prop · GJ03150D2 · 1996-01-01 00:00:00 — Hushållens ekonomi och privat konsumtion Hushållens realt disponibla inkomster var så gott som oförändrade enligt de preliminära nationalräkenskaperna. Det innebär att inkomstutvecklingen blev betydligt starkare än den minskning med 1,, som beräknades , beroende på högre tranfereringsinkomster och lägre skattebetalningar. Tillkommande budgetförstärkningar bidrar till en relativt svag utveckling av hushållens disponibla inkomster . En nedgång av sparkvoten medför dock att en återhämtning av privata konsumtionen beräknas inledas . Den reala lönesummeutvecklingen före skatt gav ett positivt bidrag till inkomstutvecklingen . Detta skedde genom en kraftig ökning av sysselsättningen, medan den utbetalda timlönen före skatt sjönk realt. är det i stället löneutvecklingen som ligger bakom den starka ökningen av lönesumman, medan sysselsättningen utvecklas svagt. Ett starkt positivt bidrag kommer också från en fortsatt förbättring av hushållens nettoinkomster av räntor och utdelningar. Det är en följd av ett högt finansiellt sparande, vilket innebär att hushållen ökar sina finansiella tillgångar och reducerar skuldbelastningen. Förändringen av direkta skatter och transfereringar från offentlig sektor drar ned utvecklingen av den realt disponibla inkomsten med 1996. Detta är huvudsakligen en följd av vidtagna budgetförstärkande åtgärder. De direkta skatterna har stigit bl.a. genom höjd egenavgift till sjukförsäkringen och kommunalskattehöjningar medan barnbidragen och ersättningsnivåerna i socialförsäkringarna har sänkts. De realt disponibla inkomsterna beräknas sammantaget stiga med . Inkomstutvecklingen karakteriseras av samma faktorer som 1996. Löne- och kapitalinkomsterna stiger medan tillkommande budgetförstärkande åtgärder drar ned inkomsterna. Egenavgiften till sjukförsäkringen höjs med . Indexeringen av basbeloppet, som styr pensioner m.m., är även reducerad till . Forsatta besparingar sker bl.a. i bostadsbidragen. Den utbetalda lönesumman stiger mindre än , till följd av lägre löneökningar. De realt disponibla inkomsterna väntas vara oförändrade jämfört med . Tabell 8.1 Hushållens disponibla inkomster, konsumtion och sparande MiljarderProcentuellt bidrag till Kr realinkomstutvecklingen 1995 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Lönesumma inklusive sjuklön686,5 1,6 3,4 1,9 2,3 2,2 1,9 1,9 Hushållsransfereringar från offentlig sektor397,0-0,4-1,2-0,6-0,4-0,10,20,3 Pensioner 211,6 0,1 0,0 -0,2 0,0 0,2 0,40,3 Sjukförsäkringar m.m. 43,6 -0,3 -0,3 0,0 0,1 0,1 0,1 0,1 Arbetslöshetsbidrag m.m. 54,4 -0,5 -0,3 -0,6 -0,5 -0,4 -0,2 -0,1 Övrigt 87,5 0,3 -0,5 0,1 0,0 0,0 0,0 -0,1 Räntor och utdelningar, netto-13,1 1,1 0,8 0,7 0,6 0,4 0,5 0,2 Övriga inkomster, netto 207,1 0,6 0,3 0,0 0,3 0,4 0,5 0,7 Direkta skatter 348,0 -2,9 -2,4 -1,6 -1,6 -0,8 -1,2 -1,3 Disponibel inkomst 929,6 -0,1 0,8 0,3 1,3 2,1 1,9 1,8 Privat konsumtion 853,5 0,3 0,8 1,7 2,2 2,4 2,2 2,2 Sparande, nivå i % av disponibel inkomst Nettosparande (sparkvot) 8,2 8,3 7,0 6,2 5,9 5,6 5,2 Finansiellt sparande 10,3 9,8 8,3 7,0 6,3 5,7 5,0 Anm.: Lönesumma, inkomstöverföringar, räntenetto och skatter är deflaterade med KPI. Disponibel inkomst är deflaterad med implicit prisindex för privat konsumtion (IPI). Skillnaden mellan KPI och IPI påverkar posten Övriga inkomster, netto . Källor: , och . Den kalkylerade ekonomiska tillväxten för perioden - 2001 innebär en positiv utveckling av hushållens realinkomster. Den reala lönesumman stiger något mer än BNP. Transfereringsinkomsterna ger endast ett svagt bidrag till inkomstutvecklingen, delvis beroende på att stödet till arbetslösa kan dras ned när arbetslösheten sjunker. Förbättringen av räntenettot fortsätter. Visserligen sjunker det finansiella sparandet, men det ligger kvar på en relativt hög nivå under hela kalkylperioden. Efter en tämligen svag ökning av inkomsterna , beroende på tillkommande budgetförstärkningar, ökar realinkomsterna med . Efter en markerad nedgång ökade den privata konsumtionen successivt under loppet av 1995. Räknat som helårsgenomsnitt ökade den privata konsumtionen med 0,. har emellertid stämningsläget bland hushållen försämrats i betydande grad. En förklaring till detta är sannolikt den tendens till försämring av arbetsmarknadsläget som skett . Sysselsättningen i antal personer har stagnerat och antalet varsel om uppsägning har åter ökat. Andelen hushåll som tror att arbetslösheten kommer att stiga under det närmaste året har ökat från till . har förväntningarna om den ekonomiska utvecklingen i förskjutits i negativ riktning (se diagram 8.1). Detta skulle kunna betyda att hushållen åter kommer att bli mer försiktiga och mindre konsumtionsbenägna. Den gradvisa konsumtionsuppgång som skett skulle därmed kunna stagnera eller övergå i en viss nedgång. Diagram 8.1 Hushållens framtidsförväntningar 1977-1996 Källa: . Det finns emellertid ett antal faktorer som talar för att hushållen i detta skede skulle vara mer benägna att upprätthålla konsumtionen än exempelvis . För det första har den kraftiga höjning av hushållens sparkvot som skedde och inneburit att hushållens finansiella situation förbättrats markant. Den finansella förmögenheten har stigit från att ha motsvarat av den disponibla inkomsten till . Detta är främst en följd av att hushållens finansiella sparande uppgått till ca . Dessutom har värdet av hushållens aktieinnehav stigit. har generalindex ökat med . Priserna på småhus har visserligen sjunkit svagt , men som framgår av diagram 8.2 har hushållens förmögenhet trots det stigit från att 1992 ha motsvarat av disponibla inkomsten till att motsvara 1995. i ett historiskt perspektiv ligger hushållens finansiella sparande på en mycket hög nivå och det torde på finnas ett utrymme för en viss minskning. En förklaring till att det finansiella sparandet stigit så pass kraftigt är nämligen att det reala sparandet, dvs produktionen av småhus, sjunkit till extremt låga nivåer. En sänkning av det finansiella sparandet är därför att förvänta när småhusbyggandet åter ökar. Dessutom kan det finansiella sparandet förväntas avta i takt med att hushållens behov av finansiella buffertar gradvis tillfredställs som en följd av den höga sparandenivån, som arbetsmarknadsläget förbättras. Diagram 8.2 Hushållens förmögenhetskvot 1970-1997 Förmögenhet i relation till disponibel inkomst Den andra faktorn som talar för att konsumtionen upprätthålls är den senaste tidens relativt snabba sänkning av marknadsräntorna. har räntan på ett 5-årigt villalån sjunkit med och den rörliga villaräntan . Det förbättrar förutsättningarna för högre fastighets- och andra tillgångpriser och innebär en lättnad för skuldsatta hushåll, i synnerhet de som ännu inte hunnit amortera ned sina lån i tillräcklig grad. Räntenedgången kan också få som resultat att inköpen av framför allt kapitalvaror ökar. Genom att den privata konsumtionen under legat på en relativt låg nivå har genomsnitts-åldern på många kapitalvaruslag stigit. Den svenska bilparken är t.ex. bland de äldsta i . Det finns därmed ett uppdämt behov av att öka dessa inköp och därigenom uppgradera kapitalvarustocken. Räntesänkningen innebär att finansieringen av dessa inköp underlättas. I samband med att omsättningen på fastighetsmarknaden ökar stiger också behovet av kapitalvaruinköp. När en bostad byter ägare sker ofta ett byte av gamla vitvaror m.m. Preliminär statistik tyder på att omsättningen på småhusmarknaden stigit markant . Detta gäller i synnerhet stor-stadsområdena. Diagram 8.3 Privat konsumtion 1980-1997 Säsongrensad nivå, priser, kvartalsdata, miljoner Källor: och . Sammantaget förväntas den privata konsumtionen stagnera , till följd av den försvagning av arbetsmarknadsläget som skett . väntas dock konsumtionen accelerera i takt med att det internationella konjunkturläget förbättras, och därmed förutsättningarna för den svenska industrin. De fulla effekterna av räntesänkningarna börjar då också göra sig gällande. Trots den förväntade stagnationen beräknas konsumtionen öka med 0,, räknat som årsgenomsnitt. Det förklaras bl.a. av att konsumtionen steg successivt under loppet av 1995. Skulle konsumtionen ligga kvar på det fjärde kvartalets nivå innebär det en ökning av genomsnittet med ca 0,. I och med att de realt disponibla inkomsterna bedöms stiga med innebär den prognostiserade konsumtionsökningen att sparkvoten i princip ligger kvar på förra årets nivå. Under loppet av beräknas konsumtionsuppgången fortsätta, vilket resulterar i en ökning med 1,räknat som årsgenomsnitt. Då inkomsterna beräknas stiga svagt implicerar konsumtionsprognosen en sänkning av hushållens nettosparkvot med drygt en procentenhet. En sparkvotssänkning i den takten är dock inte sannolik på . Prognosen över konsumtion och sparande har som utgångspunkt att hushållen försöker att undvika att justera konsumtionen till följd av tillfälliga variationer i inkomsterna och i stället försöker anpassa konsumtionen till de förväntade långsiktiga inkomsterna. Konsumtionsökningen skall därför ses mot bakgrund av att de realt disponibla inkomsterna i genomsnitt beräknas öka till 2001. Den privata konsumtionen beräknas öka med , vilket innebär att hushållens nettosparkvot sjunker till . Diagram 8.4 Hushållens nettosparkvot samt finansiella sparkvot 1970-2001 Sparande i relation till disponibel inkomst Källor: och . De totala bruttoinvesteringarna steg med trots ett fortsatt markant fall i bostadsproduktionen. Bakom uppgången ligger den gynnsamma exportutvecklingen samt det höga vinstläget som har inneburit starka incitament att bygga ut kapitalstocken. Avmattningen i exportkonjunkturen medför ett mindre expansionsbehov än tidigare beräknat inom framför allt industrin. Fallande realräntor och den fortsatt goda lönsamheten innebär ändå att investeringsvolymerna inom de exportberoende delarna av näringslivet ökar också , för att sedan minska något när behovet av ytterligare kapacitet förutses bli mindre. beror en del av den förväntande investeringsuppgången på de stora infrastrukturprojekt som har påbörjats. Det gäller bl.a. . beräknas fallande realräntor samt den förväntande ökningen av den privata konsumtionen innebära en investeringsstimulans för de delar av tjänstesektorn som är inriktade mot hushållen. Bostadsbyggandet beräknas nu ha bottnat och vänder uppåt från en mycket låg nivå. Förutom fallande bostadsräntor bidrar också låga förväntade vakanstal i expansiva regioner till ökade bostadsinvesteringar. Sammantaget beräknas de totala bruttoinvesteringarna öka 1996 och med 1997. Tabell 9.1 Bruttoinvesteringar efter näringsgren Kr 1995 1994 1995 1996 1997 Näringslivet 171,6 14,4 24,5 10,9 2,1 Industri 60,9 28,6 37,5 17,0 -4,0 Övrigt näringsliv 110,7 9,1 18,8 7,8 5,5 Bostäder 26,7 -35,3 -27,9 19,2 5,6 Nybyggnad 11,3 -46,9 -30,7 40,0 15,0 Ombyggnad 15,5 -19,6 -25,5 2,0 -5,0 Offentliga myndigheter39,4 10,6 1,6 0,1 1,1 Totalt 237,8 -0,2 10,6 10,02,4 Maskiner 124,6 15,8 28,8 12,7 1,4 Bygg och anläggning 113,2 -9,6 -3,1 7,4 3,5 Källor: , och . I det medelfristiga perspektivet antas investeringarna åter öka kraftigt . Investeringskvoten, dvs bruttoinvesteringarnas andel av BNP, har legat på en låg nivå. Behovet av att återställa kapitalstockarna till långsiktigt hållbara nivåer i kombination med höga realräntor har begränsat investeringarna inom bostadssektorn och inom de hemmamarknadsorienterade sektorerna. Utrymmet för en kraftig investeringsexpansion är därför goda. Lägre realräntor, den relativt höga kapitalavkastningen (driftsöverskottet i förhållande till kapitalstocken) samt ett stigande resursutnyttjande beräknas medföra växande investeringskvoter. Lägg därtill att bostadsproduktionen successivt normaliseras p.g.a. de lägre real- räntorna och de stigande disponibelinkomsterna. Investeringskvoten beräknas öka från år . Industrins investeringar steg med . Bakom den kraftiga uppgången ligger ett högt kapacitetsutnyttjande och en historiskt sett mycket god lönsamhet. Under lågkonjunkturen minskade kapitalstocken enligt beräkningar med . Behovet av ny kapacitet har således varit stort. Diagram 9.1 Investeringskvoter inklusive och exklusive bostäder Källor: och . Enligt investeringsenkät är företagens investeringsplaner fortsatt expansiva också . Normalt sett överskattar dock industriföretagen investeringarna i en avmattningsfas. Merparten av de aviserade investeringarna antas ändå komma att genomföras. En stor del av produktionsutbyggnaden sker inom exportindustrin där investeringarna i många fall sträcker sig . Avskrivningstiden för investeringar kan uppgå till . Därigenom bör en tillfällig avmattning få mycket liten effekt på expansionsplanerna. Eftersom lönsamheten också beräknas bli fortsatt god antas därför investeringsutbyggnaden komma till stånd i nästan samma omfattning som industrins planer visar. Mot bakgrund av den prognosticerade produktionsökningen beräknas därigenom kapa-citetsutnyttjandet sjunka . Detta bedöms medföra att investeringsvolymerna minskar något . En rad större anläggningar inom basindustrin står klara och under första halvan av 1997. Behovet av att därefter tillföra ytterligare kapacitet inom basindustrin bör vara måttligt. Prognosen innebär att industrins kapitalstock sammanlagt växer med . Investeringarna inom övrigt näringsliv ökade med . Uppgången förklaras av en fortsatt kraftig utbyggnad inom de industrirelaterade branscherna partihandel och uppdragsverksamhet samt av den höga tillväxten i telekommunikationssektorn. Konjunkturavmattningen inom industrin beräknas leda till en påtaglig dämpning av volymtillväxten inom dessa sektorer . Telekommunikationssektorn ökar dock investeringarna ytterligare, om än i lugnare takt än . Drivande för investeringarna i övrigt näringsliv är istället samfärdselinvesteringarna. I de stora infrastrukturprojekten såsom med landanslutningar (Swedab) och förväntas volymerna nå en topp för att sedan plana ut. Därtill indikerar SCB:s investeringsenkäter något stigande volymer också i de hemmamarknadsberoende sektorerna. Investeringsvolymerna inom varuhandel och fastighetsförvaltning begränsas dock fortfarande av överkapacitet samt av de höga realräntorna. Vakanserna på kommersiella lokaler har för riket som helhet stabiliserats på en hög nivå som en svag prisuppgång noterats. Inom vissa expansiva områden har dock vakanserna börjat sjunka och hyrorna åter börjat stiga. Den prognostiserade sysselsättningsuppgången samt den positiva konsumtionsutvecklingen bör därför innebära att investeringskvoterna inom de hemmamarknadsberoende sektorerna åter ökar. Sammantaget innebär detta att investeringarna inom övrigt näringsliv stiger med 1996 och med 1997. Bostadsinvesteringarna föll ytterligare . Mätt som andel av BNP uppgick bostadsinvesteringarna till mycket låga 1,. Ett flertal anledningar kan förklara den negativa utvecklingen . De successivt reducerade räntebidragen i kombination med historiskt höga realräntor har höjt boendekostnaden. Osäkerheten på arbetsmarknaden har också inneburit att flera ungdomskullar har skjutit upp inträdet på bostadsmarknaden. Sammantaget har detta medfört för svenska förhållanden höga vakansgrader. Diagram 9.2 Antal outhyrda lägenheter respektive antal påbörjade lägenheter Anm: Antalet outhyrda lägenheter avser respektive år förutom som avser . Antalet påbörjade lägenheter omfattar både flerfamiljshus och småhus. Källor: och . Vakansgraden sjönk dock något i riket som helhet föregående år som en följd av det förbättrade arbetsmarknadsläget och det låga antalet färdigställda bostäder. I storstadsregionerna och i vissa expansiva universitetsstäder var andelen outhyrda lägenheter mycket liten. Den höga realräntan samt bostadsföretagens svaga finansiella situation har motverkat en uppgång i bostadsbyggandet. kunde dock en viss ökning i antalet påbörjade lägenheter noteras. Både antalet ansökningar och antalet beslut om statligt stöd steg också avsevärt vilket indikerar att nybyggandet kan ta fart . Till viss del kan det stora antalet ansökningar förklaras av det temporära investeringsbidraget för nyproduktion. Fortsatt fallande bostadsräntor uppväger dock effekten av att investeringsbidraget upphör. har i sin långsiktsprognos beräknat att det behöver byggas cirka 30 000 bostäder mellan 1997 och . Den relativt svaga sysselsättnings- och inkomstutvecklingen innebär dock att uppgången i bostadsproduktionen bör bli betydligt lägre än den mer långsiktiga jämviktsnivån som beräknat. Sammantaget beräknas antalet påbörjade lägenheter i nyproduktion uppgå till drygt 16 000 och drygt 21 000 . Trots ökningen i antalet påbörjade lägenheter bör vakansgraderna fortsätta att sjunka . Antalet påbörjade ombyggnader blev högre än beräknat . Sannolikt låg det temporära investeringsbidraget på bakom det höga påbörjandet. fortsatte trenden mot mindre omfattande ombyggnader. Att volymen föll såpass kraftigt föregående år beror dock främst på att ombyggnader med subventionsregler ännu påverkade statistiken. Det särskilda stödet till verksamhet kan förväntas stimulera ombyggnationerna också . Därefter beräknas den reguljära ombyggnationen återgå till mer normala nivåer. Bidragen till miljöförbättrande åtgärder avseende bl.a. allergisanering bidrar dock till att hålla uppe den totala ombyggnationen. De senaste årens kraftiga ökning av industriproduktionen har resulterat i en betydande uppbyggnad av industrins lager, i synnerhet insatsvarulager och varor i arbete. I samband med att efterfrågeökningen mattades av under loppet av skedde emellertid en till stora delar ofrivillig lageruppbyggnad. Inom partihandeln lyckades man dra ned lagren men detaljhandelslagren växte ytterligare, sannolikt som en följd av den relativt svaga konsumtionsefterfrågan. Sammantaget svarade ökningen av lagerinvesteringarna 1995 jämfört med för av den totala BNP-tillväxten . bedöms lagren inom industrin totalt sett vara relativt oförändrade jämfört med . Någon omfattande lagerminskning torde vara svår att uppnå för företagen med tanke på den efterfrågestagnation som väntas . Den svaga efterfrågan innebär att en viss fortsatt ofrivillig lageruppbyggnad inte kan utslutas. Handelns lager väntas minska inom såväl parti- som detaljhandel. Totalt inom ekonomin beräknas lagren vara i princip oförändrade jämfört med . Omslaget från en betydande lageruppbyggnad till oförändrade lager ger isolerat ett kraftigt negativt bidrag till produktionstillväxten , motsvarande av BNP. Förra årets lageruppbyggnad bidrog dock till att importen hölls uppe. Den egentliga effekten från lageromslaget på tillväxten torde på motsvarande sätt dämpas av att importen begränsas. torde industrins lager öka marginellt till följd av en tilltagande internationell efterfrågan, medan handelslagren bedöms minska något. Sammantaget bedöms dock lagren även 1997 vara så gott som oförändrade, vilket innebär att lagercykelns effekt på tillväxten beräknas bli relativt neutral. Den offentliga sektorn hade 1995 ett finansiellt sparandeunderskott på eller motsvarande av BNP. Underskottet minskar som andel av BNP till och till 1997 (exkl. tillkommande åtgärder). Denna utveckling medför, i kombination med bl.a. en fortsatt appreciering av kronan, att statsskulden minskar som andel av BNP . Scenariot visar på en fortsatt förbättring av de offentliga finanserna. Skatteinkomsterna ökar i takt med BNP-tillväxten medan utgifterna minskar i reala termer. Underskottet i det finansiella sparandet vänds 1999 till ett över- skott och därmed kan statsskulden minska även i nominella termer. Diagram 10.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande, 1970-2001 Anm.: Den streckade linjen inkluderar tillkommande åtgärder. Källor: , och . 10.1 Den konsoliderade offentliga sektorn Underskottet i det finansiella sparandet blev större än vad som beräknades i föregående prognos . Skatte- inkomsterna blev mindre och transfereringarna till hushållen blev högre än väntat. Nedrevideringen av skatteinkomsterna förklaras främst av att lönesumman inte utvecklades så starkt som beräknades . Förbättringen av det finansiella sparandet väntas emellertid nu bli något starkare, trots att den ekonomiska tillväxten räknats ned. Inverkan på de offentliga finanserna av nedjusteringen av tillväxten under dessa år, motverkas av att skattekvoten (skatteinkomsterna som andel av BNP) justerats upp. Det beror huvudsakligen på att de viktigaste skattebaserna, lönesumman och den privata konsumtionen, i den föreliggande prognosen utgör en större andel av BNP. Det försämrade utgångsläget medför dock att den offentliga sektorn, utan ytterligare åtgärder, kan förväntas ha ett finansiellt sparandeunderskott 1998, medan förra prognosen tydde på att det skulle vara möjligt att uppnå balans mellan inkomster och utgifter. Med de kompletterande budgetförstärkningar som föreslås skulle dock, vid i övrigt oförändrade förhållanden, underskottet vara eliminerat . Tabell 10.1 Den offentliga sektorns finanser Miljarder kronor, löpande pris 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Inkomster 983 1 058 1 101 1 153 1 200 1 256 1 306 Procent av BNP 60,1 62,8 62,5 62,3 61,8 62,0 61,9 Skatter och avgifter 824 897 942 990 1 Procent av BNP 50,4 53,3 53,5 53,5 53,4 53,7 54,0 Kapitalinkomster 94 89 86 88 86 90 87 Övriga inkomster 65 73 73 75 77 78 80 Utgifter 1 115 1 144 1 158 1 168 1 188 1 219 1 226 Procent av BNP 68,2 67,9 65,8 63,1 61,2 60,2 58,1 Hushållstransfereringar 397 393 396 401 409 420 433 Övriga transfereringar 130 125 126 122 121 121 120 Ränteutgifter 116 127 128 126 126 129 107 Konsumtion 423 448 458 468 479 494 509 Investeringar 49 52 50 51 53 54 56 Finansiellt sparande -132 -86 -57 -14 12 37 81 Procent av BNP -8,1 -5,1 -3,3 -0,8 0,6 1,8 3,8 Staten -144 -102 -62 -19 3 28 71 AP-fonden 18 16 15 14 14 12 9 Kommunsektorn -6 0 -11 -10 -5 -3 1 Statens lånebehov, netto 139 76 59 16 -5 -25 -70 Primärt sparande1 -109 -48 -15 23 51 76 101 Procent av BNP -6,7 -2,8 -0,8 1,3 2,6 3,8 4,8 Finansiell ställning Nettoskuld 454 540 584 603 598 572 497 Procent av BNP 27,7 32,0 33,2 32,6 30,8 28,2 23,6 Konsoliderad bruttoskuld2 1 303 1 375 1 432 1 456 1 456 1 437 1 371 Procent av BNP 79,7 81,6 81,3 78,6 74,9 71,0 65,0 Statsskuld 1 386 1 461 1 511 1 527 1 525 1 503 1 438 Procent av BNP 84,8 86,8 85,8 82,5 78,5 74,3 68,1 Efter åtgärder utöver konsolideringsprogram: Finansiellt sparande, procent av BNP .. -2,6 0,0 1,1 2,3 4,4 Konsoliderad bruttoskuld, procent av BNP80,779,775,3 71,3 66,9 60,6 1 Finansiellt sparande exkl. kapitalinkomst och ränteutgifter. 2 Den konsoliderade skulden är definierad enligt EU:s konvergenskriterier (). Källor: , , , och . Förbättringen av de offentliga finanserna sker främst genom att skattekvoten stiger. Denna uppgång är delvis en konsekvens av beslutade budgetförstärkningar. Skattekvoten ökar också av att lönesumman, som är det viktigaste skatteunderlaget, till följd av höga löneökningar stiger dubbelt så mycket som nominella BNP. Därtill kommer höjda taxeringsvärden på fastigheter samt, som en tillfällig effekt, förändrad uppbörd av mervärdesskatt. får staten nämligen inkomster från 13 månaders uppbörd mot 11 månader . Tabell 10.2 Den offentliga sektorns skatter och avgifter Procent av BNP 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Skatter och avgifter 50,4 53,3 53,5 53,5 53,4 53,7 54,0 Hushållens direkta skatter och allmänna egenavgifter 20,5 21,5 21,9 22,1 21,9 22,1 22,3 Företagens direkta skatter 2,9 2,5 2,7 2,4 2,6 2,6 2,5 Sociala avgifter exkl. allmänna egenavgifter 12,5 12,9 13,1 13,1 13,1 13,2 13,2 Mervärdesskatt 7,1 7,5 7,0 7,0 7,0 7,1 7,2 Övriga indirekta skatter 7,3 8,7 8,7 8,8 8,7 8,7 8,7 Källor: , , och . Besparingar leder till att de offentliga utgifterna minskar realt 1996. Utgiftskvoten (utgifterna som andel av BNP) minskar dock endast marginellt. Det beror bl.a. på en relativt kraftig prisökning för den offentliga konsumtionen, till följd av att löneavtalen för den offenliga sektorn blev klara så sent att löneutbetalningarna avseende 1995 och 1996 belastar de offentliga utgifterna . I volym beräknas den offentliga konsumtionen öka med .