prop · GJ0319 · 1996-01-01 00:00:00 — anser att förslaget inte är i överensstämmelse med god redovisningssed eftersom redovisning i deklaration av en affärshändelse kan komma att krävas innan krav på grundbokföring uppkommit. Statskontoret och Redovisnings- och föreslår att olika betalningstidpunkter skall gälla för små och större företag. Den ordningen avvisar emellertid av konkurrensneutralitetsskäl. föreslår ett system med preliminära deklarationer som kombineras med ett räntesystem för redovisningen av den ordinarie deklarationen. och anser att konsekvenserna för sysselsättning och samhällsekonomi i stort bör analyseras mer. Utredningens förslag har tillstyrkts av , som anser att det bidrar till en effektivare statlig kassahållning, av , som anser att det medför att mer tillförlitlig statistik kan erhållas snabbare, samt av och . Skälen för regeringens förslag: Vid valet av förfallodag för mervärdesskatten bör statsfinansiella hänsyn ges en stor vikt. Inriktningen bör således vara att begränsa kredittiderna i uppbördssystemet. Hänsyn måste emellertid tas också till att den betalningsskyldige skall ges rimlig tid att åstadkomma en korrekt redovisning. Möjligheterna för den skattskyldige i sistnämnda hänseende hänger samman med när de uppgifter som skall lämnas till skattemyndigheten finns tillgängliga. De uppgifter om den skattepliktiga omsättningen av varor och tjänster som behövs för redovisningen till mervärdesskatt hämtas ur den skattskyldiges bokföring. Med hänsyn till att varje skattepliktig affärshändelse intill redovisningsperiodens utgång skall beaktas behöver den skattskyldige i regel efter periodens utgång för att ta fram och ställa samman de uppgifter som skall redovisas. Särskilt i samband med årsskiften eller vid andra boksluts- tidpunkter kan det krävas än annars för redovisningen. Det bör emellertid nämnas att vissa skattskyldiga, som har en överskjutande ingående mervärdesskatt, fullgör sin redovisningsskyldighet någon av efter redovisningsperiodens utgång. För många skattskyldiga är det således klart att det tekniskt är möjligt att fullgöra deklarationsskyldig- heten , väsentligt kortare än de som gäller. har efter en sammanvägning av olika faktorer gjort följande bedömning. Förfallodagen för mervärdesskatt bör inte läggas tidigare än den 20 efter redovisningsperiodens utgång. Med utgångspunkt i de administrativa förutsättningarna för den skattskyldiges redovisning åstadkoms enligt utredningens mening med den 20 som betalningstidpunkt en rimlig för- kortning av kredittiden för betalningar av mervärdesskatt. Med beaktande även av förslaget om enmånadsredovisning blir kredittiden . Den genomsnittliga kredittiden speglar emellertid inte de variationer som kan före- komma i det enskilda fallet. I praktiken kommer kredittiden att variera mellan . Framhållas bör även att en betalningsdag den 20 efter redovisningsperiodens utgång av olika skäl får återverkningar på de skattskyldi- gas likviditetssituation. Det har bl.a. sin grund i de fakturerings- och be- talningsrutiner som i många fall används. Om den skattskyldige före betalningsdagen den 20 skall ha fått betalt enligt faktureringen under redovis- ningsperioden så att hela det utgående mervärdesskattebeloppet finns tillgängligt för inbetalning till skattemyndigheten senast nämnda dag förutsätts i princip dels löpande fakturering , dels betalningsfrister på längst på fakturor som sänds ut inför ett månadsskifte. I sammanhanget skall emellertid beaktas även de regelmässigt före- kommande avdragen för ingående mervärdesskatt som reducerar den skattskyldiges inbetalning av skatt. Även dessa kan komma att tillgodoräknas den skattskyldige innan han fullgjort betalningen till leverantören. Vidare kan den skattskyldige räkna sig till godo ränta på influtna skattebelopp, eftersom dessa disponeras fram till inbetalningstidpunkten. Likviditetseffekterna i olika enskilda fall torde komma att uppvisa stora variationer. De flesta remissinstanserna har ansett att en redovisnings- och betaltid efter redovisningsperioden är alltför kort för att en korrekt redovisning skall kunna tas fram. Regeringen har förståelse för att sådana svårigheter kan finnas. Detta måste dock vägas mot behovet för staten att få in skattemedlen inom rimlig tid. Regeringen finner, vid en sammanvägning av dessa olika intressen, att redovisnings- och betaldagen i detta skede bör sättas till den 20 efter redovisningsperiodens utgång endast för de allra största företagen. Övriga företag bör tills vidare få behålla nuvarande redovisnings- och betalningstider. Det ger dem en genomsnittlig kredittid och en tidsperiod att fullgöra redovisningen på. Gränsen för vilka som skall redovisa vid de olika tidpunkterna bör sättas så att flertalet företag kan behålla nuvarande redovisnings- och betaltid som statens intresse att tillgodogöra sig de i kompletteringspropositionen angivna likviditetseffekterna i största möjliga utsträckning tillgodoses. Regeringen anser att skyldigheten att redovisa vid den tidigare tidpunkten bör gälla när beskattningsunderlagen för beskattningsåret beräknas överstiga . I det fall beskattningsunderlagen inte tidigare beräknats överstiga , varvid redovisning skett vid den senare tidpunkten, men t.ex. en oförutsedd försäljningsuppgång gör att beskattnings- underlagen faktiskt överstiger bör den tidigare redovisnings- tidpunkten gälla från och med den period som gränsen överskrids. Den skattskyldige måste således löpande göra beräkningar och hålla reda på hur stora beskattningsunderlagen är eller kan beräknas bli . Gränsdragningen vid gör att endast ca 29 000 företag av de totalt ca 130 000 företag vars beskattningsunderlag överstiger kommer att omfattas av den kortare redovisningstiden. Särskilda regler föreslås för de ca 300 000 företag vars beskattningsunderlag inte överstiger och som lämnar mervärdesskattedeklaration, se avsnitt 5.3. arbetar som tidigare nämnts på ett förslag om ett skattekontosystem. Införandet av ett sådant system kan komma att medföra ändrade förutsättningar också vad gäller redovisings- och betaltiderna för mervärdesskatten. Detta bör emellertid inte nu utgöra hinder för att de här föreslagna ändringarna genomförs. gäller för mervärdesskatt den 20 som betalningsdag. De betalningar som skall göras då avser redovisningsperioder som går till ända . Som motiv till denna senarelagda betalningstidpunkt har åberopats svårigheter för de skattskyldiga att redovisa och betala i anslutning till semesterperioden. Utredningen har föreslagit att regeln slopas. Många remissinstanser har emellertid framfört synpunkter på att de minsta företagen och redovisningsbyråerna får problem att fullgöra redovisningarna om så sker. Med hänsyn härtill anser regeringen att regeln tills vidare bör kunna vara kvar. Den bör gälla samtliga som redovisar mervärdesskatten i mervärdesskattedeklaration. Det medför att senaste redovisningsdag för både är för dem vars beskattningsunderlag överstiger . Den som är skattskyldig endast på grund av att han förvärvat nya transportmedel eller punktskattepliktiga varor skall inte registreras (14 kap. 1 § andra stycket ML). Han skall redovisa skatten i en deklaration för varje förvärv. Deklaration skall inlämnas senast efter förvärvet (14 kap. 5 § andra meningen och 12 § andra stycket ML). har för att få en enhetlig redovisningstidpunkt föreslagit att denna tidpunkt skall ändras till den 20 efter förvärvet. Regeringen anser inte att de föreslagna ändringarna av redovisningstidpunkt medför att en sådan åtgärd är nödvändig . Redovisningen av dessa förvärv sker på särskilt sätt till i . Förvärvet skall anmälas till skattemyndigheten som därefter sänder ut en deklarationsblankett. Blanketten skall fyllas i och lämnas tillsammans med betalningen av skatten. De som redovisar på detta sätt är inte registrerade till mervärdesskatt, och torde därför vara ovana vid hanteringen. Det är ofta en engångsföreteelse för dem. Om redovisning skall ske ett bestämt datum innebär det att tidsperioden under vilken redovisningsskyldigheten skall fullgöras varierar beroende på när inköpet gjorts. För vissa skattskyldiga minskar den jämfört med dagens regler. Regeringens bedömning är därför att nuvarande regler om tidpunkt för redovisning för denna kategori skattskyldiga tills vidare bör behållas. 5.3 Särskilda regler för små företag Skälen för regeringens förslag: Enligt de här redovisade förslagen skall samtliga företag redovisa mervärdesskatten för enmånadsperioder. Även för företag med ett beskattningsunderlag på eller lägre, som skall behålla nuvarande redovisnings- och betaltider, kommer den genomsnittliga kredittiden därför att förkortas . Enmånadsredovisning innebär också att de företag som har tvåmånadersredovisning skall lämna dubbelt så många deklarationer som . Många företag, särskilt de allra minsta, anlitar redovisningsbyråer för att få hjälp med såväl bokföring som upprättande av deklarationer. För redovisningsbyråerna innebär detta nya system att fler deklarationer skall upprättas. var det ca 425 000 företag som skulle redovisa mervärdesskatten i särskild mervärdesskattedeklaration. Av dem hade ca 300 000 skattskyldiga en årsomsättning (den i deklarationerna redovisade omsättningen omräknad till årsomsättning) på eller lägre. Regeringen anser att det för de mindre företag, vars beskattningsunderlag uppgår till högst , bör införas en lättnad vad avser redovisningen av mervärdesskatt. Dessa företag bör få redovisa mervärdesskatten en gång , i den särskilda självdeklarationen. Möjligheten att redovisa skatten i särskild självdeklaration bör tillkomma även de små företag som säljer eller förvärvar varor i handel med andra EU- länder. Vissa skattskyldiga lämnar inte särskild självdeklaration. Det gäller t.ex. handelsbolag och utländska företagare. Dessa måste redovisa skatten i mervärdesskattedeklaration. Med nuvarande regler kan de få tillämpa kalenderår som redovisningsperiod om beskattningsunderlagen uppgår till högst (14 kap. 8 a § ML). De redovisar och betalar in mervärdesskatten året efter beskattningsåret. Vad gäller inbetalning av mervärdesskatt innebär detta en skillnad jämfört med dem som redovisar skatten i självdeklarationen och betalar in preliminär skatt, eftersom den preliminära skatten i regel har beräknats med hänsyn till mervärdesskatten. Det bör inte komma i fråga att tillåta helårsredovisning av mervärdesskatt för t.ex. handelsbolag upp till en årsomsättning om . För att förenkla och göra systemet mer enhetligt bör i stället månadsredovisning alltid ske. Även konkurrensneutralitetsskäl talar för en sådan ordning. Möjligheten i 14 kap. 8 a § ML till helårsredovisning för dem som redovisar skatten i mervärdesskattedeklaration bör således slopas. får 14 kap. 3 § ML en ny lydelse, motsvarande vad som gällde före . Av andra stycket framgår att mervärdesskatten skall redovisas i en särskild deklaration om det finns särskilda skäl och skattemyndigheten beslutat att så skall ske. Sådana särskilda skäl kan t.ex. finnas om skattemyndigheten beslutat om frivillig skattskyldighet för uthyrning av rörelselokal. När gränsen för vilka som skall redovisa i särskild självdeklaration höjs till finns anledning att se över denna regel. Det kan finnas skäl att tillåta redovisning av mervärdesskatt i särskild deklaration även i andra fall än vad som skett . Ett exempel är följande: Om en näringsidkare, som skall redovisa mervärdesskatten i den särskilda självdeklarationen gör en stor investering, finns det ingen möjlighet att direkt återfå den ingående skatten på investeringen innan inkomståret gått till ända. Visserligen kan jämkning ske av den preliminära skatten, men om investeringen är av stor omfattning kan det i vissa fall inte vara en tillräcklig åtgärd. Näringsidkaren kan bli tvungen att ligga ute med mervärdesskatten han betalat till säljaren innan den kan återfås i form av överskjutande skatt. I ett sådant fall, eller i andra fall när den skattskyldige finner det mer förmånligt att redovisa skatten i mervärdesskattedeklaration, skall det finnas möjlighet för skattemyndigheten att efter ansökan av näringsidkaren besluta att redovisning skall ske i särskild deklaration. Beslutet bör då gälla från beskattningsårets början. För att undvika administrativa problem bör ett sådant beslut avse två beskattningsår, det aktuella och det närmast följande. 5.4 Tidpunkt för avlämnande av periodisk sammanställning Den som bedriver handel med EG skall lämna vissa uppgifter i en periodisk sammanställning (13 kap. 30 § ML). Enligt EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv skall den periodiska samman- ställningen omfatta ett kalenderkvartal (artikel 22.6 i dess lydelse enligt artikel ). Motsvarande regel i ML finns i första stycket av 14 kap. 30 b §. har i anslutningsfördraget erhållit rätt att under vissa angivna förutsättningar medge att de periodiska sammanställningarna upprättas för . Det stadgas därför i andra stycket av 14 kap. 30 b § jämfört med 8 a § andra stycket ML, att den periodiska sammanställningen får lämnas per helår om den skattskyldiges räkenskapsår är kalenderår, om beskattningsunderlagen uppgår till högst och om den skattskyldiges EG-handel uppgår till högst . För att underlätta för de minsta företagen bör regeln vara kvar. För de företag vars verksamhet överstiger angivna gränsvärden skall sammanställningen upprättas , även om mervärdesskatten redovisas årsvis i självdeklarationen. Tidpunkten för när den periodiska sammanställningen skall inlämnas är i ML i huvudsak densamma som tidpunkten för när mervärdesskattedeklarationen skall lämnas. Sammanställningen skall således inlämnas senast den 5 i andra månaden efter periodens utgång (14 kap. 30 c § ML). har, för att behålla enhetligheten i fråga om när redovisningshandlingar skall lämnas, föreslagit att den periodiska sammanställningen skall lämnas in den 20 efter perioden. Detta överensstämmer med utredningens förslag om när den särskilda deklarationen skall lämnas. Regeringen anser emellertid att det inte finns tillräckliga skäl för att ändra på tidpunkten för inlämnande av den periodiska sammanställningen. Nuvarande regler bör således behållas. Sett ur statsfinansiell synvinkel bör förslagen genomföras . De särskilda reglerna för små företag med höjd gräns för redovisning i självdeklarationen bör genomföras så att de kan börja tillämpas vid ingången av ett nytt beskattningsår. De bör därför träda i kraft . Även i övrigt bör de nya tidpunkterna för redovisning och betalning av skatten tillämpas för redovisningsperioderna . Det innebär att respitränta, restitutionsränta och dröjsmålsavgift avseende perioder före skall beräknas med utgångspunkt från de äldre reglerna om betalningstidpunkt. 6 Ekonomiska och administrativa effekter 6.1 Ränte- och budgeteffekter för staten inbetalades ca i mervärdesskatt till skatte- myndigheterna och ca till tullmyndigheterna. Mervärdesskatt utbetalades med ca . En övergång till månadsredovisning innebär en minskad kredittid för de skattskyldiga och därigenom ökade årliga ränteinkomster för den offentliga sektorn. Även en tidigareläggning av betalningstidpunkten till den 20 efter redovisningsperiodens utgång minskar kredittiden i mervärdesskattesystemet. Däremot innebär bibehållandet av en särskild redovisningsregel för juni månad en minskning av ränteeffekten. De sammanlagda ökade ränteintäkterna kan beräknas till ca . Bruttoränteinkomsterna för den offenliga sektorn kan antas motsvaras av ökade kostnader för de skattskyldiga. Kostnaderna kan utgöras av minskade ränteinkomster eller ökade ränteutgifter på rörelsekapitalet. Det kan också bli fråga om ökade administrativa kostnader för att klara kortare redovisnings- och betalningsperioder. Kostnaderna sammantaget för de skattskyldiga leder i sin tur till ett minskat skatteunderlag och lägre inkomstskatter. Den långsiktiga årliga budgetförstärkningen för den offentliga sektorn, dvs. nettoeffekten av förkortade redovisnings- och betalningsperioder i kombination med höjd gräns för redovisning i självdeklarationen, kan mot denna bakgrund beräknas till ca . De förkortade redovisnings- och betalningsperioderna för under omläggningsåret med sig en positiv engångseffekt på statsbudgeten på ca 7 - . Effekten uppkommer genom att de skattskyldiga som går över från två till en månads redovisningsperiod och för vilka betalningsperioden förkortas kommer att redovisa skatt för ytterligare en redovisningsperiod detta budgetår. Genomförandet av förkortade redovisnings- och betalningsperioder för mer- värdesskatt kräver ändringar av de administrativa rutinerna m.m. inom skatte- förvaltningen. Ett skäl härtill är att deklarationer skall lämnas av de skattskyldiga som redovisar mervärdesskatt för tvåmånadersperioder. Ett annat skäl är de ökade ärendena med bedömningar av vilka skattskyldiga som skall redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen och vilka som skall redovisa i mervärdesskattedeklarationen. Genom att gränsen för redovisning i särskild självdeklaration höjs till , minskar det totala antalet mervärdesskattedeklarationer som skall hanteras. kostnader för hanteringen av deklarationsförfarandet torde därmed kunna reduceras jämfört med . Eftersom ett stort antal skattskyldiga kommer att redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen, kommer dock viss del av de resurser som används för hantering och kontroll av mervärdesskattedeklarationerna att behöva användas för hantering och kontroll av självdeklarationerna. De tidigarelagda betalningstidpunkterna innebär att den tid som de skattskyldiga förfogar över för att färdigställa och ge in sina mervärdes- skattedeklarationer förkortas. Detta kan, liksom vid andra lagändringar, leda till en viss ökning av antalet felaktiga deklarationer och betalningar och därmed även av kontrollinsatser och rättelseåtgärder. Dessutom kan ett begränsat antal skattskyldiga antas komma att redovisa och betala mervärdesskatt felaktigt på så sätt att de följer äldre bestämmelser. Även detta kommer i ett inledande skede att ta vissa resurser i anspråk för skatteförvalt- ningen. Det är också troligt att antalet skattskyldiga som begär jämkning av den preliminära skatten kommer att öka när denna omräknas med hänsyn tagen till den mervärdesskatt som tidigare redovisats i särskild mervärdesskattedeklaration. Till det sagda kommer behovet av särskilda informationsinsatser beträffande både de ändrade redovisningsperioderna och betalningstidpunkterna. Dessutom uppkommer kostnader för omställning av tekniska system. Sammantaget torde ändringarna inte innebära någon merkostnad för skatteförvaltningens administration. 6.2 Konsekvenser för de skattskyldiga Såväl övergången till enmånadsredovisning för dem som redovisar mervärdesskatt för tvåmånadersperioder som tidigareläggningen av betalningstidpunkten för vissa skattskyldiga påverkar näringslivets likviditet. Vilka likviditetseffekter som uppstår i det enskilda fallet är emellertid svårt att bedöma. Förkortningen av redovisningsperioden innebär att de skattskyldiga som redovisar i särskild mervärdesskattedeklaration måste upprätta dessa i stället för varannan. Det betyder att varje deklaration kommer att bygga på ett mindre omfattande underlag och därmed bli något enklare att upprätta. Deklarationsarbetet kommer alltså i viss mån att utjämnas över tiden. ökar arbetsbelastningen för de skattskyldiga genom de fasta moment som måste utföras vid varje deklarationstillfälle och således oftare . För de skattskyldiga vars årliga beskattningsunderlag understiger minskar dock antalet deklarationstillfällen från sex till en gång . Detta ger en minskad arbetsbelastning. Förslaget om tidigareläggning av redovisnings- och betalningstidpunkten för mervärdesskatt för de allra största företagen innebär att dessa får för arbetet med att upprätta sina mervärdesskattedeklarationer. Regeringen gör dock den bedömningen att detta inte kan förväntas medföra några betydande problem för denna kategori företag. Avgörande för hur deklarationsarbetet tar är hur snabbt den skattskyldige kan få fram underlaget för redovisningsperioden * främst in- och utgående fakturor. De ekonomiska redo- visningssystemen hos de skattskyldiga är ofta uppbyggda för att tillgodose både företagsledningens krav på rapportering och externa krav på redovisningen. Redovisningen av mervärdesskatt är härvid en integrerad del av redovis- ningssystemen. 7.1 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 13 kap. 3 § Ändringen är föranledd av att 8 a, 9 och 10 §§ föreslås upphävda. 14 kap. 1 § Sista stycket tas bort eftersom 19 kap. 13 § numera handlar om skyldighet att avlämna särskild mervärdesskattedeklaration i vissa återbetalningsfall, och inte om registrering. En hänvisning till 19 kap. 13 § görs i stället i 14 kap. 3 §. Att även de återbetalningsberättigade skall registreras följer av hänvisningen till 14 kap. i 19 kap. 12 §. 14 kap. 3 § De i lagrådsremissen föreslagna andra och tredje styckena formuleras om och förs ihop till ett stycke i enlighet med Lagrådets författningsförslag. Begreppet "särskild självdeklaration" ersätts med endast "självdeklaration". Avsikten har varit att i första stycket reglera om mervärdesskatt skall redovisas i självdeklarationen i stället för i mervärdesskattedeklarationen. Om, och i så fall vilket slags, självdeklaration som skall lämnas skall dock avgöras enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Undantaget i andra ledet av första meningen i andra stycket är avsett att gälla dem som inte alls skall avlämna självdeklaration, t.ex. handelsbolag, inte att göra bestämmelsen beroende av vilket slags självdeklaration som skall lämnas. Av första ledet av meningen framgår att bestämmelsen också omfattar den som är skattskyldig endast på grund av att han förvärvat sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2 ML. I övrigt utgår bestämmelserna i punkt 1 och 2 eftersom även den som handlar med andra EU-länder skall kunna redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen. Av andra stycket framgår också att skattemyndigheten inte skall göra någon särskild prövning av skälen till varför den skattskyldige begär att få redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen. Ett beslut av skattemyndigheten kan gälla från ingången av kommande eller påbörjat beskattningsår. kan således på begäran av den skattskyldige i t.ex. december besluta att mervärdesskatten skall redovisas i särskild deklaration fr.o.m. januari nästkommande beskattningsår. kan även besluta att redovisning skall ske i särskild deklaration fr.o.m. januari innevarande år om en skattskyldig som redovisar skatten i självdeklarationen t.ex. blir frivilligt skattskyldig för uthyrning av rörelselokal enligt 9 kap. Vad gäller hänvisningen i tredje stycket, se kommentaren till 14 kap. 1 §. Bestämmelsen har i övrigt kommenterats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.3). 14 kap. 8 § Bestämmelsen som innebär att redovisningsperioden enligt huvudregeln är en kalendermånad har kommenterats i allmänmotiveringen (avsnitt 5.1). I ett nytt andra stycke införs regler som motsvarar de som tidigare stod i 10 §. En ändring görs till följd av att regeln i första stycket om redovisningsperiodens längd ändras. 14 kap. 8 a och 9 §§ Eftersom alla som redovisar mervärdesskatten i mervärdesskattedeklarationen skall tillämpa enmånadsredovisning är första stycket i 8 a § och första meningen i 9 § obehövliga. Möjligheten till helårsredovisning för dem som redovisar skatten i mervärdesskattedeklaration föreslås slopad. Detta kommenteras i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.3). Paragraferna föreslås således upphävda. 14 kap. 10 § Bestämmelsen föreslås flyttad till ett nytt andra stycke i 8 §. Paragrafen föreslås därför upphävd. 14 kap. 12 § Ändringen kommenteras i allmänmotiveringen (avsnitt 5.2). 14 kap. 30 b § Eftersom 30 b § hänvisar till andra stycket i 8 a § som föreslås slopat, förs regler innehållande motsvarande beloppsgränser in här. Varför regeln beträffande periodiska sammanställningar behålls kommenteras i allmänmotiveringen (avsnitt 5.4).