prop · GJ0358 · 1996-01-01 00:00:00 — Även om en sådan skattefrihet inte följer av det tidigare nämnda protokollet om immunitet och privilegier, bör en skattefrihet införas i svensk lagstiftning så att svenska företag kan arbeta under samma villkor som de som gäller i de övriga länderna. Skattefriheten bör omfatta tjänster av alla slag. Den bör tills vidare begränsas till tillhandahållanden åt EG-institutioner. Vissa hanterings- och kontrollproblem torde uppkomma om skattefria tillhandahållanden av tjänster generellt skulle medges till internationella organisationer m.m. med värdland utanför . Något behov av sådana regler har heller inte gjort sig gällande. Mot en sådan utvidgning av skattefriheten i nuvarande skede talar också att en översyn av EG-reglerna på detta område (artikel 15.10 i sjätte mervärdesskattedirektivet) pågår. Skattefriheten för tillhandahållande av tjänster åt EG-institutionerna bör tas in i 3 kap. 30 a § ML, som ett nytt tredje stycke. De nu föreslagna ändringarna i ML bör få tillämpas för tillhandahållanden som skett eller . I det följande lämnas förslag till vissa tekniska justeringar av ML. Skälen för regeringens förslag: I flertalet fall är den som omsätter en vara eller tjänst skattskyldig för omsättningen, jfr 1 kap. 2 § första stycket 1 ML. I fråga om vissa tjänster gäller emellertid, enligt första stycket 2 i samma bestämmelse, att det är förvärvaren som är skattskyldig under förutsättning att den som omsätter tjänsten är en utländsk företagare. Det är här fråga om de tjänster som anges i 5 kap. 4 och 7 §§, dvs. tjänster på fast egendom som är belägen i resp. vissa uppräknade tjänster som tillhandahålls från ett annat eller från ett land utanför EG. Att förvärvaren av tjänsten i dessa fall angetts som skattskyldig grundar sig på förenklingsskäl. De nuvarande svenska reglerna går tillbaka till tiden före medlemskapet i EU. Regeln om att förvärvaren görs skattskyldig i fråga om tjänster på fast egendom i kan emellertid skapa administrativa problem, t.ex. om förvärvaren är en privatperson som inte är hemmahörande i . I sådana fall kan regeln försvåra skatteuttaget. Enligt , sådana de kommer till uttryck i artikel 21 i sjätte direktivet, skall förvärvaren vara skattskyldig i fråga om sådana tjänster som anges i artikel 9.2.e i direktivet, vilket motsvarar 5 kap. 7 § ML. Det finns dock ingen bestämmelse i direktivet om att förvärvaren kan göras skattskyldig i fråga om omsättning av tjänster på fast egendom. Mot bakgrund av problemen med tillämpningen av förvärvsbeskattningen i vissa fall, och särskilt med tanke på EG-reglernas utformning, bör regeln om skattskyldighet för förvärvaren för vissa tjänster i fråga om fastigheter i slopas. Den som omsätter tjänsten bör i dessa fall alltid vara skattskyldig. 1 kap. 2 § första stycket 2 ML bör därför ändras så att hänvisningen till 5 kap. 4 § utgår. Bestämmelserna i 3 kap. 21 § avseende undantag för fartyg och luftfartyg bör i förtydligande syfte närmare anpassas till ordalydelsen i artikel 15.5 i sjätte direktivet. Bl.a. bör klart framgå att uthyrning av fartyget är undantaget från skatteplikt. Härmed bör avses alla typer av charter- och befraktningsavtal. Vidare bör i en ny 21 a § införas en regel motsvarande den som anges i artikel 15.14 i sjätte direktivet, om att tjänster som tillhandahålls av mäklare och andra förmedlare som handlar i någon annans namn och för dennes räkning inte skall beskattas om förmedlingsverksamheten avser de omsättningar som undantas enligt 3 kap. 21 §. Omsättningarna enligt 3 kap. 21 § är kvalificerat undantag- na. Detta skall även gälla för förmedlingsverksamheten enligt föreslagna 3 kap. 21 a §. En bestämmelse härom bör införas i 10 kap. 11 §. Bestämmelsen i 3 kap. 21 a § bör tillämpas . Vid sidan om de nu föreslagna justeringarna bör även vissa justeringar göras i 9 a kap. 8 och 18 §§ samt i 10 kap. 11 § tredje stycket. Dessa kommenteras närmare i författningskommentaren. Frågan om de föreslagna ändringarna i 3 kap. har väckts av Skeppsmäklarföre- ningen. Samråd i denna fråga och i övriga frågor i detta avsnitt har skett med . Förslagen utgör i huvudsak tekniska omläggningar som inte påverkar statsintäkterna. Förslagen innebär inte heller några sådana ändringar som kan förväntas medföra behov av resursförstärkning till skattemyndigheterna eller förvaltningsdomstolarna. Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200)- Alla uppgifter om EG-regler avser sjätte direktivet varvid beaktats de ändringar som föranletts av andra förenklingsdirektivet om inte något annat anges. 1 kap. 2 § Ändringen i första stycket 2 kommenteras i avsnitt 11. Ändringen i första stycket 3 innebär att kunden under i paragrafen angivna förutsättningar är skattskyldig för arbete på lös egendom som skall beskattas i enligt föreslagna 5 kap. 6 b § (jfr avsnitt 5.2). Bestämmelsen motsvarar artikel 21.1 b i lydelse enligt artikel 28g.1b. I andra stycket erinras om den särskilda skattskyldighetsregeln i föreslagna 9 c kap. 5 § (jfr avsnitt 4.3). 2 kap. 1 § Bestämmelsen i första stycket 2 om att arbetsbeting skall anses som en omsättning av varor föreslås upphävd (jfr avsnitt 6.3). Sådana omsättningar kommer därigenom att behandlas som omsättning av arbete på lös egendom, jfr 5 kap. 6 § och föreslagna 5 kap. 6 b §. Detta får betydelse vid gränsöverskridande handel, eftersom reglerna om omsättningsland är olika vid omsättning av varor jämfört med tjänster. Angående överföring av varor från annat för arbete på dem i , jfr 2 a kap. 7 §. 2 a kap. 2 § Ändringen i tredje punkten är en konsekvens av att 8 § avseende arbetsbeting föreslås upphävd (jfr avsnitt 6.3). 7 § I paragrafens andra stycke anges förutsättningarna för att en varuöverföring inte skall beskattas som ett gemenskapsinternt förvärv. Upphävandet av punkten 2 i andra stycket är en konsekvens av att särregleringen för arbetsbeting föreslås slopad (jfr avsnitt 6.3). I stället skall samma regler gälla för varor som är föremål för arbetsbeting i ett annat som för varor som repareras i det andra EG-landet, jfr andra stycket punkt 3. I punkten 3 föreslås ett tillägg om att den överförda varan skall återutföras från till beställaren av tjänsten i ett annat . Genom att arbetsbeting i fortsättningen skall betraktas som omsättning av tjänst har det ansetts nödvändigt att skärpa den regel som undantar gemenskapsinterna varuöverföringar från förvärvsbeskattning i de fall då varan förs över till ett annat medlemsland för att någon där skall tillhandahålla reparation eller något annat arbete på varan åt den som för över varan (artikel 28a.5.b andra stycket femte strecksatsen i sjätte direktivet). Enligt förenklingsdirektivet (artikel 1.6) måste dessa varor efter utfört arbete sändas tillbaka till den som gjort överföringen och till det från vilket varorna ursprungligen har sänts eller transporterats. Motsvarande regel finns beträffande arbetsbeting, (se 2 a kap. 8 §). 8 § Paragrafen föreslås upphävd som en konsekvens av att 2 a kap. 7 § andra stycket 2 slopas. 3 kap. 1 a § I paragrafen erinras om den föreslagna undantagsbestämmelsen i 9 c kap. 1 § som gäller för vissa varor de placerats i särskilda lager, jfr avsnitt 4. 21 § Ändringen kommenteras i avsnitt 11. 21 a § Paragrafen, som motsvarar artikel 15.14 i sjätte direktivet kommenteras i avsnitt 11. 30 a § Ändringen kommenteras i avsnitt 10. 30 d § Ändringen är en konsekvens av att 10 a kap. föreslås upphävt (jfr avsnitt 5.2). 32 § Paragrafen motsvarar artikel 14.1 i. Enligt 7 kap. 8 § andra stycket skall importörer inräkna omkostnader för tjänster vid transport fram till bestämmelseorten i EG om denna är känd för förtullningen. I syfte att undvika dubbelbeskattning föreslås att omsättningen av sådana tjänster undantas från beskattning (jfr avsnitt 7.3). Jfr även 10 kap. 11 § angående möjligheten att få återbetalning av ingående skatt hänförlig till sådana tjänsteomsättningar. 5 kap. 5 § Ändringen är en konsekvens av den föreslagna regeln i 5 a § första stycket om beskattningsland för en varutransporttjänst utförd i när den är en del av en gemenskapsintern varutransport (jfr avsnitt 5.2). 5 a § Till grund för ändringen ligger den nya bestämmelsen i artikel 28b.C.1. Ändringen får till följd att svensk mervärdesskatt skall betalas för en varutransport som utförs här i landet och som är en del i en EG-transport om köparen av tjänsten är registrerad här och åberopar sitt svenska registreringsnummer. Däremot skall beskattning inte ske i för varutransporter som utförs här i landet om de har direkt anknytning till en varutransport till eller från ett annat och mottagaren av tjänsten är registrerad i ett annat . Ändringen kommenteras närmare i avsnitt 5.2. 6 § Ändringarna utgör en konsekvens av den föreslagna regeln i 6 b § om beskattningsland för arbeten på lös egendom. 6 a § Ändringen innebär att vad som i 5 a § sägs om inhemska deltransporter med direkt anknytning till gemenskapsinterna varutransporter även skall gälla för inhemska s.k. stödtjänster som har direkt samband med sådana inhemska deltransporter (jfr avsnitt 5.2). 6 b § I paragrafen, som motsvarar artikel 28b.F, fastslås att värdering av och arbete på varor som är lös egendom, åt en näringsidkare i ett annat , skall beskattas i om inte förvärvaren av tjänsten åberopar mervärdesskatteregistrering i ett annat . Det förutsätts dock att egendomen efter utfört arbete transporteras eller sänds ut från efter utfört arbete. Sker inte detta, skall omsättningslandet för arbetet bedömas efter huvudregeln i 5 kap. 6 § första stycket 3 och 4, dvs. arbetet skall beskattas i om det utförs här. Jfr även föreslagna 2 a kap. 7 § första stycket 2. I detta sammanhang kan noteras att medlemsländerna vid utarbetandet av förenklingsdirektivet enats om att för det fall den tillhandahållna tjänsten avser ett transportmedel registrerat i det land i vilket tjänsten fysiskt har utförts, skall det förutsättas att varorna inte är avsända eller transporterade utanför det landet. Reglerna om beskattningsland för arbete på lös egendom ersätter den särskilda ordningen i 10 a kap. och kommenteras närmare i avsnitt 5. 9 § Ändringen i första stycket 4 och i tredje stycket har gjorts mot bakgrund av att frihamnarna upphör att finnas i sin nuvarande form . I praktiken kommer de att ersättas av instituten frizon eller frilager, jfr författningskommentaren till 9 c kap. 2 §. Bestämmelsen i första stycket 4, som närmast motsvarar artikel 16.B.b, föreslås tills vidare kvarstå i sin nuvarande utformning, jfr avsnitt 4.3. Den nu nämnda bestämmelsen och bestämmelsen i tredje stycket har förtydligats till att avse endast leveranser av gemenskapsvaror. Någon materiell ändring är inte avsedd härmed. Skattefrihet i samband med leveranser av icke-gemenskapsvaror gäller redan enligt bestämmelserna om uppskjuten importbeskattning, jfr 1 kap. 5 §. Omsättning av icke-gemenskapsvaror som redan är placerade i frizoner eller frilager undantas från beskattning enligt föreslagna 9 c kap. 1 § första stycket 3. När det i 5 kap. 9 § första stycket 4 och tredje stycket talas om leveranser avses såväl omsättning inom landet som gemenskapsinternt förvärv av den vara som levereras i frizonen eller frilagret. Ändringen i första stycket 9, som motsvarar den nya lydelsen av artikel 15.2, innebär en precisering av nuvarande regler om skattefri försäljning till resenärer som är bosatta eller stadigvarande vistas utanför EG. Med bosatt eller stadigvarande vistas förstås den plats som anges som sådan i pass, identitetskort eller någon annan identitetshandling som det medlemsland där leveransen ägt rum, godkänner som identitetshandling. Vidare föreslås vissa tids- och beloppsgränser. Dessa kommenteras i avsnitt 8.3. 7 kap. 8 § I första stycket har endast gjorts en redaktionell ändring. Ändringen i andra stycket innebär att importörer vid förtullning av varor som kommer från platser utanför EG, utöver omkostnader fram till bestämmelseorten i , skall medräkna omkostnader för transport fram till bestämmelseorten inom EG i dess helhet när denna är känd för förtullningen (jfr avsnitt 7.3). Angående tidpunkten för skattskyldighetens inträde, se 1 kap. 5 §. 8 kap. 2 § Bestämmelsen motsvarar artikel 17.2.a i dess lydelse enligt artikel 28f.1. Ändringen kommenteras i avsnitt 4.3. 9 a kap. 8 § I paragrafen anges vad som avses med skattskyldig återförsäljare. Bestämmelsen motsvarar artikel 26a.A.e i sjätte direktivet (jfr prop. 1994/95:202). Enligt nämnda regel i sjätte direktivet skall även den som förmedlar en vara anses som en skattskyldig återförsäljare. Detta avser de fall då förmedlaren omsätter en vara i eget namn för en annans räkning. Om däremot en förmedlare omsätter varan i annans namn och för dennes räkning, skall beskattning hos förmedlaren avse endast själva förmedlingstjänsten. Andra stycket i förevarande paragraf handlar om omsättning som görs av förmedlare. Bestämmelsens ordalydelse kan uppfattas så att den avser alla former av förmedling, dvs. inte endast sådan förmedling som görs i förmedlarens eget namn. För att begränsa räckvidden av bestämmelsen i enlighet med vad som gäller enligt regeln i sjätte direktivet, bör det uttryckligen anges att det skall vara fråga om förmedling i eget namn. 18 § Paragrafen motsvarar innehållet i artikel 26a D c i sjätte direktivet, och innebär bl.a. att reglerna i 5 kap. 2 § första stycket 4 om distansförsäljning inte skall tillämpas på omsättningar som beskattas enligt regler om vinstmarginalbeskattning (jfr prop. 1994/95:202). De omsättningar som avses är sådana som beskattas i något annat enligt detta lands regler om vinstmarginalbeskattning. Bestämmelsen har förtydligats i detta avseende. 9 c kap. Kapitlet kommenteras även i avsnitt 4.3. 1 § Första stycket 1 motsvarar artikel 16.1.A och 16.B.e, första stycket 2 motsvarar artikel 16.1.C, första stycket 3 motsvarar artikel 16.1.D.a och första stycket 4 motsvarar artikel 16.1.D.b. Motsvarigheten till andra stycket finns i inledningen till artikel 16.1. Tredje stycket motsvarar artikel 16.1a. Undantagen gäller så länge varorna befinner sig inom landet under de angivna förfarandena. Undantagen medför rätt till återbetalning av ingående skatt, se 10 kap. 11 §. Den som enbart utför omsättningar undantagna från skatteplikt enligt 9 c kap. är inte skyldig att registrera sig till mervärdesskatt här, se 14 kap. 1 § jämförd med 1 kap. 1 och 2 §§. 2 § Paragrafen motsvarar artikel 16.1.B sista stycket. För begreppen gemenskapsvaror och icke-gemenskapsvaror, se artikel 4 i tullkodexen och avsnitt 4.3. Tillfälligt lager behandlas i artikel 50-53 tullkodexen. Till dess att varor som uppvisats för tullen hänförts till en godkänd tullbehandling skall de efter uppvisandet ha status som varor i tillfällig förvaring. Sådana varor får endast lagras på platser som godkänts av tullmyndigheterna enligt de villkor som fastställs av dessa myndigheter. Tullager definieras i tullkodexen artikel 98 som varje av tullmyndigheterna godkänt och övervakat ställe, där varor får lagras enligt fastställda villkor. Frizoner och frilager definieras i tullkodexen artikel 166 som antingen delar av gemenskapens tullområde eller lokaler belägna inom detta område vilka är avskilda från resten av det. Tillstånd att inrätta frizoner och frilager meddelas enligt 46 § tullagen (1994:1550) av regeringen. 3 § Motsvarigheten till paragrafen finns i artikel 16.1.B andra stycket. Det ankommer på medlemsländerna att bestämma villkoren för de lager som skall avse andra varor än punktskattepliktiga varor. 4 § Motsvarigheten till första stycket finns i inledningen till artikel 16.1 första stycket. Andra stycket motsvarar artikel 16.1 tredje stycket. I fall som avses i 1 § första stycket 3 innebär ett uttag av varan ur lagret att en importsituation uppkommer. Normalt sett skulle således en importbeskattning ske. Enligt förenklingsdirektivet måste dock importlandet vidta nödvändiga åtgärder för att undvika dubbelbeskattning i sådana fall. I den föreslagna paragrafens andra stycke sägs därför att den skatt som skall tas ut enligt paragrafens första stycke skall ges företräde framför importskatten. Detta medför bl.a. att det är skattemyndigheten och inte tullmyndigheten som är beskattningsmyndighet i dessa fall. 5 § Paragrafen, som motsvarar artikel 16.1 andra stycket, kommenteras närmare i avsnitt 4.3. 6 § Paragrafen är utformad i enlighet med vad som anges i avsnitt 4.2. 7 § Motsvarar artikel 16.B andra stycket. Bestämmelsen har utformats med ledning av motsvarande bestämmelser inom punktskatteområdet för en upplagshavare av skatteupplag men anpassats till mervärdesskatteförhållanden, jfr 4 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, 9 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 10 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Angående uttrycket yrkesmässig verksamhet, se 4 kap. 8 § Med skattemyndigheten avses i , se 12 kap. 2 § i förslaget. 9 § Motsvarar bilaga J i andra förenklingsdirektivet. I punkt 18 avses med begreppet mineraloljor, råolja (2709), oljor ur m.m. (2710), propan (2711 12) och butan (2711 13). Det kan noteras att begreppet mineraloljor i punkt 18 är snävare än motsvarande begrepp i punktskattesamman- hang (jfr rådets direktiv /12/EEG av och rådets direktiv /81/EEG av ). Angående punkt 17 kan noteras att vissa KN-nr enligt kapitel 29 utgör mineraloljor enligt definitionen i direktivet 92/81/EEG. 10 kap. 6 § Ändringen kommenteras i avsnitt 10. 11 § Genom ändringarna i första stycket blir omsättningar som undantas enligt föreslagna 9 c kap. 1 § och 3 kap. 21 a § och 32 § kvalificerat undantagna (jfr avsnitt 4.3 resp. 7.3 och 11). Motsvarande bestämmelser finns i artikel 17.3.b. i dess lydelse enligt artikel 28f. I första stycket har också gjorts en rättelse av en felaktig hänvisning till 3 kap. 23 § 8. Hänvisningen skall rätteligen avse 3 kap. 23 § 7, jfr 3 kap. 23 § i dess lydelse enligt SFS 1995:700 (jfr prop.1994/95:202). Tredje stycket, syftar till att åstadkomma återbetalningsrätt för ingående skatt för den som omsätter varor och tjänster i ett annat , jfr artikel 17.3.a. Jfr även bet. 1994/95:SkU7 s. 84. Sista stycket upphävs som en konsekvens av att 10 a kap. föreslås upphävt (jfr avsnitt 5.2). 10 a kap. Kapitlet upphävs och föreslås ersatt av den i avsnitt 5 kommenterade ordningen innebärande ändringar och tillägg i 1 kap. 2 § första stycket 3, 5 kap. 5 §, 5 a §, 6 §, 6 a § och 6 b § samt 11 kap. 5 a §. 11 kap. 5 a § Paragrafen motsvarar artikel 22.3.b andra stycket första strecksatsen i lydelse enligt artikel . Ändringen kommenteras närmare i avsnitt 5.2. Den föreslagna preciseringen innebär inte någon ändring i sak utan avser endast att åstadkomma en närmare anpassning till lydelsen av motsvarande bestämmelse i sjätte direktivet. 12 kap. 2 § i har behörighet att pröva frågor om godkännande av upplagshavare och av skatteupplag enligt 4 kap. 3 § energiskattelagen, 9 § alkoholskattelagen och 10 § tobaksskattelagen (jfr 1 kap. 5 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter). 13 kap. 27 § Paragrafen föreslås upphävd till följd av lagstiftning (jfr prop. 1994/95:202, SFS 1995:700). 15 kap. 1 § Ändringarna utgör en konsekvens av att 10 kap. 12 § andra stycket upphävts genom lagstiftning (jfr författningskommentaren till 13 kap. 27 § och prop. 1994/95:202, SFS 1995:700). 20 kap. 1 § I paragrafen införs bestämmelser motsvarande dem i 12 kap. lagen om skatt på energi. Beslut i frågor som avses i 9 c kap. 8 § är inte beskattningsbeslut. Detta får till följd bl.a. att det allmänna skulle sakna överklaganderätt beträffande dessa beslut om inte annat föreskrivs. Det föreslås därför att ges talerätt. bör föra det allmännas talan även i de fall sökanden eller upplagshavaren har överklagat ett beslut. I fråga om ett sådant överklagande gäller den i 20 kap. 4 § angivna tidsfristen. I fråga om överklagande av hos länsrätten gäller den i 23 § förvaltningslagen (1986:223) angivna tidsfristen. I denna del hänvisas till avsnitt 9 - 11. Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över promemorian EG:s andra förenklingsdirektiv och den svenska mervärdesbeskattningen Efter remiss har yttrande över promemorian lämnats av , , , , , Föreningen , , Lantbrukar- nas , Näringslivets Skattedelegation, , , , , , . och åberopar yttrandet från Näringslivets Skattedelegation. Yttrande har också inkommit från , som åberopar yttrandet från Näringslivets Skattedele- gation. har utöver eget yttrande åberopat yttrande från Näringslivets Skattedelegation. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Förteckning över åberopade m.m. Rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT nr L 145, , s. 1, Celex 377L0388 (EGT nr L 365, 31,12,1994, s. 53, Celex 394L0076). Rådets direktiv /680/EEG av med kompletteringar av det gemensamma mervärdesskattesystemet och med ändringar i direktivet 77/388/EEG syftande till upphävande av de inre gränserna (EGT nr L 376, 31.12.1991, s. 1, Celex 391L0680). Rådets direktiv /111/EEG av med ändringar i direktivet 77/388/EEG och införande av förenklingsåtgärder för mervärdesskatten (EGT nr L 384, 30.12.1992, s. 47, Celex 392L0111). Rådets direktiv /7/EG av om ändring av direktiv /388/EEG och om införande av nya förenklingsåtgärder avseende mervärdesskatt - Tillämpningsområde för vissa undantag från beskattning och praktiska åtgärder för genomförandet (EGT nr L 102, , s. 18, Celex 395L0007). Rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT nr L 76, 23.3.1992 s. 1, Celex 392L0012). Rådets direktiv /81/EEG av om en harmoniserad skattestruktur för mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 12, Celex 392L0081). Rådets förordning nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1, Celex 392R2913). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , Hjelm- , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1995/96:58 EG:s andra förenklingsdirektiv och den svenska mervärdesbeskattningen. Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för inför, ändrar, upp-bakomliggande häver eller upp- EG-regler repar ett normgiv- ningsbemyndigande Mervärdesskattelagen (1994:200) 395L0007