prop · GJ0331 · 1996-01-01 00:00:00 — Beträffande meddelats svenskt aktiebolag före tillstånd som har meddelats nämnda datum får regeringen vidare svenskt aktiebolag före nämnda bestämma att tillståndet skall datum får inspektionen vidare förenas med villkor om att nya bestämma att tillståndet skall styrelseledamöter och suppleanter förenas med villkor om att nya för dem samt verkställande direktörstyrelseledamöter och suppleanter i bolaget skall vara svenska för dem samt verkställande direktör medborgare och bosatta i i bolaget skall vara svenska . Om sådana villkor medborgare och bosatta i . åsidosätts får tillståndet Om sådana villkor åsidosätts får återkallas. Bestämmelserna i 9 § skall tillämpas på avtal av det slag som avses i 7 eller 8 §, även om avtalet på grund av äldre bestämmelser inte krävt tillstånd. Denna lag träder i kraft . Avgifter enligt 22 § för skall beräknas för tiden . Som villkor för att en tillverkare skall vara avgiftsskyldig gäller då att det fakturerade värdet av sålda produkter under den tiden överstiger elva tolftedelar av . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:341) om strategiska produkter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:341) om strategiska produkter dels att 1 a, 6 b, 6 c, 8, 10, 15 och 16 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 1 b, 6 d och 8 a §§, samt närmast före 8 a § en ny rubrik av följande lydelse. -------------------------------------------------------------------- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse -------------------------------------------------------------------- Frågor om tillstånd enligt denna Tillstånd enligt denna lag eller lag och enligt rådets förordning enligt föreskrifter som har (EG) nr 3381/94 prövas av meddelats med stöd av lagen skall regeringen eller den myndighet lämnas, om det inte strider mot som regeringen bestämmer. utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. -------------------------------------------------------------------- Frågor om tillstånd enligt denna lag och enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94 prövas av eller av den myndighet som regeringen bestämmer. En myndighet får med eget yttrande lämna över ett ärende till regeringens prövning, om ärendet har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om överlämnande av ärenden till regeringen. 6 b § -------------------------------------------------------------------- I den utsträckning och enligt Enligt de närmare föreskrifter de föreskrifter som regeringen som regeringen meddelar skall en meddelar skall till regeringen deklaration lämnas av den eller den myndighet som som regeringen bestämmer lämnas en deklaration av den som 1. producerar, bereder, förbrukar, importerar eller exporterar produkter som avses i 2 § 4, 2. under något av har producerat, berett, förbrukat, importerat eller exporterat sådana produkter, eller 3. producerar diskreta organiska kemikalier. Deklarationen skall innehålla uppgifter om 1. verksamheten under det gångna kalenderåret, 2. den verksamhet som planeras för det kommande kalenderåret, 3. ändringar i verksamheten som planeras för pågående kalenderår. 6 c § -------------------------------------------------------------------- Den som har lämnat deklaration Den som har lämnat deklaration enligt 6 b § skall efter anmodan enligt 6 b § skall efter anmodan av regeringen eller den av den myndighet som regeringen myndighet som regeringen utsett utsett att ta emot deklarationer att ta emot deklarationer lämna lämna de uppgifter och handlingar de uppgifter och handlingar som som kan behövas för kontroll av de kan behövas för kontroll av de uppgifter som lämnats i uppgifter som lämnats i deklarationen. För denna kontroll har företrädare För denna kontroll har för myndigheten rätt till tillträde företrädare för regeringen eller till de områden, lokaler och myndigheten rätt till tillträde anläggningar där verksamhet bedrivs till de områden, lokaler och som omfattas av anläggningar där verksamhet deklarationsskyldigheten och får bedrivs som omfattas av där göra undersökningar och ta deklarationsskyldigheten och får prover. där göra undersökningar och ta prover. skall lämna det biträde som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. 6 d § -------------------------------------------------------------------- Föreskrifter om skyldighet för tillverkare av produkter som avses i denna lag att betala årliga avgifter för att täcka statens kostnader för finns i 22 § lagen (1992:1300) om krigsmateriel. Den som är avgiftsskyldig skall till inspektionen enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar lämna en deklaration med de uppgifter som behövs för att bestämma avgifterna. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från deklarationsskyldigheten. -------------------------------------------------------------------- Tillstånd enligt 3 och 5-6 §§ kan Tillstånd enligt 3 och 5-6 §§ kan återkallas av regeringen, om återkallas, om tillståndshavaren tillståndshavaren har åsidosatt en har åsidosatt en föreskrift i denna föreskrift i denna lag eller lag eller föreskrift, villkor föreskrift, villkor eller eller bestämmelse som har bestämmelse som har meddelats med meddelats med stöd av lagen eller stöd av lagen eller om det finns om det finns andra särskilda skäl andra särskilda skäl till till återkallelse. En återkallelse får inte avse tillstånd till avtal enligt 5 § eller 5 a § som redan ingåtts. En återkallelse gäller med omedelbar verkan, om inte något annat beslutas. -------------------------------------------------------------------- Beslut av en annan myndighet än regeringen att återkalla ett tillstånd får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra förvaltningsbeslut enligt denna lag eller enligt rådets förordning (EG) nr 3381/94 får inte överklagas. Den som bryter mot 5, 5 a eller 6 § döms, 1. om gärningen har skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst , 2. om gärningen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse . Den som uppsåtligen genom Den som uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att vilseledande förmår regeringen lämna tillstånd enligt 5, 5 a eller någon annan myndighet att eller 6 § och därigenom föranleder lämna tillstånd enligt 5, 5 a eller att avtalet eller 6 § och därigenom föranleder att tillhandahållandet kommer till avtalet eller tillhandahållandet stånd, döms till böter eller kommer till stånd, döms till böter fängelse i högst . Om gärningeneller fängelse i högst . Om har skett av oaktsamhet, döms gärningen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst döms till böter eller fängelse . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Försummar den uppgiftsskyldige Försummar den uppgiftsskyldige att i rätt tid ge in sådan att i rätt tid ge in en sådan deklaration som avses i 6 b §, får deklaration som avses i 6 b eller regeringen eller den myndighet 6 d §, får den myndighet som skall som regeringen bestämmer vid vite ta emot deklarationen vid vite förelägga den uppgiftsskyldige att förelägga den uppgiftsskyldige att fullgöra sin skyldighet. fullgöra sin skyldighet. Tillsyn och annan kontroll av Tillsyn och annan kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna i efterlevnaden av bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 3381/94 rådets förordning (EG) nr 3381/94 skall utövas av den myndighet som skall utövas av Inspektionen för regeringen bestämmer strategiska produkter eller av (tillsynsmyndigheten). den myndighet som regeringen får meddela bestämmer (tillsynsmyndigheten). föreskrifter om tillsynen. Regeringen får meddela föreskrifter om tillsynen. Denna lag träder i kraft . **FOOTNOTES** 1 I fråga om 3 och 21 §§ återges här paragrafernas lydelse enligt SFS 1994:122. 3, 4 och 6 §§ föreslås också ändrade i prop. 1995/96:52. 3 Ärendet och dess beredning Det har länge varit en strävan att befria regeringen från förvaltningsärenden av mer eller mindre rutinbetonad karaktär för att statsråden och departementen skall få möjlighet att ägna mer tid och kraft åt reformarbete, övergripande planering och prioritering och annat som kräver ett ställningstagande från regeringen som politiskt organ. Under en följd av år har ett stort antal ärendegrupper på olika förvaltningsområden delegerats från regeringen till myndigheter under regeringen. Tanken att som ett led i denna strävan och utveckling delegera ärenden också på exportkontrollområdet har fått ökad aktualitet i takt med att dessa ärenden har ökat i antal. Ärendena gäller bl.a. utförsel av krigsmateriel och utförsel av varor som har en etablerad civil användning men som också kan utnyttjas i förstörelsebringande syfte (s.k. dual use-produkter). Att antalet ärenden av detta slag ökat har samband med att lagstiftningen om kontroll över krigsmateriel och dual use-produkter efter hand har byggts ut till att omfatta allt fler varuslag och verksamheter i enlighet med internationella åtaganden på exportkontrollområdet. Möjligheterna att delegera exportkontrollärenden till myndighetsnivå har tidigare övervägts av en särskild utredare2. Till utredningen knöts en referensgrupp med företrädare för , och . Utredningen avlämnade betänkandet Kontrollen över export av strategiskt känsliga varor (SOU 1993:56). Det remitterades till Justitiekanslern, , Krigsmaterielinspektionen, EG-delegation i , , , , , , , , , , , , , , , Verkstadsindustrier och . En sammanställning av remissyttrandena finns i prop. 1993/94:176 (s. 49). Efter förslag i den propositionen ändrades lagstiftningen med verkan från så att regeringen fick möjlighet att delegera prövningen av tillståndsfrågor för dual use-produkter till den myndighet som regeringen bestämmer. Denna möjlighet har utnyttjats bara för vissa kärntekniska produkter och material. En arbetsgrupp inom regeringskansliet3 har därefter övervägt delegeringsfrågan ytterligare och lagt fram förslag i form av ett utkast till lagrådsremiss. Arbetsgruppens lagförslag finns i bilaga 1. Utkastet har remissbehandlats. Yttranden har kommit in från Länsrätten i , , , , , , , , , , , , Verkstadsindustrier, , och . En sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 2. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet har föreslagit några ändringar i lagtexten. Regeringen återkommer till detta längre fram i propositionen (avsnitt 4, 9, 12.1 och 12.2). Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. 4 En ny myndighet för prövning av förvaltningsärenden om kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: En ny myndighet, Inspektionen för | | strategiska produkter, inrättas för prövning av de flesta ärenden| | om kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga | | produkter som regeringen eller ett statsråd prövar. | | Utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska överväganden skall | | liksom fälla utslaget vid prövningen i ärendena. | | Bestämmelser som säkerställer detta tas in i lagstiftningen. Utredningens förslag i betänkandet SOU 1993:56: De utförselärenden som avser krigsmateriel och som avgörs genom beslut av ett statsråd är genomgående av rutinartad karaktär och kan delegeras till myndighetsnivå. En sådan ändring bör dock anstå tills en klarare praxis har utbildats vid tillämpningen av den nya krigsmateriellag som trädde i kraft . Tillståndsprövningen för dual use-produkter bör delegeras från regeringen till . För vissa kärntekniska produkter och material bör besluten i stället fattas av . Remissinstanserna: De flesta stöder utredningens förslag eller har inga invändningar mot det. är kritisk till att skall vara prövningsmyndighet. Styrelsen framhåller att prövningen kräver kompetens i utrikes- och säkerhetspolitiska frågor och dessutom teknisk kompetens. Det finns naturligtvis ett generellt handelspolitiskt intresse av att skall kunna exportera så mycket som möjligt men detta intresse är perifert i sammanhanget, anser . , Verkstadsindustrier och pekar på företagens behov av att kunna vända sig till en enda instans i alla ärenden som avser exportkontroll. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i det väsentliga med regeringens förslag. De lagbestämmelser om prövningens inriktning som gruppen föreslår är dock utformade på ett och samma sätt för krigsmateriel och dual use-produkter och på ett annat sätt än motsvarande bestämmelser i regeringens förslag. En annan skillnad i förhållande till regeringens förslag gäller myndighetens namn. Arbetsgruppen föreslår att namnet skall vara Krigsmaterielinspektionen. Remissinstanserna: Nästan alla är positiva till att prövningen av ärenden om kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter delegeras till en ny myndighet. Från ett par håll varnas för att en delegering kan leda till en försvagning av regeringens ansvar för och regeringens möjligheter att styra utvecklingen. Meningarna är delade om vilka intressen som skall vägas in vid prövningen i ärendena och om behovet av lagbestämmelser i ämnet. Enligt Justitiekanslern är det vid en delegering nödvändigt att införa materiella regler om prövningen hos den nya myndigheten. Han tvivlar dock på att det är tillräckligt med den bestämmelse i ämnet som arbetsgruppen föreslår och som anger att besluten skall grundas på utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska överväganden. vill att besluten på krigsmaterielområdet skall grundas också på industripolitiska överväganden. , Verkstadsindustrier, och anser att den föreslagna bestämmelsen inte ger tillräckligt utrymme för exportintressen på dual use-området. Den grundläggande frihandelsprincip som finns på det området är enligt och Verkstadsindustrier ett skäl mot att där ha samma bestämmelse om prövningens inriktning som för krigsmateriel. Handelskammaren och föreslår att en delegering genomförs utan någon bestämmelse av detta slag på dual use-området. Handelskammaren har däremot inget att invända mot den bestämmelse som arbetsgruppen föreslår när det gäller export av krigsmateriel. Länsrätten i anser att ett moment av vandelsprövning bör ingå i tillståndsprövningen. Några remissinstanser har invändningar mot namnet Krigsmaterielinspektionen. De hävdar att det namnet kan medföra nackdelar för exportörer av dual use- produkter. Lagrådet: Lagrådet har synpunkter på hur en lagbestämmelse om prövningens inriktning på krigsmaterielområdet bör utformas. Lagrådet tar också upp frågan om den konstitutionella valören hos de riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan som framgår av prop. 1991:92:174 (s. 41) Lag om krigsmateriel och bet. 1992/93:UU1 Krigsmaterielexport. Om dessa riktlinjer avses utgöra normgivning för den nya myndigheten, föreslår Lagrådet att det i lag tas in ett bemyndigande för regeringen att meddela närmare föreskrifter om vad som skall beaktas vid prövningen. Om emellertid riktlinjerna skall ses endast som ett slags sammanställning av praxis, anser Lagrådet att de inte behöver ha författningsform. Bakgrunden till regeringens förslag Enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel får det statsråd som har till uppgift att föredra ärenden om utförsel av krigsmateriel själv avgöra de ärenden om utförsel av krigsmateriel som inte avser utförsel i större omfattning eller som i övrigt inte är av större vikt. Det kan gälla utförsel i samband med t.ex. demonstration eller reparation av krigsmateriel. På detta sätt avgörs upp mot 2 000 ärenden. Prövningen av andra ärenden enligt lagen om krigsmateriel är förbehållen regeringen, t.ex. ärenden om tillstånd till tillverkning, utförsel i större omfattning, utförsel till känsliga destinationer eller annan utlandssamverkan än utförsel. Antalet regeringsärenden uppgår till några hundra . Frågor om utförseltillstånd och andra tillstånd som avser dual use-produkter skall enligt lagen (1991:341) om strategiska produkter prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.Möjligheten att delegera prövningen till en myndighet har utnyttjats bara för vissa kärntekniska produkter och material. Prövningen i dessa fall görs av . I andra fall prövar regeringen tillståndsfrågan. avgjorde regeringen cirka 300 ärenden av detta slag. Skälen för regeringens förslag: Att regeringen prövar ärenden om kontroll över krigsmateriel och dual use-produkter skall ses i ljuset av att utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska överväganden skall fälla utslaget vid prövningen. Sådana överväganden är ett viktigt led i den styrande funktion som regeringen har enligt regeringsformen. Varken lagen om krigsmateriel eller lagen om strategiska produkter anger några förutsättningar för tillstånd, förbud och undantag enligt lagarna. Regeringen kan i sin verksamhet som prövningsinstans fritt forma en praxis och samordna den med utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik i övrigt. Det finns ett betydande utrymme för delegering En given utgångspunkt är att regeringen också i fortsättningen skall ansvara för och kunna styra utvecklingen i praxis på området och anpassa den till växlande utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska krav. För att säkerställa detta är det emellertid inte nödvändigt att regeringen eller ett statsråd prövar alla de ärenden - upp mot 3 000 - som avgörs på detta sätt. Det kan räcka att regeringen prövar de ärenden som är viktiga för utvecklingen eller som är svårbedömda. Dessa ärenden är inte så många. Andra ärenden bör delegeras till en myndighet under regeringen. Det gäller bl.a. ett stort antal krigsmaterielärenden där regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan ger ledning vid prövningen. Riktlinjerna framgår av prop. 1991/92:174 Lag om krigsmateriel (s. 41) och bet. 1992/93:UU1 Krigsmaterielexport. De uttrycker principer som regeringen har lagt fast i sin praxis och som skall vara vägledande för framtiden. Dessa principer ger god ledning i de flesta fall. Att ett statsråd själv svarar för avgörandena i ett par tusen tillståndsärenden står i mindre god överensstämmelse med vad som förutsattes i grundlagspropositionen (prop. 1973:90 s. 184). Där betonas att regeln om kollektiv beslutsform i regeringsärendena inte får kringgås genom att ärenden förklaras vara departementsärenden. Principen måste vara, heter det vidare, att alla frågor som anses kräva ett ställningstagande från någon i regeringskretsen skall behandlas som regeringsärenden. Endast i ett fåtal speciella fall bör det vara möjligt att förlägga en formell beslutanderätt hos ett enskilt statsråd. En särställning i det avseendet intar enligt grundlagspropositionen beslut som hör till beredningen av regeringsärenden och beslut som gäller administrationen i ett departement. 1976/77:KU44 s. 15. Det bör observeras att varje gång som ett statsråd själv avgör ett tillståndsärende, agerar statsrådet som en egen myndighet. För sådana fall finns det inga regler om gemensam beredning eller motsvarande garantier för att besluten speglar regeringens uppfattning. Också när det gäller tillståndsprövningen för dual use-produkter är utrymmet för en delegering till myndighetsnivå stort. Den prövning som regeringen gör i dessa ärenden bygger på en grundsats om friast möjliga handel som saknar motsvarighet på krigsmaterielområdet. Exporttillstånd ges för produkter som har en etablerad civil användning, om det inte strider mot något utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiskt intresse. Dessa intressen fäller alltså utslaget i ärendena. Kontrollen över dual use-produkter tar sikte på att - framför allt genom granskning av slutanvändningen - hindra spridning av massförstörelsevapen och uppkomsten av annan destabiliserande militär kapacitet. Den är global och icke- diskriminerande till sin karaktär men inriktas i praktiken på särskilt känsliga destinationer. En ny myndighet bör bildas En prövning på myndighetsnivå kräver att myndigheten kan tillföras sakkunskap och kontinuerlig inblick i utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska frågor. Detta måste beaktas när man tar ställning till vilken myndighet som är lämplig för uppgiften och hur handläggningen i övrigt bör organiseras och regleras. Den lösning som ligger närmast till hands är att Krigsmaterielinspektionen, som finns inom och som svarar för beredningen av de flesta ärenden som det här gäller, ombildas till en ny myndighet för prövning av ärenden enligt lagen om krigsmateriel och lagen om strategiska produkter. Regeringen förordar en sådan lösning och återkommer strax till hur denna närmare bör genomföras. Med hänsyn till de invändningar mot namnet Krigsmaterielinspektionen som har gjorts vid remissbehandlingen bör ett annat namn väljas för den nya myndigheten. Det bör vara ett namn som inte ger underlag för uppfattningen att verksamheten omfattar endast krigsmateriel. är ett lämpligt namn. Lagen bör ange vilken inriktning som prövningen skall ha För företag och andra berörda kan det verka förvirrande att lagstiftningen om kontroll över krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter inte anger några kriterier för prövningen eller ens vilka typer av överväganden som skall vara avgörande. De delade meningar om detta som framgår av remissyttrandena bekräftar att det förhåller sig så. Vid en delegering till myndighetsnivå är det därför nödvändigt att lyfta fram de principer som regeringen har lagt fast i sin praxis och som på krigsmaterielområdet har kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan. Principerna innebär att utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen skall fälla utslaget i ärendena. Detta gäller även för dual use- produkter. En annan sak är att prövningen då bygger på en presumtion för att export skall tillåtas och att utrymmet för att tillgodose exportintressen därmed är mycket större än på krigsmaterielområdet där någon motsvarande presumtion inte gäller. Det är viktigt att principerna i regeringens praxis får genomslag på myndighetsnivån utan någon eftersläpning. Delegeringen bör genomföras på ett sätt som garanterar att så sker och att den inte leder till att prövningen ändras i sak. står det klart att de utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressena är mångskiftande. Möjligheterna att förutse och på ett smidigt sätt reglera de olika situationer som kan komma upp i tillämpningen är begränsade. Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan är inte heller avsedda att utgöra sådana föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen. Med hänsyn till detta bör delegeringen till myndighetsnivå kombineras med att man i lag uttryckligen anger vilken inriktning som tillståndsprövningen skall ha. Lagrådet har haft synpunkter på hur en sådan lagbestämmelse bör utformas på krigsmaterielområdet och föreslagit att tillstånd skall kunna lämnas "endast om det är påkallat från utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska synpunkter". Regeringen kan för sin del i det väsentliga ansluta sig till Lagrådets synpunkter. För att det skall bli tydligt att bestämmelsen inte innebär någon ändring i sak i förhållande till vad som har gällt enligt regeringens praxis så som denna återspeglas i riktlinjerna bör bestämmelsen dock ges en något annorlunda lydelse än vad Lagrådet föreslår. I lagen om krigsmateriel bör det föreskrivas att tillstånd enligt lagen får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik (jfr prop. 1991/92:174 s. 41 punkt 1 och 2). En motsvarande lagbestämmelse för dual use-produkter bör ange att tillstånd skall lämnas, om det inte strider mot utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. Närmare principer för prövningen har lagts fast i regeringens praxis och bör också i fortsättningen utvecklas genom praxis och inte genom lagstiftning. Regeringen bör behålla det övergripande ansvaret för praxisbildningen och kunna styra utvecklingen genom att pröva vissa ärenden. 5 Närmare om vilka ärenden som skall prövas på myndighetsnivå