prop · GJ0310D3 · 1996-01-01 00:00:00 — Det fjärde direktivets artikel 33 om användning av uppskrivningsfond m.m. gäller enligt artikel 1.1 i bankredovisningsdirektivet. Bestämmelsens första stycke motsvarar delvis 4 kap. 5 § tredje stycket BRL. Vissa avvikande regler för redovisning av uppskrivningsbelopp och användning av uppskrivningsfond i banker föreslås överförda från gällande rätt (se 2 §). 4 kap. 8 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Det fjärde direktivets artikel 33 beträffande minskning av uppskriv- ningsfond i vissa fall gäller enligt artikel 1.1 i bankredovisningsdirektivet. 4 kap. 9 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 39 i det fjärde direktivet om värdering av omsättnings- tillgångar gäller enligt bankredovisningsdirektivets artiklar 1.1 och 37.1. I bestämmelsen finns också en allmän definition av verkligt värde. Denna be- stämmelse utgör i frånvaro av avvikande bestämmelser i utgångspunkten för den värdering till verkligt värde som får ske för överlåtbara värdepapper som är omsättningstillgångar (se 6 §). Bestämmelserna har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.1. 4 kap. 10 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Motsvarande bestämmelse om värdering av pågående arbeten saknas i bankredovisningsdirektivet. Bestämmelsen bör dock göras tilllämplig även på kre- ditinstitut och värdepappersbolag. Bestämmelserna har berörts i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.2. 4 kap. 11 § första och andra styckena förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 40 i det fjärde direktivet om beräkning av anskaffningsvärde för likartade tillgångar i varulager gäller enligt bankredovisningsdirektivets artikel 1.1. Bestämmelserna har berörts i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.3. Paragrafens tredje stycke som inte görs tillämpligt på kreditinstitut och värdepappersbolag avser undantagsregler för bolag med högst 10 anställda och en balansomslutning om högst . 4 kap. 12 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 38 i det fjärde direktivet om en värdering till bestämd mängd och till fast värde gäller enligt bankredovisningsdirektivets artikel 1.1. Bestämmelsen har berörts i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.3. 4 kap. 14 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Bestämmelsen som bl.a. innebär att egna aktier inte får tas upp till något värde bör göras tillämplig även på kreditinstitut och värdepappersbolag. 4 kap. 15 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 41 i det fjärde direktivet om periodisering av s.k. kapitalrabatter m.m. gäller enligt bankredovisningsdirektivets artikel 1.1. I ÅRKL föreslås därutöver särskilda bestämmelser om att överkurs och underkurs på lånefordringar och räntebärande värdepapper skall periodiseras (se 5 §). nämnda bestämmelser har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.4. 4 kap. 16 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 20 i det fjärde direktivet om avsättningar gäller enligt bank- redovisningsdirektivets artikel 1.1. Bestämmelserna har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 11.1. 4 kap. 17 § första stycket förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 42 andra stycket i det fjärde direktivet om specificering av större avsättningar görs tillämplig även på företag som omfattas av ÅRKL. Bestämmelsen blir tillämplig på posten Övriga avsättningar (6.c) i balans- räkningen. Bestämmelserna har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 9.3. Paragrafens andra stycke, som inte görs tillämpligt på kreditinstitut och värdepappersbolag, avser undantag för bolag enligt artikel 44.2 i det fjärde di- rektivet (jfr kommentaren till 3 kap. 6 § förslaget till årsredovisningslag). Särskilda regler om uppskrivningar och uppskrivningsfond 4 kap. 2 § De i 1 § angivna bestämmelserna i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:000) skall tillämpas med följande avvikelser: 1. I en bank krävs för uppskrivning av anläggningstillgång enligt 6 § första stycket medgivande. I en sparbank får uppskrivningsbeloppet, vid uppskrivning enligt 6 § första stycket, tas i anspråk för avsättning till reservfond, och uppskrivningsfonden, i stället för vad som sägs i 7 §, tas i anspråk för avsättning till reservfond. En bank får inte tillämpa 7 § första stycket 2 om användande av upp- skrivningsfonden för täckande av förlust. (Jfr 2 kap. 10 § i kommitténs förslag) Vad som föreskrivs i första punkten motsvarar 4 kap. 5 § första stycket BRL. Vad som föreskrivs i andra punkten - som genomgått vissa redaktionella ändringar efter lagrådets hörande - motsvaras av 4 kap. 5 § andra stycket 4 och tredje stycket BRL. I del 2 har anförts att uppskrivningsbelopp inte nödvändigtvis behöver avsättas till uppskrivningsfond om det säkerställs att dessa medel binds i företaget och inte delas ut till ägarna. På denna grund har införts en bestämmelse i 4 kap. 6 § första stycket förslaget till ny årsredovis- ningslag om att uppskrivningsbelopp, utan att passera uppskrivningsfond, direkt får föras till aktiekapitalet i aktiebolag. I 4 kap. 5 § andra stycket BRL före- skrivs att uppskrivningsbelopp får utnyttjas till avsättning till reservfond i sparbank. Till skillnad mot aktiebolag, bankaktiebolag och föreningsbanker förekommer inte vinstutdelning i sparbanker. Enligt 5 kap. 6 § sparbankslagen får reservfonden inte minskas om det inte behövs för att täcka en förlust som uppstått i rörelsen. Den särskilda bestämmelsen om att uppskrivningsbelopp i sparbank får sättas av till reservfond kan således behållas. Bestämmelsen i 4 kap. 8 § förslaget till årsredovisningslag bör tillämpas även för uppskrivningar som satts av till reservfond i sparbanker eftersom dessa inte bör ha avvikande återföringsregler. Banker har ingen möjlighet att ta uppskrivningsfonden i anspråk för täckande av förlust enligt fastställd balansräkning då förlusten inte kan täckas av fritt eget kapital. Detta framgår av 4 kap. 5 § tredje stycket BRL. Det före- slås inte nu någon ändring av denna ordning. I tredje punkten intas därför en bestämmelse om att bank inte får ta i anspråk uppskrivningsfond för täckande av förlust. Bestämmelser om uppskrivningar och användning av uppskrivningsfonder har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.5. Vad som är finansiella anläggningstillgångar 4 kap. 3 § Med finansiell anläggningstillgång förstås 1. andelar i intresseföretag och koncernföretag, 2. värdepapper och 3. annan tillgång än tillgång som skall tas upp i posterna Immateriella an- läggningstillgångar (post 9) och Materiella tillgångar (post 10), allt under förutsättning att tillgångarna är avsedda att stadigvarande innehas i den ordinarie verksamheten. (Jfr 2 kap. 11 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen har utformats i enlighet med de överväganden som gjorts i allmänmotiveringen, avsnitt 10.1.1. Paragrafen innehåller en definition av finansiell anläggningstillgång. Bestäm- melsen motsvarar främst artikel 35.2 i bankredovisningsdirektivet. I förhållande till kommitténs förslag har vissa bearbetningar företagits i syfte att bestämmelsen närmare skall ansluta till innehållet i den tvingande artikeln 35.2. Bestämmelsen avser tillgångar som är att hänföra till aktier och andelar i dotterföretag och intresseföretag, värdepapper och andra tillgångar som inte är materiella och immateriella tillgångar. En förutsättning för att de uppräknade tillgångarna skall hänföras till anläggningstillgång är emellertid att de "avses att stadigvarande ingå i den ordinarie verksamheten". Begreppet stadigvarande i detta sammanhang motsvarar därvid vad som med utgångspunkt i den engelska versionen av direktivet också kan sammanfattas som kontinuerligt. En grundläggande förutsättning för att en viss tillgång skall klassificeras som finansiell anläggningstillgång bör vara att det är fråga om ett innehav för definierade avsikter som har dokumenterats, och att förmågan att genomföra avsikten kan påvisas. Vidare måste det förutsättas att tillgången är klart iden- tifierbar. Såsom framhålls i allmänmotiveringen är det t.ex. inte tillräckligt att värdepapper samlas i en "portfölj" som organisatoriskt eller på annat sätt hålls åtskild från företagets övriga värdepapper. Innehavstidens längd är enligt den föreslagna bestämmelsen inte av en av- görande betydelse för klassificeringen. Bestämmelsen betonar i stället huruvida tillgången skall stadigvarande (kontinuerligt) ingå i verksamheten. Ett innehav av en tillgång kan därför bli kortvarigt och tillgången ändå vara att hänföra till anläggningstillgång om den avses att innehas till förfall. Å andra sidan kan ett innehav förutses bli flerårigt utan att tillgången skall hänföras till anläggningstillgång. Kravet på anknytning till ordinarie verksamhet innebär en begränsning i fråga om vad som hänförs till finansiell anläggningstillgång. Ett kreditinstitut och värdepappersbolag kan sålunda för skyddande av fordran överta t.ex. aktier och andelar i sådan omfattning att, definitionsenligt, ett dotterföretagsförvärv uppkommer. Tillgångar som övertagits för skyddande av fordran skall emellertid enligt 2 kap. 8 § sjätte stycket BRL avyttras så snart det kan ske utan förlust för banken. Nämnda tillgångar hänförs till omsättningstillgångar. Lagrum- mets krav på anknytning till ordinarie rörelse innebär att sådana tillgångar inte heller blir att hänföra till anläggningstillgångar, även om innehavet kan förutses bli flerårigt och sådana innehav i och för sig inte så sällan förekommer i rörelsen. Även värdepapper skall, för att klassificeras som anläggningstillgång, avses att "stadigvarande innehas i den ordinarie verksamheten". Därigenom utesluts sådana värdepapper som innehas för likviditetsförvaltning eller för handel. Som kommittén framhållit i betänkandet (se SOU 1994:17 s. 179 f.) bör det för ränte- bärande värdepapper ha betydelse huruvida värdepapper skall innehas till förfall eller inte. Om värdepapper inte skall avyttras förrän vid förfallotidpunkten eller vid nära denna, bör de kunna betraktas som finansiella anlägg- ningstillgångar. Redovisning som finansiell anläggningstillgång bör inte påverkas av eventuell belåning, som t.ex. återköpsavtal. Under begreppet värde- papper torde i och för sig undantagsvis även kunna inordnas aktier och andelar i företag som inte är, definitionsenligt, ett dotterföretag och intresseföretag. Sådana innehav skall klassificeras som finansiell anläggningstillgång, om doku- menterade avsikter föreligger att innehavet stadigvarande kommer att ingå i den ordinarie verksamheten. Till finansiella anläggningstillgångar kan inte bara hänföras aktier och ande- lar i dotterföretag och intresseföretag och sådana värdepapper som skall omfattas av begreppet. Även vissa andra tillgångar än de som räknats upp, och som inte är materiella och immateriella tillgångar, kan enligt tredje punkten klassificeras på detta sätt. Gränsdragningen för sådana andra tillgångar skall enligt artikel 35.1 i bankredovisningsdirektivet ske enligt samma kriterier som för aktier och andelar i dotter- och intresseföretag och värdepapper. Bestämmel- sen torde kunna få betydelse för lånefordringar som uppfyller de förutsättningar som anges i bestämmelsen. Det kan i och för sig anföras skäl för att ytterligare bestämmelser angående preciseringen av vad som hänförs till finansiell anläggningstillgång borde in- föras i lagen. Även i detta avseende bör emellertid lagstiftningens karaktär av ramlag behållas. En närmare gränsdragning bör i stället vid behov regleras genom föreskrifter. Utgifter för bildande av garantifond i sparbank 4 kap. 4 § Utgifter för bildande av garantifond enligt 5 kap. 1 § sparbankslagen (1987:619) får inte tas upp som tillgång. (Jfr 2 kap. 12 § i kommitténs förslag) Paragrafen motsvarar bestämmelser i 4 kap. 7 § andra stycket BRL och innebär att utgifter för bildande av garantifond inte får tas upp som tillgång. För att klargöra vad som här avses med garantifond görs en hänvisning till 5 kap. 1 § sparbankslagen, där bildande av garantifond i sparbank beskrivs. Garantifond förekommer även i men betecknar där en av staten ställd garantiförbindelse. Periodisering av överkurs och underkurs 4 kap. 5 § Om det belopp som erlagts för räntebärande värdepapper eller lånefordringar överstiger eller underskrider det belopp som skall erhållas på förfallodagen (överkurs respektive underkurs), skall mellanskillnaden periodiseras. Vid beräkning av anskaffningsvärdet för räntebärande värdepapper och lånefor- dringar skall sådan periodisering av över- eller underkurs som avses i första stycket beaktas. En periodisering enligt första stycket får underlåtas under samma förutsättningar som de som anges i 4 kap. 15 § andra meningen årsredovisningsla- gen (1995:000). Om en periodisering underlåts skall upplysning om förhållandet lämnas i en not. (Jfr 2 kap. 13 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen utgår från bankredovisningsdirektivet artikel 35.3 i enlighet med de överväganden som görs i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.4. Regeln bör omfatta även lånefordringar, vilket framgår av första stycket. Ock- så sådana kan förvärvas med över- eller underkurs. Även vid lämnande av uppgift om anskaffningsvärdet eller av uppgift som utgår från anskaffningsvärdet (jfr lagförslagets 5 kap. 1 § samt 3 § 1 och 2) skall periodiserad över- eller underkurs medräknas. Detta följer av paragrafens andra stycke. I förhållande till kommitténs förslag har förtydligats att detsamma skall gälla i fråga om lånefordringar. Genom tredje stycket har en undantagsmöjlighet införts. Bestämmelsen är främst motiverad av att det för innehav av värdepapper som utgör omsättningstillgångar och omsätts mycket snabbt kan vara förknippat med praktiska svårigheter att företa periodisering som en sådan kan vara av ringa värde med hänsyn till resultatredovisningen. När det gäller lånefordringar eller vissa värdepap- per som utgör anläggningstillgångar motiveras ett undantag av att en periodise- ring bör kunna få underlåtas för belopp som saknar betydelse. En motsvarande undantagsregel föreslås också för kapitalrabatter och emissionskostnader i förslaget till årsredovisningslag. I ÅRKL bör därför hänvisas dit. En periodisering har normalt stor betydelse för ett finansiellt företags re- sultat och fördelningen mellan olika poster i resultaträkningen. Det är av betydelse att veta huruvida undantagsregeln har utnyttjats. I tredje stycket har därför intagits en bestämmelse om att upplysningar skall lämnas om en periodi- sering underlåtits. I 4 kap. 15 förslaget till ny årsredovisningslag föreslås bestämmelser om periodisering av s.k. kapitalrabatter och direkta emissionsutgifter. Bestämmelsen föreslås tillämplig på kreditinstitut och värdepappersbolag genom en hänvisning dit i 1 § förevarande kapitel. Värdering av överlåtbara värdepapper till verkligt värde 4 kap. 6 § Överlåtbara värdepapper som är omsättningstillgångar får värderas till verkligt värde även när detta värde överstiger anskaffningsvärdet. (Jfr 2 kap. 14 § i kommitténs förslag) Den möjlighet att tillåta marknadsvärdering av överlåtbara värdepapper som anges i bankredovisningsdirektivets artikel 36.2 har utnyttjats i enlighet med övervägandena i allmänmotiveringen (avsnitt 10.2.5). Det engelska direktivets term "securities" har här översatts med "värdepapper" (jfr även 3 §). Till värdepapper hör i första hand aktier och obligationer. När det gäller omsättningstillgångar kan det finnas anledning att i denna grupp medräkna också moderna finansiella instrument. Det bör inte heller helt uteslutas att bestämmelsen skall kunna tillämpas även på andra lätt realiserbara värdepapper. De närmare gränsdragningsfrågorna bör dock regleras i föreskrifter från regeringen eller . 4 kap. 7 § Vinst som uppkommer vid tillämpning av 6 § till följd av att det bokförda värdet överstiger anskaffningsvärdet skall i balansräkningen sättas av till en fond för orealiserade vinster. Om summan av orealiserade vinster vid utgången av ett räkenskapsår är mindre än vid utgången av det föregående räkenskapsåret, skall fonden för orealiserade vinster sättas ned i samma mån. (Jfr 2 kap. 14 § i kommitténs förslag) Bestämmelserna har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.6. De orealiserade vinster som kommer att redovisas vid värdering över anskaffningsvärdet enligt 6 § föreslås i avvaktan på resultatet av kommitténs fortsatta arbete inte vara utdelningsbara. Av denna anledning har intagits en bestämmelse om att sådana vinster skall sättas av i balansräkningen till en sär- skild fond för orealiserade vinster. Detta innebär att redovisningen av beloppen till fonden skall ske som en omföring inom eget kapital. Fonden skall enligt 5 kap. 4 § 3 och 5 redovisas som bundet eget kapital. Medel motsvarande fonden kan därigenom inte bli föremål för utdelning. I paragrafen regleras också exklusivt under vilka förutsättningar fonden får minskas. Motsatsvis följer att fonden alltså inte kan användas för t.ex. ökning av aktiekapitalet. Även minskningen av tidigare redovisad icke utdelningsbar vinstandel i fonden redovisas som en omfö- ring inom eget kapital. Värdering av tillgångar och skulder i utländsk valuta 4 kap. 8 § Tillgångar och skulder i utländsk valuta skall omräknas efter växelkursen på balansdagen, om de inte genom särskilda åtgärder skyddas mot eller utgör skydd mot valutakursförändringar. Materiella och immateriella anläggningstillgångar samt sådana finansiella anläggningstillgångar som utgörs av andelar får utan hinder av första stycket omräknas efter anskaffningskursen vid förvärvet. (Jfr 2 kap. 15 § i kommitténs förslag) Bestämmelserna har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 10.2.7. Av första stycket framgår att huvudregeln vid omräkning av tillgångar och skulder i utländsk valuta är att balansdagens kurs skall användas. Detta följer av bankredovisningsdirektivet artikel 39. För att ansluta till den terminologi som används i årsredovisningslagen föreskrivs att omräkning skall ske efter växelkursen på balansdagen. Vid omräkning av tillgångar och skulder kan det finnas anledning att beakta om dessa genom särskilda åtgärder skyddar valutapo- sition eller del därav eller om de på motsvarande sätt blir skyddade. När sådant skydd föreligger bör inte fiktiva valutakurseffekter påverka resultatet. Att det då inte krävs någon värdering till balansdagens växelkurs följer av första stycket. Direktivet möjliggör även omräkning av materiella och immateriella anlägg- ningstillgångar samt finansiella anläggningstillgångar till anskaffningskursen vid förvärvet, även när de inte är säkrade på avista- eller terminsmarknader. En bestämmelse härom har intagits i andra stycket. Möjligheten gäller dock inte för alla finansiella anläggningstillgångar utan endast för aktier och andelar som är anläggningstillgångar. Med hänsyn till den i paragrafens första stycke intagna regeln om att vid omräkning beakta om tillgången eller skulden skyddar eller skyddas, bortfaller behovet av att i lagrummet begränsa den särskilda regeln för vissa anläggningstillgångar till sådana som inte är säkrade på avista- eller terminsmarknader. Några bestämmelser om avsättning till valutakursreserv föreslås inte intagna i ÅRKL i detta sammanhang (se författningskommentaren till 4 kap. 13 § förslaget till ny årsredovisningslag). 5 kap. 1 § Utöver vad som följer av övriga bestämmelser i denna lag skall årsredovisningen innehålla de upplysningar som anges i 3-6 §§ nedan. Upplysningarna skall lämnas i noter. Om det inte står i strid med kravet på överskådlighet, får upplysningarna i stället lämnas i balansräkningen eller resultaträkningen. Vid- are skall, med beaktande av vad som föreskrivs i 2 §, följande bestämmelser om tilläggsupplysningar i 5 kap. årsredovisningslagen (1995:000) tillämpas: 1 § andra stycket om hänvisningar till noter, 2 § om värderings- och omräkningsprinciper, 3 § om anläggningstillgångar, 4 § om uppgifter om taxeringsvärden, 5 § om uppskrivningsfond, 8 och 9 §§ om uppgifter om dotterföretag och vissa andra företag, 12 § om lån till ledande befattningshavare, 13 § om konvertibla lån, 14 § andra och tredje styckena om förändringar i eget kapital m.m., 15 § första stycket och 16 § första stycket om upplysningar om skatt, 17 § om medelantalet anställda under räkenskapsåret, 18 och 19 §§ om löner, andra ersättningar och sociala kostnader, 20 § om pensioner och liknande förmåner, 21 § om tidigare styrelse och verkställande direktör, 22 § om suppleanter och vice verkställande direktör, 23 § om avtal om avgångsvederlag, samt 24 § om uppgift om moderföretag. (Jfr 2 kap. 17 § i kommitténs förslag) Bestämmelsen motsvarar delvis 5 kap. 1 § första stycket förslaget till ny årsredovisningslag. I första meningen i paragrafen anges att det skall lämnas vissa kompletterande uppgifter i vissa hänseenden utöver vad som följer av övriga bestämmelser i lagen. Detta har behandlats i avsnitt 12.1 och 12.3 i allmänmotiveringen. Enligt andra och tredje meningen är utgångspunkten att uppgifterna skall tas in i en not men att de får tas in i balans- och resultaträkningarna, om det inte står i strid med kravet på överskådlighet, se avsnitt 12.2 i allmänmotiveringen. Enligt fjärde meningen skall vissa notupplysningar enligt förslaget till ny årsredovisningslag gälla även för kreditinstitut och värdepappersbolag, i den mån inte annat föreskrivs i 2 §. 5 kap. 1 § andra stycket förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Bestämmelsen reglerar kravet på hänvisningar i balans- och resul- taträkningarna till noterna. 5 kap. 2 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.1 i det fjärde direktivet om värderings- och omräknings- principer gäller enligt artikel 40 i bankredovisningsdirektivet. 5 kap. 3 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artiklarna 33 och 35 i det fjärde direktivet om anläggningstillgångar gäller enligt bankredovisningsdirektivets artikel 1.1. Artikel 15.3 i det fjärde direktivet om tillkommande och avgående tillgångar m.m. gäller enligt bankredo- visningsdirektivets artiklar 1.1 och 41.1. Artikel 43.1.1 i det fjärde direkti- vet om använda beräkningsmetoder för värdejusteringar gäller enligt artikel 40 i bankredovisningsdirektivet. Artikel 43.1.10 i det fjärde direktivet om av- och nedskrivningar uteslutande av skatteskäl gäller enligt bankredovisningsdirekti- vets artikel 1.1. 5 kap. 4 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Bestämmelserna om upplysningar om taxeringsvärden för fastigheter som är anläggningstillgångar bör gälla även för kreditinstitut och värdepappersbo- lag. 5 kap. 5 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 33 i det fjärde direktivet om upplysningar om uppskrivnings- fondens storlek m.m. gäller enligt artikel 1.1 i bankredovisningsdirektivet. 5 kap. 8 och 9 §§ förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.2 i det fjärde direktivet om specifikation av dotterföretag och intresseföretag gäller enligt artikel 40 i bankredovisningsdi- rektivet. Artiklarna 45.1 och 61 i det fjärde direktivet om utelämnande av vissa uppgifter beträffande nämnda företag gäller enligt artikel 1.1 i bankredo- visningsdirektivet. Bestämmelserna motsvarar delvis 4 kap. 8 § första stycket 1 BRL. Den myndighet som kan ge tillstånd att utelämna ifrågavarande uppgift i de fall som anges i 5 kap. 9 § andra stycket nya årsredovisningslagen bör vara (se 2 § 1). 5 kap. 12 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.13 i det fjärde direktivet om lån m.m. till sty- relseledamot m.fl. modifieras i artikel 40.7 i bankredovisningsdirektivet (se 2 § 2). 5 kap. 13 § förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.5 i det fjärde direktivet om konvertibla lån m.m. gäller enligt artikel 40.2 i bankredovisningsdirektivet. Bestämmelsens första mening motsvaras även av 4 kap. 8 § andra stycket 2 BRL. 5 kap. 14 § andra och tredje styckena förslaget till årsredovisningslag Se del 2. Artikel 43.1.4 i det fjärde direktivet om förändring av eget kapital gäller enligt bankredovisningsdirektivets artikel 40. Indelningen i bundet och fritt eget kapital framgår av 4 § 3 och 5 i förevarande kapitel.