prop · GJ03131 · 1996-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1995/96:131 sektorsansvar inom vägtransportsystemet m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen en precisering av sektorsansvar för vägtransportsystemet samt redovisar innebörden i sektorsansvaret. Vidare föreslår regeringen att får ett utökat bemyndigande att använda anslaget A 2. Drift och underhåll av statliga vägar, för vissa uppgifter inom ramen för sektorsansvar för vägtransportsystemet. Det föreslås också att skall få ta medel i anspråk för att bekosta vissa kostnader föranledda av den internationella vägorganisationen 10:e vinterkongress i . I propositionen föreslår regeringen också vissa principer för hanteringen av den europeiska gemenskapens finansiella stöd till investeringar i den svenska delen av de transeuropeiska transportnätverken. I propositionen lämnar regeringen också förslag till hur frågan om vägstandard på 2:1 och 2:2, som utgör del av den s.k. Yttre tvärleden i , skall hanteras. Avslutningsvis redovisar regeringen sin bedömning av hur interna fonder i skall användas. 1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 4 2 Ärendet och dess beredning................................. 5 3 sektorsansvar för vägtransportsystemet.......... 5 3.1 Nya krav på ............................... 5 3.2 Vägtransportsystemets miljöpåverkan................. 7 3.2.1 Utvecklingen fram till .................. 7 3.2.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 9 3.3 Trafiksäkerhet...................................... 10 3.3.1 Utvecklingen fram till .................. 10 3.3.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 12 3.4 Väginformatik och fordonsfrågor..................... 13 3.4.1 Utvecklingen fram till .................. 13 3.4.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 14 3.5 Kollektivtrafik på väg ............................. 15 3.5.1 Utvecklingen fram till .................. 15 3.5.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 16 3.6 Funktionshindrades resmöjligheter................... 17 3.6.1 Utvecklingen fram till .................. 17 3.6.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 18 3.7 Yrkestrafik på väg.................................. 19 3.7.1 Utvecklingen fram till .................. 19 3.7.2 Precisering av ansvar och befogenheter ....... 19 3.8 Forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet 21 3.8.1 Utvecklingen fram till .................. 21 3.8.2 Precisering av ansvar och befogenheter........ 22 4 Vissa anslagsfrågor........................................ 23 4.1 beslut om anslag för drift och underhåll av statlig väghållning......................................... 23 4.1.1 Det statliga vägnätet......................... 24 4.1.2 myndighetsuppgifter................ 24 4.1.3 Vägtransportsystemet (sektorsansvaret)........ 25 4.2 Finansiella konsekvenser av sektorsansvar 26 4.3 PIARC:s 10:e vinterkongress ........................ 27 5 Förarprövningen............................................ 28 6 Infrastrukturbidrag från Europeiska unionen................ 29 7 Vägstandard på ................................ 30 8 Redogörelse för AB:s interna fonder...... 32 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ............................................. 34 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner att som statens företrädare på central nivå skall ha ett samlat ansvar, s.k. sektorsansvar, för hela vägtransportsystemets miljöpåverkan, trafiksäkerhet, tillgänglighet, framkomlighet och effektivitet samt för frågor som rör väginformatik, fordon, kollektivtrafik, handikappanpassning, yrkestrafik och tillämpad forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet (avsnitt 3.1), 2. godkänner att förarprövningen skall ingå inom organisation (avsnitt 5), 3. godkänner att får utnyttja anslaget A 2. Drift och underhåll av statliga vägar för att utöver vad tidigare beslutat om - bekosta informationsverksamhet inom ramen för sektorsansvar (avsnitt 4.2), - bekosta projektledning och administration som uppkommer till följd av den internationella vägorganisationen 10:e vinterkongress (avsnitt 4.3), - bekosta övriga förberedelsearbeten inför PIARC:s 10:e vinterkongress varvid ianspråktagna medel sedan skall återbetalas till anslaget efter kongressen (avsnitt 4.3), 4. bemyndigar regeringen - att besluta om att finansiellt får stödja utvecklings- och demonstrationsverksamhet som är av principiell eller strategisk betydelse för vägtransportsystemets utveckling (avsnitt 4.2), - att besluta om att får bekosta åtgärder som är av betydelse för vägtransportsystemets utveckling i de fall det inte finns någon annan huvudman som har ett entydigt ansvar (avsnitt 4.2), - att besluta om att i vissa fall finansiellt får stödja åtgärder inom vägtransportsystemet som är av betydande sam- hällsintresse även då annan huvudman finns (avsnitt 4.2), - att besluta om ansökan om den europeiska gemenskapens finansiella bidrag till de svenska delarna av de transeuropeiska transportnätverken (avsnitt 6), - att besluta om fördelning av den europeiska gemenskapens finansiella bidrag till de svenska delarna av de transeuropeiska transportnätverken (avsnitt 6), - att besluta om hur redovisningen av den europeiska gemenskapens finansiella bidrag till de svenska delarna av de transeuropeiska transportnätverken skall ske (avsnitt 6), - att besluta att de statliga garantierna för 2:1 och 2:2 får utnyttjas för den vägstandard som av regeringen bedöms mest lämplig (avsnitt 7). 2 Ärendet och dess beredning har successivt fått utökade arbetsuppgifter som rör vägtransportsystemet som helhet. Detta har skett genom att vissa myndigheter har lagts ned och arbetsuppgifter överförts till eller genom att nya arbetsuppgifter lagts på verket. I syfte att i ett sammanhang redogöra för verkets uppgifter samt föreslå en precisering av verkets ansvar och befogenheter i sin nya roll som sektorsmyndighet för vägtransportsystemet, har regeringen utarbetat denna proposition. Propositionen innehåller även en redogörelse för sådana bemyndiganden som följer av tidigare beslut och även förslag till vissa utökade bemyndiganden för . 3 sektorsansvar för vägtransportsystemet 3.1 Nya krav på -------------------------------------------------------------------- | Regeringens förslag: skall som statens företrädare på | | central nivå ha ett samlat ansvar, s.k. sektorsansvar, för hela | | vägtransportsystemets miljöpåverkan, trafiksäkerhet, tillgänglig-| | het, framkomlighet och effektivitet samt för frågor som rör vägin-| | formatik, fordon, kollektivtrafik, handikappanpassning, | | yrkestrafik och tillämpad forsknings-, utvecklings- och | | demonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet. | | | | Regeringens bedömning: bör vara samlande och på- | | drivande inom ramen för sitt sektorsansvar för vägtransportsys- | | temet. Verket bör däremot inte ta ett operativt ansvar inom om- | | råden där annan huvudman har ett entydigt ansvar enligt tidigare| | beslut. arbete bör syfta till att de trafik- och | | miljöpolitiska målen uppnås. | | bör på lämpligt sätt verka för en väl fungerande | | samverkan och samordning med berörda aktörer och driva utveck- | | lingen på ett strategiskt och offensivt sätt. Som en del av | | denna samordning har möjlighet att träffa överenskom- | | melser med berörda aktörer i syfte att klargöra mål, ansvar, | | åtaganden, samverkansformer och uppföljning. Skälen för regeringens förslag och regeringens bedömning: Eftersom nya arbetsuppgifter tillkommit vid olika tider och i olika sammanhang har samlade uppgifter tidigare inte redovisats i ett sammanhang. Regeringen finner det därför angeläget att här relativt utförligt redovisa de krav som ställs på samt att precisera innebörden i s.k. sektorsansvar för vägtransportsystemet och att klarlägga verkets bemyndigande att använda anvisade medel för de utgifter som följer med verkets sektorsansvar. Med vägtransportsystem avser regeringen det system som vägen och dess närliggande område bildar tillsammans med trafikanter och fordon i samband med person- och godstransporter på väg. Till följd av beslut om nya krav på vägtrafiken, avvecklingen av och () samt krav på effektivisering av statsförvaltningen har under en följd av år tilldelats nya arbetsuppgifter. Från ett traditionellt väghållaransvar för det statliga vägnätet har kraven på ändrats till att i högre grad gälla ut- vecklingen inom hela vägtransportsystemet, med ökade krav på att hänsyn tas till trafikens externa effekter. Dessutom har teknikutvecklingen skapat helt nya möjligheter och medfört att även väginformatik har blivit ett viktigt arbetsområde för . Med väginformatik avses här tillämpningen av informationsteknik inom områdena fordon och väg. Regeringen anser att utvidgade ansvar innebär ett ansvar för vägtransportsystemet som helhet, vilket går utöver verkets ansvar för myndighetsuppgifter och det statliga vägnätet. Regeringen anser att har ett resultatansvar för målen inom vägtransportsystemet, trots att verket inte förfogar över alla medel för att nå de av samhället fastställda målen. Som framgår av det trafikpolitiska beslutet (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet. 1987/88:TU16, rskr. 1987/88:201) är det övergripande målet för samhällets trafikpolitik att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säker och miljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. har sedan i olika sammanhang fått ett utökat sektorsansvar för miljö- och trafiksäkerhetsmålen. Regeringen anser att även har ett sektorsansvar för övriga trafikpolitiska mål inom vägtransportsystemet, liksom verket har ett ansvar för att de trafikpolitiska målen uppnås för den statliga väghållningen och för verkets övriga myndighetsuppgifter. har med andra ord ett samlat ansvar att trygga tillgängligheten till hela vägtransportsystemet för att tillgodose medborgarnas och näringslivets grundläggande transportbehov samt att verka för ett fram- komligt och effektivt vägtransportsystem som bidrar till regional balans. För att nå de trafik- och miljöpolitiska målen är det nödvändigt med en väl fungerande samverkan mellan berörda aktörer. Regeringen anser att skall vara samlande och pådrivande i denna process. Verket bör därför genom ett systematiskt arbete ta initiativ till, aktivt driva samt följa upp denna samverkan. Detta gäller inte minst inom områdena miljö, trafiksäkerhet och väginformatik. Vad som sagts påverkar inte det faktum att varje berörd aktör skall svara för den del av insatserna inom vägtransportsystemet som ligger inom dennes normala ansvarsområde. Med andra ord skall inte ta ett operativt ansvar inom områden där annan huvudman har ett entydigt ansvar enligt tidigare beslut. Regeringen anser att sektorsansvar inom vägtransportsystemet bör innebära att verket inom befintliga ramar kan ta ett ekonomiskt ansvar, helt eller delvis, i de fall det inte finns någon annan huvudman som har ett entydigt ansvar. Vidare bör i vissa fall kunna bidra ekonomiskt till åtgärder som är av betydande samhällsintresse även då annan huvudman finns. Motivet till detta kan vara att dessa åtgärder annars inte skulle komma till stånd. Sådana åtaganden och överenskommelser skall redovisas till regeringen. I avsnitt 4.2 preciseras de finansiella konsekvenserna av sektorsansvar. Som en del i sektorsansvar anser regeringen att bör kunna arrangera strategiskt viktig fortbildning för interna och externa aktörer. Regeringen anser att detta ligger inom ramen för nuvarande bemyndigande. har som central registermyndighet ett övergripande förvaltningsansvar för bil-, körkorts- och yrkestrafikregistren. Regeringen anser att , inom ramen för sitt sektorsansvar, bör utveckla dessa registersystem i samverkan med de regionala registreringsmyndigheterna och övriga intressenter samt ombesörja att informationen i registren blir tillgänglig för allmänheten och berörda aktörer. har olika metoder till sitt förfogande för att kunna fullgöra sitt sektorsansvar. kan stödja och träffa överenskommelser med andra aktörer samt upphandla tjänster i syfte att påverka vägtransportsystemets utveckling. Det ankommer på att hitta rätt avvägning mellan dessa olika tillvägagångssätt. Liksom har ansvar för att följa upp och rapportera om utvecklingen inom vägtransportsystemet och i samverkan med andra aktörer ta fram underlag för politiska beslut. Regeringen avser att uppdra åt att redovisa sin bedömning av sin egen och andra aktörers roll och potentiella möjligheter att bidra till att de trafik- och miljöpolitiska målen uppnås inom vägtransportsystemet. 3.2.1 Utvecklingen fram till trafikpolitiska beslut (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet. 1987/88:TU16, rskr. 1987/88:201) framhöll det föredragande statsrådet att energianvändningen och miljön inom transportsektorn påverkas av investeringar i infrastrukturen. Staten svarar för en stor andel av infrastrukturens utbyggnad. De statliga trafikverken borde därför ges i uppdrag av regeringen att beakta följdeffekterna av drift- eller investeringsbeslut med avseende på energiförbrukning och miljöpåverkan. Vidare framhölls att det är angeläget att utvecklingen inom miljöområdet följs upp. bedömdes vara mest lämpligt att ha det samlade ansvaret för uppföljningen av emissioner av luftföroreningar. Den mer detaljerade redovisningen och uppföljningen, liksom att lämna förslag till åtgärder för att begränsa störningarna, borde däremot åvila respektive trafikverk i samråd med . budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 8) föreslog regeringen att skulle avvecklas, varvid skulle få ansvaret för bl.a. information om energisparande och miljö inom vägtransportsystemet. anslöt sig till detta förslag (bet. 1990/91:TU18, rskr. 1990/91:176). riksdagsbeslut om trafik och miljö (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338) konstaterades att trafiken är ett område där ett tydligt uttalat sektorsansvar har börjat införas. I sektorsansvar skall ingå att begränsa vägtrafikens negativa miljöeffekter. Till sektorsansvaret hör ett ansvar för att anpassa sig till de fastlagda målen och att ta hänsyn till kulturvården i de miljöer som berörs av verkets verksamhet. Vidare framhölls att i sektorsansvaret bör ingå att utarbeta sektorsplaner och åtgärdsprogram med preciserade mål för miljövården och naturskyddet som uppfyller nationellt fastlagda mål på det mest kostnadseffektiva sättet. Beträffande och Kemikalieinspektionen framhölls att deras roll är att tillhandahålla kunskap och att samordna, driva på och följa upp åtgärder inom olika sektorer. Med detta som grund beslöt regeringen att uppdra åt och andra trafikverk att vidareutveckla miljöredovisningarna. Vidare beslöt regeringen att skall främja ett miljöanpassat vägtrafiksystem och en miljöanpassad fordonstrafik. För att klara omställningen mot ett långsiktigt hållbart samhälle krävs att berörda aktörer gemensamt tar ansvar för utvecklingen av ett miljöanpassat vägtransportsystem. Ett exempel på sådan samverkan är arbete med ett Miljöanpassat transportsystem, det s.k. , där bl.a. trafikverken, , Kommunikationsforskningsberedningen (KFB), () och bilindustrin medverkar. Resultatet av MaTs- projektet utgör bl.a. ett viktigt underlag för (K 1995:01) arbete. gav regeringen länsstyrelserna i uppdrag att genomföra en regional samhällsplanering för ett miljöanpassat transportsystem, det s.k. RES-uppdraget. På regeringens uppdrag redovisade det samlade resultatet, i samråd med och och efter samråd med trafikverken och . RES-uppdraget har syftat till att utveckla processen i infrastrukturplaneringen och att förbättra regeringens och de centrala myndigheternas underlag för beslut. Vidare har haft i uppdrag att utveckla metoder och underlag i fråga om kulturmiljövårdens intressen i ett miljöanpassat transportsystem. Vidare kan nämnas att redovisade ett program inom naturvårdsområdet avseende skötsel av vägrenar. I regleringsbrev avseende /95 gav regeringen verket i uppdrag att, som komplement till investeringsplanen för det nationella stamvägnätet, utarbeta en särskild plan för miljö och trafiksäkerhet med ett samlat förslag på åtgärder för att uppnå de av fastställda målen. Planen, som har utarbetats i samråd med , , och efter samråd med , lämnades till regeringen . årliga miljörapport innehåller numera en redovisning av vidtagna åtgärder och information om trafikens avgasutsläpp, buller och andra typer av miljöeffekter. Rapporten begränsas inte enbart till verkets ansvar som väghållare för det statliga vägnätet utan behandlar hela vägtransportsystemets miljöpåverkan. presenterade Trafik- och klimatkommittén sitt slutbetänkande Klimatförändringar i trafikpolitiken (SOU 1995:64). Kommittén föreslog bl.a. att trafikverkens instruktioner vad gäller innebörden av sektorsansvaret för miljöfrågor borde förtydligas. 3.2.2 Precisering av ansvar och befogenheter -------------------------------------------------------------------- | Regeringens bedömning: bör inom ramen för sitt sek- | | torsansvar aktivt verka för ett miljöanpassat vägtransportsystem| | i syfte att bidra till att de trafik- och miljöpolitiska målen | | uppnås. Skälen för regeringens bedömning: har fått ett utökat ansvar för att främja ett miljöanpassat vägtransportsystem, vilket även innefattar att verka för en miljöanpassad och miljövänlig fordonstrafik, låg energiförbrukning och minskat intrång i känsliga och värdefulla miljöer. Utöver vad som framgår av tidigare beslut, vill regeringen framföra följande angående sektorsansvar och befogenheter för vägtransportsystemets miljöpåverkan. Enligt regeringens uppfattning måste fortsätta att fördjupa sitt engagemang för miljöfrågorna inom ramen för sitt sektorsansvar. Verket bör kontinuerligt driva på och följa upp utvecklingen inom området i samverkan med andra aktörer samt föreslå och vidta åtgärder för att de trafik- och miljöpolitiska målen skall kunna uppnås. Regeringen kan i stort ansluta sig till inriktningen av det arbete som har påbörjat, där helhetssyn och miljöanpassning utgör grundförutsättningarna för den nya samlade kommunikationsplaneringen. höga ambitionsnivå förutsätter att , inom befintliga ramar, avsätter resurser för arbetet. För att öka möjligheter att påverka vägtransportsystemets miljöpåverkan anser regeringen att det är nödvändigt att verket samverkar med andra aktörer inom området, då verket själv endast kan vidta en del av de åtgärder som krävs. Denna samverkan bör ske på såväl övergripande som regional och lokal nivå, där bl.a. , , länsstyrelserna och kommunerna har ansvar inom olika områden som rör vägtransportsystemets miljöpåverkan. Regeringens bedömning är att har möjlighet att, som ett led i denna samverkan, träffa överenskommelser med berörda aktörer för att minska vägtransportsystemets miljöpåverkan. Med sektorsansvar har följt en utvidgad samverkan med andra myndigheter för att ta fram strategiskt viktiga beslutsunderlag. Enligt regeringens bedömning är det därför viktigt att även fortsättningsvis utvecklar sin utredningsverksamhet. I sektorsansvar ingår att medverka till ökad kunskap hos bl.a. trafikanter och beslutsfattare. Det är därför viktigt att ser till att erforderlig kunskap och information sprids till berörda, såväl internt som externt. Regeringen anser att bör få använda sina medel till att upphandla informationstjänster avseende vägtransportsystemets miljöpåverkan samt för att presentera åtgärder som kan vidtas av verket och övriga berörda aktörer. 3.3.1 Utvecklingen fram till I det trafikpolitiska beslutet (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet. 1987/88:TU16, rskr. 1987/88:201) angavs att TSV skulle ges ökade resurser för analyser och utredningar som den pläderande informationen skulle stärkas. Som en följd av detta beslöt regeringen dels att TSV skulle vara central förvaltningsmyndighet för frågor om säkerhet i vägtrafiken och särskilt svara för samordningen av trafiksäkerhetsarbetet, dels att skulle delta i trafiksäkerhetsarbetet. har länsstyrelserna ansvar för att regionalt samordna olika organs insatser för trafiksäkerhetens främjande (prop. 1988/89:154, bet. 1989/90:BoU4 och 1989/90:BoU9, rskr. 1989/90:89). Detta samordningsansvar har bl.a. inneburit att länsstyrelserna har bildat länsvisa trafiksäkerhetsråd som tagit fram egna trafiksäkerhetsprogram. beslöt (prop. 1992/93:2, bet. 1992/93:TU4, rskr. 1992/93:58) att TSV skulle läggas ned vid utgången av varvid dess arbetsuppgifter skulle överföras till . Ett undantag gjordes dock för förarprövningen för vilken regeringen skulle överväga den organisatoriska hemvisten. Redan tidigare beslöt (prop. 1991/92:100 bil. 7, bet. 1991/92:TU10, rskr. 1991/92:140) att skulle få betalningsansvaret för den pläderande trafiksäkerhetsinformationen fr.o.m. /93. beslöt att godkänna den av regeringen föreslagna inriktningen om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet (prop. 1992/93:161, bet. 1992/93:TU29, rskr. 1992/93:426). Beslutet innebar att gavs det övergripande nationella ansvaret för trafiksäkerheten på vägarna. Regeringen avsåg därför att utkräva ett resultatansvar av verket för att de av fastställda målen uppnås. Genom att ge detta samlade ansvar ansåg regeringen att förutsättningarna förbättrats för att ytterligare öka säkerheten på vägarna och nå en bättre avvägning mellan rörlighet, tillgänglighet, säkerhet, god miljö och regional balans. , polisen och kommunerna utpekades som huvudaktörer inom trafiksäkerhetsområdet. Frivilligorganisationerna påtalades vara en viktig resurs med sin regionala och lokala spridning. Syftet var enligt beslutet att nå det trafiksäkra samhället. Den förbättrade trafiksäkerheten skulle enligt beslutet skapas genom en förtroendefull samverkan mellan myndigheterna och trafikanterna. proposition om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet (prop. 1992/93:161) konstaterades att övergripande nationella ansvar för trafiksäkerheten på vägarna och länsstyrelsernas regionala samordningsansvar gör att innebörden i det regionala samordningsansvaret närmare bör preciseras. Regeringen ville avvakta Regionberedningens slutbetänkande Regional framtid (SOU 1995:27). Denna utredning behandlade dock inte problemet med att både och länsstyrelserna parallellt har att utöva ett ansvar för trafiksäkerhetsarbe- tet på det regionala planet. Även revisorer har i rapporten länsförvaltning (1994/95.9) påtalat att ansvarsfördelningen mellan och länsstyrelserna bör ses över. Regeringen beslöt att ge en särskild utredare i uppdrag att se över länsstyrelsernas roll inom områdena fordon, trafik och infrastruktur. Regeringen avser att återkomma till i frågan efter det att utredningen lagt sitt betänkande. trafiksäkerhetspolitiska beslut innebar vidare att gavs möjlighet att träffa överenskommelser dels om övergripande frågor dels om utförande av rent operativa uppgifter med vissa organ på nationell, regional och lokal nivå. Vad gäller fordonskontroll på väg och kontroll av förares kör- och vilotider beslöt regeringen , utifrån bemyndigande (prop. 1992/93:161, bet. 1992/93:TU29, rskr. 1992/93:426), att fr.o.m. överföra bilinspektörer till polisväsendet. Beslutet innebar att får disponera under /96 från anslaget Drift och underhåll av statliga vägar. Regeringen anförde i den trafiksäkerhetspolitiska propositionen att det vore av värde om gavs möjlighet att underlätta kommunernas beslutsfattande genom att stödja enskilda kommuner med kunskapsuppbyggnad, utbildning, forskning och demonstrationsprojekt inom kommunernas väghållningsområde. bemyndigade regeringen att använda sina medel för demonstrationsprojekt inom kommunernas väghållningsområde för /96. trafiksäkerhetsbeslut innebar vidare att det ankommer på att utarbeta ett nationellt trafiksäkerhetsprogram för att regeringen skall få information om trafiksäkerhetssituationen och det samlade trafiksäkerhetsarbetet. I beslutet påtalades att chef, enligt verksförordningen (1987:1100), skall samordna verksamheten med angränsande verksamheter, såsom kommuner, frivilligorganisationer och framför allt polisen.