prop · GJ03222 · 1996-01-01 00:00:00 — Det har hävdats att mindre och medelstora företag inte har samma tillgång som större företag till den organiserade kapitalmarknaden och att de i vissa situationer kan anses vara utsatta för ransonering på denna marknad. Detta skulle innebära att dessa företag ställs inför högre avkastningskrav än de större företagen, något som i sin tur skulle motivera särskilda lösningar för dessa företag. I direktiven anges att om utredningen finner avgörande hinder mot att införa en generell lättnad på bolagsnivå skall den utreda och lämna förslag till en selektiv lättnad med inriktning på de mindre företagen. En sådan selektiv lösning skall i första hand ta formen av en lättnad på företagsnivå men en lättnad på ägarnivå kan vara en lösning. Enligt vad regeringen erfarit har utredningsmannen på sätt som närmare kommer att redovisas i betänkandet inte funnit skäl att utforma en modell för en generell lättnad på bolagsnivå. Arbetet inriktas nu på att analysera en modell för en selektiv lättnad för mindre och medelstora företag. skall enligt sina direktiv lämna ett betänkande i sådan tid att ett förslag kan leda till lagstiftning med tillämpning fr.o.m. . Det är emellertid angeläget att förbättra villkoren för mindre och medelstora företag och därmed skapa för-utsättningar för en expansion av sysselsättningen i dessa företag. Regeringen anser därför att det är önskvärt att en lättnad i den ekonomiska dubbelbeskattningen för dessa företag införs redan fr.o.m. . Regeringen har erfarit att kan lämna sitt förslag före utgången av juli månad 1996. Med hänsyn till kommande förslag bör det lämnas öppet hur en lättnad för mindre och medelstora företag närmare skall utformas. En tänkbar avgränsning av mindre och medelstora företag är att utgå från sådana företag som inte har aktier noterade på börsen eller på någon annan marknadsplats. Den slutliga avgränsningen av det gynnade området får göras på grundval av utredningsförslaget. Ett utrymme på skall avsättas för lättnaden. Enligt nuvarande regler medges skattereduktion för riskkapitalavdrag vid 1997 och taxeringar. Skattereduktionen uppgår till av ett underlag bestående av betalningar för nyemitterade aktier på sammanlagt för de två åren. Riskkapitalavdraget tillkom som en provisorisk åtgärd i avvaktan på att permanenta åtgärder för att stimulera de små och medelstora företagens försörjning med riskkapital infördes (prop. 1995/96:109 s.46). När en lättnad i dubbelbeskattningen nu införs fr.o.m. bör därför att riskkapitalavdraget slopas från samma tidpunkt. Den nuvarande avdragsramen på bör kvarstå oför-ändrad och kan därmed utnyttjas vid taxering. Avdragsrätten för periodiseringsfonder begränsas Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet finns sedan 1995 års taxering en generell reserveringsmöjlighet, avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder. Möjligheten att sätta av till periodiseringsfond gäller både juridiska och fysiska personer. Avdrag medges för juridiska personer med högst av beskattningsårets inkomst före avdraget. För fysiska personer medges avdrag med högst av ett motsvarande inkomstunderlag. Avdraget skall återföras till beskattning senast femte beskattningsåret efter avsättningsåret. Avdraget ger alltså en möjlighet till förlustutjämning bakåt . Av statsfinansiella skäl bör avdragsrätten begränsas. En minskning av avdraget till bör kunna ske utan att några mer påtagliga olägenheter uppkommer. Begränsningen bör gälla års taxering i fråga om avsättningar för beskattningsår som avslutas efter . 4.6.2 Förmögenhetsbeskattningen av aktier Regeringens bedömning: Aktier som noteras på börsens O- och OTC-listor bör alltjämt vara befriade från förmögenhetsskatt. Skälen för regeringens bedömning: beslöt om en avveckling av förmögenhetsskatten (prop. 1991/92:60, bet. 1991/92:SkU10, SFS 1991:1850 och 1851). I ett första steg vid taxering slopades det översta skiktet i skatteskalan. togs skatten på s.k. arbetande kapital i näringsverksamhet bort, vilket bl.a. resulterade i att börsnoterade aktier på de s.k. O- och OTC-listorna blev helt befriade från förmögenhetsskatt. slopades även mellanskiktet i skatteskalan. Skatten blev därefter proportionell och utgick av den beskattningsbara förmögenhet som översteg . Det slutliga avskaffandet av förmögenhetsskatten bestämdes först till 1994 men sköts i samband med den s.k. krisöverenskommelsen upp . I början av den nuvarande mandatperioden beslutades att förmögenhetsskatten skulle kvarstå i avvaktan på en översyn av reglerna (prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, SFS 1994:1897 och 1898). Enligt gällande övergångsregler behålls skatten (taxering). Som en av utgångspunkterna för utformningen av ett nytt förslag angav regeringen att s.k. arbetande kapital i företag i stor utsträckning borde befrias från förmögenhetsskatt. Regeringen framhöll att detta särskilt gällde små och medelstora företag. I fråga om värdepapper gäller enligt övergångsbestämmelserna följande. Aktier på börsens O- och OTC-listor är inte skattepliktiga. Detsamma gäller aktier som noteras på börsens A-lista i de fall företagets aktier var förmånsbehandlade vid utgången av . Skattebefrielsen har delvis kommit att gälla för aktier i ett antal börsföretag på A-listan som aldrig haft egentlig småföretagskaraktär. Aktier i övrigt på börsens A-lista tas av det noterade värdet. Andelar i värdepappersfonder och vissa aktieanknutna instrument värderas på samma sätt. Obligationer som inte är aktieanknutna tas däremot upp till sitt fulla värde. I vårens proposition om ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet, prop. 1995/96:198, föreslogs en höjning av det generella fribeloppet vid förmögenhetsbeskattningen till . Höjningen av fribeloppet finansieras med en skärpning av förmögenhetsbeskattningen av aktier och liknande värdepapper. Skärpningen innebär att aktier på börsens A-lista normalt skall tas upp till det fulla noterade värdet års taxering. Förmögenhetsskattebestämmelserna ses över inom . Översynen kommer att redovisas i en departementspromemoria. Efter promemorians remissbehandling kommer regeringen att lägga fram förslag om en reformerad förmögenhetsskatt som skall gälla års taxering. Det finns dock skäl att redan nu ta upp frågan om beskattningen av aktier som noteras på börsens listor för mindre och medelstora företag. I den tidigare nämnda vårpropositionen framhöll regeringen att marknadsnotera- de aktier och liknande tillgångar i princip borde tas upp till det noterade värdet på samma sätt som gäller för obligationer. Å andra sidan framhölls åter att s.k. arbetande kapital i små och medelstora företag i allt väsentligt borde befrias från förmögenhetsskatt. Något förslag redovisades inte i fråga om de skattebefriade börsaktierna utan frågan lämnades öppen tills vidare. Som regeringen tidigare framhållit bör det förmögenhetsskattegynnade företags- kapitalet avgränsas på ett sådant sätt att företagens tillväxt och möjligheter att erhålla riskvilligt kapital inte hämmas på ett olämpligt sätt. Detta talar för att aktier på O- och OTC-listorna bör undantas från förmögenhetsskatt. Intresset av att upprätthålla en vital riskkapitalmarknad även för mindre och medelstora företag talar också för fortsatt förmögenhetsskattefrihet. Enligt regeringens uppfattning väger de nu nämnda skälen för skattebefrielse tyngre än det motstående intresset av att noterade aktier beskattas på ett likformigt sätt. Aktierna på börsens O- och OTC-listor bör därför alltjämt vara skattefria. 4.6.3 Åtgärder för enskilda näringsidkare Regeringens bedömning: Regeringen återkommer med förslag till om justeringar i det nya systemet för beskattning av enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. För att underlätta generationsskiften bör vederlag vid gåva eller arv få medräknas i fördelningsunderlaget vid negativ räntefördelning. Kapitaltillskott bör snabbare än få räknas med i fördelningsunderlaget för räntefördelning och i takbeloppet för expansionsmedel. I förenklingssyfte bör handelsbolag göras till skattesubjekt för bl.a. fastighetsskatt. En fortsatt utvärdering och översyn i förenklingssyfte bör göras. Skälen för regeringens bedömning: I regeringens proposition (prop. 1995/96:25) En politik för arbete, trygghet och utveckling framhölls att förenklingar av uppgiftslämnande och redovisning är särskilt viktiga ur tillväxtsynpunkt för mindre företag och framför allt för enskilda näringsidkare. Fr.o.m. gäller nya skatteregler för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Syftet med det nya regelverket som infördes med mycket bred politisk enighet är att ge dessa näringsidkare likvärdiga skattemässiga villkor med vad som gäller för ägare av enmansaktiebolag. Att det nya regelverket komplicerar skattesystemet noterades redan vid införandet (prop. 1993/94:50 och bet. 1993/94:SkU15). De samhällspolitiska målen - bl.a. att ge tillväxt och bättre förutsättningar för nya arbetstillfällen - prioriterades framför de i sig viktiga förenklingsaspekterna. har gett regeringen till känna att de nya reglerna bör följas upp och utvärderas noga bl.a. från neutralitetssynpunkt (bet. 1993/94:SkU25). En arbetsgrupp inom har i samråd med företrädare för (), () och följt tillämpningen av de nya reglerna. Det nya regelverket för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag har tillämpats . Kritik beträffande systemets komplexitet har framförts av RSV (bl.a. i Förslag till förenklingar i skattelagstiftningen, RSV Rapport 1995:10). Den allmänna uppfattningen i övrigt synes dock vara att det nya systemet i grunden är sunt men att en del justeringar behöver göras för att få det mer verklighetsanpassat. Regeringen delar den bedömningen. I en promemoria från som presenteras föreslås nu vissa justeringar i det nya regelverket. S.k. generationsskiften underlättas genom att vederlag för en fastighet vid gåva eller arv skall få medräknas i fördelningsunderlaget vid negativ räntefördelning. Vidare skall kapitaltillskott snabbare än få räknas med i underlaget för räntefördelning och i takbeloppet för expansionsmedel. Slutligen föreslås i förenklingssyfte att handelsbolag skall bli skattesubjekt för fastighetsskatt, avkastningsskatt på pensionsmedel samt särskild löneskatt på pensionskostnader. Efter remissbehandling av promemorian avser regeringen att återkomma med förslag till på grundval av promemorian. Utöver vad som redan redovisats bör arbetet med att utvärdera och så långt möjligt förenkla regelsystemet för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag drivas vidare. En översyn av reglerna från neutralitetssynpunkt är även motiverad av förslaget om en lättnad i dubbelbeskattningen av onoterade aktiebolag. Även reglerna för beskattning av fåmansföretag bör ses över sedan regeringen tagit ställning till detaljutformningen av lättnaden i dubbelbe-skattningen. Möjligheterna att förenkla reglerna bör prövas i det sammanhanget. Som regeringen framhöll (prop. 1995/96:25) finns det dock inga enkla lösningar i förenklingshänseende. Den kanske främsta anledningen till komplexiteten är nämligen att regelverket i de skattskyldigas intresse erbjuder flera skilda alternativ för att beräkna kapitalavkastningen och att förenklingar därför kan drabba de skattskyldiga negativt. 4.6.4 Nedsättning av socialavgifter Regeringens bedömning: Regeringen kommer att lägga fram förslag om nedsättning av socialavgifterna . Arbetsgivaravgifterna sätts ned på ett underlag om högst på årsbasis. Egenavgifterna för egenföretagare sätts ned på ett avgiftsunderlag om högst . Skälen för regeringens bedömning: För finansiering av den allmänna försäkringen och vissa andra sociala ändamål tas socialavgifter ut enligt lagen (1981:691) om socialavgifter. Dessa är av två slag, arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Underlaget för arbetsgivaravgifterna, som arbetsgivare skall betala, utgörs av den lön och de övriga skattepliktiga förmåner som utges till anställda. Egenavgifter betalas främst av dem som bedriver näringsverksamhet. Till grund för beräkningen av avgiftsunderlaget läggs inkomst av annat förvärvsarbete. Uttaget av arbetsgivaravgifter under uppgår till . Därtill kommer den allmänna löneavgiften, som uppgår till . Egenavgifterna uppgår till enligt huvudregeln till . 1995/96:209 Försäkringsskydd vid sjukdom, m.m. föreslås bl.a. till följd av att sjuklöneperioden förlängs ett sänkt avgiftsuttag avseende socialavgifter, vilket innebär att uttaget av arbetsgivaravgifter sänks till och kommer att uppgå till . Egenavgifterna föreslås sänkta till resp. . Den allmänna löneavgiften föreslås höjd till och till . De sociala avgifterna utgör en betydande del av lönekostnaden. Inte minst i nystartade företag och vid överväganden om nyanställningar kan detta utgöra ett hinder för expansion och ökad sysselsättning. Det är enligt regeringens mening viktigt, trots de strama budgetrestriktioner som gäller, att de indirekta lönekostnaderna reduceras. Detta är av betydelse inte minst i små och medelstora företag för att ge utrymme för nyanställningar och så att egenföretagande uppmuntras. Regeringen avser därför att återkomma till med förslag om en nedsättning av arbetsgivaravgifterna på underlag på årsbasis. För enskilda näringsidkare kommer en nedsättning på att föreslås på underlag . Förslagen kommer att nödvändiggöra bl.a. regler om hur nedsättningen skall hanteras i företag med intressegemenskap. 4.6.5 Ny beskattning av bilförmån Regeringens bedömning: Regeringen kommer att föreslå ändring av bilförmånsreglerna i samband med budgetpropositionen. Skälen för regeringens bedömning: Antalet skattskyldiga med förmånsbil kan antas uppgå till ca 180 000. För svensk personbilsindustri är den inhemska tjänstebilsmarknaden av mycket stor betydelse eftersom den står för mer än hälften av hemmamarknadsförsäljningen. Följaktligen är reglerna om beskattning av bilförmån mycket betydelsefulla för den svenska bilindustrin. har i en departementspromemoria Beskattning av bilförmån - En ny modell (Ds 1996:34) lagt fram förslag till nya regler om beskattning av bilförmån. Förslaget är nu ute på remiss. Regeringen avser att ta slutlig ställning till förslagen i samband med budgetpropositionen. Enligt promemorieförslaget skall som huvudregel förmånsvärdet bestämmas enligt en schablon som innefattar samtliga kostnader utom drivmedel. Det förutsätts att förmånstagaren själv står för drivmedelskostnaden. Som huvudregel skall värdet av bilförmån bestämmas till 0,25 basbelopp med tillägg av ett ränterelaterat belopp och ett prisrelaterat belopp. Det ränterelaterade beloppet skall bestämmas till av en jämförelseränta multiplicerat med nybilspriset. I promemorieförslaget har jämförelseräntan satts till summan av statslåneräntan vid utgången av november månad året före beskattningsåret med tillägg av . Det prisrelaterade beloppet skall beräknas till av den del av nybilspriset som inte överstiger 7,5 basbelopp och till av den del av nybilspriset som överstiger 7,5 basbelopp. Den nuvarande förmånliga värderingen av bilar som är eller äldre avskaffas. I stället beräknas värdet enligt huvudregeln. Värdet kan dock aldrig beräknas på ett nybilspris som är lägre än av ett uppskattat nybilspris för beskattningsårets årsmodell av de vanligast förekommande bilarna ägda av juridiska personer. Förmånsvärdet reduceras till om förmånshavaren kör minst 3 i tjänsten . Om förmånshavaren inte betalat allt drivmedel själv får nedsättning göras till av förmånsvärdet. Förmåns-värdet skall vidare kunna jämkas efter ansökan om bilen ingår i ett test för att prova eller introducera ny eller förbättrad miljö- eller säkerhetsteknik. Den som använt förmånsbil i näringsverksamhet eller i tjänsten ges rätt till avdrag för kostnaden för dieselolja med per körd kilometer och för bensin eller annat drivmedel med per körd kilometer. Avdrag medges endast under förutsättning att förmånstagaren inte skall påföras förmån av fritt drivmedel. Förmånshavaren skall, på samma sätt som , inte få avdrag för kostnader för resor mellan bostaden och arbetsplatsen om han företagit resorna med bil förmånen åtnjutits. För väg-, bro- eller färjeavgifter gäller särskilda regler. En nyhet är att detta även skall gälla när någon annan än förmånshavaren använder förmånsbilen för sådana resor. Kontrolluppgiftsskyldigheten föreslås också utvidgad, bl.a. skall uppgift om bilens modellbeteckning och årsmodell lämnas på kontrolluppgiften. Kommande förslag om beskattning av bilförmån Remissinstansernas synpunkter skall naturligtvis avvaktas innan slutlig ställning tas till promemorieförslaget. Regeringens avsikt är emellertid att i det kommande förslaget föreslå att skatteuttaget på bilförmån sänks. Intäktsbortfallet för den offentliga sektorn är beroende av vilken jämförelseränta som används vid beräkningen av bilförmån. Vid en jämförelseränta på beräknas enligt promemorian inkomstbortfallet uppgå till och vid en jämförelseränta på blir intäktsbortfallet . Regeringen utgår från att de nya reglerna kommer att innebära ett intäktsbortfall i storleksordningen . Förslaget bör finansieras genom en begränsning av uppjusteringen av skiktgränsen för statlig inkomstskatt för , vilket innebär att skiktgränsen blir lägre än den annars skulle ha blivit. 4.6.6 Rationaliserad skatteuppbörd - skattekonto Regeringens bedömning: Regeringen kommer att efter sedvanlig remissbehandling lämna ett förslag till ett nytt uppbördssystem baserat på förslag. Skälen för regeringens bedömning: kommer (Fi 1993:07) att lämna sitt slutbetänkande. Utredningen har haft i uppdrag att effektivisera systemet för redovisning och betalning av skatter och avgifter. Det är regeringens avsikt att efter sedvanlig remissbehandling förelägga ett förslag till ett nytt uppbördssystem baserat på utredningens förslag. föreslår bl.a. följande. Debiteringar, redovisningar och betalningar av skatter och avgifter samordnas i ett system med skattekonton. Hos skattemyndigheten skall finnas ett skattekonto för varje skatt- eller avgiftsskyldig. Samtliga redovisningar och betalningar skall registreras på kontot. Främst gäller det F-skatt, innehållen preliminär skatt (skatteavdrag), arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt. Bokföringen på kontot skall göras så att kontoställningen kan följas kontinuerligt genom exempelvis kontoutdrag. Uppbyggnaden av ett skattekonto är inte olik ett bankkonto där kontohavaren sätter in och tar ut olika belopp och där ränta beräknas på överskott och underskott. Alla uppgifter som den skattskyldige skall lämna redovisas i en enda handling - en skattedeklaration. Den skall lämnas en gång . som det har förekommit en transaktion på kontot stäms det av. Samtliga konton stäms av minst en gång . Om det vid avstämningen uppkommer ett underskott innefattar kontoutdraget en påminnelse om att betala. Efter betalningspåminnelsen lämnas fortlöpande obetalda fordringar för indrivning. Överskott på ett skattekonto skall som huvudregel vara tillgängliga för kontohavaren. Efter nödvändig kontroll skall återbetalningen kunna göras när som helst under månaden. Ett enhetligt ränteinstitut skall ersätta anståndsräntan, respiträntan, ö- skatteräntan och kvarskatteavgiften. Även dröjsmålsavgiften tas bort. På underskott eller överskott på ett skattekonto räknas i stället kostnads- resp. intäktsränta löpande. Arbetsgivarnas medverkan i uppbörden av kvarstående skatt tas bort. föreslås ett förenklat löneexekutivt förfarande som kännetecknas av enkelhet och snabbhet. Förfarandet avgränsas till skattskyldiga som är arbetstagare och som endast debiterats slutlig skatt på skattekontot. Förslaget om ett skattekontosystem förväntas leda till en starkt förenklad administration av i första hand företagens skatte- och avgiftsbetalningar. Redovisningen av skatter och avgifter blir mindre resurskrävande än främst för arbetsgivare och företag i övrigt. Endast en deklaration behöver lämnas. Med undantag för de största företagen som redovisar mervärdesskatt blir det vidare fråga om endast en betalning . Den samordnade redovisningen gör att in- och utbetalningar kan kvittas redan på betalningsstadiet. Företagens skatte- och avgiftsbetalningar förenklas härmed väsentligt jämfört med . En slopad arbetsgivarmedverkan vid betalning av kvarstående skatt ger ytterligare administrativa vinster för företagen. Beskattning av avfall som deponeras har diskuterats . lämnade ett betänkande , vilket efter remissbehandling ledde till att en ny utredning tillsattes . Utredningen om beskattning av avfall som deponeras, (dir. 1995:37), har enligt sina direktiv i uppdrag att göra en konsekvensanalys av ett införande av avfallsskatt. Utredaren har på grund av önskvärdheten att samordna resultatet av arbetet med närliggande utredningsuppdrag för fått förlängd tid för att redovisa sitt arbete till . Utredningsarbetet har bedrivits med inriktningen att en pålaga av skattekaraktär skall kunna införas på deponier. Enligt regeringens bedömning bör en deponiskatt kunna bli ett viktigt miljöpolitiskt instrument. Syftet med en sådan skatt är att minska mängden avfall som deponeras. Såväl hushållsavfall som bygg- och industriavfall skall omfattas. Det är angeläget att en sådan skatt kan införas så snart som de närmare förutsättningarna härför klarlagts. Utredningen är nu inne i slutskede av sitt arbete och skall som nämnts vara klar senast vid utgången av , varefter sedvanlig remissbehandling av betänkandet skall ske. Beredningsarbetet i bör kunna vara avslutat i sådan tid att en proposition i frågan kan presenteras för senast . Enligt regeringens bedömning bör mot denna bakgrund en deponiskatt kunna börja tas ut . Beskattningen av internationella experter Den svenska bolagsbeskattningen är mycket konkurrenskraftig i ett internationellt perspektiv. Likväl tycks det finnas en viss tvekan hos utländska investerare att välja som investeringsland. Ett skäl till detta kan vara svårigheten att locka kvalificerad utländsk personal till . Vid en etablering måste i regel ett antal nyckelpersoner ansvara för startandet av den svenska verksamheten. Skattereglerna kan då utgöra ett hinder för sådana personer att komma hit. Detsamma kan vara fallet när det gäller högt kvalificerade utländska forskare som behövs inom näringslivet. Personerna i fråga vistas endast i och omfattas av trygghetssystemen i sina hemländer. Stannar de mer än ca i blir de trots detta oinskränkt skattskyldiga här. Det finns anledning att överväga att medge sådana personer lättnader vid beskattningen och eventuellt också genom undantag från avgifter och förmåner i socialförsäkringssystemen. En annan fråga som har väckts rör den svenska ordningen för att beskatta personaloptioner. Enligt svenska regler skall sådana optioner beskattas vid det första tillfälle då de kan utnyttjas. Socialavgifter skall ofta betalas av den anställde om optionerna erhållits av ett utländskt företag. I många länder används systemen med personaloptioner för att motivera de anställda genom möjligheten att på detta sätt få del i verksamhetens framtida vinst. Systemen är inte sällan standardiserade och ingår ofta i utländska företagsgruppers mer eller mindre världsomspännande program. Det har därför hävdats att det finns skäl att överväga en ändring av gällande regler så att beskattningen sker först för ett utnyttjande och att undersöka om reglerna för socialavgifter för sådana förmåner kan ändras. Fastighetsskatt i stället för vattenkraftsskatt I regeringens proposition om ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet (prop. 1995/96:198 s. 31 ff) föreslogs att produktionsskatterna på elektrisk kraft från kärnkraftverk och från äldre vattenkraftverk höjs med per kWh och att ytterligare en höjning med samma belopp sker . I sammanhanget redovisades att det i övervägs om vattenkraftsskatten skulle kunna ersättas med en fastighetsskatt. En omläggning till fastighetsskatt skulle medföra att de ekonomiska snedvridningar som den nuvarande produktionsskatten ger upphov till skulle minska.