prop · GJ03194 · 1996-01-01 00:00:00 — En särskild utredare har gjort en översyn av de olika avgiftssystemen inom handikappområdet. Översynen redovisas i betänkandet Avgifter inom handikappområdet (SOU 1995:35). Utredningen redovisar en omfattande kartläggning av nuvarande regelsystem och deras effekter för berörda grupper. Utredningen redovisar också ett antal förslag som grundas på principen om att den enskilde inte skall ha extra kostnader på grund av sitt funktionshinder. Enligt utredningen bör i huvudsak tre typer av åtgärder övervägas - effektiva högkostnadsskydd, avgiftssänkningar för viktiga varor/tjänster och bättre kostnadsersättningar. Ett antal konkreta förslag redovisas i enlighet med dessa principer. I flertalet fall medför detta kostnadsökningar för stat eller kommun. För kommunerna har merkostnaden beräknats till om samtliga förslag genomföres. Utredningen betonar dock att genomförandet är en fråga om politisk prioritering och att finansieringsprincipen skall tillämpas. (SOU 1995:70) föreslår lagstiftning om ett enhetligt huvudmannaskap för lokal och regional linjetrafik och färdtjänst, riksfärdtjänst och sjukresor. har avlämnat sitt slutbetänkande Likvärdig utbildning på lika villkor (SOU 1995:109). Kommittén föreslår bl.a. att skollagen ändras så att det framgår att ett villkor är att skolans utbildning väsentligen svarar mot grund- skolans värdegrund och allmänna mål. Vidare föreslås en nedre gräns om tolv elever för att en skola skall kunna godkännas som fristående skola. Skolan skall vara öppen för alla och några särskilda intagningsprinciper eller prov bör inte få tillämpas. föreslås fatta beslut om godkännande efter yttrande från kommunen över ansökan. skall också fatta beslut om rätt till bidrag. Skäl för att en skola inte skall ha rätt till bidrag föreslås vara att en etablering medför kostnadskonsekvenser som får betydande ekonomiska konsekvenser för andra elever i berörd kommun. Bidrag skall tilldelas skolan av kommunen utifrån skolans åtagande och elevernas behov enligt samma principer som gäller för kommunens egna grundskolor. beslut om godkännande och rätten till bidrag skall kunna överklagas av den fristående skolan hos allmän förvaltningsdomstol. skall utöva tillsyn över verksamheten. En be- stämmelse om tystnadsplikt för personal vid fristående skolor bör införas. Ärendet bereds i . En särskild utredare har till regeringen överlämnat betänkandet Fristående gymnasieskolor (SOU 1995:113). Utredaren anser att nuvarande riktlinjer och villkor för offentligt stöd på några punkter bör förändras. Bl.a. skall skolan väsentligen svara mot gymnasieskolans värdegrund och allmänna mål. föreslås besluta om en skola skall vara berättigad till bidrag och verket skall därvid inhämta kommunens och närliggande kommuners yttranden. Beslut om rätt till bidrag skall grundas på ett angivet antal elever som inte får utökas utan medgivande. Beslutet skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. skall svara för tillsyn, vilket även innebär kontroll av resultaten. Lägeskommunen skall ha rätt till insyn i skolan. Det ekonomiska bidraget skall fastställas i en överenskommelse mellan lägeskommun och skola. Detta belopp skall gälla också för elever från andra hemkommuner. Varje hemkommun skall betala bidraget till den fristående skolan. Om överenskommelse ej nås skall bidraget beräknas på faktiska kostnader, skolans åtagande och elevernas behov enligt samma principer för elever som går i motsvarande program i den offentliga skolan. Tystnadsplikt bör införas för friskolans personal. Efter remissbe- handling bereds ärendet av . I rapporten och skolan - styrning och stöd (Ds 1995:60) konstaterar utredaren att det finns vissa oklarheter i ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen när det gäller stödinsatser till funktionshindrade elever. Ett utredningsarbete behöver därför initieras med inriktning på att förutsättningslöst pröva uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan staten och de kommunala huvudmännen. På det statliga området bör man samla myndighetsuppgifter i en myndighet och förlägga stöduppgifter till en annan organisation som inte behöver vara en myndighet. Arbetet med skolutveckling och forskning skulle kunna ske i andra former för att ge kommuner, skolledare och lärare större inflytande. Uppföljning, utvärdering och inspektion bör vara viktigaste uppgifter men även en fristående inspektionsnämnd bör övervägas, enligt utreda- ren. Ärendet bereds i . En kommitté (dir. 1995:19) har i uppdrag att belysa det inre arbetet i skolan. Kommittén skall bl.a. överväga hur inflytandet för elever och föräldrar inom det offentliga skolväsendet kan stärkas. Kommittén har bl.a. avlämnat betänkandet Inflytande på riktigt - Om elevers rätt till inflytande, delaktighet och ansvar (SOU 1996:22). I betänkandet föreslås bl.a. att gymnasieskolor skall kunna ha en styrelse där eleverna utgör majoritet. Kommitténs arbete fortsätter och uppdraget skall vara slutfört . En arbetsgrupp har tillsatts för att följa utvecklingen av kursut- formningen i gymnasieskolan. Gruppen har avlämnat slutrapporten gymnasieskola - en flexibel skola för framtiden (Ds 1995:78). Arbetsgruppen har bl.a. föreslagit att kommunernas rätt att rekrytera elever från hela till lokala gymnasiegrenar slopas. Kommunerna skall vidare vara skyldiga att upprätta individuella studieplaner för elever i gymnasieskolan. Vidare föreslås att det skall vara lättare att läsa enskilda kurser i annan kommun. En parlamentarisk kommitté (dir. 1994:29 och 1994:128) som följer utvecklingen i gymnasieskolan har presenterat sitt första betänkande Den nya gymnasieskolan - hur går det? (SOU 1996:1). Kommittén konstaterar att gymnasiereformen har varit framgångsrik i de organisatoriska avseendena medan svårigheterna är större vad gäller undervisningen. Höga krav ställs på lärares och skolledares pro- fessionalitet. Kommittén anser vidare att definitionen behöver klargöras och mål formuleras för arbetsplatsutbildning. Kommittén förordar att riksrekryteringen till lokala grenar upphör men att riksrekrytering bör kunna medges för vissa små yrken av nationellt intresse. En arbetsgrupp (U 95:A) har i uppdrag att kartlägga hur rekryteringen till industriprogrammet ser ut i olika kommuner. Utifrån denna kartläggning skall gruppen analysera orsakerna till varför vissa skolor och kommuner lyckas väl i sin rekrytering till industriprogrammet. Gruppen skall också lägga förslag på eventuella förändringar beträffande innehåll och organisation utan att gymnasieskolans nuvarande organisation förändras. En delrapport har lämnats och slutrapport skall avlämnas före . En arbetsgrupp har haft i uppdrag att sprida goda modeller och skapa nätverk mellan intresserade kommuner och kunskapscentra. Arbetsgruppen gav ut sin slutrapport av kunskapscentra (Ds 1995:37) . I rapporten redovisas vissa resultat och slutsatser från projektarbetet. Verksamheten med kunskapscentra har gett förbättrat resursutnyttjande, lägre kostnader, ökad tillgänglighet och större utbildningsutbud. Ett antal kommunprojekt som regeringen gett ekonomiskt stöd redovisas också. En parlamentarisk kommitté, , KLK (U 1995:09) har avlämnat delbetänkandet En strategi för kunskapslyft och livslångt lärande (SOU 1996:27). Kommittén anser att man bör överväga att formulera heltäckande mål för vuxenutbildningen och vidga medborgarnas rätt till vuxenutbildning samt förstärka den nödvändiga infrastrukturen för utbildning av vuxna. I ett andra steg skall KLK ta ställning till vilken ansvarsfördelning som skall gälla mellan den offentligt finansierade utbildningen och arbetslivet för olika typer av utbildningsinsatser. Som ett tredje steg i arbetet skall kommittén bedöma om vuxna har tillfredsställande möjligheter att få utbildning på gymnasial nivå och föreslå åtgärder, varvid kommittén bl.a. skall överväga om vuxna skall garanteras rätt till utbildning i vissa av gymnasieskolans kärnämnen. Slutligen skall kommittén överväga åtgärder som kan stimulera den pedagogiska utvecklingen inom den samhällsstödda vuxenutbildningen. En kommitté (dir. 1995:134) skall kartlägga dagens samhällsinsatser för funk- tionshindrade elever och beskriva hur dessa tillgodoser elevernas behov. Kommit- tén skall även analysera hur ansvaret för dessa elevers skolgång och omvårdnad skall fördelas mellan stat, kommuner och landsting. delas ansvaret mellan stat, kommun och landsting för omvårdnad i anslutning till utbildning. Kommittén skall även undersöka om ansvaret för specialskolorna kan föras över till kommunerna. Ett delbetänkande om detta och om riksgymnasierna skall vara klart . Slutredovisning skall ske . En utredare (dir. 1995:151) skall utreda frågor kring utbildning i teckenspråk för föräldrar till döva, dövblinda och hörselskadade barn samt till andra barn med motsvarande behov av teckenspråk för kommunikation. Uppdraget skall redovisas . Inom har en arbetsgrupp tillsatts för IT-frågor med representanter från departementet, , och ett par kommuner. Arbetsgruppens uppgifter är bl.a. att göra en analys av olika aspekter på IT-användning inom skolområdet, tydliggöra rollfördelningen mellan olika aktörer samt föreslå strategiska åtgärder i syfte att stimulera en utveckling av skolans arbetssätt genom utnyttjande av den nya teknikens möjlig- heter. En arbetsgrup med uppgift att utarbeta en ny strategi för kultur i skolan har tillsatts inom . Arbetsgruppen - som har representanter för Kultur- och Utbildningsdepartementen, , , , och - skall i första hand behandla följande tre teman: Skolan som kulturmiljö, kulturarbetet i undervisningen samt delaktighet och eget skapande. En parlamentarisk utredning (dir. 1995:118) skall utvärdera det nya utjäm- ningssystemet för kommuner och landsting som börjat gälla . Kommitténs uppdrag är att följa upp och utvärdera det nya systemet och föreslå förbättringar när det gäller att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Förslag till förändringar skall i en första etapp läggas fram avseende de förändringar som skall gälla . En arbetsgrupp i har sett över kommunallagens eko- nomikapitel och redovisat sina överväganden i promemorian ekonomi i balans (Ds 1995:57). Arbetsgruppen föreslår att det införs en bestämmelse i kommunallagen som ålägger kommunerna och landstingen att upprätta sina budgetar så att intäkterna överstiger kostnaderna (budgetbalans). Ett negativt årsresultat skall regleras de närmast följande två åren. Kommunernas och landstingens pensionskostnader bör omfattas av balanskravet. Definitionen av pensionskostnader är dock beroende av vilket framtida pensionssystem som väljs och denna fråga lämnas därför öppen. Arbetsgruppen föreslår vidare att det utfärdas en särskild bokföringslag och att ett oberoende organ bör överta den roll som nuvarande referensgrupp för redovisningsfrågor har. En arbetsgrupp inom (Fi 1994:B) har i samarbete med företrädare för kommunsektorn kartlagt och analyserat avtalspensionerna i kommuner och landsting. Av rapporten (Ds 1995:46) framgår att pensionerna betalas ut löpande över de kommunala budgetarna. Någon fondering i pensionsstiftelser eller genom pensionsförsäkringar förekommer inte. De kommunala pensionsutbetalningarna uppgick till 4,6 mdkr, motsvarande av lönesumman. Ökningen av kommunernas pensionsskuld uppgick till nästan det dubbla beloppet. Den totala framtida pensionsskulden uppgick till 155 mdkr (priser). beräknas skulden uppgå till 400-500 mdkr beroende på vilka antaganden som görs om löneutveckling och antal anställda. Utbetalningarna ökar från 3,av lösesumman till 5,5-6,fram . I absoluta belopp ökar pensionsutbetalningarna från drygt 4 mdkr till 20 mdkr . Räknat i utdebitering ökar pensionsutbetalningarna från ca till som mest . Utredningen diskuterar för- och nackdelar med ett fonderat pensionssystem men tar inte ställning till vilken typ av pensionssystem som kommunerna skall tillämpa . () har i en rapport regionala fördelning II (B 1995:4) belyst hur inkomster och utgifter i statens budget och socialförsäkringssektorn påverkar de regionala ekonomierna. Av resultatet framgår att det råder stabilitet i de regionala fördelningarna jämfört med data från budgetåren 1985/86 och 1991/92. Av 108 regioner var det fyra som bidrog med mer pengar (totala inkomster - totala utgifter fördelade per capita) än de gjorde av med. underskott var betydligt större än i övriga landet. Regionalpolitiska fördelningar inom sektorsområden, förtidspensioner, statsbidrag till kommuner, m.m. redovisas också. Av rapporten framgår att regionalpolitiken i form av stöd till företag i vissa regioner står för en mycket liten del av den totala regionala omfördelningen. Hot- och riskutredningen har avlämnat sitt huvudbetänkande (SOU 1995:19). Utredningen föreslår att styrningen vid allvarliga olyckor i viktiga samhällsfunktioner skall ske genom ledning som utövas av kommunstyrelsen på lokal nivå, på länsnivå och regeringen på central nivå. Kommunstyrelsen och skall kunna ålägga andra myndigheter, organ och enskilda att delta. Ansvar och befogenheter bör regleras i räddningstjänstlagen. Utredningen föreslår därutöver att anta åtgärder för att förbättra beredskapen inför olika tänkbara situationer. Utredningen föreslår vidare att kostnadsansvaret vid de räddningsinsatser och saneringsåtgärder som fordras vid en olycka och som har samband med hantering av farliga ämnen i verksamheten, skall ligga på den som utövar verksamheten. Motsvarande kostnadsansvar skall föreligga för den som transporterar farligt gods. I rapporten till , sysselsättning och ekonomiska effekter (DS 1995:68) analyserar och invandrarnas sysselsättningssituation och hur den offentliga sektorns inkomster och utgifter påverkas. gick ett nettoflöde från invandrarna till den övriga befolkningen. uppgår nettoöverföringen från den inhemska befolkningen till invandrarna enligt författarnas beräkningar till 15-20 mdkr . Därtill kommer ca 3 mdkr i kostnader för asylsökande. Av underskottet faller ca 2 mdkr på kommuner, ca 1 mdkr på landstingen och resten på staten. I rapporten presen- teras förslag om en samlad utvärdering av invandrarpolitiken, ett mer flexibelt löne- och arbetsrättssystem samt krav på motprestationer i form av utbildning och samhällstjänst när socialbidrag erhålles. Den ersättning som kommunerna får av staten för att ta emot flyktingar täcker kommunernas kostnader ganska väl. Den slutsatsen drar en arbetsgrupp i i rapporten täcker den statliga ersättningen kommunernas kostnader för flyktingar mottagna (Ds 1995:75). Undersökningen gällde flyktingar som togs emot 1991 och omfattar ett urval på 41 kommuner. Kommunerna har för flyktingar mottagna bl.a. erhållit ett schablonbidrag och därutöver ett konjunkturtillägg. Den statliga ersättningen skall täcka kommunernas kostnader för socialbidrag, svenskundervisning m.m. har medelkommunen utnyttjat av bidragen. Men skillnaderna mellan kommunerna är stora - i och kommuner har kostnaderna blivit större än den statliga ersättningen. Andelen socialbidragstagare bland dem som stannat kvar i sin mottagningskommun är i , i kommun och i kommun. Regeringen beslutade att tillsätta två parlamentariska kommittéer. En av kommittéerna har haft till uppgift att göra en översyn av den svenska invandrar- och flyktingpolitiken (dir. 1994:129). Kommittén har överlämnat sitt betänkande Svensk flyktingpolitik i globalt perspektiv (SOU 1995:75). Den andra kommittén har haft till uppgift att göra en översyn av den svenska invandrarpolitiken (dir. 1994:130). Kommittén har lämnat ett delbetänkande Arbete till invandrare (SOU 1995:76). Kommittén skall lämna sitt slutbetänkande till regeringen. har i betänkandet Trygghet mot brott - rollfördelning och samverkan (SOU 1995:146) redovisat ett förslag till rollfördelning mellan polisen, kommunerna och enskilda för att skapa trygghet mot brott. Utredningen betonar värdet av samverkan mellan kommunerna och andra men föreslår inte någon särskild organisatorisk form för denna samverkan. Kommunen bör dock få ställa lokaler till förfogande för t.ex. närpolisverksamhet. Vissa sekretessregler föreslås bli ändrade för att underlätta samverkan. I betänkandet föreslås också att kommunen skall kunna besluta om vissa tillstånd att disponera offentlig plats, i stället för polisen som beslutar om detta. Efter kommunalt beslut och efter samråd med polisen bör parkeringsvakter kunna rapportera iakttagna överträdelser mot trafikföreskrifter samt biträda polismän vid trafikövervakning. Statskontoret har på regeringens uppdrag genomfört en studie om statens uppgiftsinsamling från kommunerna (Stkt. Statskontoret visar i sin rapport att de statliga myndigheterna totalt riktar 166 återkommande uppgiftsinsamlingar till kommunerna. Av dessa kommer 79 från centrala myn- digheter och 87 från länsstyrelser. En medelstor kommun avsätter i genomsnitt ca tre personmånader för att besvara dessa uppgiftsinsamlingar. Kommunernas totala kostnader kan uppskattas till ca . Samrådsförfarande med har enligt uppgiftslämnarförordningen genomförts i en tredjedel av fallen. Statskontoret föreslår i rapporten att en samordningsfunktion inrättas för informationsförsörjning om den kommunala sektorn. Inom ramen för denna samordningsfunktion bör ett antal åtgärder prövas för att förenkla rutinerna, t.ex. utveckling av gemensamma och tydliga begreppsdefinitioner för viss statistik avseende ekonomi, personal och verksamhet och insamling av vissa basuppgifter i samband med räkenskapssammandragen. redovisar i sitt betänkande Kulturpolitikens inriktning (SOU 1995:84) att en bibliotekslag bör införas. Lagen bör innehålla regler om ett väl fungerande nationellt nätverk och garantier för avgiftsfria lån. Det skall finnas bibliotek i varje kommun. Landstingen och kommunerna skall vidare utforma en bild- och formpolitik för hela länet. Där skall ingå kollektivverkstäder, länskonstnärer m.m. Grund- och gymnasieskolor skall ha ett bibliotek. Utredningen har remissbehandlats. Statskontoret har i rapporten I samhällets intresse (Stkt. 1995:7) redovisat en undersökning av föreningsverksamheten i sex kommuner. I genomsnitt var varje invånare med i 1,3 av de undersökta föreningarna och nära ägnas föreningsverksamheten. I genomsnitt var kommunernas bidrag per invånare i de undersökta kommunerna. Idrottsföreningar får av de kommunala föreningsbidragen. Subventioner av lokaler m.m. utgjorde av stödet. Statskontoret har även undersökt betalningsviljan och därvid visat vilka föreningar som skulle tappa medlemmar om det kommunala bidraget togs bort. Även de samhällsekonomiska aspekterna har belysts i studien. Kommunernas tillsyn av djurskyddet lever inte upp till önskvärd nivå. Det konstaterar en utredare som på regeringens uppdrag genomfört en översyn som redovisas i betänkandet Offentlig djurskyddstillsyn (SOU 1996:13). Tillsynen bör göras med tätare intervaller och bara hälften av kommunerna klarar den rekommenderade tillsynen av djuren . I många fall saknas också personal med rätt utbildning. Över 100 kommuner tar inte ut någon avgift för djurskyddet och i övriga kommuner varierar avgifterna kraftigt. Utredaren föreslår att tar över en del av tillsynen /97. Det gäller bl.a. djur som transporteras och renar och djur inom slakteriområden. De som svarar för djurskyddstillsyn skall vidare ha utbildning motsvarande 20 poäng vid Statens i djurskyddsutbildning. Kommunerna bör också kunna samverka om tillsynen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 1996/96:194 Utvecklingen inom den kommunala sektorn.