras med avkastningen på fondkapitalet. Sparandet är dock positivt under hela kalkylperioden och därigenom kan fondens tillgångar fortsätta att öka. AP-fonden får fr.o.m. förvärva aktier för ytterligare . Den nuvarande avvecklingsstyrelsen (Fond 92-94) permanentas inom ramen för AP-fonden och byter namn till sjätte fondstyrelsen. Denna fondstyrelses placeringar ska i huvudsak ske i svenska aktier. 10.4 Den kommunala sektorns ekonomi Den kommunala konsumtionen, som svarar för tre fjärdedelar av utgifterna i kommuner och landsting, har minskat med i genomsnitt . Andelen av BNP som förbrukas i verksamhet har därmed reducerats med en procentenhet, till . Det finns indikationer på att produktiviteten i verksamhet stigit kraftigt , vilket innebär att den kommunala servicen inte minskat i samma utsträckning som konsumtionen. Transfereringar, bl.a. socialbidrag, pensioner till f. d. anställda och subventioner av kommunala företag, har tagit en allt större del av de kommunala utgifterna. ökade transfereringarna med i reala termer. Med undantag då tillfälliga faktorer drog upp kommunernas skatteinkomster har den kommunala sektorn haft ett finansiellt sparandeunderskott . Enligt uppgifter från nationalräkenskaperna minskade konsumtionen och den kommunala sysselsättningen . Det finansiella underskottet beräknas ha uppgått till . Bl.a. uppgifter från enkäter bland kommunerna tyder på att kommuner och landsting fortsätter att minska sin verksamhetsvolym. Prognosen är att den kommunala konsumtionen minskar . Det finansiella sparandet förbättras något. Till en del förklaras detta av att regleringen av kommunernas skatteinkomster för inkomståren 1994 och 1995 bidrar positivt till skatteinkomsterna. har en överenskommelse träffats mellan regeringen och som bl.a. innebär att kommuner och landsting skall sträva efter att undvika säga upp fast anställd personal. Detta är dock förenligt med en sysselsättningsminskning till följd av naturlig avgång. beräknas sysselsättningen räknat i arbetade timmar minska . Enligt överenskommelsen skall de kommunala inkomstskatterna inte höjas. Den genomsnittliga kommunala utdebiteringen uppgår till per skattekrona. Det är en höjning med jämfört med . och åren därefter antas utdebiteringen ligga kvar på oförändrad nivå. återgår kommunernas skatteinkomster till en normal nivå, efter att tillfälligt ha dragits upp . Det medför en försämring av det finansiella sparandet i den kommunala sektorn. Underskottet mellan inkomster och utgifter beräknas uppgå till 10 mdr kr. Den underliggande kommunala konsumtionen har antagits fortsätta minska . Den utbildningssatsning som aviseras i vårpropositionen innebär emellertid att den kommunala verksamheten ligger kvar på en oförändrad nivå. De högre utbildningskostnaderna kommer dock helt att täckas med statsbidrag och bidrar inte till försämringen i kommunernas finanser. Diagram 10.5 Den kommunala sektorns finansiella sparande Källor: , och . Regeringen har tidigare aviserat ett förslag om lagreglerat balanskrav på kommunerna, med innebörden att kommunerna inte får budgetera kostnader som överstiger inkomsterna. Balanskravet är avsett att formuleras i termer av det resultatmått som används i den kommunala redovisningen. Detta är förenligt med ett visst finansiellt sparandeunderskott i den kommunala sektorn som helhet. Enligt överenkommelsen med kommunförbunden skall detta balanskrav gälla fr.o.m 1999 för primärkommunerna och för landstingen. De medelfristiga kalkylerna förutsätter att samtliga kommuner och landsting skall klara att uppfylla balanskravet vid en oförändrad kommunalskatt. Detta kommer att kräva en förstärkning av det finansiella sparandet. De kommunala inkomsterna i form av skatter och statsbidrag beräknas öka i reala termer. Transfereringarna beräknas ligga i stor sett oförändrade i fasta priser. För att klara balanskravet krävs då att den kommunala konsumtionen minskar med sammantaget 1 ½ % . Ränte- och valutakursutvecklingen på de internationella finansiella marknaderna stabiliserades efter vårens turbulens. En expansiv finans- och penningpolitik i bidrog till en korrigering av dollarns värde gentemot yenen. Den starkare dollarn kom i sig att bli en faktor bakom ökad stabilitet på den europeiska valutamarknaden då de svagare europeiska valutorna i viss utsträckning stärkts i takt med dollarn. Den expansiva penningpolitiken i har inneburit att de korta japanska marknadsräntorna ligger på en nivå kring . blev konjunkturavmattningen i allt tydligare vilket bidrog till lägre inflationsförväntningar och sjunkande obligationsräntor. Avmattningen fortsatte också vilket, , givit Federal Reserve utrymme att justera ned styrräntorna i två omgångar. Osäkerheten kring en förväntad budgetuppgörelse mellan presidenten och kongressen har haft en viss negativ inverkan på de amerikanska finansiella marknaderna. Trots detta sjönk de amerikanska obligationsräntorna till nivåer som inte rått . Diagram 11.1 Ränteutvecklingen för 10-åriga statsobligationer i några länder Anm.: Dagsobservationer, sista observation avser . Den fortsatt svaga europeiska konjunkturutvecklingen och låga in- flationsförväntningar bidrog tillsammans med den pågående budgetkonsolideringen till sjunkande europeiska obligationsräntor . Tillsammans med en ökad stabilitet inom och lägre tyska styrräntor bidrog också dessa faktorer till minskade skillnader i obligationsräntenivåer mellan de europeiska länderna. har obligationsräntorna börjat stiga i såväl som i flera europeiska länder. En faktor bakom detta är att allt fler börjar skönja en konjunkturuppgång i och därmed ett slut på Federal Reserves räntesänkningar. Det senaste årets allmänt sjunkande avkastningskrav, som inneburit både fallande obligationsräntor och stigande aktiekurser i , förefaller därmed åter börja öka. Obligationsränteuppgången i har, tillsammans med förväntningar om att den nuvarande europeiska konjunkturförsvagningen skall bli kortvarig, bidragit till stigande obligationsräntor i . Den tyska 10-åriga statso- bligationsräntan har stigit till en nivå efter att legat ett par tiondels procentenheter . En stark D-mark tillsammans med en svag penningmängds- och kon- junkturutveckling har inneburit att det funnits utrymme för en mer expansiv penningpolitik i . har sänkt sin viktigaste styrränta, reporäntan, till av fram till och med . Räntesänkningarna har koncentrerats till slutet av 1995 och inledningen av 1996 då en, förväntat tillfällig, konjunkturnedgång framstått som tydlig. De lägre tyska styrräntorna innebär att den reala 3-månadersräntan ligger strax , en låg nivå sett i ett tioårsperspektiv. En anledning till den låga räntenivån är den pågående budgetkonsolideringen. I många länder fästs stor vikt vid att de offentliga finanserna förbättras. I ett flertal av de europeiska länderna är budgetunderskottet i den offentliga sektorn större än de som utgör konvergenskravet inför EMU. Finanspolitiken har sådeles inriktats på en fortsatt budgetkonsolidering. Under den nuvarande konjunkturnedgången innebär det att större krav ställs på lättnader i penningpolitiken vilket bidragit till förväntningar om låga korta marknadsräntor i . En allmän budgetkonsolidering kan också väntas bidra till sjunkande reala obligationsräntor. Den långa reala obligationsräntan i är . De svenska obligationsräntorna har följt den internationella trenden nedåt. Obligationsräntorna har dock sjunkit mer i än i andra europeiska länder och räntedifferensen mellan svenska och tyska 10-åriga statsobligationer har halverats till . Den kraftiga obligationsräntenedgången i återspeglade ett ökat förtroende för såväl budgetsaneringen som förmågan att uppnå inflationsmålet, men var också till viss del en korrigering efter den föregående turbulensen på de finansiella marknaderna. Under inledningen av innevarande år steg de svenska obligationsräntorna tillfälligt. Uppgången kan i huvudsak kopplas till internationellt stigande räntor. Fortsatt verkar dock den svenska obligationsmarknaden vara mer känslig för störningar än många andra marknader, något som visas av att obligationsränteuppgången inledningsvis var större i än i andra länder. Efter regeringsombildningen har dock de svenska obligationsräntorna åter börjat sjunka. Diagram 11.2 Ränteutvecklingen i , 1992-1996 Anm.: Dagsibservationer, sista observationen avser . Utländska investerares innehav av obligationer utställda i svenska kronor ökade åter 1995. nettoköpte utländska investerare räntebärande värdepapper i svenska kronor för vilket kan jämföras med föregående år då motsvarande värdepapper nettosåldes för . uppskattar att det utländska innehavet av räntebärande värdepapper i kronor uppgick till ca . Därmed ägde utländska investerare av den totala utstående stocken av statsobligationer och statsskuldsväxlar. Kronan stärktes i takt med de lägre obli- gationsräntorna. Det ökade förtroendet för budgetsaneringen och låginflations- politiken har varit avgörande också för kronans utveckling. Därtill förefaller dollarns ökade stabilitet allmänt skapat ökad stabilitet på valutamarknaden och på så sätt bidragit till att stärka valutor som uppfattats som mer riskfyllda, däribland kronan. I samband med obligationsränteuppgången under årets början försvagades kronan tillfällligt. har dock kronan åter apprecierat. Diagram 11.3 Kronans kurs, TCW-index, 1995-1996 Anm.: Dagsobservationer, sista observationen avser . Källor: Ecowin och . höjde stegvis såväl reporäntan som in- och utlåningsräntan. Syftet med räntehöjningarna var att uppnå inflationsmål på , med ett toleransintervall på ± . fanns farhågor om att inflationen skulle ta fart om inte penningpolitiken gjordes mindre expansiv. Fasen med räntehöjningar inleddes och avslutades med en reporäntenivå på . I sin inflationsrapport konstaterade att de monetära förhållandena i stort sett nått en nivå som innebar en inflationstakt inom toleransintervallet. blev bilden av en vikande konjunktur allt tydligare och sänkte reporäntan i ett första steg. Reporäntesänkningarna har fortsatt under årets första månader baserat på bedömning att inflationen kommer att fortsätta att ligga på en nivå i linje med inflationsmålet. Bankernas resultat har fortsatt att förbättras . var resultatet i samtliga större bankkoncerner positivt. Den ökade stabiliteten inom banksystemet har möjliggjort för regeringen att föreslå att det statliga åtagandet att banker och vissa kreditmarknadsinstitut skall kunna infria sina förpliktelser i rätt tid skall upphöra vid utgången av juni månad 1996. Bankernas förbättrade lönsamhet grundas i huvudsak på minskade kreditförluster. Bankernas räntemarginaler fortsätter att sjunka. Enligt undersökning var skillnaden mellan bankernas genomsnittliga in- och utlåningsräntor . Kreditefterfrågan är fortsatt svag. Utlåningen till hushållen var i stort sett oförändrad . Bostadsinstitutens utlåning till hushållen ökade med medan utlåningen från banker och övriga kreditmarknadsbolag minskade i motsvarande grad. Även den totala utlåningen till allmänheten var i stort sett oförändrad . Dock fortsätter utlåning i utländsk valuta att minska som utlåningen i svenska kronor ökar i motsvarande grad. Kurserna på steg . Även 1996 har utvecklingen på Fondbörsen varit god. Dock finns en oro för sjunkande aktiekurser i samband med en befarad kursnedgång på . Oron baseras delvis på den mycket starka kursutvecklingen på , där index stigit med under de senaste fem kvartalen. Kemi- och läkemedelsaktier har utvecklats bäst på . Sjunkande obligationsräntor har också bidragit till en god utveckling för räntekänsliga aktier. De utländska köpen av svenska aktier fortsätter, om än inte i samma omfattning som . Rensas statistiken från affären mellan och visar den på en export av svenska aktier för ca vilket ungefär motsvarar hälften av exporten föregående år. Det utländska ägandet på Stockhomsbörsen kan uppskattas till något . 1 Inledning....................................1 1.1 Den svenska ekonomin 1996 och 1997.......1 1.2 Den svenska ekonomin fram t.o.m. år 2001.7 Diagrambilaga till kapitel 1................16 2 Internationell utveckling...................18 3 Utrikeshandeln..............................24 4 Näringslivets produktion....................29 4.1 Industrin...............................30 4.2 Byggnadsverksamheten....................31 5 Arbetsmarknad...............................34 6 Löner .....................................37 7 Inflation...................................40 8 Hushållens ekonomi och privat konsumtion....45 9 Bruttoinvesteringar.........................51 9.1 Näringslivets investeringar.............52 9.2 Bostadsinvesteringar....................53 9.3 Lagerinvesteringar......................55 10 Den offentliga sektorn......................56 10.1 Den konsoliderade offentliga sektorn...56 10.2 Den statliga sektorn...................61 10.3 Allmänna pensionsfonden................63 10.4 Den kommunala sektorn..................63 11 Kapitalmarknaderna..........................66 1.1 Prognosförutsättningar.......................4 1.2 Försörjningsbalans, 1994-1997................5 1.3 Nyckeltal....................................6 1.4 Finansiellt sparande.........................7 1.5 Förutsättningar ....................8 1.6 Försörjningsbalans 1996-2001.................9 1.7 Nyckeltal 1996-2001.........................11 1.8 Arbetsmarknad...............................14 1.9 Högtillväxtalternativet, försörjningsbalans och nyckeltal 1995-2000.....................15 2.1 Nyckeltal för EU(15) som helhet, 1990-1995..19 2.2 BNP-tillväxt, KPI och arbetslöshet 1994-199721 3.1 Export och import av varor..................26 3.2 Bytesbalans.................................27 4.1 Näringslivets produktion....................29 4.2 Nyckeltal för industrin.....................31 4.3 Byggnadsverksamhet..........................33 5.1 Arbetsmarknad...............................35 6.1 Löner .....................................37 7.1 Konsumentpriser.............................42 8.1 Hushållens disponibla inkomster, konsumtion och sparande................................46 9.1 Bruttoinvesteringar efter näringsgren.......51 10.1 Den offentliga sektorns finanser............57 10.2 Den offentliga sektorns skatter och avgifter58 10.3 Den offentliga sektorns utgifter priser59 1.1 Produktionstillväxten i olika sektorer 1987-19972 1.2 BNP-förlopp med oförändrad statlig konsumtion 1996 och 1997.....................3 1.3 Förändring av BNP, sysselsättning och produktivitet 1971-2001.................10 1.4 Bidrag till BNP-tillväxten i 1980-200111 1.5 Den offentliga sektorns finansiella sparande 1970-2001...................................12 1.6 Den offentliga sektorns brutto- och nettoskuld 1980-2001...................................13 D.1 BNP-utvecklingen enligt bas- respektive högtillväxtalternativ.......................16 D.2 Arbetslöshet enligt bas- respektive högtillväxtalternativ.......................16 D.3 Sysselsättning och arbetskraft enligt bas- respektive högtillväxtalternativ............17 2.1 Real BNP-tillväxt i EU, och Japan18 2.2 BNP-tillväxt och inflation i 1970-2001.23 3.1 Export, marknadstillväxt och marknadsandelar för bearbetade varor i 14, 1987-1997.......25 4.1 Industrins bruttoöverskottsandel ..32 5.1 Antalet sysselsatta, arbetslösa och personer i arbetskraften ...................36 6.1 Utveckling av lönekostnad per sysselsatt i näringslivet 1988-1997......................39 7.1 Producentprisutvecklingen .........40 7.2 Konsumentprisutvecklingen .........43 8.1 Hushållens framtidsförväntningar 1977-1996..47 8.2 Hushållens förmögenhetskvot 1970-1997.......48 8.3 Privat konsumtion 1980-1997.................49 8.4 Hushållens nettosparkvot samt finansiella sparkvot 1970-2001...................................50