prop · GJ03193 · 1996-01-01 00:00:00 — Vid byråmötet presenterades rapporten och arbete i , som utarbetats av den svenska forskaren . för harmonisering av arbete och familjeliv överlämnade också ett utkast till rekommendation. En arbetsgrupp förberedde en studie om initiativ för att skapa nya arbetstillfällen vid sidan om den vanliga arbetsmarknaden. Ett antal forskare skall var för sig besöka några medlemsländer för att studera vilka former sådana initiativ kan anta. I stället för styrkommitténs uteblivna möten samlades fyra expertkommittéer i . För att samtliga medlemsstater som så önskade skulle kunna delta i de olika kommittéernas möten förlades dessa i anslutning till varandra. Ledamöterna i styrkommittén är fördelade på de fyra expertkommittéerna, där också två konsulter och representanter för andra internationella organisationer deltar. Kommittéerna arbetar med de sociala och ekonomiska konsekvenserna av omstruktureringen av ekonomier och ett flertal rapporter har tagits fram. är representerat i den kommitté som behandlar de sociala och ekonomiska konsekvenserna av ändrade arbetsmönster i samband med omstruktureringen (EM-CST). Kommittéernas arbete skall slutföras . Vid ett möte sammanträdde högre tjänstemän för att förbereda , som skall vara värd för . Inför konferensen har samtliga medlemsländer ombetts att framföra synpunkter på om CDEM skall finnas kvar och i så fall vilka slags frågor kommittén skall behandla. 3.2.5 Invandrares integration m.m. för migrationsfrågor (CDMG) ägnar sig huvudsakligen åt att utveckla det europeiska samarbetet om frågor som rör invandrares integration. Erfarenheter från så gott som hela visar att invandrare möter allt större svårigheter i sin integration, som uttryck för rasism, främlingsfientlighet och antisemitism tenderar att öka. Erfarenhetsutbytet mellan länder på detta område blir därför allt viktigare. Arbetet inom CDMG kom att i mycket präglas av det ökande antalet medlemsstater i . I takt med att organisationens nya central- och östeuropeiska medlemmar deltar också i CDMG har en förskjutning av verksamheten varit ofrånkomlig. Många av de nya medlemmarna är mera intresserade av olika aspekter på migrationsfrågor än av integrationsfrågor. Ett uttryck för ovannämnda tendens var det möte som arrangerades gemensamt av CDMG och expertkommittén för asylrättsliga frågor (CAHAR) , som ett led i fortsättningen av den s.k. Wienprocessen. Syftet var att utbyta information och erfarenheter om migrationsströmmar och migrationspolitik i . Avsikten är att fortsättningsvis anordna ett sådant möte en gång . CDMG arrangerade möten där experter från olika länder kunde komma samman och diskutera gemensamma erfarenheter utifrån ett antal landbaserade projekt. Vid det första tillfället behandlades invandrartäta bostadsområden och vid det andra olika sätt att mäta integration. Vidare fortsatte ett flertal arbetsgrupper under CDMG sin verksamhet på skilda områden av betydelse för invandrares integration. En sådan arbetsgrupp har berört frågan om huruvida det för invandrarkvinnor kan föreligga en konflikt mellan jämställdhetsperspektivet och rätten att leva i enlighet med sin egen kultur. En annan arbetsgrupp har studerat och analyserat kulturella och religiösa aspekter av integrationsprocessen. I båda fallen lades rapporter fram . I övrigt lade CDMG ner ett omfattande arbete på förberedelserna inför det europeiska migrationsministermötet i . för befolkningsfrågor (CDPO) höll endast ett möte (). Mycket av den löpande verksamheten har i stället tagits över av byrån, som sammanträdde fyra gånger och i vilken var representerat. En återkommande aktivitet är att framställa en översikt över befolkningsutvecklingen i medlemsländerna samt att diskutera såväl övergripande demografiska trender som utvecklingen i enskilda länder. Insamlingsförfarandet sköts direkt av sekretariatet. Översikten och den analytiska texten skrivs av en av kommitténs medlemmar, senast representanten från . Datainsamlingen är ej att likna vid en statistikbyrås utan syftar till att samla ihop så aktuell statistik som möjligt, ofta preliminär, och utifrån den göra analyser och dra slutsatser. Den årliga översikten ger den mest aktuella och kompletta bilden av befolkningsstatistik täckande hela . Arbetet sker i nära kontakt med såväl EU:s statistikkontor () som FN:s ekonomiska kommission för (ECE) i . Förutom den ovannämnda, utkommande Aktuella demografiska utvecklingstendenser i färdigställdes publikationen Åldrandet och dess konsekvenser för det socio-ekonomiska systemet . Initiativ togs också till att ytterligare förbättra marknadsföringen av kommitténs olika publikationer. Expertgruppen POS-MED, som behandlar den demografiska obalansen i , höll två möten för att planera och ta fram underlag till en konferens som skall äga rum i , i nära samarbete med nationella och lokala myndigheter. Syftet är att främja en öppen dialog mellan och länder söder och öster om . Konferensen, som är tänkt att vara mellanstatlig men med en vetenskaplig bas, avses omfatta runt 200 personer och vänder sig till befolkningsstatistiker, ekonomer, parlamentariker, representanter för regionala och lokala myndigheter samt framträdande representanter för såväl europeiska som övriga stater runt . Följande fyra rapporter har färdigställts inför konferensen: - Syd-nordmigration; aktuella trender och framtidsperspektiv - Demografisk utvecklingsdynamik i ; potentiell migration till - Invandring, demografiska trender och arbetsmarknad - Utveckling, samarbete och internationell migration; EU och Maghreb. Expertgruppen POS-MIN, som ägnar sig åt den demografiska situationen för nationella minoriteter i , höll två möten. Den första fasen i arbetet, som bestod av en faktainsamling via enkät, avslutades . Trots ämnets känsliga karaktär gick insamlingen av data mycket smidigt, med litet bortfall. Av totalt 43 länder i besvarade 37 enkäten. En anledning till det ringa bortfallet är betoningen på att det är en vetenskaplig studie, där man endast frågar efter vilka variabler som finns åtkomliga i olika källor. Resultatet av enkäten väntas bli utnyttjat i samband med ECE:s och rekommendationer inför folkräkningen . En ny expertgrupp för intern migration och regional befolkningsdynamik (POS- ) är under bildande. En förstudie har genomförts genom enkät till 28 länder. Resultatet blev positivt. Tillgängligheten av och kvaliteten på data var så god att man kan gå vidare. har uttryckt stort intresse för samarbete. Via Europeiska regionala utvecklingsfonden satsar man mycket pengar på att minska regionala olikheter. Definitivt beslutsfattande om samarbetets utformning, finansiella frågor m.m. återstår dock. Oavsett vad som händer med samarbetet med EU är avsikten att påbörja en översiktlig studie av den interna omflyttningen i (avfolkningen av landsbygden, urbaniseringen och förändringar i migrationsströmmarna). I steg två avser man gå vidare med en analys av utvecklingen och söka finna förklaringsvariabler till de observerade migrationsströmmarna och den regionala befolkningsutvecklingen. 3.2.7 Hälso- och sjukvård för hälso- och sjukvårdsfrågor (CDSP) är verksam inom tre programområden: utbildning och planering inom hälso- och sjukvården, etiska aspekter i vården och hälsoupplysning. CDSP höll två möten. Kommittén arbetar i första hand genom expertgrupper, som tar fram underlag för rekommendationer och rapporter m.m., men också genom seminarier och kurser. Stor vikt läggs vid samverkan med och en rationell arbetsfördelning i förhållande till andra internationella organ verksamma inom området, främst EU och (). CDSP svarar för planeringen av den 5:e europeiska hälsominister-konferensen, som kommer att äga rum i på temat Vård på lika villkor och patientens rättigheter i samband med reformer inom hälso- och sjukvården . Samordningen av blodtransfusions- och transplantationsverksamheten i är viktiga inslag i CDSP:s arbete. I frågor av detta slag gör sig etiska krav och aspekter liksom specifika säkerhetskrav särskilt gällande. CDSP följer nära verksamheten inom och redovisar synpunkter till de andra grenar av som berör hälso- och sjukvården, främst styrkommittén för bioetik (CDBI) och sådant som gäller den juridiska regleringen av patientrelaterade data inom sjukvård och forskning. Det allmänna informationsutbudet inom kommittén bedöms särskilt vara av betydelse för de nytillkomna central- och östeuropeiska länderna i . slutförde CDSP bl.a. följande: - Rekommendationer om skydd för blodgivare och mottagare vid blodtransfusioner - Rekommendation om omvårdnadsforskning - Riktlinjer för kvalitetssäkringar i sjukvården - Rapport om utbildning av sjuksköterskor. Bland pågående aktiviteter kan nämnas: - Expertgrupp om hälso- och sjukvård för befolkningsgrupper som vistas på institution - Expertgrupp om lagreglerat skydd för psykiskt störda vid tvångsvård - Studie av blodbankers roll för benmärgstransplantation - Expertgrupp om hälsoproblem i familjer med ensamstående föräldrar. 3.2.8 Miljö och regional planering för miljöfrågor (CDPE) höll ett möte , med redovisning av pågående verksamheter. Bland annat fattades beslut om en alleuropeisk naturvårdsstrategi, vilken antogs av det alleuropeiska ministermötet i . Därtill redovisades arbetsläget beträffande projekt om kustplanering, turism och miljövård, ekologiskt nätverk, allemansrätten och s.k. Diploma-områden i . beslutade på CDPE:s initiativ att anta rekommendationen R(95)10 om hållbar turism i skyddade områden. Naturvårdsår genomfördes i 42 länder. I inriktades insatserna på odlingslandskapet. Under ledning har 18 olika myndigheter och organ genom utställningar, utgivande av böcker och broschyrer och andra aktiviteter visat på odlingslandskapets värde och behovet av fortsatta skyddsåtgärder. Frågor rörande regional utveckling och planering behandlas av den särskilda fackministerkonferensen för ministrar med ansvar inom detta område samt av den ämbetsmannakommitté som förbereder konferensens sessioner. Arbetet präglades av förberedelserna för den 11:e sessionen (CEMAT 11), som skall äga rum 1997 på temat Uthållig regional utveckling/fysisk planering och skydd av vattenresurser . Årets förberedelseseminarier behandlade Utmaningar som möter det europeiska samhället respektive Allmänhetens deltagande i regional utveckling/fysisk planering i olika europeiska länder . arrangerade och tillsammans ett seminarium om gemensamma utvecklings- och planeringsfrågor. Sekretariatet stod för insamling och vidare distribution av medlemsländernas aktuella dokument rörande regional utveckling och planering. Inom ämbetsmannakommittén fördes en diskussion om ministerkonferensens styrande dokument, den s.k. Torremolinosstadgan. 3.3 Kulturfrågor och kulturell pluralism 3.3.1 Utbildning, kultur och kulturarv europeiska kulturkonvention ger även länder som inte är medlemmar av möjlighet att delta i rådets utbildnings- och kultursamarbete. har ett stort antal länder i successivt tillträtt kulturkonventionen. Vid utgången av 1995 var totalt 44 stater anslutna till konventionen. Med den kommittéstruktur som gäller för kultursamarbetet bedrivs arbetet med programfrågor främst inom styrkommitténs (CDCC) fyra specialkommittéer. CDCC har huvudsakligen en sammanhållande funktion. CDCC:s plenarsession hölls . Generaldebatten gällde frågan om huruvida kulturkonvention skulle behöva revideras med hänsyn till dels det stora antalet nytillkomna medlemmar, dels behovet av en bättre samordning med för utbildning, vetenskap och kultur () och EU. Något behov av omarbetning ansågs inte föreligga. Övriga huvudfrågor för CDCC och dess byrå var de framtida prioriteringarna och relationen till utrikesministrarnas ställföreträdare. I prioriteringsdiskussionen har betonat ökad uppmärksamhet på barns och ungdomars behov och förordat projekt med denna inriktning. har också ifrågasatt den nuvarande strukturen, med CDCC som ett stort övergripande beslutsorgan med oklara uppgifter vid sidan av de fyra specialkommittéerna. Inom ramen för kommitténs arbetsprogram fortsatte två projekt där medverkar. Det gällde dels Språkundervisning och språkinlärning för europeiskt medborgarskap , som syftar till att stödja läroplansutveckling och lärarutbildning i moderna språk, dels Den europeiska dimensionen i sekundärutbildningen , som skall främja utvecklingen av undervisningen från sista årskurser till och med gymnasiet samt utveckla utbildningens europeiska dimension. I språkprojektet sattes arbetet i gång med att utveckla en gemensam ram för fastställande av mål och metoder för undervisningen samt förslag till ett s.k. individuellt språkpass för dokumentation av förvärvade språkkunskaper. Vidare initierades utarbetandet av tröskelnivåer för sju nya språk, inklusive ryska. I projektet anordnades också fem arbetsmöten för lärare m.fl. samt sju seminarier och konferenser, vilka syftade till att stödja utvecklingen på språkundervisningsområdet i de nya medlemsländerna. I skolprojektet är dokumentation av sekundärutbildningen i medlemsstaterna liksom intressanta utvecklingsprojekt m.m. inom utbildningens ram en viktig del. publicerades fjorton länderguider och sex monografier, bl.a. en beskrivning av det s.k. . Vidare anordnades två symposier, varav det ena behandlade utbildningsreformer i . Det nätverk för skolkontakter som etablerats genom projektet utvidgades i både geografiskt och verksamhetsmässigt hänseende genom det ökande antal länder som anslutit sig till kulturkonventionen. Nätverkets årliga seminarium hölls i . Projektet i det nya , som startade och bl.a. har resulterat i en , avslutades med ett symposium i . I lärarfortbildningsprogrammet, som tillhör utbildningskommitténs reguljära verksamhet, deltog cirka 1 000 lärare. Kommittén sammanträdde och . En huvudfråga på dagordningen var verksamhet på utbildningsområdet . Från svensk sida framfördes att utbildningsarbetet måste dels inriktas på sådant som inte genomförs av andra organisationer, dels koncentreras på aktiviteter som avser utveckling av utbildningens innehåll, respekt för mänskliga rättigheter och demokrati samt den europeiska dimensionen. underströk också betydelsen av regelbunden information om pågående och planerade aktiviteter, i syfte att uppnå effektivitet och trovärdighet i verksamheten. En annan viktig fråga, vilken kommittén ägnade en av sina regelbundna halvdagsdiskussioner, var samarbetet med EU inom utbildningsområdet. framhöll vikten av att undvika dubbelarbete när allt fler av medlemsländer medverkar också i EU:s utbildnings-verksamhet. Ett nära samarbete mellan de båda organen avseende exempelvis lärarutbildning, språkundervisning, vuxenutbildning samt informations- och erfarenhetsutbyte förordades från svensk sida som man välkomnade de regelbundna kontakter som etablerades mellan utbildningssekretariat och . Kommittén arbetade också med en rekommendation till nytt projekt om utbildning för demokratiskt medborgarskap samt med planeringen av den utbildningsministerkonferens som skall äga rum 1997. Kommitten för högre utbildning (CC-HER) Arbetet med en för och gemensam konvention om erkännande av examina ledde till att ett utkast kunde remissbehandlas i medlemsländerna. Inom de två huvudprojekten till högre utbildning och Legislativa reformprogrammet genomfördes ytterligare ett antal seminarier. Det sistnämnda projektet undergick viss utvärdering som kommer att bilda underlag för ett senare ställningstagande om en eventuell förlängning. Vidare inleddes inom ramen för projektet utarbetandet av en serie skrifter om lagstiftning inom den högre utbildningen i . Frågan om vissa forskningsaktiviteter inom kommittén bereddes vidare. Kommittén sammanträdde och . Det ökande antalet medlemmar från fortsatte att prägla arbetet i kommittén. De nya frågeställningar som fortlöpande uppkommer ökar kraven på anpassningsbarhet i programverksamheten. Den nya budgetproceduren, som ger specialkommittéerna möjlighet att göra omprioriteringar inom givna ramar, är ägnad att underlätta en sådan anpassning. För att de nya medlemsländerna skall få tillfälle att diskutera sina speciella problem har en ordning införts med ett särskilt möte för dessa länder dagen före kommitténs plenarmöte. Förmötet leds av kommitténs ordförande. En annan faktor som påverkar kommittéarbetet är de kulturpolitiska länderförhören. avsätts regelmässigt en extra sammanträdesdag åt muntligt förhör med något medlemsland. granskade kommittén och kulturpolitik. Ett stort antal länder, främst i , är aktuella för granskning , vilket förväntas vålla vissa praktiska och resursmässiga problem. De särskilda förhållandena i de nya medlemsländerna liksom anhopningen av projekt kräver förändringar i såväl metodiken som de praktiska arrangemangen. En viktigt uppgift för kommittén är att ta fram en europeisk rapport om kulturens betydelse för samhällsutvecklingen. Rapporten är ett svenskt initiativ och knyter an till det arbete som utförts av för kultur och utveckling. Ett första rapportutkast utgjorde diskussionsunderlag för ett seminarium på politisk nivå i kring temat Kultur och utveckling i ; aktuella frågor, problem och policyalternativ för det 20:e århundradet . Rapporten beräknas bli färdigställd . diskuterades kommitténs program för tiden . Från svensk sida framhölls att kulturverksamheten måste ha en klar Europarådsprofil som är logisk för omvärlden. Avslutade projekt skall inte automatiskt ersättas av nya inom samma områden. Den kulturpolitiska ländergranskningen bör dock få fortsatt prioritet, inte minst som ett medel för att delge de central- och östeuropeiska medlemmarna erfarenheter av praktisk kulturpolitik. En samordning med EU:s kulturverksamhet är angelägen, både vad gäller mötestider och programinnehåll. Från svensk sida betonades också att kulturbudget på ca förutsätter betydande nationella kompletteringsinsatser för att en meningsfull verksamhet skall kunna bedrivas. Därför måste det framtida arbetsprogrammet planeras utifrån medlemsländernas behov och önskningar och i nära kontakt med berörda nationella fackdepartement. Förberedelserna inför kulturministermötet i fortsatte. Huvudtema för konferensen blir Den europeiska filmens framtid . I anslutning till mötet förväntas en europeisk konvention om skydd för det audiovisuella arvet öppnas för undertecknande. Av besparingsskäl håller kommittén numera endast ett möte . Ett särskilt arbetsutskott samlas vid ytterligare två tillfällen. Arbetet inom kommittén är organiserat i tre ansvarsområden: policy och styrmedel, tekniskt erfarenhetsutbyte och specialistsamverkan samt utbildning och levandegörande. intensifierades förberedelserna inför den 4:e konferensen för ministrar med ansvar för kulturarvsfrågor, som skall hållas i . Mötets tema blir Kulturarvet - en ekonomisk och social utmaning . har haft experter från och i fem av kommitténs tjugo arbets- och expertgrupper, nämligen de för arkeologifrågor, luftföroreningar, kulturlandskap, teknisk assistans och Öppet hus . har tagit på sig en ledande ställning i alla de grupper man medverkat i. antogs en rekommendation om kulturlandskap, R(95)9. Bronsålderskampanjen fortsatte genom utställningar i fem länder. En konferens genomfördes i bohusländska på temat Kommunikation i under bronsåldern . På -hölls mer än 300 industribyggnader runtom i landet tillgängliga för besök av allmänheten. Ett förslag till revidering av rekommendationen R(88)5, som behandlar kontroll av det yttre förfall av det arkitektoniska arvet som påskyndas av miljöförstöring, har arbetats fram på uppdrag under svenskt ordförandeskap. har också planerat och inbjudit till ett seminarium på detta tema som skall hållas i . En europeisk stiftelse för utbildning inom restaureringsområdet har bildats. Detta kunde ske genom en omvandling av bl.a Pro . Ett litet sekretariat för stiftelsens behov har upprättats. Kulturarvets politiska och sociala dimension har fått förnyad aktualitet bl.a. genom förstörelsen av kulturarvet i före detta . Tekniskt samarbete och specialstöd till var fortsatt prioriterat i kommitténs arbete. utarbetades handlingsplaner för de flesta central- och östeuropeiska länderna. medverkar i detta arbete, främst beträffande de baltiska staterna. antogs två rekommendationer av ministerkommittén. Det gällde dels rekommendation R(95)16 angående unga människor och idrott, i vilken särskilt uppmärksammas vikten av idrott ur hälsosynpunkt, förståelse för etiska värden och tolerans samt idrottens betydelse i skolan. Den andra rekommendationen till medlemsstaterna, R(95)17, behandlar idrottens betydelse för samhället och fokuserar speciellt på hälsoaspekter, socialisation samt idrottens betydelse för ekonomin. deltog vid den 8:e europeiska konferensen för ministrar ansvariga för idrottsfrågor i . Följande dokument antogs vid konferensen: en resolution om ett europeiskt manifest angående unga människor och idrott, en deklaration om idrottens samhälleliga betydelse, en resolution om tolerans och idrott samt en resolution om europeiskt idrottssamarbete. för idrottsfrågor (CDDS) höll sitt 18:e möte . Vid detta möte diskuterades förberedelserna inför den europeiska idrottsministerkonferensen, som ägde rum (jämför ovan). Vid behandlingen av CDDS verksamhetsprogram och budget för framförde den svenska delegationen att särskild vikt borde läggas vid samarbetet med de nya medlemsländerna i . Det programmet inom CDDS är av stor betydelse för både den idrottsliga och den demokratiska utvecklingen i de aktuella staterna. CDDS genomförde verksamhet bl.a. inom program för ungdom och idrott, idrottslagstiftning, idrottsanläggningar samt den frivilliga idrotten. Konventionen mot läktarvåld hade ratificerats av 27 länder och undertecknats av ytterligare 7 länder. har deltagit i arbetet inom den permanenta kommitté som övervakar konventionen. /96 hade 27 länder ratificerat konventionen mot dopning medan ytterligare 11 länder hade undertecknat densamma. har varit aktivt inom övervakningsgruppen för konventionen och ansvarade för ledningen av arbetsgruppen för rättsliga frågor och dopning. för ungdomsfrågor (CDEJ) höll sina 15:e och 16:e möten. En huvudfråga var genomförandet av den stora ungdomskampanjen mot rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans (jämför avsnitt 2.6.3). I övrigt fortsatte verksamheten i arbetsgrupper kring ungdomsinformation, ungdomars delaktighet och inflytande i samhällslivet samt möjligheter för ungdomar att besöka andra länder. arrangerades ett informellt ungdomsministermöte i och invigdes ett andra europeiskt ungdomscenter i . Europeiska ungdomsfonden (EYF) delade ut i bidrag. Sammanlagt anordnades 122 ungdomsprojekt inom områden som miljö, rasism och främlingsfientlighet, ungdomsutbyte etc. Dessutom delades bidrag ut till de internationella ungdomsorganisationernas administration och tidningar. Totalt fick 36 publikationer eller utbildningsmaterial stöd. I genomfördes 13 aktiviteter, finansierade genom den särskilda fond som upprättats som en del av stöd till utvecklingen i denna del av . Totalt deltog 8 505 ungdomar, varav 245 från , i arrangemang som ungdomsfonden finansierat. bidrog med (2,) till EYF:s budget. Europeiska ungdomscentret (EYC) i anordnade 44 seminarier för ungdomar, 3 ungdomsledarutbildningar, 10 språkkurser, 3 s.k. konsultativa möten och 1 symposium. I dessa aktiviteter deltog 1 376 ungdomar, varav 72 från . 4 Verksamheten inom de s.k. partsöverenskommelserna 4.1 Partsöverenskommelsen på social- och hälsoområdet deltar i för handikappfrågor (CD-P- RR) under partsöverenskommelsen på social- och hälsoområdet. Arbetet bedrivs - förutom vid kommitténs ordinarie möten - i expertgrupper, varav deltar aktivt i två. Den ena är inriktad på WHO:s internationella klassifikation för skada/sjukdom, funktions-nedsättning och handikapp. Den andra behandlar frågan om övergång från skyddat till ordinarie arbete. Kommittén har tillsatt ytterligare expertgrupper.