prop · GJ03194 · 1996-01-01 00:00:00 — I den obligatoriska särskolan har antalet elever ökat med /93 medan eleverna i ökat . För gymnasiesärskolan var motsvarande elevökning . har fått regeringens uppdrag att till ha analyserat orsakerna till ökningen av elevantalet i särskolan. /96 är antalet elever i grundsärskolan 6 172, i träningsskolan 3 371 och i gymnasiesärskolan 3 874. Andelen elever som får sin utbildning integrerad i en vanlig grund- eller gymnasieklass är . Den totala kostnaden för /95 uppgick till ca 2,3 mdkr. Den genomsnittliga kostnaden var per elev. Särskolans elevgrupp är emellertid mycket heterogen varför kostnaderna per särskoleelev varierar kraftigt. Två tredjedelar av huvudmännen för särskolan redovisade kostnader per elev i spannet från till . gick 10 360 elever i kommunala särskolor och 2 661 elever i landstingskommunala särskolor. En av särskolans viktigaste uppgifter är att ge eleverna goda förutsättningar att vara aktiva i det dagliga livet och förbereda dem för vuxenlivet. Graden av utvecklingsstörning varierar kraftigt mellan eleverna. Många elever har dessutom ett eller flera ytterligare funktionshinder. Någon uppföljning av målen för särskolan har ännu inte gjorts. tjänstgjorde 4 595 lärare i särskolan. Omräknat till heltids- tjänster har särskolan (exkl. fristående särskolor) tillgång till 3 197 lärare. Av lärarna har pedagogisk utbildning. Antalet lärare (heltidstjänster) per 100 elever utgör i genomsnitt 27,7, vilket är en minskning jämfört med föregående läsår. I beräkningen ingår inte integrerad undervisning. har beslutat anta en lag om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång (1995:1249). Beslutet innebär att om vårdnadshavare inte medger att ett utvecklingsstört barn får sin skolgång i särskolan, skall barnet tas emot i . Försöksverksamheten skall pågå t.o.m. /2000. Gymnasiereformen beslutades av . Varje kommun beslutade själv om när reformen skulle införas inom . Den nya gymnasieskolan består av 16 nationella program och specialutformade program, vilka alla är treåriga samt individuella program. De nationella programmen och timplanerna för dem förtecknas i bilagor till skollagen. Regeringen har fastställt läroplan (läroplan för de frivilliga skolformerna, SKOLFS 1994:2), särskilda programmål för gymnasieskolans nationella program (SKOLFS 1994:8) samt kursplaner i kärnämnen (SKOLFS 1994:9). har fastställt kursplaner i övriga ämnen (SKOLFS 1994:10). Enligt skollagen är kommunerna skyldiga att erbjuda alla ungdomar i kommunen fram till och med det år de fyller utbildning på nationella program i gymnasieskolan. Erbjudandet skall avse ett allsidigt urval av utbildning och kommunen skall anpassa antalet platser på program och grenar med hänsyn till elevernas önskemål. Utbildningen kan anordnas i den egna kommunen eller genom samverkansavtal med annan kommun eller landsting. Gymnasieskolans uppgift är enligt läroplanen att med den obligatoriska skolan som grund fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och studier vid universitet och högskolor m.m. och som förberedelse för vuxenlivet som samhällsmedborgare och ansvariga för sina egna liv. Gymnasieskolans mål är att alla ungdomar skall genomgå en fullständig treårig gymnasieutbildning. Utbildningen skall inom ramen för den utbildningsväg ungdomarna valt ge var och en möjlighet till en harmonisk och allsidig utveckling. Totalt hade gymnasieskolan 312 400 elever (310 000 elever ). av eleverna går i gymnasieskola utanför hemkommunen. I mindre kommuner är denna andel , medan andelen i de största kommunerna är . Tabell 3.20 Antal elever på gymnasieskolans linjer, specialkurser och program /96 ------------------------------------------------------ Antal Antal ------------------------------------------------------ Linjer och 15 - hantverk 3 747 specialkurser 672 ------------------------------------------------------ Tredje 2 956 - hotell- o rest. 12 gymnasieåret 252 ------------------------------------------------------ Nationella - industri 8 219 program, ------------------------------------------------------ - barn och fritid 21 - livsmedel 1 996 770 ------------------------------------------------------ - bygg 8 069 - medie 8 593 ------------------------------------------------------ - el 13 - naturbruk 6 751 691 ------------------------------------------------------ - energi 2 592 - naturvetenskap 50 843 ------------------------------------------------------ - estetiska 13 - omvårdnad 13 150 841 ------------------------------------------------------ - fordon 11 - 76 610 samhällsvetenskap 392 ------------------------------------------------------ - handel o 18 Specialutformade 4 879 administration 119 progr. ------------------------------------------------------ Individuella 17 program 233 ------------------------------------------------------ Summa 312 375 ------------------------------------------------------ Källa: . Den totala kostnaden för gymnasieskolan var ca 17,8 mdkr. Den genomsnittliga kostnaden per elev i gymnasieskola var . Det är en ökning i fasta priser jämfört med . Därtill kommer kommunernas kostnader för skolskjutsar, reseersättningar, inackorderingar och elevhem. Om dessa kostnader inkluderas blir genomsnittskostnaden per elev . Kostnaden per elev i kommunernas gymnasieskola varierar mellan och beroende bl.a. på studievägsutbud. Kostnaden per elev i landstingens gymnasieskola var högre än i kommunerna, för naturbruksutbildning och för omvårdnad . Antalet elever i fristående gymnasieskolor uppgår /96 till 7 200. /95 var elevantalet 6 068. Kostnaden per elev för fristående gymnasieskolor var för skolor i nationella eller specialutformade program och för kompletterande skolor . Antalet lärartjänster (heltidstjänster) per 100 elever utgör /96 i genomsnitt 8,5. Diagram 3.4 Utvecklingen av antalet elever samt lärarveckotimmar och kostnad per elev i gymnasieskolan Anm.: /81 var antalet elever 267 827, antalet lärarveckotimmar (40-minuters lektioner) per elev 1,92 och kostnaden per elev . Antalet tjänstgörande lärare inom gymnasieskolan /96 uppgår till 28 900, vilket omräknat till heltidstjänster innebär 22 016 lärare. I för- hållande till föregående år innebär detta en minskning med 400 heltidstjänster. Antalet lärare (heltidstjänster) per 100 elever utgör /96 för den kommunala gymnasieskolan 6,9. Variationerna är dock stora mellan kommunerna, beroende bl.a. på vilka studievägar som anordnas i kommunen. Andelen lärare med pedagogisk utbildning har minskat från /92 till /96. Andelen elever som fullföljer utbildningen utgjorde /95 , vilket är en ökning från /92 . En undersökningar inom (Education at a Glance) visar att svenska gymnasielärare undervisar lika många elever som genomsnittet i OECD- länderna. Kvoten var 13 elever per lärare. hade 20 elever per lärare. och hade under 10 elever per lärare i gymnasiet. Däremot hade en svensk gymnasielärare lägre undervisningsskyldighet än lärare i andra länder. Den nya gymnasieskolan, som var tänkt att införas , infördes i huvudsak . Måluppfyllelsen är således god vad gäller såväl övergången från ca 500 studievägar till 16 nationella program, specialutformade program och individuella program som förlängningen av yrkesutbildningen från två till . gick av de elever som slutat vidare till gymnasieskolan. Som jämförelse kan nämnas att av ungdomarna gick vidare till gymnasieskolan . Målet att alla ungdomar skall gå i gymnasieskolan är således på god väg att realiseras. kom av eleverna in på det program de valt i första hand. var motsvarande siffra . Sedan kommunerna själva får besluta om inrättandet av gymnasieskola har 42 nya gymnasiekommuner tillkommit. har 276 av landets 288 kommuner gymnasieskola. Det går inte att redovisa i vilken utsträckning målet nås att alla elever skall fullfölja en treårig utbildning. Ännu så länge har få elever hunnit gå igenom den nya gymnasieskolan. Enligt tillgängliga uppgifter är det nu en betydligt mindre andel av eleverna som avbryter sina gymnasiestudier än som var fallet . Den parlamentariska kommittén för gymnasieskolans utveckling konstaterar i sitt presenterade betänkande Den nya gymnasieskolan - hur går det? (SOU 1996:1) att gymnasiereformen är framgångsrik i de organisatoriska avseendena men att svårigheterna är större vad gäller undervisningen. Stora krav ställs på lärares och skolledares professionalitet. Det som framför allt bereder svårigheter är den del av ambitionshöjningen av yrkesutbildningen som avser ökningen av allmänna ämnen och arbetsplatsförläggning av delar av utbildningen. Alla nationella och special- utformade program har åtta kärnämnen, vilka sammantaget omfattar cirka en tredjedel av utbildningstiden i gymnasieskolan. Denna undervisning är en stor utmaning för lärare som kanske varit vana vid att undervisa endast studiemotiverade elever på teoretiska linjer i den gamla gymnasieskolan. Det finns också tendenser till att skolor hänvisar elever som har svårigheter med något eller några ämnen till individuellt program men också till att en ökande andel elever övergår från individuellt till nationellt program. I andra fall försöker skolorna vidta olika åtgärder inom undervisningen på det nationella programmet. Även om de framgångsrika exemplen är få finns de dock. Inte sällan är det skolor och lärare som deltagit i försöken med treåriga yrkesförberedande utbildningar (s.k. ÖGY-försök). Det finns därför enligt regeringens uppfattning skäl att vara försiktigt optimistisk att reformen kommer att bli framgångsrik även i detta avseende. Det kommer emellertid att fordras betydande utvecklingsinsatser på alla nivåer i skolan. Minst av de normalt 100 effektiva veckor som en gymnasieutbildning med yrkesämnen omfattar skall vara förlagd till en arbetsplats. av gymnasieskolorna har minst 15 veckors arbetsplatsförlagd utbildning (APU). Av skolorna uppger att deras elever kommer att få sin APU fullt ut. Kvaliteten på APU skiftar från nyinlärning (), tillämpning av kunskaper som inhämtats i skolan () till praktik (). De skolor som deltagit i ÖGY-försök är mer framgångsrika. Skillnaderna är dock större mellan olika program än mellan olika skolor eller kommuner. En undersökning som gjort bland ett representativt urval elever som gick sista terminen i sin gymnasieutbildning visar att den nya gymnasieskolan har, enligt eleverna själva, lyckats bättre än den gamla med att uppnå läroplanens övergripande mål. Likaså har införandet av kärnämnen på alla program medfört att elever på yrkesförberedande utbildningar anser sig ha fått bättre kunskaper i matematik, svenska och samhällsfrågor. Däremot har informationen till eleverna om det nya gymnasiet fungerat mycket dåligt. Vidare har gjort en undersökning i 30 gymnasieskolor om gymnasiereformens genomförande. Därvid har framkommit att den statliga ansvarsnivån behöver tydliggöra sina motiv och mål för reformen för aktörerna på fältet. Styrningsprinciperna, lokala/nationella valbara kurser och skillnaderna mellan olika programtyper behöver förtydligas. Den kommunala styrnivåns uppgift är nu att uttrycka klara förväntningar på den gymnasiala utbildningen i kommunen och följa upp och utvärdera skolans resultat i förhållande till uppställda mål och lokala ambitioner. Den kommunala vuxenutbildningen (komvux) består av grundläggande vuxen- utbildning, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning. Grundläggande vuxenutbildning syftar till att ge vuxna kunskaper och färdigheter som de behöver för att delta i arbets- och samhällsliv samt möjliggöra fortsatta studier. Gymnasial vuxenutbildning erbjuder vuxna kunskaper och färdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få genom gymnasieskolan. Genom påbyggnadsutbildningar erbjuds vuxna utbildning som leder till en ny nivå inom deras yrke eller till ett nytt yrke. Särvux syftar till att ge vuxna som är utvecklingsstörda kunskaper och färdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få i den obligatoriska särskolan och på nationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan. Sfi syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Varje kommun skall erbjuda både komvux, särvux och sfi till kommuninnevånarna. De kan anordna utbildningen själva eller betala för att den anordnas av någon annan, oftast en annan kommun. Kommuninnevånarna får delta i komvux och särvux det kalenderår då de fyller . Motsvarande åldersgräns för att delta i sfi är . Varje kommuninnevånare som saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i har rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning. Den som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som sfi avser att ge har rätt att delta i sfi. Någon motsvarande rättighet att delta i gymnasial vuxenutbildning, påbyggnadsutbildning eller särvux finns inte. Mål för undervisningen anges i skollagen och i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94). Utbildningen bedrivs i fristående kurser. Mål finns också i programmål i vissa fall samt i kursplaner. Antalet elever som deltar i komvux har ökat . Eleverna studerar också fler och mer omfattande kurser. Antalet elever uppgick /95 till 196 000, vilket innebär en ökning från föregående läsår med ca 11 000. En elev i komvux kan studera på fritid, deltid eller heltid och delta i en eller flera kurser, som pågår under hela läsåret eller en del därav. Antalet kursdeltagare har också ökat och uppgick /95 till 920 000, vilket är nästan 100 000 fler än föregående år. Det är den gymnasiala vuxenutbildningen som står för ökningen av antalet elever. I grundläggande vuxenutbildning minskade antalet elever med 3 500 och i påbyggnadsutbildning minskade det med knappt 6 000, vilket innebär nästan en halvering av elevantalet. Antalet kurser per elev ökade från 4,5 till 4,7. av kursdeltagarna hade studerat . För att få ett resursmått och en viss jämförbarhet med andra skolformer omräknas eleverna till heltidselever. Antalet heltidselever /95 har beräknats till 96 920. I elevantalet ingår också de som läste kurser som anordnats med stöd av särskilda medel mot arbetslöshet. Cirka 30 000 helårsplatser hade inrättats med dessa medel. Antalet elever som deltar i särvux uppgår /96 till ca 3 600. Av det totala antalet elever gick på grundsärskolenivån och på träningsskolenivån. studerade på gymnasiesärskolenivån. Antalet elever i sfi uppgick /95 till drygt 61 000, vilket är en ökning med nästan 13 800 från föregående läsår (). av kurserna i sfi anordnades av kommuner, medan genomfördes på entreprenad av annan anordnare. I det angivna elevantalet ingår elever som läser sfi i ett studieförbund. Den totala kostnaden för komvux ökade i fasta priser . Det finns dock ett knappt hundratal kommuner som har minskat de totala resurserna till komvux. Totalkostnaden för komvux i såväl som landstingsregi uppgick till drygt 2,9 mdkr för , varav kommunerna svarade för . Det särskilda statsbidraget för kurser för arbetslösa var ca . Per helårselev var kostnaden (1994). Inom landstingens komvux var kostnaden högre per helårselev (). Antalet helårselever ökade mer än kostnaderna, , mellan de två åren. Den genomsnittliga kostnaden per helårselev i komvux har alltså minskat . På grund av skillnader i beräkningsmetod kan dessa siffror inte jämföras med motsvarande uppgifter för och gymnasieskolan. Den totala kostnaden för särvux uppgick till . Undervisningen står för en relativt stor andel av den totala kostnaden (). En förklaring är att många kommuner redovisade att särvux inte har någon kostnad för lokaler. Kostnaden per elev uppgick till i genomsnitt . Den var något högre i den landstingsdrivna utbildningen än i den kommunala. Den totala kostnaden för sfi uppgick till . Det är en drygt 50 procentig ökning jämfört med föregående år. Antalet lärare inom komvux var närmare 9 800. Omräknat till heltidstjänster motsvarade det ca 5 000 tjänster, vilket är detsamma som och . av årsarbetskraften inom komvux saknade formell lärarut- bildning. Detta innebär en ökning från föregående år med en procentenhet. Variationen mellan kommunerna var stor. Bland de kommuner som har minst tio årsarbetare varierade andelen lärare utan pedagogisk utbildning . genomförde den första utvärderingen av den reformerade gymnasiala vuxenutbildningen. Av rapporten framgår att vuxenutbildningen är en skolform som uppskattas av de studerande. Det är enligt enkätsvaren mer ovanligt att eleverna har ett djupare inflytande över arbetssätt, redovisningsformer och stoffurval i kurserna. uttrycker intervjuade elever ofta att de är nöjda med den möjlighet till påverkan de har. För utvecklingen av komvux utifrån de centrala målen är, enligt , den lokala politiska styrningen avgörande och den måste bli betydligt starkare än vad som oftast är fallet. undervisade 403 lärare i särvux. Omräknat till heltidstjänster var antalet 217. Tre fjärdedelar av lärarna hade pedagogisk utbildning. Antalet lärare i sfi var , omräknat till heltidstjänster, ca 1 924 (5,4 per 100 elever). Lärartätheten har ökat från föregående år, då den var 5,1 per 100 elever. En oförändrad andel av lärarna, , hade pedagogisk utbildning. Utvecklingen av antalet elever, kostnader och lärarveckotimmar i vuxenutbildningen Anm.: /86 utgjorde antalet elever 224 687, antalet kursdeltagare 594 957 och antalet lärarveckotimmar (40-minuters lektioner) 115 870. /90 var den totala kostnaden ca 2,4 mdkr. Av kursdeltagarna i komvux fullföljde under /95 de kurser de hade påbörjat, en ökning jämfört med föregående läsår. Den påbörjade kursen avbröts av , vilket är en liten ökning () från /94. Antalet kursavbrott är högre bland kvällsstuderande än bland dagstuderande. De flesta som slutfört en kurs inom gymnasial vuxenutbildning under /95 fick målrelaterade betyg. Av dessa kursdeltagare hade något mindre än hälften () fått betyget Godkänd (G), hade fått betyget Väl godkänd (VG) och betyget Mycket väl godkänd (MVG). Andelen med betyget Icke godkänd (IG) var och de högsta andelarna icke godkända betyg avsåg kurser i matematik på högre nivå. Under /95 avslutade av eleverna sfi-utbildningen efter att ha uppnått sfi-nivån och utan att de uppnått denna nivå och av eleverna avbröt studierna. För de flesta av dem angavs att det skett "av okänd anledning". Många hade flyttat till annan kommun. Resten av eleverna, , fortsätter sina studier. har gett i uppdrag att genomföra en utvärdering av sfi. Utvärderingen beräknas avslutas . I undersökning /94 Attityder till skolan (rapport nr. 72) har ett representativt urval av allmänhet, föräldrar, elever och lärare tillfrågats om sin syn på skolan. Av undersökningen framgår att skolan är ett av de samhällsområden som allmänheten har störst förtroende för. Tre av fyra tillfrågade har en positiv uppfattning. Två av tio föräldrar har litet eller inget förtroende för skolan. En majoritet av allmänhet och föräldrar tycker att vi har en lika bra eller bättre skola än den man själv gick i. Både allmänhet, föräldrar och lärare anser att skolans uppgifter är viktiga, men att skolan inte lyckas fullt ut med att nå målen. Många menar att skolan lyckas bättre med att förmedla kunskap än med sina personlighetsdanande uppgifter. De flesta elever och lärare trivs i skolan. Mobbingproblemen är störst på högstadiet. Av de elever i svenska skolor som slumpmässigt togs ut för att delta i en läskunnighetsundersökning anordnad av The Evaluation of Educational Achievement (IEA) hade annat hemspråk än svenska. har i rapporten läser invandrarelever i (rappport nr. 79) redovisat att invandrareleverna presterade som grupp lägre resultat än de svenska eleverna på de läsförståelseprov som användes. En närmare granskning av resultaten visar att invandrareleverna fanns representerade längs hela förmågeskalan, från de allra lägst presterande till de allra högst presterande. Regeringen har uppdragit åt att utveckla och driva ett svenskt skoldatanät. Det svenska skoldatanätet skall, enligt beslut i Nordiska Minister- rådet och intentionerna i regeringsuppdrage,t ha Internet som teknisk plattform. Det övergripande målet med skoldatanätet är att skapa förutsättningar och stimulera till en bred och långsiktig användning av informationsteknik (IT) i skolan. Enligt finns det tecken på att datoranvändningen i undervisningen ökar. Det svenska skoldatanätet har fått dubbelt så många användare . Allt fler pedagogiska program och skivor köps för att användas i undervisningen. En rapport om IT-stöd i skolorna baserad siffror är under utarbetande av . Mottagandet i av flyktingar och vissa andra utlänningar med ett starkt skyddsbehov är en av flera delar i den svenska flyktingpolitiken. En annan del är att på ett humant sätt verka för särskilda insatser för att ge flyktingar och invandrare likvärdiga villkor och möjligheter till integration i . har ansvar för att träffa överenskommelser med kommunerna om att de förbinder sig att ta emot flyktingar som kvantitativt motsvarar det antal utlänningar som får asyl i eller som får stanna av humanitära skäl. Någon i lag reglerad skyldighet för kommunerna att ta emot flyktingar föreligger emellertid inte. Kommunerna har ansvar för att de flyktingar som får stanna i får goda livsbetingelser och en bra introduktion i det svenska samhället. Kommunerna får statlig ersättning för mottagandet av flyktingar och vissa andra utlänningar. Under /96 har för åtgärder för flyktingar m.m. anslagits ca 6,3 mdkr. Beräknat utfall är dock ca 1,5 mdkr lägre. Kommunernas insatser syftar bl.a. till att ge flyk- tingen en bostad, medel till sin försörjning, så goda kunskaper som möjligt i det svenska språket och om det svenska samhället som krävs för att flyktingen aktivt skall kunna delta i arbets- och samhällslivet i övrigt. Kommunens in- satser syftar även till en delaktighet i samhällslivet som ger flyktingen förutsättningar att påverka sin egen situation och därmed främja goda etniska relationer. Flyktingmottagandet bygger på att ett flertal av kommuner medverkar. medverkade 272 kommuner i flyktingmottagandet. I följande tabell visas en översikt över det kommunala flyktingmottagandet . 21 Det kommunala flyktingmottagandet -------------------------------------------------------- Avtalade Faktiskt Antal År kommunplatser mottagna kommuner -------------------------------------------------------- 1989 18 297 21 173 276 -------------------------------------------------------- 1990 22 808 22 237 278 -------------------------------------------------------- 1991 22 077 18 961 277 -------------------------------------------------------- 1992 21 817 18472 271 -------------------------------------------------------- 1993 21 400 25 300 271 -------------------------------------------------------- 1994 49 900 61 500 272 -------------------------------------------------------- 1995 17 930 15 300 272 -------------------------------------------------------- Kommunerna har även lyckats att upprätthålla ett flyk- tingmottagande som svarat mot det fortsatt stora behov av kommunplatser som funnits . Härav har storstadskommunerna haft en stor inflyttning. Behovet av kommunplatser minskar väsentligt. De kommunala flyktingmottagandeprogrammen har successivt utvecklats allt eftersom kommunerna har utvärderat och vunnit erfarenheter av tidigare upp- rättade program. Fr.o.m. förutsätts kommunerna göra upp en introduktionsplan för flyktingarnas introduktion i det svenska samhället. Planen skall alltid göras i samråd med flyktingen själv och samordning skall ske med de olika myndigheter som deltar i arbetet med flyktingar. Flera kommuner har inom ramen för det kommunala flyktingmottagandet organiserat särskilda sysselsättningsskapande åtgärder eller anordnat beredskapsarbeten och kommunala arbeten för flyktingar . i en kommun får flyktingar som regel sin försörjning tillgodosedd genom socialbidrag. När det gäller hemutrustning erbjuds flyktingar ett lån, vilket administreras av .