prop · GJ03168 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens förslag: Aktiebolagets rätt till avdrag för underskott av näringsverksamhet får tas över. Tas verksamheten över av flera fysiska och/eller juridiska personer sker fördelningen av underskottet i förhållande till aktieinnehavet i det upplösta bolaget. ägarförändringar kan medföra att avdragsrätten begränsas från ägarförändringen. Underskott enligt 2 § 14 mom. SIL (fållan) får tas över av delägare i handelsbolag och av ett aktiebolag. Avdragsrätten för delägare i handelsbolag begränsas till för underskott som hänför sig till fållan. Promemorian: Spärren vid ägarförändringar var utformad på ett annat sätt. Underskott i fållan fick tas över av delägare i handelsbolag med full avdragsrätt. Remissinstanserna: Förutom redaktionella synpunkter har det vid remiss- behandlingen kommit fram önskemål om ett klarläggande av hur underskott i fållan skall behandlas. RSV efterlyser ett klarläggande av vad det skall anses innebära för övertagaren att aktiebolagets möjlighet att själv utnyttja underskottet påverkas av spärreglerna i 8 och 12 §§ lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet. Skälen för regeringens förslag: Syftet är att verksamhetsöverföringen inte skall påverka möjligheten till förlustutjämning. Det är emellertid inte möjligt att upprätthålla den principen fullt ut. För aktiebolag är avdragsrätten för förluster vid avyttring av kapital- placeringsaktier och liknande tillgångar (27 § 1 mom. SIL) begränsad. Enligt 2 § 14 mom. SIL får förluster endast kvittas mot vinster vid avyttring av motsvarande tillgångar. Uppkommer ett underskott behandlas det som en ny reaförlust av samma slag. Underskott som hänför sig till fållan bör få tas över av delägare i handelsbolag. I handelsbolag hänförs alla vinster och förluster på värdepapper till inkomstslaget näringsverksamhet. Även om avdragsrätten för handelsbolagets del inte är begränsad till reaförluster av motsvarande slag framstår det därför som rimligt att underskottet får tas över. Avdragsrätten bör däremot inskränkas till i enlighet med bestämmelserna i punkt 33 av anvisningarna till 23 § KL. Enskilda näringsidkare och bolagsmän i enkla bolag bör överhuvudtaget inte få ta över underskott i den mån de hänför sig till fållan, eftersom reavinster i de fallen skulle bli beskattade i inkomstslaget kapital. Det är inte meningen att spärreglerna mot förlustutjämning skall kunna kringgås genom verksamhetsöverföringen. Bestämmelsen har arbetats om i syfte att förhindra kringgåenden. 4.10 Justerat ingångsvärde på andel i handelsbolag Regeringens förslag: Delägarens justerade ingångsvärde i det övertagande handelsbolaget skall ökas med ett belopp som motsvarar delägarens skattemässiga anskaffningsvärde på aktierna. Promemorians förslag: Det justerade ingångsvärdet ökas med delägarens andel av det tillskjutna kapitalet i aktiebolaget. Ökningen får dock inte överstiga anskaffningskostnaden för aktierna. Remissinstanserna: Föreningen , , m.fl. anser att regeln bör utformas på så sätt att det justerade ingångsvärdet får öka med det skattemässiga anskaffningsvärdet på aktierna. Skälen för regeringens förslag: Promemorieförslaget innebär att den del av köpeskillingen för aktierna som överstiger bolagets tillskjutna kapital inte blir avdragsbart. Ett materiellt korrekt beskattningsresultat erhålls om den faktiska anskaffningsutgiften får beaktas. Justeringen av ingångsvärdet bör därför ske på grundval av de faktiska anskaffningskostnaderna. Regeringens förslag: Fördelningsunderlaget enligt lagen om räntefördelning beräknas första året med beaktande av aktiebolagets utgående värden. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning syftar bl.a. till att förhindra att avkastning på kapital som investeras i enskild näringsverksamhet eller i handelsbolag utsätts för mer- beskattning i förhållande till kapital som en ägare till ett aktiebolag har lånat ut till bolaget. Fördelningsunderlaget beräknas med utgångspunkt i förhållandena vid utgången av närmast föregående beskattningsår. Aktiebolagets utgående värden måste således användas när underlaget fastställs. Regeringens förslag: Övertagaren skall anses ha expansionsmedel som i princip motsvarar aktiebolagets balanserade vinstmedel. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: RSV anser att de framräknade expansionsmedlen skall divideras med 0,72. Vidare bör enligt RSV såväl ovillkorliga som villkorliga aktieägartillskott räknas som en del av det tillskjutna kapitalet. Skälen för regeringens förslag: Expansionsmedel i enskild näringsverksamhet (eller för delägare i handelsbolag) motsvaras i princip av aktiebolagets fria egna kapital, dvs. sådana vinstmedel som kan delas ut eller fonderas för att senare användas t.ex. för expansion av verksamheten. Avsikten är att kontinuiteten i beskattningen skall bibehållas på så sätt att endast förstaledsbeskattat kapital i aktiebolaget kan fortsätta att utgöra förstaledsbeskattat kapital hos övertagaren. Övertagarens expansionsmedel vid taxeringen för det närmast föregående beskattningsåret skall anses motsvara av aktiebolagets egna kapital, minskat med tillskjutet kapital. Om den balanserade vinsten i ett aktiebolag uppgår till , motsvaras detta av en skattepliktig vinst om avrundat . Vinsten är förstaledsbeskattad med avrundat (). Övertagarens expansionsmedel skall uppgå till . Expansions- medelsskatten på skall anses ha uppgått till avrundat (28 x 139 000), vilket motsvarar den erlagda bolagsskatten. Vid en upplösning av expansionsmedlen gottskrivs övertagaren . Detta stämmer även utifrån en beräkning av takbeloppet som får anses ha uppgått till i aktiebolaget. Det motsvarar av expansionsmedlen. Aktieägartillskott - ovillkorliga och villkorliga - lämnas normalt i syfte att förbättra ett bolags ekonomiska ställning. Ett ovillkorligt aktieägartillskott lämnas helt utan krav på motprestation. Det ger inte upphov till någon skuld för bolaget utan ökar endast dess netto- behållning. För bolaget utgör aktieägartillskottet inte skattepliktig intäkt. Den som gjort tillskottet får tillgodoräkna sig detta som en del av anskaffningskostnaden för aktierna i bolaget. Om ett aktieägartillskott lämnas med förbehåll att det skall återbetalas ur framtida vinstmedel är det villkorligt. Ett beslut om återbetalning måste fattas i de former som gäller för beslut om vinstutdelning. Återbetalningen får inte heller strida mot bestämmelserna i 12 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385) om tillåtligheten av vinstutdelning. I skatterättsligt hänseende behandlas återbetalning av villkorliga aktieägartillskott normalt som en återbetalning av lån. Återbetalning av lån utlöser inte någon inkomstbeskattning. Även om villkorliga aktieägartillskott inte utgör tillskjutet kapital bör de räknas som en del av det tillskjutna kapitalet när expansionsmedlen bestäms. Annars skulle övertagaren bli beskattad för tillskottet vid en minskning av expansionsmedlen. Det skulle stå i strid med den skatterättsliga behandlingen av villkorliga aktieägartillskott. Regeringens förslag: Aktiebolagets skatteutjämningsreserv skall återföras hos övertagaren. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 11 § lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv (surv) gäller att återstående skattepliktig del av survavsättningen skall återföras till beskattning om den skattskyldige har upphört att bedriva näringsverksamhet. En omedelbar avskattning av kvarstående survavsättning kan få obilliga konsekvenser. Survåterföringen bör därför få fullföljas av övertagaren. Regeringens förslag: Överföringen av verksamhet skall inte medföra uttagsbeskattning. Den skall inte heller medföra återföringsskyldighet i det fall en fastighet överförs och där aktiebolaget är skattskyldigt för uthyrning av fastigheten. Övertagarens eventuella beräkning av jämkning av avdrag för investeringsvara skall utgå från förhållandena i aktiebolaget. Promemorians förslag: Promemorian innehöll inget förslag om mervärdesskatt. Remissinstanserna: RSV och har framfört att det kan behövas kontinuitetsregler även beträffande mervärdesskatten. Fråga kan uppkomma om eventuell återföring vid uthyrning av fastigheter och uttagsbeskattning. Skälen för regeringens förslag: Som lagtexten i mervärdesskattelagen är utformad bör vissa bestämmelser införas i den nya lagen för att förhindra oönskade skattekonsekvenser med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek. Enligt mervärdesskattelagen skall uttagsbeskattning ske bl.a. om den skattskyldige överlåter en vara till någon annan utan ersättning eller mot ersättning som satts ned utan att nedsättningen varit marknadsmässigt betingad (2 kap. 2 § jämförd med 7 kap. 3 § 2 a mervärdesskattelagen). En regel införs (3 § första stycket) om att uttagsbeskattning inte skall ske vid sådana överföringar som den föreslagna lagen är tillämplig på. Kravet på kontinuitet medför att regler behövs som klargör att vid senare omsättningar skall aktiebolaget och övertagaren ses som en skattskyldig (9 §). Omsättning av fast egendom är generellt undantagen från mervärdes- skatteplikt. En fastighetsägare som upplåter fastigheten till en skattskyldig hyresgäst kan dock, efter särskilt beslut av skattemyndigheten, frivilligt träda in i mervärdesskattesystemet. Den frivilliga skattskyldigheten medför att rätt till avdrag för ingående skatt uppkommer. Om fastighets- sägaren säljer fastigheten upphör den frivilliga skattskyldigheten och han blir i vissa fall skyldig att återföra ingående skatt som han gjort avdrag för. Om skattskyldigheten upphör från det år då skattskyldig- heten inträtt skall hela det avdragna beloppet återföras. Upphör skatt- skyldigheten skall hälften av den avdragna skatten återföras. Regler om frivillig skattskyldighet för upplåtelse av fastighet finns i 3 kap. 3 § andra-fjärde styckena samt i 9 kap. mervärdesskattelagen. En regel införs (6 §) för att förhindra uppkomsten av återföringsskyldighet när en fastighet överlåts i samband med sådan verksamhetsöverlåtelse på vilken lagen är tillämplig. Avsikten är att övertagaren skall träda i aktiebolagets ställe vad gäller rättigheter och skyldigheter. Övertagaren skall således bli skattskyldig i samma utsträckning som aktiebolaget varit det. Några skattekonsekvenser skall inte uppkomma. Regeringens förslag: Aktiebolagets sista balansräkning skall ges in med den deklaration i vilken den övertagna verksamheten redovisas första gången. Uppgifter skall även lämnas om vilka som var aktieägare i bolaget och vid upplösningen. Dessa uppgifter skall även lämnas av aktiebolaget i den deklaration där verksamheten skall redovisas sista gången. En bestämmelse införs som reglerar det upplösta aktiebolagets/övertagarens ställning i taxeringsprocessen liksom ansvaret för sådana skatter och avgifter som belöper på det upplösta aktiebolaget. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Något förslag om aktiebolagets/övertagarens ställning i taxerings- processen fanns inte. Remissinstanserna: Har lämnat förslaget utan erinran. RSV har dock efterlyst ett klarläggande avseende processuella och därmed samman- hängande frågor som uppkommer vid avregistreringen. Skälen för regeringens förslag: Uppgifterna behövs för skatte- myndighetens kontroll av verksamhetsöverföringen och av att aktiebolaget fullgör sin deklarationsplikt. Aktiebolaget förlorar sin rättskapacitet och därmed också sin partshabilitet vid avregistreringen. Det är därför nödvändigt att komplettera förslaget med bestämmelser som reglerar därmed sammanhängade frågor. Regeringens förslag: Lagen träder i kraft och tillämpas i fråga om aktiebolag som avregistrerats efter ikraftträdandet. Om den skattskyldige yrkar det tillämpas lagen även i fråga om aktiebolag som avregistrerats - . Promemorians förslag: Omfattade endast avregistreringar efter ikraftträdandet. Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser att lagen bör ges en retroaktiv tillämpning. Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i aktiebolagslagen trädde i kraft och det har således varit möjligt att avregistrera bolag med stöd av övergångsbestämmelserna sedan denna tidpunkt. Att låta de nu föreslagna reglerna tillämpas redan från leder för långt. Något hinder att tillämpa lagen på avregistreringar kan däremot inte anses föreligga. Även om en sådan utvidgning inte torde innefatta någon otillåten retroaktivitet bör lagen tillämpas på avregistreringar före ikraftträdandet endast efter yrkande av de skattskyldiga i fråga. Regeringens bedömning: Några särskilda skatteregler för att underlätta byte av företagsform för handelsbolag behövs inte. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna delar eller lämnar prome- bedömning utan erinran. RSV delar promemorians slutsats att det inte finns tillräckliga skäl för att införa särskilda övergångsbestämmelser. förutsätter att avvecklingen av oregistrerade handelsbolag inte medför några negativa effekter i de fall hyreshus m.fl näringsfastigheter samägs av flera personer. I teorin har sådant samägande ansetts konstituera handelsbolag i fråga om själva driften men inte beträffande fastighetsägandet. I praktiken har man dock inte redovisat driften som handelsbolag i dessa fall. Bakgrunden till regeringens bedömning: De nya reglerna för gräns- dragningen mellan handelsbolag och enkla bolag trädde i kraft och innebär att ett handelsbolag uppkommer först genom att bolaget förs in i handelsregistret. Vidare får näringsverksamhet utövas i enkla bolag. Bolagsmännen i ett enkelt bolag har rätt att föras in i handelsregistret, om näringsverksamhet utövas i bolaget. Registreringsskyldighet föreligger om näringsverksamheten skulle ha medfört bokföringsskyldighet enligt bok- föringslagen (1929:117) ifall denna gällt även efter utgången av . Någon firma skall inte registreras för näringsverksamheten. Enligt övergångsbestämmelserna gäller de nya reglerna även för bolag som har bildats före . Om ett handelsbolag som har bildats enligt äldre regler var oregistrerat vid utgången av , skall det anses vara upplöst . Fortsätter bolagsmännen verksamheten utan att registrera bolaget föreligger ett enkelt bolag. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 24 § 2 mom. SIL skall en delägare i ett handelsbolag anses ha avyttrat sin andel i bolaget om det upplöses. Detta gäller oberoende av orsaken till att bolaget blir upplöst (prop. 1988/89:55 s. 27). Delägarna blir således reavinstbeskattade vid en upplösning. Handelsbolaget blir uttagsbeskattat i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 av anvisningarna till 22 § KL. Därutöver kan nämnas att perio- diseringsfonder, ersättningsfonder och skatteutjämningsreserver skall återföras till beskattning om den skattskyldige har upphört att bedriva näringsverksamhet. Behovet av särskilda skatteregler i syfte att underlätta ett byte av företagsform för rörelsedrivande handelsbolag måste ses mot bakgrund av att bolagsmännen genom en enkel registreringsåtgärd kan säkra handelsbolagets fortbestånd. Vidare kan erinras om den bedömning som har gjorts i prop. 1992/93:137 (s. 8), nämligen att det, trots den ändrade gränsdragningen, inte heller torde vara praktiskt möjligt att utöva näringsverksamhet i någon större skala i ett enkelt bolag. Lagen om inkomstskatteregler med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek m.m. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Lagen omfattar bolag som lösts upp enligt punkt 5 eller 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) och ägare till sådana bolag. Även utländska ägare till svenska aktiebolag omfattas av bestämmelserna. Förutom regler om beräkning av och statlig inkomstskatt innehåller lagen även bestämmelser om beräkning av avkast- ningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt på pensionskostnader och mervärdesskatt. Det upplösta aktiebolagets verksamhet kan tas över av en fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett handelsbolag eller ett aktiebolag om förutsättningarna i första och andra stycket är uppfyllda. Av första stycket punkt 1 framgår det att bestämmelserna endast omfattar bolag som bedriver näringsverksamhet som avses i 21 § KL. Begränsningen innebär att endast näringsverksamhet i form av rörelse eller fastighetsförvaltning innefattas. Annan verksamhet omfattas inte även om den enligt 2 § 1 mom. sjätte stycket SIL är att hänföra till näringsverksamhet för subjektet i fråga (exempelvis räntor och ut- delningar). Den praxis som utbildats års skattereform kan alltjämt vara till ledning (jfr prop. 1989/90:100 s. 648). Bolag som uteslutande bedriver kapitalförvaltning liksom vilande bolag omfattas således inte av bestämmelserna. För att lagen skall vara tillämplig krävs vidare att näringsverksamheten är av mer än obetydlig omfattning. I detta ligger ett krav på reell affärs- verksamhet. Enbart förekomsten av t.ex. oreglerade kundfordringar e.d. medför alltså inte att lagen blir tillämplig. Av punkt 2 framgår att övertagaren skall ha tagit över hela verksam- heten från aktiebolaget. I punkt 3 anges att en balansräkning skall upprättas med anledning av verksamhetsöverföringen. Balansräkningen behövs för att lagens be- stämmelser skall kunna tillämpas. Bl.a. skall övertagaren ta upp lager, fordringar och liknande tillgångar till belopp som motsvarar aktiebolagets utgående värden (se 7 § första stycket). Vidare är aktiebolaget skattesubjekt och skattskyldigt för sina inkomster fram till avregistreringen. Balansräkningen är alltså nödvändig för att deklarationsskyldigheten skall kunna fullgöras. Kravet på ägarsamband (andra stycket) är enligt praxis en förutsättning för att företag skall kunna ombildas till skattemässiga värden utan uttagsbeskattning. I rättstillämpningen accepteras en viss förskjutning mellan ägargrupper. Vid tillämpningen av denna lag är emellertid avsikten att en strikt ägaridentitet skall råda såväl med avseende på personkretsen som till vilken del den övertagna verksamheten ägs. Ägarandelen skall hänföra sig till kapitalet i aktiebolaget. Kravet på ägaridentitet innebär att ett aktiebolag som ägs av flera inte kan övertas av en fysisk person. Det måste övertas av två eller flera delägare i ett enkelt bolag eller av ett handelsbolag. Å andra sidan kan inte verksamheten i ett enmansbolag tas över av ett handelsbolag. Den måste föras över till enskild näringsverksamhet. Kravet på ägaridentitet upprättshålls inte i alla situtationer. Skillnader som beror arv, testamente eller bodelning med anledning av makes död godtas. Befrielse från eller uppskov med skatt Uttagsbeskattning skall ske om verksamheten i en förvärvskälla upphör. Villkoret för att uttagsbeskattning skall underlåtas är (första stycket) att tillgångarna är hänförliga till näringsverksamhet för övertagaren. Undantag görs för fastigheter. För näringsidkare som är fysiska personer gäller att aktier, obligationer eller andra värdepapper inte kan ingå i näringsverksamhet. Sådana tillgångar skall alltså uttagsbeskattas hos aktiebolaget. I de fallen gäller (andra stycket) vidare att övertagaren skall ta upp värdet som utdelnings- inkomst. Det innebär bl.a. att beskattning enligt 3 § 12 mom. SIL kan komma ifråga. Lagrådet föreslog att bestämmelsen skulle utgå, eftersom den endast synes reglera vad som gäller generellt. Ett annat synsätt är att tillgångarna utgör vederlag för aktierna i det upplösta aktiebolaget. Vederlaget skulle då undgå beskattning på grund av regleringen i 4 § första stycket. Bestämmelsen synes därför inte kunna undvaras. Uttagsbeskattning avseende mervärdesskatt skall inte ske när en vara förs över på grund av sådan överföring av verksamhet som regleras i den föreslagna lagen. Om en vara tas ut för t.ex. privat bruk skall emellertid uttagsbeskattning ske på vanligt sätt. Uttagsbeskattning skall inte heller ske vid överföring av t.ex. en rättighet. Av tredje stycket framgår att i de fall då uttagsbeskattning skall underlåtas skall inte heller beskattning enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 § KL eller 2 § 13 mom. andra stycket SIL äga rum. Bestämmelsen i första stycket medför att varken avregistreringen eller aktietillskott i samband med verksamhetsöverföringen blir reavinst- beskattade. I fråga om sådana tillgångar som tagits över utan uttagsbeskattning gäller enligt andra stycket att aktiebolagets anskaffningstid samt anskaffnings- och förbättringskostnader läggs till grund för reavinstberäkningen om tillgången säljs av övertagaren. Att aktiebolaget och övertagaren skall ses som en skattskyldig omfattar även det fall då handelsbolag är övertagare. Vid gåva gäller de s.k. lätt- nadsreglerna under de förutsättningar som anges i 43 § andra stycket lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, AGL. Vidare gäller att om den som innehar egendom som varit föremål för beskattning enligt lättnadsreglerna avhänder sig egendomen skall ny gåva anses ha skett. Det senare innebär att lättnadsförmånen helt försvinner. Om någon fått aktier i gåva under förhållanden som inneburit att lättnadsreglerna tillämpats och upplöses aktiebolaget genom avregistrering innebär kontinuiteten att gåvotagaren inte kan anses ha avhänt sig egendomen. Avregistreringen kan således inte leda till ytterligare gåvobeskattning av gåvotagaren. Ny gåvobeskattning kan däremot ske om gåvotagaren avhänder sig egendom eller väsentlig att därav efter avregistreringen men efter gåvotillfället. Vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter skall i vissa fall bestämmelserna i 5 § tillämpas. Av första stycket framgår att om fastigheter och bostadsrätter ändrar karaktär till privatbostad vid avregistreringen skall aktiebolaget beskattas i enlighet med bestämmelserna i punkt 4 eller 5 av anvisningarna till 22 § KL. I andra stycket finns bestämmelser som reglerar reavinstberäkningen vid avyttring av sådana fastigheter. Fastigheterna kan hos aktiebolaget vara antingen anläggningstillgångar eller omsättningstillgångar. I båda fallen skall anskaffningsvärdet reduceras vid reavinstberäkningen. Reduktion skall emellertid endast göras om marknadsvärdet vid övergången överstiger anskaffningsvärdet. Detta anges uttryckligen i tredje stycket. För en privatbostadsfastighet som utgjort lager hos aktiebolaget skall enligt andra stycket anskaffningsvärdet utgöras av det bokförda värdet i aktiebolaget, dvs. även om ingen reduktion skall ske. Anskaffningsvärdet för fastigheten skall reduceras med 2,176 gånger skillnaden mellan anskaffningsvärdet och värdet vid övergången. Det värde som skall läggas till grund för bedömningen kan antingen schablonmässigt beräknas till av taxeringsvärdet eller kan det faktiska marknadsvärdet användas. I fråga om bostadsrätter anses mark- nadsvärdet vara ett belopp motsvarande andelstalet multiplicerat av taxeringsvärdet. Det är givetvis möjligt att använda det faktiska marknadsvärdet även i fråga om bostadsrätter. I det senare fallet skall värderingsintyg ges in. Att omräkningsfaktorn blir relativt hög beror på att reavinsten vid avyttring av privatbostäder är låg i förhållande vad som skulle ha gällt om aktiebolaget avyttrat fastigheten och vinsten sedan delats ut till aktieägaren. För de fastigheter som ändrar karaktär till privatbostadsfastigheter vid övertagandet är alltså jämförelsenormen att värdestegringen under aktie- bolagets innehavstid skall träffas av ekonomisk dubbelbeskattning. Beskattningseffekten (SAB) uppgår då till där *b är bolagsskattesatsen och *k är kapitalskattesatsen. M är marknadsvärdet och Igml är aktiebolagets anskaffningsvärde. Tekniken är att anskaffningsvärdet reduceras på så sätt att beskattningen vid avyttringen motsvarar den som skulle ha uppkommit vid avskattning direkt från aktiebolaget.