prop · GJ03150 · 1996-01-01 00:00:00 — De nominella räntorna har fallit betydligt . De korta räntorna har sänkts i flera länder och , och de långa räntorna ligger under den nivå de låg på när de var som högst. Lönsamheten i industrin är fortsatt hög och aktiebörserna har utvecklats positivt. Valutaturbulensen har avtagit, vilket har bidragit till minskad osäkerhet hos ekonomiska aktörer. Dollarn har stigit 1996, något som i sin tur bidrar till en stärkt konkurrenskraft för EU-området. Vidare är avmattningen koncentrerad till vissa länder i EU, medan utvecklingen i andra industriländer är betydligt bättre. Det är särskilt i och som konjunkturen är svag, medan exempelvis och , vilkas valutor har deprecierat i förhållande till ecun, har en starkare tillväxt. Mot de positiva tecknen i ekonomin står ett antal ogynnsamma konjunkturindikatorer. Det gäller bland annat hushållens låga förtroende för den ekonomiska utvecklingen, något som vanligtvis förebådar en fortsatt svag ekonomisk aktivitet. En tendens till ökad arbetslöshet kan dessutom leda till att förtroendet försvagas ytterligare. Företagens förtroende har också minskat och investeringsplanerna för den närmaste framtiden är nedreviderade. Osäkerhet om den framtida ekonomiska politiken i EU och osäkerhet om medlemsländernas möjlighet att 1997 klara konvergenskraven för deltagande i den ekonomiska och monetära unionens tredje etapp 1999 (EMU) skulle kunna leda till en förnyad turbulens på valuta- och räntemark-naderna, vilket skulle kunna påverka den ekonomiska tillväxten i negativt. Avmattningen av den ekonomiska aktiviteten under de sista kvartalen 1995 och talar för att den genomsnittliga tillväxten i blir betydligt lägre än vad som förutsågs . Den torde stanna vid . De gynnsamma faktorer som nämnts ovan bör dock leda till en förstärkning av tillväxten och bedöms tillväxten i komma att uppgå till . I har tillväxten också mattats av något, men den bedöms ändå komma att uppgå till både 1996 och 1997. av stagnation har den japanska ekonomin börjat återhämta sig. Mycket låga räntor i kombination med finanspolitiska stimulansåtgärder har bidragit till återhämtningen och tillväxten bedöms komma att bli 1996 och 1997. Även tillväxten utanför OECD-området bedöms bli god . Det gäller i synnerhet de asiatiska ekonomierna. ekonomiska tillväxt väntas ligga och övriga dynamiska asiatiska ekonomier lägre. Flertalet östeuropeiska länderna har börjat återhämta sig efter den djupa krisen i samband med planekonomins sammanbrott. Den svenska exporten till tillhörde de delar av exporten som växte kraftigtast , dock svarar den fortfarande för bara en liten andel av exporten . De central- och sydamerikanska ekonomierna har hämtat sig efter de problem som uppstod i samband med Mexikokrisen och de väntas växa med mellan . Sammantaget väntas världshandeln expandera med de kommande två åren. Tabell 3.1 Internationella förutsättningar 1994 1995 1996 1997 BNP-tillväxt 3,0 2,1 2,0 2,5 EU 2,9 2,5 1,7 2,5 Konsumentpriser 2,3 2,3 2,4 2,4 EU 3,0 3,1 2,7 2,6 Arbetslöshet 8,0 7,8 7,9 7,9 EU 11,5 11,1 11,0 10,9 Källor: och . Den ekonomiska politiken ger nu resultat. har lämnat den allvarliga situation då underskotten i de offentliga finanserna ökade kraftigt, räntorna steg till extremt höga nivåer och arbetslösheten flerdubblades. Den samlade produktionen växer nu igen. Utvecklingen var god. Industriinvesteringarna ökade med och produktionskapaciteten byggdes ut. Sysselsättningen ökade med över 60.000 personer och arbetslösheten började minska. Den offentliga sektorns finansiella underskott minskade från av BNP 1994 till av BNP 1995 och de långa räntorna sjönk kraftigt . Bytesbalansen förbättrades markant, främst beroende på den snabba exporttillväxten. Överskottet i bytesbalansen uppgick till av BNP 1995, vilket är den högsta siffran . Arbetslösheten är emellertid fortfarande hög. Den höga tillväxttakten 1995 förde visserligen med sig att sysselsättningen ökade betydligt, men eftersom utbudet av arbetskraft och medelarbetstiden också steg, blev nedgången i den öppna arbetslösheten blygsam. Detta understryker den stora utmaning som regeringen står inför för att uppnå målet om en halverad öppen arbetslöshet . Den öppna arbetslösheten minskade från 1995. Minskningen hänförs enbart till arbetslösheten för män. Den kvinnliga öppna arbetslöshetsnivån var 1995 dock fortfarande lägre än den manliga, jämfört . Antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskade också något. Den sammanlagda andelen öppet arbetslösa och personer i åtgärder föll därmed från 1994 till 1995. Inflationstrycket i den svenska ekonomin har minskat markant. Den svaga utvecklingen av inhemsk efterfrågan , särskilt av den privata konsumtionen, höll tillbaka inflationsimpulserna från efterfrågesidan. Denna utveckling accentuerades av att kronan stärktes, vilket medförde att uppgången av importpriserna hejdades. Produktiviteten inom näringslivet fortsatte dessutom att utvecklas tämligen gynnsamt. Trots den goda tillväxten var prisökningarna måttliga. Konsumentprisindex ökade under loppet av året och nettoprisindex med . Inflationen 1995 blev därmed ca en halv procentenhet lägre än vad som förutsågs . En motsvarande överskattning har gjorts även . De förbättrade inflationsutsikterna och de minskande inflationsförväntningarna möjliggjorde för att inleda en sänkning av styrräntorna - har reporäntan sänkts med . fanns flera tecken på en avmattning av konjunkturläget. Den internationella tillväxten avtog och prognoserna reviderades ned. Svenska företag mötte en vikande exportefterfrågan. Prognosen för den svenska ekonomins utveckling bygger på att den internationella konjunkturavmattningen blir kortvarig, i enlighet med vad som har anförts ovan. Möjligheterna är då goda för att exporten på nytt skall kunna expandera. Den vikande inflationstakten i många länder skapar också förutsättningar för låga räntor, vilket är gynnsamt för . Positiva impulser från omvärlden kan väntas leda till betydande spridningseffekter på den inhemska ekonomin. Tillväxten förväntas mot denna bakgrund bli 1996 för att stiga till 1997. Den privata konsumtionen bör kunna förstärkas till följd av både stigande inkomster och en fallande sparkvot; när räntorna sjunker stärks förtroendet och ökar villigheten att låna till bostad och kapitalvaror. väntas de samlade investeringarna fortsätta att öka, om än i långsammare takt. Visserligen bromsas näringslivets investeringar upp, men detta motverkas av att bostadsbyggandet vänder upp efter det ras som inleddes . BNP-siffrorna hålls dock nere av att det inom näringslivet finns behov av att minska lagren. Trots en relativt snabb uppgång av skatteintäkterna väntas den kommunala konsumtionen fortsätta att falla . Nedgången bromsas dock upp 1997. Den statliga konsumtionen är svårbedömd främst på grund av variationer i de militära inköpen. Den underliggande trenden visar på en fortsatt måttlig nedgång. Den relativt låga aktiviteten gör att inflationstrycket i den svenska ekonomin torde förbli lågt, något som skulle accentueras om kronkursen steg ytterligare. Inflationen beräknas bli . Den svagare tillväxten beräknas leda till en fortsatt om än måttlig ökning av sysselsättningen. I kombination med den föreslagna kraftiga utbyggnaden av antalet utbildningsplatser bör detta leda till att den öppna arbetslösheten kan minska till 1997. Tabell 3.2 Försörjningsbalans Miljarder kronor, priser, procentuell förändring 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Privat konsumtion 0,8 0,3 0,8 1,7 2,2 2,4 2,2 Offentlig konsumtion -0,5 -2,3 0,9 -1,1 -1,2 -0,8 -0,3 Stat -0,1 -4,5 5,2 -3,3 -1,8 -0,9 -1,0 Kommuner -0,7 -1,2 -1,0 0,0 -0,9 -0,7 0,0 Bruttoinvesteringar -0,2 10,6 10,0 2,4 7,4 6,1 4,0 Näringsliv exkl. bostäder 14,4 24,5 10,9 2,1 6,8 7,0 4,7 Bostäder -35,3 -27,9 19,2 5,6 15,0 10,0 10,0 Offentliga myndigheter 10,6 1,6 0,1 1,1 3,5 -2,0 -6,2 Lagerförändring (bidrag till BNP)1,50,5 -1,0 0,1 0,0 0,0 0,0 Export 14,1 11,4 4,5 6,1 5,4 5,3 5,1 Import 13,4 8,7 5,0 4,7 5,3 5,4 5,6 BNP 2,6 3,0 1,4 2,0 2,5 2,52,0 Tabell 3.3 Nyckeltal, basalternativ 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Procentuell förändring KPI dec.-dec. 2,6 2,6 1,9 2,3 2,2 2,3 2,2 Timlön 2,4 3,4 5,3 4,3 4,0 4,0 4,0 Sysselsättning, personer -0,9 1,6 0,4 0,9 1,3 1,1 0,6 Real disponibel inkomst 1,1 -0,1 0,8 0,3 1,3 2,1 1,9 Nivå i procent Öppen arbetslöshet 8,0 7,7 7,2 6,5 6,1 5,8 5,7 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder5,2 4,4 5,2 5,2 4,6 4,0 3,8 Hushållens nettosparkvot 8,6 8,2 8,3 7,0 6,2 5,9 5,6 I en särskild bilaga till finansplanen görs kalkyler för den ekonomiska utvecklingen . Osäkerheten är för stor för att kunna göra regelrätta prognoser för en så . Därför görs dessa kalkyler med utgångspunkt från vissa grundläggande antaganden. Vidare redovisas två olika alternativ, en relativt försiktig baskalkyl, som ligger till grund för den medelfristigt inriktade budgetpolitiken, och en kalkyl med högre tillväxt, vilken avser att visa vad som krävs för att den öppna arbetslösheten skall kunna reduceras till . I båda alternativen antas tillväxten i OECD-området uppgå till . De medelfristiga kalkylerna bygger vidare på antagandet om en fortsatt god samhällsekonomisk grund för den inhemska tillväxten med sunda statsfinanser och prisstabilitet. Därmed föreligger goda förutsättningar för att räntemarginalen mot utlandet gradvis skall krympa och att kronan skall förstärkas något i takt med att förtroendet för den svenska ekonomin stärks bland finansiella placerare. I basalternativet antas BNP-tillväxten bli . Med tanke på det relativt låga resursutnyttjandet i den svenska ekonomin i utgångsläget bör tillväxten kunna bli högre än den trendmässiga . antas tillväxten därför i basalternativet ligga över en mer långsiktig trend på . Drivkraften i tillväxtprocessen är investeringarna och successivt i allt högre grad den privata konsumtionen. Arbetslösheten faller något ned till . Inflationstakten beräknas ligga nära inflationsmål under hela kalkylperioden. I tillväxtalternativet antas BNP-tillväxten bli . Denna kalkyl bygger på att lönebildningen fungerar bra samt att övriga förbättringar i arbetsmarknadens funktionssätt liksom tillväxtbefrämjande åtgärder får ett starkt genomslag i ett medelfristigt perspektiv. Genom att alla parter tar ett ansvar för att främja högre sysselsättning blir utrymmet för ekonomisk återhämtning större, dvs. det blir möjligt att få till stånd en högre tillväxt utan att det uppstår ett löne- och pristryck. I detta scenario antas att förtroendet för den svenska ekonomin förstärks snabbare. Därigenom skapas förutsättningar för en starkare uppgång av konsumtion och investeringar. Den öppna arbetslösheten halveras fram . Regeringens politik inriktas på att förverkliga detta alternativ. Det finns styrkefaktorer i den svenska ekonomin som kan leda till en gynnsam utveckling under återstoden av decenniet. Den konkurrensutsatta sektorns lönsamhet är hög historiskt sett och svenska företag har utrymme att sänka sina marginaler för att hålla uppe marknadsandelarna. Det privata finansiella sparandet har varit högt , vilket gör att hushållssektorn som helhet är välkonsoliderad. Om framtidsförväntningarna blir mer positiva finns en betydande potential för konsumtionsökning, särskilt om kampen mot arbetslösheten blir framgångsrik. Den låga inflationstakten möjliggör en krympande räntemarginal gentemot omvärlden. Kommer den svenska ekonomin in i en sådan positiv spiral förbättras de offentliga finanserna i än snabbare takt, vilket bör förstärka tendensen mot en avtagande räntemarginal gentemot omvärlden. Det finns emellertid också risker. Ett uppenbart osäkerhetsmoment är den internationella konjunkturen. Men även inhemska faktorer kan dämpa tillväxten. Den stora ökningen av statsskulden som har skett har gjort den svenska ekonomin sårbar. Samma inverkan har oförmånliga inflationshistoria. Även om utvecklingen i båda dessa avseenden markant håller på att förbättras, visar erfarenheten att förtroendet snabbt kan raseras och att det tar tid att bygga upp det igen. Vid oro på de internationella finansiella marknaderna kan det därför inte uteslutas att framöver åter kan komma att drabbas hårdare än många andra länder. Utvecklingen på arbetsmarknaden inger också oro. Om lönerna i även fortsättningsvis ökar snabbare än i omvärlden kan detta förhindra en minskning av arbetslösheten. Tabell 3.4 Den svenska ekonomin i tillväxtalternativet Procentuell förändring 1996 1997 1998 1999 2000 Privat konsumtion 0,8 2,0 2,5 2,7 2,5 Offentlig konsumtion 0,9 -0,7 -0,5 -0,1 0,3 Bruttoinvesteringar 10,0 4,6 9,1 7,7 5,8 Export 4,5 6,1 5,8 5,7 5,5 Import 5,0 5,0 5,6 5,6 5,8 BNP 1,4 2,5 3,2 3,2 2,7 Nyckeltal: KPI dec.-dec. 1,9 2,0 2,0 2,0 2,0 Timlön 5,1 4,0 3,5 3,5 3,5 Öppen arbetslöshet, nivå i procent7,26,15,3 4,6 4,0 Den offentliga sektorns finanser De offentliga finanserna har förstärkts i snabb takt. Det offentliga sparandeunderskottet är emellertid fortfarande utomordentligt stort. Underskottet har minskat från av BNP av BNP 1995. beräknas underskottet uppgå till eller av BNP. Statsskulden motsvarade av BNP vid utgången av 1995. Trots den snabba förbättringen av de offentliga finanserna blev underskottet 1995 större än vad som beräknades i den s.k. tillväxtpropositionen (prop. 1994/95:25), av BNP i stället för av BNP. Både statens och kommunernas underskott blev större än väntat. Skatteintäkterna blev lägre än beräknat, bl.a. till följd av en svagare tillväxt och en mindre ökning av sysselsättningen än förutsett. Transfereringsutgifterna blev däremot högre än beräknat. Förbättringen av de offentliga finanserna beräknas fortsätta i snabb takt . Den svagare konjunkturutveckling som förutses främst borde visserligen i sig föranleda en ytterligare nedrevidering av utsikterna för det offentliga sparandet. Det finns emellertid ett flertal faktorer som tyder på att de offentliga finansernas underliggande utveckling är starkare än tidigare beräknat. Det är främst skatteintäkterna som väntas öka snabbare. Till följd av det försämrade utgångsläget kommer dock underskotten att bli större än tidigare beräknat. Utan beslut om ytterligare förstärkningar av de offentliga finanserna skulle underskottet i det finansiella sparandet uppgå till av BNP av BNP 1998. Underskotten i de offentliga finanserna torde således i frånvaro av ytterligare åtgärder bli något större än tidigare beräknat. I till-växtpropositionen gjordes bedömningen att underskottet i de offentliga finanserna skulle bli av BNP 1997 och att balans i de offentliga finanserna skulle uppnås 1998. Om inte ytterligare budgetförstärkande åtgärder skulle vidtas utöver det budgetsaneringsprogram på som redan har beslutats, skulle det fattas för att nå ett underskott på av BNP 1997. Det skulle kvarstå ett finansiellt underskott på 1998. Konvergensprogrammets mål att eliminera underskottet skulle nås först . Tabell 3.5 Den offentliga sektorns finanser Procent av BNP 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Inkomster 59,6 60,1 62,8 62,5 62,3 61,8 62,0 Skatter och avgifter 50,0 50,4 53,3 53,5 53,5 53,4 53,7 Utgifter 70,4 68,2 67,9 65,8 63,1 61,260,2 Transfereringar till hushåll25,6 24,3 23,3 22,5 21,6 21,1 20,8 Konsumtion och investeringar30,5 28,9 29,7 28,9 28,1 27,4 27,1 Finansiellt sparande -10,8 -8,1 -5,1 -3,3 -0,8 0,6 1,8 Primärt sparande -9,8 -6,7 -2,8 -0,8 1,3 2,6 3,8 Statsskuld 84,4 84,8 86,8 85,8 82,5 78,5 74,3 Konsoliderad bruttoskuld 79,3 79,7 81,6 81,3 78,6 74,9 71,0 Nettoskuld 23,7 27,7 32,0 33,2 32,6 30,8 28,2 Ytterligare budgetförstärkningar 0,6 0,8 0,5 0,5 Finansiellt sparande -2,7 0,0 1,2 2,3 Konsoliderad bruttoskuld 80,7 79,7 75,3 71,3 66,9 För att de offentliga finanserna skall vara i balans 1998 föreslås ytterligare budgetförstärkningar, vilka redovisas längst ner i tabell 3.5. Dessa ytterligare förstärkningar har inte beaktats i prognoserna för den ekonomiska utvecklingen. Åtgärderna är inte fullt ut preciserade, men beaktas vid beräkningen av utgiftstaken för . De torde i sig få en viss neddragande effekt på efterfrågan och tillväxten. Men den dämpande effekten motverkas av att fasthållande vid balansmålen för de offentliga finanserna dels stärker förtroendet för den ekonomiska politiken, dels leder till lägre räntor än om regering och riksdag skulle skjuta på balansmålen. Därmed leder budgetförstärkningarna till lägre räntor, vilka stärker tillväxten. Omfattningen av budgetförstärkningarna är måttlig i relation till BNP. De rör sig om av BNP 1997 och av BNP 1998, varav en del är inleveranser m.m. vilka inte torde ha någon dämpande effekt på den inhemska efterfrågan. Med hänsyn till de stärkande effekterna via ökat förtroende och lägre räntor, vilka är att vänta redan innevarande år, torde tillväxten inte påverkas annat än marginellt. Den utbildningssatsning som redovisas och dess finansiering har inräknats i prognoserna. Dessa åtgärder börjar få effekt . Den snabba förbättringen av de offentliga finanserna är anmärkningsvärd vid en internationell jämförelse. hade näst det största offentliga underskottet bland . kommer med nuvarande projektioner och de åtgärder som föreslås att tillhöra det fåtal länder i EU som når balans i de offentliga finanserna. Det är till synes bara , och som också har möjligheter att nå en sådan balans. Denna förbättring saknar motstycke bland . 3.3 Den ekonomiska politikens inriktning 3.3.1 Tillväxt och sysselsättning Att minska arbetslösheten är regeringens främsta uppgift. Målet är att skall halvera den öppna arbetslösheten . I tillväxtpropositionen redovisades regeringens dagordning för tillväxt och sysselsättning. Den politiken fullföljs nu genom initiativ på flera områden. Utgångspunkten är att sunda statsfinanser och stabila priser ger de bästa förutsättningarna för en långsiktigt uthållig tillväxt. Idén om det livslånga lärandet skall förverkligas genom en kraftfull satsning på utbildning. Politiken inriktas på att skapa goda villkor för företag och företagande. För att åter nå full sysselsättning behövs ett nytt kontrakt för samverkan. En halvering av den öppna arbetslösheten, från , är ett mycket ambitiöst mål. Under den djupa lågkonjunkturen förlorades mer än 500.000 arbetstillfällen. Vart åttonde jobb försvann från den svenska arbetsmarknaden. har återhämtningen varit stark. ökade sysselsättningen med drygt 60.000 personer. ökade emellertid också utbudet av arbetskraft. Många som inte fann det lönt att söka jobb när arbetslösheten steg i början av 1990- talet sökte sig åter ut på arbetsmarknaden när det blev meningsfullt att söka jobb. Över 50.000 personer tillkom till arbetskraften. Det medförde att arbetslösheten bara minskade marginellt. Den öppna arbetslösheten minskade från av arbetskraften 1995. Även framöver får man räkna med att samma faktorer gör sig gällande. I takt med att fler får arbete kommer också fler av dem som gett upp och lämnat arbetskraften att återvända. Till detta kommer den normala årliga ökningen av arbetskraften. kommer att behöva av god sysselsättningstillväxt för att lyckas i kampen mot massarbetslösheten. Målet att halvera arbetslösheten är ambitiöst även i ett internationellt perspektiv. I EU är den öppna arbetslösheten . De senaste årens relativt goda tillväxt har bara förmått att reducera arbetslösheten marginellt, från när den var som högst 1994. Däremot har och varit mer framgångsrika i kampen mot arbetslösheten. I har den reducerats från när den var som högst 1992 till 1995. I har arbetslösheten visserligen stigit något under den senaste långvariga stagnationen, men den ligger fortfarande på en låg nivå på . Allt fler länder i sätter nu kampen mot arbetslösheten högst på dagordningen. Exempelvis har både och satt upp som mål att halvera arbetslösheten . Även för EU som helhet diskuteras samma ambition, men den har inte ännu antagits som officiellt mål för unionen. Diagram 3.1 Sysselsättning och arbetskraftsutbud Källor: och . Såvitt nu kan bedömas kommer det att bli svårt men inte omöjligt att nå målet att halvera den öppna arbetslösheten . I denna proposition redovisas en prognos för den ekonomiska utvecklingen . Till denna har fogats medelfristiga kalkyler . Baskalkylen bygger på relativt försiktiga antaganden. Tillväxten beräknas till 2-2,fram . Med dessa antaganden minskar den öppna arbetslösheten dock endast till . För att nå målet om en halvering av den öppna arbetslösheten till kommer en starkare utveckling att behövas. Det s.k. tillväxtalternativet redovisar en sådan utveckling. I detta alternativ fungerar ekonomin bättre. Lönebildningen ger kostnadsökningar på god europeisk nivå vid en betydligt lägre arbetslöshet än dagens. Tillväxten är högre, sysselsättningen ökar snabbare och den öppna arbetslösheten reduceras till . Diagram 3.2 Öppet arbetslösa och personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder Källor: , , och . Det viktigaste budskapet till dem som är arbetslösa eller som hotas av arbetslöshet, oavsett kön och ålder, är att det går att komma tillbaka till en hög och full sysselsättning, och att riksdag och regering beslutsamt kommer att göra vad som går för att förverkliga detta mål. Det viktigaste budskapet till löntagarna och deras fackliga organisationer är att utan deras stöd och medverkan kommer detta inte att vara möjligt. Det viktigaste budskapet till arbetsgivarna är att inte försitta denna möjlighet att nå stabilitet och en ny samförståndsanda. Utbildningspolitiken är av central betydelse för ansträngningarna att stärka tillväxten, öka sysselsättningen, minska klyftorna och trygga välfärden. Fler människor i utbildning - såväl i skolan och högskolan som i vuxenutbildningen - innebär ökade investeringar i kunskap och kompetens. I höstens tillväxtproposition aviserade regeringen ett omfattande program för utbildning och kompetensutveckling. konkretiseras denna offensiva utbildningssatsning. Den reguljära utbildningen byggs ut med 100.000 platser i vuxenutbildningen. Kommunerna kommer att ges en viktig roll för att utforma de lokala modellerna för den utbildningssatsning som i första hand skall rikta sig till arbetslösa med lägre utbildningsnivå än 3-årigt gymnasium. Dessutom tilkommer 30.000 nya platser i högskolan. Denna utbygg-nad av vuxenutbildningen och högskolan avlöser de tillfälliga utbildningsplatser som har finansierats med arbetsmarknadspolitiska medel. Särskild uppmärksamhet ägnas åt behoven inom områdena naturvetenskap, teknik och språk. Programmet innebär en väsentlig förstärkning av utvecklings- och expansionsförutsättningar. Som ett led i programmet ingår en fortsatt utbyggnad främst av de mindre och medelstora högskolorna för att stärka utvecklingskraften och produktionsförutsättningarna i olika delar av landet. Utbyggnaden sker med särskild tyngdpunkt på , Sundsvall-Härnösand-Östersund, Bergslagen och sydöstra . Utbildningsprog- rammet finansieras genom en höjning av energiskatterna samt effektiviseringar och ändringar av reglerna inom arbetsmarknadspolitiken. Den grundläggande utbildningen är av central betydelse för många arbetslösa. Den bör i första hand erbjudas inom det reguljära utbildnings-väsendet. Gränsdragningen mellan arbetmarknadsutbildning och reguljär utbildning ses därför över. Inrikningen bör vara att arbetsmarknadsutbildningen skall renodlas mot främst omställningsutbildning. Regeringen återkommer till med en proposition om en fortsatt förnyelse av sysselsättningspolitiken. Kampen mot långtidsarbetslösheten kommer att ha fortsatt hög priorititet. Arbetsmarknadspolitiken bör även bidra till att främja jämställdheten på arbetsmarknaden - den senaste konjunkturuppgången har främst ökat de arbetslösa männens chanser att få ett arbete. Den ännu höga ungdomsarbetslösheten är ett hot mot en god ekonomisk utveckling, men också mot de ungas möjligheter att få spela en roll i samhällslivet. Det är regeringens målsättning att ungdomar inte skall vara arbetslösa mer än hundra dagar, utan att övergå till utbildning eller sysselsättning. Invandrarnas kompetens måste bättre tas tillvara. Därmed kan möjligheter stärkas i den ökande internationaliseringen.