prop · GJ0323 · 1996-01-01 00:00:00 — 53 § ------------------------------------------------------- beslut beslut om föreläggande eller förbud om föreläggande enligt 67 § enligt 67 § får överklagas får överklagas hos allmän hos kammarrätten. ------------------------------------------------------- 53 a § I andra mål än sådana som avser tvångsisolering eller upphörande av tvångsisolering krävs pröv- ningstillstånd vid överklagande till 57 §7 ------------------------------------------------------- I mål om tvångsisolering, I mål om tvångsisolering som väckts vid länsrätten eller om upphörande av genom ansökan av tvångsisolering skall läns- smittskyddsläkaren, skall rätten och kammarrätten 6 Senaste lydelse 1990:607. 7 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. länsrätten och kammarrätten hålla muntlig förhandling, hålla muntlig förhandling, om detta inte är uppenbart om detta inte är uppenbart obehövligt. Muntlig förhand- obehövligt. I andra mål ling skall alltid hållas i enligt denna lag prövar sådana mål om någon part rätten om det finns skäl att begär det. Parterna skall hålla muntlig förhandling. upplysas om sin rätt att begära muntlig förhandling. ------------------------------------------------------- Om någon part begär muntlig förhandling, skall sådan hållas. Parterna skall upplysas om sin rätt till muntlig förhandling. Om en enskild part som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. 62 §8 skall lämna biträde på begäran av 1. smittskyddsläkaren för att genomföra läkarundersökning enligt 36 §, 2. smittskyddsläkaren för att till sjukhus föra den som tillfälligt skall tas om hand enligt 37 § eller som skall tvångsisoleras enligt 38 eller 39 §, 3. smittskyddsläkaren eller chefsöverläkaren för att återföra den som har avvikit från ett sjukhus, där han enligt beslut skall vara tillfälligt omhändertagen eller tvångsisolerad, eller den som inte har återvänt till sjukhuset sedan hans tillstånd att vistas utanför sjukhusets område har gått ut eller återkallats, ------------------------------------------------------- 4. miljö- och 4. en nämnd som fullgör uppgifter inom bereda nämnden tillträde miljö- och hälsoskyddsområdet till områden, lokaler och för att bereda nämnden andra utrymmen som avses i tillträde till områden, 35 §, lokaler och andra utrymmen som avses i 35 §, 5. vid styrelsens tillsyn. 67 § ------------------------------------------------------- får i sin får i sin tillsynsverksamhet meddela tillsynsverksamhet meddela de förelägganden och förbud de förelägganden som behövs som behövs för att denna lag för att denna lag eller eller föreskrifter som har föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. ------------------------------------------------------- Ett föreläggande eller Ett föreläggande får förenas förbud får förenas med vite. 68 § ------------------------------------------------------- har rätt har rätt att inspektera smitt- att inspektera smitt- skyddsverksamhet som skyddsverksamhet som bedrivs av smitt- bedrivs av smitt- skyddsläkare, miljö- och skyddsläkare, kommunala hälsoskyddsnämnder nämnder med uppgif- 8 Senaste lydelse 1990:607. och hälso- och sjuk- ter inom miljö- och hälso- vårdspersonal. Den vars skyddsområdet och hälso- och verksamhet inspekteras är sjukvårdspersonal. Den vars skyldig att lämna det biträ- verksamhet inspekteras är de som behövs vid skyldig att lämna det biträ- inspektionen. de som behövs vid ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------- Anmälningspliktiga Samhällsfarliga sjukdomar sjukdomar ------------------------------------------------------- 1 Samhällsfarliga sjuk- domar 1.1 difteri 1.1 difteri fläckfeber fläckfeber gula febern gula febern hepatit B hepatit B hepatit C hepatit non A non B hepatit D hepatit non A non B non C non D non E meningokockinfektion meningokockinfektion polio polio tuberkulos tuberkulos virala hemorragiska virala hemorragiska febrar febrar exkl. nefropathia exkl. hemorragisk epidemica nefrosone frit återfallsfeber återfallsfeber ------------------------------------------------------- 1.2 hepatit A 1.2 hepatit A hepatit E kolera kolera mjältbrand mjältbrand paratyfoidfeber paratyfoidfeber pest pest rabies rabies salmonellainfektion salmonellainfektion shigellos shigellainfektion tyfoidfeber tyfoidfeber ------------------------------------------------------- 1.3 gonorré 1.3 gonorré infektion av HIV infektion av HIV (humant (humant immunbristvirus) immunbristvirus) klamydiainfektion klamydiainfektion syfilis syfilis ulcus molle ------------------------------------------------------- 2 Andra anmälnings- pliktiga sjukdomar än samhällsfarli ga ------------------------------------------------------- 2.1 amöbainfektion hemorragisk nefrosonefrit infektioner orsakade av atypiska mykobakterier malaria stelkramp trikinos tularemi ulcus molle 2.2 botulism campylobacter giardia lamblia legionärssjuka listerios papegojsjuka toxoplasmainfektion Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 12 §1 För vård av unga som på någon grund som anges i 3 § behöver stå under särskilt noggrann tillsyn skall det finnas särskilda ungdomshem. Om socialnämnden har beslutat att den unge skall vistas i ett hem som avses i första stycket skall anvisa plats i ett sådant hem. ------------------------------------------------------- Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ungdomshem kännedom om att den unge har en sådan smittsam sjukdom som en- ligt smittskyddslagen (1988:1472) utgör en sam- hällsfarlig sjukdom, skall föreståndaren för hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittsprid- ning. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall dels att 43 § skall följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 26 a §, av följande lydel- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ------------------------------------------------------- 26 a § Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett LVM-hem kännedom om att en intagen har en sådan smittsam sjukdom som enligt smittskyddslagen (1988:1472) utgör en samhällsfarlig sjukdom, skall den som förestår vården vid hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smitt- 43 § Beslut om omhändertagande enligt 13 § gäller . ------------------------------------------------------- Beslut om överflyttning Beslut om överflyttning enligt 25 § andra stycket enligt 25 § tredje stycket får förordnas att gälla får förordnas att gälla , om det behövs , om det behövs från vårdsynpunkt. Andra från vårdsynpunkt. Andra beslut av den som förestår beslut av den som förestår vården vid ett LVM-hem gäl- vården vid ett LVM-hem gäl- ler . Rätten får förordna att beslut som rätten har meddelat skall gälla . Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs att 47 § socialtjänstlagen (1980:620) skall ha följande Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 47 §1 ------------------------------------------------------- Uppdrag att besluta på Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får gessocialnämndens vägnar får ges åt en särskild avdelning som åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller består av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärendenersättare i nämnden i ärenden som ankommer på nämnden som ankommer på nämnden enligt 25 och 28 §§ denna enligt 25 och 28 §§ denna lag, 4 och 6 §§, 11 § första lag, 4 och 6 §§, 11 § första och andra styckena, 13 §, och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om särskilda bestämmelser om vård av unga samt 13 § lagen vård av unga samt 11 och 13 §§ (1988:870) om vård av lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. missbru-kare i vissa fall. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1991:1667. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. ------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 1 §1 Sekretess gäller, om inte annat följer av 2 §, inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättpsykiatrisk undersökning, insemination, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering och åtgärder mot smittsamma sjukdomar. Sekretess enligt första stycket gäller också i sådan verksamhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård. Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournal inom enskild hälso- och sjukvård för upppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårdspersonal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . ------------------------------------------------------- En landstingskommunal En landstingskommunal eller kom-munal myndighet eller kom-munal myndighet som bedriver verksamhet som bedriver verksamhet som avses i första stycket som avses i första stycket får lämna uppgift till en får lämna uppgift till en annan sådan myndighet för annan sådan myndighet för forskning eller framställ- forskning eller framställ- ning av statistik eller för ning av statistik eller för administration på administration på verksamhetsområdet, om det verksamhetsområdet, om det inte kan antas att den inte kan antas att den enskilde eller någon honom enskilde eller någon honom närstående lider men om upp- närstående lider men om giften röjs. Vidare får utan uppgiften röjs. Vidare får hinder av sekretessen utan hinder av sekretessen uppgift lämnas till enskild uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i enligt vad som föreskrivs i lagen (1984:1140) om lagen (1984:1140) om insemination, lagen insemination, lagen (1988:1473) om undersökning (1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i beträffande HIV-smitta i brottmål och lagen brottmål, lagen (1991:1129) (1991:1129) om om rättspsykiatrisk vård och rättspsykiatrisk vård. smittskyddslagen (1988:1472). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1993:392. 3 Ärendet och dess beredning Smittskyddslagen (1988:1472) trädde ikraft . Lagen har varit föremål för ändringar vid ett flertal tillfällen. Det har dock endast varit fråga om följdändringar p.g.a ändringar i annan lagstiftning. Någon översyn av lagens tillämpning har inte gjorts. har däremot överlämnat en rapport från styrelsens arbetsgrupp för översyn av smittskyddets funktion och därvid föreslagit vissa lagändringar inom smittskyddets område. har även i senare skrivelse föreslagit ändringar i smittskyddslagen. Andra myndigheter; , ombudsmän och dåvarande , har också inkommit med skrivelser om smittskyddslagen. Vidare har uppmärksammat smittskyddslagen i en rapport om . Skrivelser med begäran om en översyn av smittskyddslagens tvångsbestämmelser särskilt avseende HIV-infektion föreligger också från myndigheter, orga- nisationer m.fl. Lagförslagen i , senare skrivelse från och framställningar från andra myndigheter och tortyrkommittén samt ytterligare frågor har behandlats i en promemoria från som har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorian Vissa ändringar i smittskyddslagen finns i bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna samt en sammanställning av deras yttrande finns i bilaga 2. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har i propositionens lagförslag följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Vi återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitten 5.10 och 5.11 samt i författningskommentaren till de lagrum vilkas utformning Lagrådet lämnat synpunkter på. Smittskyddslagen (1988:1472) reglerar viss verksamhet till skydd mot att smittsamma sjukdomar sprids bland människor. Smittsamma sjukdomar indelas enligt lagen i samhällsfarliga sådana och övriga smittsamma sjukdomar. De sjukdomar - samhällsfarliga och andra - som skall anmälas tas upp i en bilaga till lagen. I varje landsting finns en smittskyddsläkare, som leder smittskyddet. har en övergripande tillsyn över landets smittskydd. En läkare som konstaterat en anmälningspliktig smittsam sjukdom skall göra anmälan till smittskyddsläkaren och . Vid vissa samhällsfarliga sjukdomar, t.ex. kolera, pest och rabies, skall anmälan göras även till den nämnd i kommunen som i smittskyddslagen betecknas som miljö- och hälsoskyddsnämnden. En anmälan om infektion av gonorré, infektion av HIV, klamydiainfektion eller syfilis skall göras utan att den smittades namn, personnummer och adress eller den sannolika smittkällan anges. Enligt smittskyddsförordningen (1989:301) skall sådan anmälan till smittskyddsläkaren och innehålla uppgift om hemortslän och om de två första och de fyra sista siffrorna i personnumret. Om en HIV-smittad tillhör en riskutsatt grupp, skall denna grupp anges. Andra uppgifter om identiteten får inte lämnas i anmälan. Smittskyddsläkaren kan alltid på begäran få del av den smittades identitet. Den person som har anledning att tro att han är smittad av en samhällsfarlig sjukdom skall utan dröjsmål söka läkare. Läkaren får göra nödvändiga provtagningar och undersökningar. Om patienten visar sig vara smittad skall han lämna upplysning till läkaren om den troliga smittkällan och om han kan ha smittat andra. Den behandlande läkaren kan meddela förhållningsregler som patienten är skyldig att följa. Sådana regler får när det gäller en samhällsfarlig sjukdom avse patientens kontakter med läkaren, hygien, isolering i hemmet, arbete och skolgång samt livsföring i övrigt. Reglerna antecknas i patientjournalen. Den behandlande läkaren skall också så långt det är möjligt se till att förhållningsreglerna följs. Patienten kan få reglerna prövade av smittskyddsläkaren, som kan ändra dem. Om en patient, som är smittad av infektion av HIV, inte har följt, eller misstänks inte ha följt förhållningsreglerna och den behandlande läkaren anmäler förhållandet till smittskyddsläkaren, skall denne - om han bedömer att så behövs - underrätta socialnämnden, polismyndigheten och frivårdsmyndigheten. Uppgift lämnas därvid om vem som reglerna gäller och deras innebörd. Om någon av de nämnda myndigheterna efter en sådan underrättelse skulle uppmärksamma förhållanden som tyder på att reglerna inte följs, skall de anmäla detta till den smittskyddsläkare, som lämnat underrättelsen till dem. En behandlande läkare skall föra patientjournal. En patient kan begära att få en anonym provtagning för infektion av HIV. Ingen registrering görs om patienten inte är smittad. Är patienten däremot smittad måste en patientjournal upprättas med identitetsuppgifter. Enligt 7 kap. sekretesslagen (1980:100) får uppgifter inte lämnas ut från hälso- och sjukvården om den enskildes hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men. Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom åtgärder mot smittsamma sjukdomar. Ett undantag är undersökning om HIV-smitta i brottmål där målsägande får veta resultatet av undersökningen. Bestämmelser finns i om straff för den som bryter mot sekretessreglerna. Det anses vara en medborgerlig plikt att låta undersöka sig vid misstanke om att man blivit smittad av en samhällsfarlig sjukdom. Denna plikt är också lagstadgad. Något straff finns inte stadgat i smittskyddslagen för den som inte iakttar bestämmelserna. Däremot kan smittskyddsläkaren besluta att den som har anledning att tro att han är smittad skall undersökas av en läkare, som underrättar smittskyddsläkaren om undersökningsresultatet. Smittskyddsläkaren kan också besluta om tillfälligt omhändertagande på sjukhus om det av särskilda skäl behövs för att förhindra befarad smittspridning av samhällsfarliga sjukdomar med undantag av de veneriska. Smittskyddsläkaren kan vidare ansöka hos länsrätten om tvångsisolering av någon som för smitta av en samhällsfarlig sjukdom, om denne inte frivilligt medverkar till de åtgärder som behövs för att hindra smittspridning. Länsrätten beslutar om tvångsisoleringen, som skall ske på sjukhus som drivs av ett landsting eller av en kommun som inte ingår i ett landsting. Beslut om tvångsisolering meddelas också om det finns grundad anledning att anta att den smittade inte följer förhållningsreglerna och detta innebär en uppenbar risk för smittspridning. Skulle det inte gå att avvakta länsrättens beslut utan fara, får smittskyddsläkaren fatta beslutet om tvångsisolering. Sådant beslut skall underställas länsrätten. Länsrättens beslut kan överklagas hos kammarrätten. I de undantagsfall när en smittad person är en uppenbar smittrisk för det övriga samhället, har det framstått som otillräckligt att endast rättsliga påföljder i efterhand, t.ex. enligt , kan komma i fråga. Gärningen, dvs. smittspridningen, har ansetts böra kunna förhindras så att andra människor inte kommer till skada. Tvångsisolering får pågå , men länsrätten kan på ansökan av smittskyddsläkaren besluta att förlänga tiden med högst åt gången. När det inte längre finns skäl för tvångsisolering skall smittskyddsläkaren ofördröjligen besluta att den skall upphöra. Han skall också ofördröjligen ta ställning till frågan om upphörande om den tvångsisolerade begär detta. Den som är tvångsisolerad skall tas väl om hand. Han skall få det stöd och den hjälp som behövs och motiveras att ändra sin inställning och livsföring så att tvångsisoleringen kan avslutas. Siktet för åtgärderna skall alltså vara inställt på att tvångsisoleringen skall kunna upphöra. Den tvångsisolerade får underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att tvångsisoleringen skall genomföras. Han får emellertid ges tillstånd att vistas utanför sjukhusets område. Tillstånd beslutas av smittskyddsläkaren. Sådan permission kan ges för att den tvångsisolerade skall kunna få tillfälle att visa att han är villig till och har förmåga att leva så att smittspridning inte sker. Den tvångsisolerade får inte inneha narkotika eller alkohol eller egendom som kan skada honom eller annan, m.m. Sådant får omhändertas. Chefsöverläkaren kan besluta om kroppsvisitation som dock inte får göras mer ingående än vad ändamålet kräver. All den hänsyn som omständigheterna medger skall iakttas och ett vittne skall närvara om detta är möjligt. Vidare kan chefsöverläkaren besluta att försändelser till den tvångsisolerade får kontrolleras så att de inte innehåller narkotika eller någonting annat som den tvångsisolerade inte får inneha. Genom ett tillägg i smittskyddslagen - 50 a § - får förordna någon att fullgöra chefsöverläkarens uppgifter vid tvångsisolering. 5.1 Anpassningar till följd av ny terminologi ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: I smittskyddslagen (1988:1472)| |skall benämningarna landstingskommun, hälso- och| |sjukvårdsnämnd respektive miljö- och hälsoskyddsnämnd| |ersättas av benämningarna landsting, sådan nämnd som| |avses i 10 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)| |respektive nämnd som fullgör uppgifter inom| |miljö- och hälsoskyddsområdet. Vidare skall Statens| |smittskyddsinstitut benämnas .| |Hänvisningarna i lagen till länsrätt skall ändras till| |allmän förvaltningsdomstol. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inga erinringar mot förslagen. Skälen för regeringens förslag: I samband med nya kommunallagens (1991:900) tillkomst ersattes termen landstingskommun med landsting. togs bestämmelserna om att vissa nämnder skulle finnas bort och det är fullmäktige i kommunen eller som bestämmer vilka nämnder som skall finnas för att fullgöra kommunens eller uppgifter. Till följd härav skall benämningarna landstingskommun, hälso- och sjukvårdsnämnd respektive miljö- och hälsoskyddsnämnd ersättas med benämningarna landsting, sådan nämnd som avses i 10 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) respektive nämnd som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Den myndighet som i smittskyddslagen benämns har i andra sammanhang benämnts , se bl.a. instruktionen för institutet (förordning [1993:110] med instruktion för ). Den rätta benämningen skall vara vilket föranleder ändringar i smittskyddslagen. framgår det av 14 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar att länsrätt skall vara första domstolsinstans i ärende som skall prövas av allmän förvaltningsdomstol. Härav följer att det inte särskilt behöver regleras i smittskyddslagen. överklagande skall göras till länsrätten skall därför ändras till allmän 5.2 Samhällsfarliga och andra anmälningspliktiga sjukdomar ------------------------------------------------------- |Regeringens förslag: skall i lag bestämma| |vilka smittsamma sjukdomar som skall anses vara| |samhällsfarliga. Regeringen skall i förordning| |föreskriva vilka övriga smittsamma sjukdomar som skall| |vara anmälningspliktiga. | | Sjukdomen ulcus molle skall i bilagan till| |smittskyddslagen tas upp som samhällsfarlig under de| |veneriska sjukdomarna och behandlas på samma sätt som| |de. Hepatit non A non B skall delas upp i hepatit C,| |D och E samt övriga hepatiter (hepatit non A non B non| |C non D non E). De skall ingå bland de samhällsfarliga| |sjukdomarna. De anmälningspliktiga sjukdomarna skall| |konsekvent anges med namnen på sjukdomarna. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag frånsett att övriga hepatiter, dvs. hepatit non A non B non C non D non E, inte föreslogs ingå bland de anmälningspliktiga sjukdomarna. Remissinstanserna: Länsrätten i och anser inte regeringen skall bemyndigas att bestämma vilka sjukdomar som skall vara anmälningspliktiga utöver de samhällsfarliga. föreslår, för att snabbare kunna anpassa listan efter epidemiologiska förändringar, att i samråd med bör få bestämma vilka sjukdomar som skall vara anmälningspliktiga utöver de samhällsfarliga sjukdomarna. föreslår vidare att sorkfeber benämns nephropathia epidemica, vilket är ett internationellt accepterat namn. läns landsting anser också att skulle kunna besluta vilka sjukdomar som skall vara anmälningspliktiga utöver de samhällsfarliga sjukdomarna. anför att den restgrupp av hepatiter (hepatit non A non B non C non D non E) som ännu inte kunnat identifieras bör finnas kvar bland de samhällsfarliga sjukdomarna men att det bör ankomma på att utforma terminologin och kriterierna för anmälan. anför att hepatit UNS, dvs. sådana hepatiter där undergruppen inte kunnat fastställas, borde ingå bland de samhällsfarliga sjukdomarna. Övriga remissinstanser har inga erinringar mot förslagen. Skälen för regeringens förslag: Smittskyddslagen (1988:1472) regle-rar vissa skyddsåtgärder mot smittsamma sjukdomar. Smittsamma sjukdomar indelas i samhällsfarliga och övriga sjukdomar.