prop · GJ03161 · 1996-01-01 00:00:00 — Utvecklingsarbete bör ske inom ramen för programbolagens medelstilldelning. Nuvarande ordning bör bestå där de tre programföretagen fördelar ansvaret vad gäller program för funktionshindrade genom överenskommelser mellan sig. Genom en frivillig samordning kan de skilda förutsättningarna för radio och TV även fortsättningsvis tas till vara på bästa sätt. De totala resurserna för detta ändamål bör vara minst oförändrade i jämförelse med vad som gäller för . I takt med att de tekniska förutsättningarna förbättras bör därmed verksamheten för funktionshindrade utökas. De åtgärder som vidtas, inklusive ekonomiska insatser, bör tydligt redovisas i såväl anslagsframställningar som i den årliga uppföljningen av public service- uppdraget. Vad gäller förslag om textning av svenska filmer i samband med biografvisning kan konstateras att ansvaret för textning av biograffilm ligger på filmens distributör och inte dess producent. Frågan om särskilda textade filmkopior för biografvisning för hörselskadade behandlas av regeringen i annat sammanhang. 18.10 Särskilda riktlinjer för Regeringens förslag: Utbildningsradios uppdrag skall i princip vara oförändrat . : I frågas om allmänradion och allmäntelevisionen bör vara skyldiga att sända utbildnings-, undervisnings- och folkbildningsprogram (frågorna 11 och 23). Remissinstanserna: Flertalet anser att public service-företagen bör sända utbildningsprogram och folkbildande program. Bakgrund: Utbildningsradion understryker i sin anslagsframställning för och sitt remissvar på att UR bör utgöra en del av public service- verksamheten. Basen i UR:s uppdrag skall vara att inom ramen för public service erbjuda utbildningsprogram för förskola, ungdomsskola, högskola och annan vuxenutbildning samt för den fria och frivilliga folkbildningen. UR vill kunna ingå i olika konsortier med syfte att producera utbildning i nya former. UR vill även kunna sända sina program i andra kanaler, i nya digitala kanaler och över satellit samt själv kunna välja distributionsform. Skälen för regeringens förslag: Resultatet av utredningen om distansmetoder inom utbildningen (U 1995:7) får betydelse för vilken roll skall spela (se vidare avsnitt 19). Därför bör tillståndstiden begränsas till , så att ett ställningstagande till de framtida villkoren för kan ske med behandlingen av förslaget från utredningen. Programföretaget skall producera utbildningsprogram i första hand för sändning via marksändare. Verksamheten skall liksom tidigare inriktas på de fyra utbildningsområdena förskola, ungdomsskola, högskola och vuxenutbildning. Inom samtliga utbildningsområden bör stöd och stimulans ges till grupper med olika funktionshinder och till etniska och språkliga minoriteter. I likhet med nu bör barnprogram också produceras. Utbildningsradios förlagsverksamhet bör bedrivas enligt företagsekonomiska principer. Regeringen förutsätter att Utbildningsradios program bereds plats i och kanaler och att liksom genom avtal ges egna sändningstider. Eventuell oenighet vid fördelning och placering av sändningstid bör även fortsättnings-vis lösas genom två skiljenämnder (jämför prop. 1991/92:140, s. 53 och 74). I likhet med vad som gäller bör det finnas möjligheter för användarna att framföra synpunkter och önskemål på Utbildningsradions verksamhet. Detta inflytande bör ske mot bakgrund av Utbildningsradions publicistiskt oberoende ställning. Finansieringen genom medelstilldelning från rundradiokontot bör i likhet med vad som gäller kunna kombineras med att staten även ställer särskilda medel till Utbildningsradions förfogande för programverksamhet i samband med särskilt angelägen fortbildning av skolans personal (jämför prop. 1987/88:125 bil. 5, bet. 1987/88:KrU23, rskr 287). Regeringens förslag: Tillståndet för och skall omfatta perioden -- . Tillståndet för skall omfatta perioden -- . : I frågas efter hur lång tillståndstiden bör vara (fråga 34). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser anser att tillståndsperioden bör vara längre än dagens . Många föreslår t.ex. men med en avstämning . Några enstaka remissinstanser föreslår . Många remissinstanser argumenterar att skulle ge bättre möjligheter till framförhållning och större oberoende för programbolagen. , och Utbildningsradion anser att tillståndstiden bör utsträckas till . Bakgrund: Enligt 5 § radiolagen gäller ett tillstånd att här i landet sända radioprogram i rundradiosändning . Nuvarande avtal med SVT, SR och UR trädde i kraft och gäller t.o.m. . Enligt förslaget till ny radio- och TV-lag (prop. 1995/96:160) skall de regler som skall gälla för innehållet i alla slags sändningar, oavsett sändningsform, framgå av radio- och TV-lagen. Till sändningar för vilka regeringen meddelar tillstånd skall kunna knytas villkor av olika slag. Villkoren skall ersätta nuvarande ordning med avtal mellan staten och programföretagen. Villkor som rör tillståndets innehåll, innebörd och bestånd skall enligt förslaget framgå direkt av bestämmelser i lagen. Den föreslagna radio- och TV-lagen innehåller en uttömmande uppräkning av olika villkor för sändningstillståndet som regeringen skall få ställa. Därutöver får regeringen ställa villkor på programföretag som finansierar sin verksamhet med offentliga medel. Dessa villkor får då endast vara knutna till rätten att få anslag och inte till sändningstillståndet. Sådana villkor skall normalt gälla för ett visst budgetår. Tillstånd som meddelas av regeringen skall även i fortsättningen gälla för . De förändringar som föreslås är att det införs bestämmelser om rätt till förlängning och uppsägning av tillståndet. Om tillståndsperioden är skall enligt förslaget tillståndet förlängas på oförändrade villkor under om tillståndshavaren önskar det och regeringen inte senast före tillståndstidens utgång meddelat att tillståndet inte kommer att förlängas eller att regeringen önskar förändra villkoren. Den nya radio- och TV-lagen skall träda i kraft under förutsättning att den godkänns av . De sändningstillstånd som skall meddelas , och Utbildningsradion är tänkta att gälla från . Lagens bestämmelser om sändningstillstånd och därtill knutna villkor skall därför tillämpas på de nya tillstånden med programföretagen. Skälen för regeringens förslag: Olika förhållanden bör beaktas vid valet av en lämplig tillståndstid. Stora förändringar på teknikens område medför svårigheter att förutsäga behovet av regler och styrning av programföretagen. Fördelen med en kort tillståndstid är att staten snabbare har möjlighet att ändra villkoren t.ex. på grund av tekniska förändringar. Om en kort tillståndstid väljs för public service-tillstånden skulle tillstånden dessutom upphöra att gälla i nära anslutning till att lokalradiotillstånden löper ut, vilket skulle underlätta en samlad prövning av ljudradiopolitiken inför 2000-talet. Å andra sidan finns det från programbolagens sida ett önskemål om en lång tillståndstid. För dem är det en fördel med en lång tillståndstid mot bakgrund av de stora tekniska förändringar som kan komma att inträffa med stora investeringskostnader för bolagen. För distributionsföretagen försvårar en kort tillståndstid den praktiska och ekonomiska planeringen av investeringar i och tillhandahållandet av sändarkapacitet åt programföretagen. Mycket tyder på att de framtida förändringarna på det tekniska området kommer att starkt påverka utvecklingen av ljudradio och television framöver. Övervägande skäl talar därför för en relativ kort tillståndstid. En tillståndstid förefaller lämplig för och . För påverkas bedömningen av att frågan om distansmetoder inom utbildningen är under utredning. En särskild utredare (1995:7) har till uppgift att föreslå åtgärder som kan främja användningen av distansmetoder inom främst vuxenutbildningen och högskolan. Utredaren skall föreslå en strategi som långsiktigt främjar utvecklingen i hela landet av de möjigheter till distansutbildning som den moderna informationstekniken erbjuder. Han skall vidare analysera hur radio och TV kan utnyttjas i utbildningens och bildningens tjänst. Regeringen har denna dag beslutat om tillläggsdirektiv till utredaren (dir. 1996:17). Enligt tilläggsdirektivet skall utredaren lägga fram förslag om vilken roll skall spela inom utbildnings- och folkbildningsområdet. Uppdraget skall redovisas före utgången av . Resultatet av utredningen kommer att få betydelse för vilken roll skall spela . Därför bör tillståndstiden begränsas till , så att ett ställningstagande till de framtida villkoren för kan ske med behandlingen av övriga förslag från utredningen. Regeringens förslag: De tre förvaltningsstiftelserna skall upphöra och de tre programbolagen skall ägas av en nybildad stiftelse. Bakgrund: beslutade att de tre programbolagen skall ägas av varsin stiftelse (prop. 1992/93:236, bet. 1992/93:KrU28, rskr. 1992/93:377). Genom att inrätta de tre förvaltningsstiftelserna ville statsmakterna åstadkomma tydliga spelregler för relationerna mellan staten och public service-företagen. Stiftelsernas främsta funktion är därför att främja självständigheten hos programbolagen genom att äga och förvalta aktierna i programbolagen samt att utöva de befogenheter som är förknippade med detta. De tre förvaltningsstiftelsernas styrelser har av förenklingsskäl en identisk styrelsesammansättning (se prop. 1992/93:236 s. 15). Stiftelsestyrelserna skall bl.a. ta ställning till programbolagens årsredovisningar, besluta om ansvarsfrihet i programbolagen och utse styrelseledamöter i programbolagen. Skälet till att tre stiftelser bildades i stället för en, som skulle äga aktierna i samtliga tre public service-företag, var en önskan att undvika att det gamla koncernförhållandet skulle återupprättas (se prop. 1992/93:236 s. 12). Skälen för regeringens förslag: Det har visat sig att den nuvarande lösningen med tre stiftelser som har identiska styrelser är mindre ändamålsenlig. Regeringen anser att det är mer rationellt med en stiftelse eftersom stiftelserna ändå har samma övergripande mål. Regeringen föreslår därför att de tre stiftelserna upphör och att en ny stiftelse bildas. Följande rättsliga förutsättningar gäller för en sådan ombildning. Enligt stiftelseförordnandena får föreskrifterna om stiftelsernas ändamål ändras eller upphävas endast om beslutat att det bolag som anges i föreskrifterna inte längre skall bedriva rundradiosändningar av radio- och televisionsprogram i allmänhetens tjänst eller det annars finns sådana skäl som avses i permutationslagen eller motsvarande bestämmelser. Enligt permutationslagen (1972:205) och stiftelselagen (1994:1220) som trädde i kraft får föreskrifter i ett stiftelseförordnande änd-ras eller upphävas om de på grund av ändrade förhållanden kan följas eller har blivit uppenbart onyttiga eller uppenbart stridande mot stifta-rens avsikter eller om det finns andra särskilda skäl. Till skillnad från permu- tationslagen gäller stiftelselagens permutationsbestämmelser även för statliga stiftelser och stiftelser som enskilda bildat tillsammans med staten. Bestäm- melserna i stiftelselagen om ändring av föreskrifter i ett stiftelseförordnande skall dock tillämpas först på bl.a. stiftelser som har bildats av eller tillsammans med staten. Varken permutationslagens eller stiftelselagens regler är därmed tillämpliga i detta fall. Detta utesluter dock inte möjligheterna till permutation, men den får då ske med stöd av allmänna, icke lagreglerade principer. Det torde inte vara möjligt för en stiftare att med stöd av stiftelseförordnande begränsa möjligheterna till permutation enligt dessa principer. Möjligheten att genomföra permutation anses vara mer vidsträckt för stiftelser som bildats av allmänna medel än för stiftelser som har bildats av enskilda personer. Regeringen har erfarit att de tre stiftelsestyrelserna, som är identiska till sin sammansättning, avser att ansöka om permutation av innebörd att de tre stiftelserna skall upphöra. Det är regeringen som skall besluta om permutation i sådana fall. Regeringen anser att de ovan redovisade skälen bör vara tillräckliga för att besluta om permutation av de tre stiftelserna. En ny stiftelse bör därefter bildas av staten med uppgift att förvalta de tre programbolagen. Tillgångarna från de tre stiftelserna tillförs den nya stiftelsen. I stiftelselagen finns föreskrifter som gör att en stiftelse kan bli moderstiftelse i en koncern (1 kap. 5 §). Om en stiftelse har mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i en juridisk person, så är stiftelsen moderstiftelse och den juridiska personen dotterföretag. och dotterföretag utgör tillsammans en koncern. Det innebär att de tre förvaltningsstiftelserna och respektive programbolag utgör tre koncerner. I stiftelseförordnandena anges att varje stiftelse skall upprätta en årsredovisning där bl.a. koncernresultaträkning och koncernbalansräkning skall ingå. Regeringens förslag innebär att den nya stiftelsen blir moderstiftelse och programbolagen blir dotterföretag i den nya koncernen. Den nya stiftelsen skall därför upprätta en koncernredovisning (3 kap. 7 § stiftelselagen). Att ett koncernförhållande föreligger innebär inga nackdelar. Programbolagen är självständiga gentemot moderstiftelsen och medelstilldelningen sker som tidigare direkt till de tre programbolagen. Enligt regeringens uppfattning bör de riktlinjer som lades fast för stiftelsernas ändamål, styrelsesammansättning m.m. genom riksdagsbeslut gälla oförändrade för den nya moderstiftelsen. Även principerna för utseendet av programbolagens styrelser bör gälla oförändrade i enlighet med riksdagsbeslut. 21 Uppföljning och utvärdering Regeringens förslag: Programföretagen skall följa upp och rapportera hur public service-uppdraget uppfyllts. Uppföljningsrapporten bör ges in till och TV. förslag: Utredningen föreslår att de avgiftsfinansierade radio- och TV-företagen ges i uppdrag att upprätta public service-bokslut. Utredningen föreslår vidare att det utses en myndighet inom kultur- och medieområdet med uppgift att bl.a. följa vad som händer på massmedieområdet inklusive att följa upp de så kallade public service-boksluten. Remissinstanserna: Förslaget stöds av bl.a. , , , , , , , Folkrörelsernas Medieforum, och . En majoritet av remissinstanserna, bl.a. , , , och , och anser att den fortlöpande granskningen av radio- och TV-verksamheten även fortsättningsvis bör vara samlad hos . anser att den utförliga redogörelse som redan nu avlämnas i praktiken är ett s.k. public service-bokslut. framhåller att det föreslagna public service-bokslutet inte kan ersätta den granskning som nämnden har i uppdrag att genomföra. Uppdrag att mäta och bedöma kvalitet under kommande avtalsperiod bör inte lämnas till någon annan än . Nämnden anser inte att det är nödvändigt med särskilda föreskrifter för utvärderingen av public service- boksluten. ansluter sig till utredningens förslag. bör få uppgiften att som sektorsmyndighet inom kulturområdet följa och utvärdera utvecklingen på radio- och TV-området samt i nya medier. Bakgrund: Regering och riksdag anger allmänna förutsättningar för programbolagen i nuvarande avtal och lagar. beslutar om bolagens medelstilldelning och TV-avgiftens storlek. Genom regeringsbeslut anges hur redovisning av de anvisade medlen skall ske. Redovisningen har utöver i aktiebolagens årsredovisningar skett i företagens årliga anslagsframställningar. Styrelserna och företagsledningarna tillser att de uppgifter som enligt tillståndsvillkoren åligger företagen verkställs, och att detta sker med god hushållning. De programansvariga ansvarar för de enskilda programmen. och TV övervakar genom granskning i efterhand att lagbestämmelser och tillståndsvillkor om programinnehållet efterlevs. Förvaltningsstiftelsernas styrelser och statsmakterna är beroende av en väl fungerande revision som granskar om verksamheterna bedrivs effektivt och om ledningens kontroll är tillfredsställande, liksom att återrapporteringen är rättvisande. granskar en av () utsedd revisor av rundradiomedlen. Den av RRV utsedde revisorn granskar också förvaltningsstiftelserna och sedan 1995 års ordinarie bolagsstämmor även de tre programbolagen inklusive dotterbolag. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () har tagit initiativ till en studie, Kostnader, produktivitet och måluppfyllelse inom (Ds 1995:31). Studien visar bl.a. på svårigheterna att mäta och bedöma om levt upp till avtalet med staten. och television anför i en skrivelse att de kommande avtalen tydligt bör ange vad som skall mätas och kontrolleras och vad som mera har karaktär av programförklaring. Nämnden ifrågasätter om nämnden skall granska hur många kanaler programföretagen sänder i och hur programföretaget använder sina resurser. Skälen för regeringens förslag: Programbolagen kan till skillnad från vinstdrivande aktiebolag inte ha avkastningskrav som övergripande målsättning. Staten formulerar i stället mål för verksamheten i tillståndsvillkoren och beslutar om anslag. Målen bör även fortsättningsvis vara på en relativt allmän nivå och vara både kvantitativa och kvalitativa. Målen bör även innefatta krav på effektiv hushållning med resurser, bolagens produktivitet och programverksamhetens kvalitet. Företagsledningarna ansvarar för att verksamheten planeras, genomförs och utvecklas i enlighet med de fastlagda tillståndsvillkoren. I detta ansvar ligger också att ha den uppsättning av system och rutiner som behövs för löpande uppföljning och rapportering liksom för den externa återrapporteringen vad gäller uppfyllelsen av de övergripande målen för verksamheten. Programföretagen fastställer mätmetoder och resultatmått för att följa upp verksamheten och redovisa resultat. Med resultatmått avses kvantitativa och kvalitativa mått, i ord och siffror, som visar vad som presterats och som ger utgångspunkter för jämförelser, uppföljning och förändring. Det bör ankomma på programföretagen att ta fram konkreta uppföljningsbara resultatmått baserade på regeringens tillstånds- och anslagsvillkor. Resultatmåtten bör utformas så att de ger relevant information om public service-uppdraget och förmedlar viktiga erfarenheter av verksamheten. Redovisningen bör avse volym, kostnader och intäkter samt nyckeltal som visar effektivitet och produktivitet. Dessutom är det viktigt programföretagen utvecklar bra indikatorer på kvalitet, som bl.a. beskriver hur publiken upplever programmen. Resultatmåtten måste naturligtvis även vara relevanta för den interna målstyrningen. Över tiden kan synen ändras på vilka resultat som är mest intressanta och vilka mått som bäst beskriver verksamhetens utveckling. Därför måste resultatmåtten kunna ändras över tiden. är det angeläget med en viss stadga som gör det möjligt att följa utvecklingen på . I detta arbete bör också fastställas vilka programkategorier som verksamheten skall indelas i. För att uppföljning och utvärdering i ett längre perspektiv skall underlättas är det viktigt att programstatistiken utformas så att jämförelser blir möjliga . Redovisningen bör uttrycka vilken andel olika programkategorier har av den totala sändningstiden, när olika programtyper sänds samt resursförbrukningen för respektive kategori, vilket tillsammans beskriver verksamhetens utbudssida. Redovisningen bör även avse omfattningen av tittande och lyssnande och publikens reaktioner. Public service-företagen bör redovisa hur public service-uppdraget har fullgjorts. En sådan redovisning syftar till att klarlägga hur företagens verksamhetsresultat förhåller sig till de mål som utgör grunden för företagens uppdrag. föreslår att detta dokument skall kallas public service-bokslut. Regeringen anser att benämningen public service-bokslut bör undvikas eftersom det är angeläget att detta uppföljningsdokument inte förväxlas med övrig ekonomisk redovisning, exempelvis den som lämnas i form av årsredovisning enligt aktiebolagslagen. I samband med rapportering av uppföljningen av public service-uppdraget kan programföretagen med fördel även redovisa sina övergripande planer för det närmast följande året för publiken. Syftet med uppföljningen är att skärpa företagets fokus på hur uppdraget uppfylls och att ge statsmakterna ett underlag inför förnyade koncessionsvillkor. Genom uppföljningen får TV-avgiftsbetalarna information om hur avgiftsmedlen använts vilket även bör kunna stimulera den offentliga debatten. Uppföljningen bör vidare möjliggöra och underlätta programföretagens interna uppföljning och kvalitetssäkring. Avsikten är givetvis inte att statens krav på verksamhetsuppföljning på något sätt skall inkräkta på programföretagens redaktionella integritet. Uppföljningsrapporten bör ges in till och TV. Nämnden bör bedöma om rapporten ger statsmakterna och allmänheten tillräckligt underlag. Härutöver har liksom till uppgift att genom efterhandsgranskning av sända program granska hur lagbestämmelser och tillståndsvillkor fullgjorts. De tre public service-bolagen bör även fortsättningsvis inlämna beslutsunderlag till regeringen i samma form som nuvarande anslagsframställning, som även bör innefatta en redovisning av framtida planer. Detta underlag bör liksom ligga till grund för regeringens förslag till vid årliga beslut om medelstilldelningen. 22 Organisation 22.1 Programföretagens struktur Regeringens förslag: Liksom skall det under nästkommande tillståndsperiod finnas tre programföretag, , och . Radiotjänst i och skall fortfarande ägas gemensamt av de tre programföretagen. De avgiftsfinansierade programföretagen bör även befinna sig i täten av den tekniska utvecklingen. För att säkerställa att kapaciteten används på bästa sätt skall , och Utbildningsradios resurser för teknisk utveckling sammanföras till ett gemensamt dotterbolag. Bakgrund: Den nuvarande strukturen med tre självständiga programföretag infördes . Då upphörde den tidigare koncernen där ett icke sändande moderbolag fungerade som samordnare mellan programföretagen och som ett slags "filter" mellan programföretagen och statsmakterna. De tre programföretagen äger gemensamt dotterbolagen i , som handhar uppbörden av TV-avgift, och , som sköter om fastighetsförvaltning, förlagsverksamhet och personalhälsovård. Programföretagen samarbetar också i fråga om placeringen av Utbildningsradios sändningar i de olika programkanalerna samt när det gäller fördelningen av ansvaret för program för funktionshindrade och program på invandrar- och minoritetsspråk. Tvister om fördelning av sändningstid får i sista hand lösas genom skiljeförfarande. Skälen för regeringens förslag: Den nuvarande organisationen har endast fungerat . Det finns därför inte underlag för att nu föreslå någon förändring. Under den kommande tillståndsperioden bör programföretagen samarbeta på samma sätt som . På en punkt finns det emellertid anledning att föreslå en förändring. Den tekniska utvecklingen inom radio- och TV-området går mycket snabbt. Digitaltekniken kommer att göra det möjligt att utnyttja det tillgängliga frekvensutrymmet mer effektivt och kommer att skapa förutsättningar för både nya tjänster och för nya kombinationer av olika tjänster. och jämte har spelat en viktig roll i exempelvis de utvecklingsprojekt som har lett fram till ett allmänt accepterat europeiskt system för digital ljudradio (DAB) respektive en prototyp för ett sändningssystem för digital marksänd TV (HD-DIVINE). Det är angeläget att de avgiftsfinansierade programföretagen även i fortsättningen kan ligga i täten i fråga om den tekniska utvecklingen. Det finns annars en risk för att kunskapen samlas hos företag med en kommersiell målsättning och att utvecklingsarbetet främst tar sikte på kommersiellt användbara tillämpningar. Om radio- och TV- verksamhet i allmänhetens tjänst även i fortsättningen skall kunna spela med på samma villkor som de kommersiella programföretagen är det angeläget att de har en egen teknisk kompetens i nivå med de bästa inom den kommersiella sfären. Digitaltekniken innebär bl.a. en ökad flexibilitet, genom att den digitala signalen kan förmedla olika slags information.